prop · G203112 · 1978-12-31 00:00:00 — är beroende av den inlernationella utvecklingen.Eftersom utvecklas lill en huvudmarknad för många förelag ochproduktionssamverkan blir allt vanligare, kan strukturomvandlingen inom vissabranscher komma att ske inom en nordisk ram. Del nordiska perspektivet kandärmed vänlas få ökad belydelse för regionalpoliliken i de berörda länderna.Ett nytt nordiskl regionalpoliliskl handlingsprogram (NU A 1978:11) Nordisktregionalpoliliskl samarbete, som bygger på dessa förutsättningar, har nyligenlagls fram av . Nordiska rådel beslöl rekommenderaministerrådei atl anta ett program i huvudsaklig överensstämmelse medförslaget (rek. 1/1979). Vissa delar av delta är av intresse förutformningen av den framtida regionalpoliliken. Eu mål för det nordiska regionalpolitiska samarbelel äratt verka för en regionall balanserad utveckling i bl.a. i fråga omsysselsättningsmöjligheter och inkomslförhållanden, tillgången till servicesamt boende-och friiidsmiljö. Gmndläggande i dessa hänseenden är ettbefolkningsunderlag med en rimlig regional fördelning både inom och mellanländerna. En nettoflyttning länder emellan kan komma att minska befolkningsunderlageti vissa regioner så mycket att en rimlig regional fördelning inle längre kanupprätthållas. En förutsättning för all del i programmel for- 1978/79:112 21 miilerade allmänna mälel skall kimna näs är säledes atlnettoflyiiningen mellan länderna ligger pä en låg nivä. Detta stär i samklangäven med målen förden svenska regionalpoliliken. som ju bl.a. syfiar lill allmolverka långväga ofrivilliga flyttningar. Jag anser det vara väsentligt allSverige i den nationella regionalpolitiken tar hänsyn till förhållandena i ochkonsekvenserna för övriga nordiska länder. 3.3 De regionalpolitiska medlen Somjag lidigare redovisal. har i ett flertal betänkandenoch rapporter lagls fram förslag lill ulvecklade och förslärktaregionalpolitiska insatser. Jag ämnar här göra en kort sammanfattning av minaställningstaganden till huvudpunkterna i de framlagda förslagen. Jag återkommersenare (avsnitten 5-11) med en detaljplanerad behandling av de olika frågorna. I fräga om länsplaneringen föreslär jag atl nuvaranderiktlinjer i stora drag blir oförändrade. Jag beionar dock starkare än lidigareviklen av all planeringen inriktas pä konkrela åtgärder och samordnas med annanplanering. Jag anmäler också att jag ämnar föreslå regeringen en förenkling avplaneringsprocessen pä det sättet atl remissbehandlingen av planeringsunderlagoch länsprogram slås samman. 1 de årliga länsrapporlerna har länsstyrelsernamöjligheter all föra fram förslag lill åtgärder som kan behandlas i denstatliga, landslingskommunala och kommunala budgetprocessen. Jag förordarvidare atl länsstyrelserna fär förslärkta resurser för all bl. a. genomföralänsplaneringen. 1 samband med länsplaneringen berör jag ocksälänsdemokratikommitténs förslag till ändrad beslutsordning för länsplaneringeni belänkandet (SOU 1978: 35) Regional utvecklingsplanering - länsplanering m.m. Efter samråd med chefen för kommundepartementet förordarjag att ställningstagandettill kommitténs förslag skjuts upp. Länsstyrelserna har utvärderat ortsplanen. Näslan samtligaunderstryker svårighelerna all efter kort lid ulvärdera ett så långsiktigtplaneringsinstrument som ortsplanen. De flesta av dem förordar att orlsplanenbibehålls som medel i planeringen. Några länsstyrelser anser att orlsplanen ärett alltför grovt planeringsinstrument och önskar att den kompletteras med enmer detaljerad och exakt beskrivning av vad olika centra bör innehålla avservice m. m. Beträffande orlsplanen innebär mill förslag att dess rollsom ett betydelsefullt planeringsinstrument i regionalpoliliken slås fast.Orlsplanen bör kompletteras med att pendlingsregioner avgränsas inom ramen förlänspla-neringsarbelel. 1978/79:112 22 Ifrågan om planeringslalen innebär förslaget inga förändringar i förhållandelill vad som gäller. Jag anser sålunda all gällande planeringslal för år1985 fortfarande kan tjäna som utgångspunkt för planeringen. Jag framhållerdock att län där avvikelser från fastlagda planeringstal bedöms kunnainträffa, bör hålla en planeringsberedskap, som kan molverka en felaktiginrikining av planeringen. 1fråga om det regionalpolitiska stödet innebär förslaget följande. Sysselsättningsulredningenhar föreslagil en utvidgning av den regionalpolitiska stödverksamheten, sominnebär bl.a. atl sysselsätiningsslödet byggs ul kraftigt. Kommittén har vidareförordat en ändrad stödområdesindelning med en övergång lill sex stödområden.Kommittén har också lagt fram en rad förslag som syftar till att i ökadutsträckning påverka statlig verksamhei all anpassa sin verksamhet ulifrånregionalpoliliska mål och riktlinjer. ERUhar gjort en utvärdering av det regionalpolitiska stödet till industrin, somdelvis ligger till grund för sysselsältningsutredningens förslag. ERU beräknaralt nettoökningen av antalet sysselsatta i förelag som erhållitregionalpoliliskl stöd i stödområdena ulgör mellan 10000 och 20000 . ERU:s studier visar all de selektivt verkande medlen lånoch bidrag varil mer effektiva stödformer än de generellt verkandemedlen transport- och sysselsätiningssiöd. Sysselsättningsutredningensförslag har fått en posiliv behandling i remissvaren. Även jag anser attförslagen är väl underbyggda och att de i sina huvuddrag bör genomföras. 1vissa detaljer harjag dock en annan uppfattning än kommittén. Jag förordar idenna del i huvudsak följande. indelning i stödområden införs, som innebär att de stödda delarna av landetdelas in i sex stödområden med beteckningarna inre stödområde 5 och 6, allmäntstödområde 3 och 4 samt övrigt stödområde I och 2. Siffrorna anger behovet avstöd i stigande ordning. 1 enlighet med begäran lämnas ocksåförslag till inplacering av kommuner i de olika stödområdena. Förslagetbygger på de bedömningsgrunder som sysselsättningsutredningen har redovisaloch de förslag till indelning som länsstyrelserna har avgelt. De viktigastebedömningsgrunderna utgörs av den långsiktiga sysselsättningssituationen ochbefolkningsutvecklingen i kommunerna samt den allmännasysselsättningssitualionen i länen. Nuvarandestödområdesindelning bildar utgångspunkt för den nya indelningen. Tyngdpunkteni stödinsatserna kommer därmed att ligga på skogslänen. Genom den möjlighettill all bättre variera siödet som förslaget innebär kan stödinsatserna merainriklas på de från sysselsätlningssynpunkl allra sämst ställda kommunerna. Prop.1978/79:112 23 Det regionalpolitiska slödel till induslrin och denprivata service- och tjänstesektorn föreslås få belydande försiärkning. Siödetulformas så att del särskilt främjar utvecklingen av näringslivet isysselsättningssvaga regioner. Slöd till investeringar och sysselsätiningssiödblir även i forlsällningen de viktigaste stödformerna. Förstärkningen avser iförsia hand sys-selsättningsslödet. Slödel koncenireras lill lokaliseringslån.avskrivningslån, sysselsätiningssiöd, utbildningsstöd och offerlprincipen,vilkel innebär förenklingar och ger möjligheler till bättre överblick överbefintliga stödmöjligheter. Lokaliseringslån skall kunna ges förutom tillinvesleringar i byggnader och maskiner även till invesleringar imarknadsföring, produktutveckling och liknande åtgärder. En ny typ avavskrivningslän föreslås ersätta nuvarande lokaliseringsbidrag ochavskrivningslån. Länel är ränte- och amorieringsfriti och skrivs av med hälftenefter tre är och resten om de villkor som uppställdes i sambandmed stödels beviljande har uppfyllts av företaget. För sysselsätiningsslödetföreslårjag en kraftig höjning i de sysselsättningssvagasle områdena. Stödskall som mest kunna utgå med sammanlagt . för varjeårsarbetare som sysselsättningen ökar med. Nuvarande utbildningsstöd bibehållsmed vissa förbättringar. Offerlprincipen föreslås kunna användas även ifortsällningen men endasl i undantagsfall då övriga stödmöjligheter intepassar. Regionalpoliliskl stöd föreslås kunna lämnas till enskilt, statligteller kooperativt ägt företag. Kommuner eller kommunalt bolag skall kunna fåslöd för verksamhet inom turistnäringen. Vidare föreslås kommuner i vissadelar av stödområdet kunna få slöd för att uppföra mindre industrilokaler. Systemet för lokaliseringssamråd har behandlats i en inomindustridepartementet upprättad promemoria. Verksamheten har också berörts avsysselsättningsulredningen. Ingen remissinstans är negativ till verksamheten.1 kommitténs belänkande föreslås alt verksamheien utvidgas till den privatatjänstesektorn, vilket vunnit stöd i remissbehandlingen. Mitt förslag är attsystemet för lokaliseringssamråd fortsätter på i princip samma sätt somhittills. Den föreslagna utvidgningen av lokaliseringssamrådet till störreföretag inom den privala tjänste- och servicesektorn bör dock ske. En sådanutvidgning bör ge vissa förutsättningar för omlokalisering av sådanaverksamheter från bl. a. till andra delar av landet. Denverksamhet inom industridepartementet som går ul på all söka produkter förförelag i vissa regioner kommer alt fortsälla. Jag förordar också atl lagen om lokaliseringssamrådupphör. Jag förordar att industricentra uppförs i Ange ochVilhelmina. Nuvarande krav på förhandsulhyrning slopas . 1978/79:112 24 Sysselsäuningsiuredningen har tagit upp utnyltjandel avden offenlliga sektorn i regionalpoliliken och föreslagit en rad åtgärder avadministrativ art i delta syfte. Förslagen slöds i huvudsak avremissinstanserna. Jag ansluter mig lill kommiiiéns synpunkter pä viklen avatt uinyttja den offenlliga seklorn i regionalpoliliken. Den framlidasysselsättningsökningen beräknas ske främsi inom denna sektor. För denregionala sysselsäii-ninpsulvecklingen och serviceförsörjningen blir del enligimin mening av slörsla belydelse all ha medel för all påverka lokaliseringen avden offentliga seklorn. Jag avser all med utgångspunkt frän kommitténs förslagföreslå regeringen en rad åtgärder av administrativ karaktär, somjag nu berederriksdagen lillfälle atl la del av. Åtgärderna innebär bl.a. all ställigamyndigheter kommer alt åläggas atl i sin verksamhet verka i enlighet med deregionalpolitiska målen och fortlöpande pröva förutsättningarna för attdecentralisera verksamheter. Glesbygdsdelegationen föreslår en förstärkning avglesbygdsstödet och atl de olika anslag som f. n. finns för all siödja serviceoch sysselsäuning i glesbygd förs ihop till ett anslag, som länsstyrelserna ilän med utpräglade glesbygdsområden får fördela. Delegaiionen har också utrettfrågan om statlig servicegaranti för glesbygder och därvid funnil del varasvårt all göra utfästelser om att garantera viss typ av service. Förslagen om glesbygdsstödet har fått en övervägandepositiv remissbehandling och jag anser att de i huvudsak bör genomföras. Jagförordar således krafiigl förstärkta åtgärder för alt förbättra sysselsättningoch service i glesbygdsområdena. Förslaget innebär all ell nytt och utökatglesbygdsstöd införs, där nuvarande stödformer samordnas. Jag lämnar också en redogörelse för den beslutsordning förglesbygdsstödet, som jag ämnar föreslå regeringen. Denna innebär atl besluteni största möjliga utsträckning kommer att fattas av länsstyrelserna och vissafackorgan pä länsnivån. Jag bereder slulligen tillfälle att la del avvad jag anser om inriktningen av den regionalpolitiska forskningen. ERU har lämnat förslag om organisalionen av den regionalpolitiskaforskningen och ell förslag lill regionalpoliliskl forskningsprogram för1980-lalel. Den viktigaste förändringen av organisationen är förslaget altinrätta regionala samverkansgrupper med representanter för forskning ochplanering i de sex högskoleregionerna. När del gäller forskningsprogram föreslår ERU att dettaskall omfatia bl.a. frägor om arbeiskrafisslrömmar, ulvärdering av denregionalpoliliska beslutsprocessen och planeringen samt de regionalaeffekterna på före- Prop.1978/79:112 25 lagens lokalisering och sysselsättning av specialisering,arbetsfördelning och teknikval. Jag ansluler mig i huvudsak lill de redovisade förslagen.När det gäller organisationen föreslårjag all erfarenhelerna av de regionalasamverkansgrupperna utvärderas och all den centralt initieradeforskningen genomförs av forskningsgrupper med forskare från olika ämnesområden. Forskningsprogrammet bör bl.a. inriklas på forskning omregionalpoliliska ålgärder, yrkesmässig och geografisk rörlighet, beslutsprocesseri den regionala planeringen, regionala effekter av förändrad arbetsfördelningoch specialisering i varu- och tjänsteproduktionen saml utvärdering av förregionalpoliliken betydelsefull framiidssludieforskning. För atl förstärka den regionalpoliliska forskningenförordar jag efter samråd med chefen för att en tjänstsom professor i regionalekonomi inrättas vid i . 4 Den regionala befolknings- ochsysselsättningsutvecklingen Jag vill här mol bakgrund av näringslivels utveckling ochbefolkningsutvecklingen i skilda regioner peka på några regionalaulvecklingsdrag av belydelse för regionalpolitikens utformning. Denöversiktliga beskrivningen av den regionala utvecklingen som här följer byggeri allt väsentligt på malerial frän länsplaneringen. Den mer nyanserade analysav de regionala problemen som behövs för ålgärder på regional och lokal nivåframgår i länsplaneringen. Prognoser för befolkningsutvecklingen är av stor belydelseför den regionalpolitiska planeringen. Beslul om utbyggnad inom skildasektorer liksom kommunernas ekonomi är i hög grad beroende av befolkningensstorlek och sammansättning. Stora och snabba förändringar i folkmängden kaninnebära påfrestningar både för samhället och för enskilda människor. Under 1970-talel har de regionala förskjutningama ibefolkningens fördelning minskat i förhällande lill läget under 1960-talet.Denna stabilisering har med några undantag skett på alla regionala nivåer.Under 1960-talet förlorade skogslänen genom omflyttning ca 10000 personer omåret och storstäderna tillväxte snabbi. Under 1970-talel har skogslänen kunnaiuppvisa en mindre nettoinflyitning och i storstadslänen har omflyttningen istort sett vägt jämnt. har dock under de allra senasle årenåterigen kunnat visa flytlningsvinster och senaste prognos tyderpå en fortsatt förhållandevis stor nettoinflyttning. De senasle årensflytlningsvinster utgörs helt av en ökad nettoinvandring från utlandet. Prop.1978/79:112 26 Även inom länen har i de flesta fall skett en påtagligomsvängning i befolkningsutvecklingen. har särskilt gällt länen utanförstödområdet där folkmängden i regionala centra och kommuncentra genomsnittligtsett har utvecklats lika snabbt som i länens primära centra. Regionala centraoch kommuncenira inom stödområdet uppvisar fortfarande en svag folkmängdsutvecklingäven om en påtaglig stabilisering skett inom stödområdet. Att fördelningen av befolkningstillväxten inom dessa länhar varit jämn motsvaras dock inte av någon jämnhet om man ser till hurefterfrågan på arbetskraft har utvecklats. Skillnaderna förklaras främst av enökad in-pendling till primära centra. Arbetspendlingen över nuvarande kommungränser har ökalkraftigt . pendlade loiall ca 375000 personer lill ochfrän arbetel över nuvarande kommungränser. hade detta antal ökat tillnäslan 500000 1975 nå ca 675 000 personer. En påtaglig förändring har skett även i glesbygdensbefolkningsutveckling. Från atl ha minskat med i genomsniiica per femårsperiod minskade befolkningen 1975 endastmed . På grund av glesbygdsområdenas myckel sneda åldersslmklur motsvarardenna utveckling i stort sett skillnaden mellan födelse- och dödstalen. Det haralllså knappast skett någon nettoutflyllning. En molsvarande omsvängning har skell vad gäller tätorterav olika storlek. har det varit de minstatätorterna som har utvecklats snabbast. Det finns naturligtvis flera undantag från den allmännabild jag här ger av den regionala befolkningsutvecklingen. Allmänt sett synesdock förbättrade sysselsättningsmöjligheter och en kraftigt ökad arbelspendlingha lett till en bättre befolkningsmässig stabilitet. Så har t.ex. under den hittillsvarandedelen av 1970-lalel de två nordligaste länen haft den snabbastefolkmängdstillväxten. Enligt länsstyrelsernas prognoser för perioden 1978-1985skulle återigen ske en omsvängning i folkmängdsuivecklingen. enligt prognosen få en mindre minskning medan Siockholm är det endariksområde som kan uppvisa någon nämnvärd ökning. skulle enligtprognosen få mer än hälfien av den totala ökningen i landets befolkning. Uppdelat på län framträder särskilt den genomgåendepositiva utvecklingen i och län. De båda storstadslänenMalmöhus och Göleborgs och län uppvisar en myckel kraftig omsvängningfrån snabb tillväxt till stagnation under 1970-talet.Länsplaneringens prognoser tyder på en fortsatt svag utveckling. bedöms Goflands, och få denstörsta minskningen av folkmängden. Den här visade förbättrade befolkningsbalansensammanhänger främst Prop.1978/79:112 27 med en minskad netloflyttning. Folkmängdens utvecklingpåverkas emellertid också av förhållandet mellan födelse- och dödstalen, dens. k. naturliga befolkningsförändringen. Kommuner och län med en högmedelålder i befolkningen kan genom höga dödstal och låga födelsetal få enförhållandevis snabb minskning av den totala folkmängden även utan någonnettoutflyllning. Genom alt fruktsamheten har minskal starkt under senare århar allt fler kommuner och län en naturlig folkminskning. och1977 hade 140 kommuner en naturlig folkminskning. beräknas hälften av länen få fler döda än födda. Det är enligt dessabedömningar endast , , och , ochNorrbottens län som kan få någon större naturlig folkökning. Dessa är - medundantag för - län där befolkningen genom en tidigareomfattande nettoinflyitning har en förhållandevis låg genomsnittsålder. Totalt sett för hela landet skulle nuvarande nivå påfödelse- och dödstal ge ett födelseöverskott på endast ca 40000 personer , dvs. ca 5000 personer perår. Eftersom det i de flestaregioner inte kommer att finnas något födelseöverskott kan det i en sådansituation lätt bli så att nettoinflyttning till en region måste motsvaras avminskande folkmängd i andra regioner om inte folkmängdstillskotl sker genom invandringfrån utlandet. Denna nya situation, där naturlig folkmängdsminskning i enregion snarare är regel än undantag, aktualiserar även frågan om vilken formav regional befolkningsbalans som bör eftersträvas. En oförändrad befolkning ialla län ställer krav på en förhållandevis omfattande nettoutflyttning från deregioner som fortfarande har födelseöverskott. 4.3 Efterfrågan på arbetskraft Den tidigare beskrivna regionala utjämningen ibefolkningsutvecklingen motsvaras 1975 av en regionalstabilisering i den lo-tala sysselsättningen. Skogslänen minskade underperioden 1966- 1970 sin sysselsättning i snabb takt medan och prognosperioden 1976- 1985 inget av dessa län uppvisar eller väntasuppvisa någon minskning i sysselsättningen. har under alla de treperioderna en ökning av sysselsättningen som ligger över riksgenomsnittet. Underperioden -1975 skedde nästan en tredjedel av den totala ökningen avsysselsättningen i detta län och beräknasdenna andel öka till . Den omsvängning i utvecklingen som skedde mellan 1960- och1970-lalet gäller också utvecklingen inom stödområdena. Från att under perioden1966-1970 ha haft en snabbt minskande sysselsättning fick båda stödområdenaunder en snabbare tillväxt än övriga delar av landet. 1978/79:112 28 bedöms , ,och län fä den snabbaste ökningen av efterfrågan päarbetskraft. Del senare länel är lillsammans med län del enda därefierfrågan bedöms öka mer än under början av 1970-talel. Förändringen av sysselsättningsutvecklingen mellan slutetav 1960-talel och är tydlig också när det gäller deninomregionala balansen. fanns det inte någon ortstypvarken inom eller utanför stödområdet där efterfrågan på arbetskraft minskade.Detla representerade för kommunerna inom stödområdet en markanl omsvängning iförhållande till slulel av 1960-lalet. Även om del således skell en förbättring i deninomregionala balansen också vad gäller sysselsättningen villjag dock påpekaatt efterfrågeulvecklingen fortfarande genomsnittligtsett är svagare i kommuncentra än i regionala centra och svagare där än iprimära centra. Detta utvecklingsmönster bedöms kvarstå under prognosperioden1976-1985. Som har framhållits finns det därvid anledning att uppmärksammaskillnaden mellan kommuncentra i södra och och sådana inorra vad gäller möjlighetema att pendla till näraliggande störrekommuner. Dessutom, vilkel kommeratt beröras i det följande, är skillnaderna isysselsättningsgrad fortfarande mycket stora och visar inte heller någratendenser att minska. Det har varit sysselsättningsutvecklingen inom jordbrukoch skogbruk som under varit den dominerande orsakentill regional obalans mellan lillgång och efterfrågan på arbelskrafl.Minskningen från ca 600000 sysselsatta i dessa näringsgrenar till ca225 1975 har regionall fördelats myckel ojämnl. Avgränsningen av delallmänna stödområdet omfattar i slorl sett de delar av landet där jordbruketoch skogsbruket i början av 1960-lalel hade den relativt sett slörslaomfattningen. Takten i minskningen av antalet sysselsatta inom dessanäringar var högre i skogslänen än i övriga delar av landet.Under perioden 1971-1975 har en påtaglig utjämning skett i denna utveckling.Det finns inga nämnvärda skillnader i utvecklingstakt mellanstödområdena och övriga landet. Denna likhet i uivecklingen mellan regionerförulses i stort sett bestå 1985. Antalet sysselsatta i de areella näringarna har minskatså mycket atl i stora delar av landet forlsatta förändringar endast marginelltkan påverka den allmänna sysselsättningssitualionen. Den ändradejordbrukspolitiken har bidragit till att takten i minskningen avsysselsättningen har dämpats. Det finns dock delar av landet där de areellanäringarna fortfarande spelar en avgörande roll för den totalasysselsättningen. Detla gäller för ett stort antal av landets kommuncentra menär särskilt framträdande i kommun-centra inom stödområdet, där ca enfemtedefav den totala syssel- 1978/79:112 29 sättningenfanns inom dessa näringar. Det finns även hela län med många som arbetar i deareella näringarna. Det gäller främst och . , , och länhade av den totala sysselsättningen inom jordbruk ochskogsbmk. Det bör observeras att dethär beskrivna stora beroendet av de areella näringarna har olika innebörd iskilda delar av landet. 1 södra och har denutökade pendlingen och den mera spridda fördelningen av bostadsbyggandet letttill en förbättrad folkmängdsutveckling i de jord- och skogsbmksdomineradekommuner som ligger inom pendlingsavstånd från större arbetsplatscentra. 1norra har oftast bortfallet av arbetstillfällen i de mindre kommunernabehövt kompenseras inom resp. kommun. Det finns dock även i södra och mellerstaSverige kommuner som domineras av areella näringar och från vilka det är svårtatt tänka sig en mera omfattande pendling. Denna typ av kommuncentra skallenligt både 1972 och regionalpolitiska beslut särskilt uppmärksammasi planeringen. Under perioden 1966-1970minskade antalet sysselsatta inom tillverkningsindustrin med näslan . 1absoluta tal betydde detla att ca 50000 arbetstillfällen försvann. Dennautveckling byttes i en svag tillväxt under 1970-talels första hälft då antaletsysselsatta ökade med ca 25000 personer. Enligt arbetskraftsundersökningarnaför har sysselsättningen inom tillverkningsindustrinunder dessa år minskat med ca 60000 arbetstillfällen. Länsstyrelsernasprognoser för innebär sammantagna att sysselsättningen inomdenna sektor skulle minska med ca 75000 personer. Detta överensstämmer ganskaväl med långtidsutrednings bedömning. Siörre delen av denna minskninghar dock redan inträffat, varför prognoserna räknat pekarpå en oförändrad sysselsättning. Under perioden 1966-1970var det i och i som industrisysselsättningenminskade mest. Den förhållandevis bästa utvecklingen fanns underdenna period ide fyra nordligaste länen. Denna utveckling förstärktes under perioden1971-1975 då dessa län ökade sin in-dustrisysselsätlning med . Dennapositiva utveckling har varit särskilt stark i det inre stödområdet.