prop · G20373 · 1978-12-31 00:00:00 — SAF anser sig inte heller kunna biträda utredningens förslag, utanmenar atl anpassningsarbetet i första hand bör åvila den närmaste arbetsledningenoch att gmppema är och bör förbli ell samarbetsorgan mellan arbetsgivaren, arbetstagarnaoch arbetsmarknadsmyndigheterna. Förslaget att särskilda direktivskall utgå lill statiiga myndigheter om medverkan i anpassningsarbetet, stödsav bl.a. , , , , HCK och SSU. LO gördessutom del tillägget atl regeringen för skall redovisaanpassningsverksamheten på den statliga sektorn. Denna redovisning bör utgöraunderlag för en åtgärdsdiskussion. delar utredningensuppfattning atl nu gällande direktiv till myndighetema bör kompletteras ochförtydligas, men ställer sig tveksam till rapportering i samband med petila. Deuppgifter AMS kan behöva bör enligt kunna erhållas på ett bättreoch 1978/79:73 111 effektivare sätt, ex. genom specialenkäler eller liknande.Även lantbruks-styrelsen är tveksam lill en rapportering eftersom denna avsekretesskäl torde få bli synnerligen summarisk. menar attanpassningsverksamhelen alltjämt bör vara en fråga mellan arbetsgivare ochpersonalorganisationer och atl parternas handlingsfrihet inte bör begränsasgenom lagregler vare sig beträffande verksamhetens organisation eller dessbedrivande. Utredningen anser vidare atlstatliga myndigheter bör ha skyldighet att till arbetsförmedlingen anmälalämpliga arbetsuppgifter för arbetshandikappade. I detta instämmer y4A5, LO,TCO m.fl. RRV pekar på att man i sin revisionsrapport föreslagit atl särskilda"anpassningsplaner" upprättas av statliga myndigheter. Dessa planerbör kunna underlätta utredningens förslag om uppgiftslämnande. Riksförbundetför utvecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna, menar atl möjligheten tillnedbrytning av vissa arbetsmoment bör uppmärksammas vid inventeringen avlämpliga arbetsuppgifter. Detta i syfte alt tillsammans med information ochtekniska hjälpmedel ge utvecklingsstörda fler valmöjligheter. Styrelsen förvärdar-tjänst avvisar bestämt förslag om åtgärder, som kan innebära risker fören återgång lill en situation där vissa arbeten betecknades som särskilda handikapparbeten.Domänverket framhåller alt de affärsdrivande verken inte bör åläggas störreskyldighet än motsvarande privata företag, men all verken genom sin anknytningtill statsförvaltningen och statens personalpolitiska värderingar kan anse detlämpligt atl göra åtaganden utöver vad privat företagsamhet finner rimligt. Förslaget om atl AMS centralt börtillsälta särskilda aktiveringsgmpper, för att utveckla arbetet ianpassningsgrupperna lämnas ulan erinran av flertalet remissinstanser.Tillstyrker gör bl.a. SPN, AMS, , ,LO och TCO. LO ifrågasätter om inte primärkommunal och landstingskommunalverksamhet bör ses som en gemensam sektor. AMS menar alt det framförallt ärnödvändigt att utveckla gmppemas organisation och uppgifter inom denoffentiiga sektom. Detta mot bakgmnd av att möjligheterna till anställning förarbetshandikappade lorde vara störst inom denna sektor genom att den är itillväxt. RRV är kritiskt mot förslaget och menar alt det inte är tillräckligtgenomarbetat för att ligga till grund för ell ställningstagande. Enförutsättning för all anpassningsverksamhelen skall få större betydelse ärenligt RRV att den först ges en fastare organisatorisk förankring i arbetsmarknadsverket,t.ex. genom en särskild anpassningsenhet på AMS. På regional och lokal nivå,bör länsarbetsnämndemas styrelser och dislriktsarbetsnämndema kunna spela enbetydande roll framförallt med hänsyn lill att de redan är etablerade ochpartsammansatta. SJ ifrågasätter starkt behovet av ytterligare en organisationsenhetoch menar atl vad som främst behövs är att AMS satsar tillräckliga resurserför all aktivt delta i befintliga anpassningsgmpper. SAF avstyrker förslagetom en central akliveringsgmpp på den privata sektorn, då det enligt derasmening inte finns någon saklig grund för inrättande av en sådan grupp. SPN:s roll och ansvar för vissaövergripande frågor bör enligt utredningen närmare preciseras. Denna fråga harendast berörts av SPN som menar atl regering och riksdag redan tagit ställninglill att ett centralt omplaceringsorgan är nödvändigt. SPN pekar här på attregeringen i proposition 1977/78:157 föreslagit inrättandet av statensarbetsmarknadsnämnd. Det är däremot enligt SPN befogat atl försöka finnaändamålsenliga former för kontakter mellan AMS och SPN. Ett sådant arbete harredan startat genom atl en gemensam arbetsgmpp ser över dessa frågor. Prop.1978/79:73 112 Utredningen diskuterar ingåendefrämjandelagen och föreslår att anvisningar till främjandelagen utfärdas.Dessa bör om möjligt i kvantitativa termer ange förelagens och förvallningamasansvar för sysselsättningen av arbetshandikappade. Förslaget har mött blandatmottagande hos remissinstansema. Det stöds av flera remissinstanser, däriblandstatens handikappråd, , , , , , ,Föreningen och . DHR menar alt det krävs en uttaladvilja från regeringens och AMS sida för att lagen skall tillämpas. Denna viljakan markeras genom att man förtydligar och förstärker de mål och medel somanger hur lagen skall användas och vilka åtgärder som skall vidtagas för altsäkerställa arbete ål alla. HCK föreslår att AMS förutom detaljeradeföreskrifter tillsätter en utvärderingsgrupp med uppgift att analyseraeffekterna av en konsekvent tillämpning av lagen. AMS påpekar atl riktlinjergällande olika arbetsgivares ansvar för anställning av arbetshandikappade redanhar utarbetats av styrelsen och publicerats som riktlinjer föranpassningsverksamheten. En komplettering av främjandelagen medomplaceringsförordningen skulle enligt SPN ge starkare påtryckningsmöjlighelerinom den statliga sektom än främjandelagen ensam kan ge. TCO anser att enkvotlagsliftning är diskriminerande och skulle uppfattas negativt av såvälarbetsgivare och befintlig personal som av arbetssökande. Fömtsättningama fören god arbetsgemenskap gmndläggs inte genom kvotering. Skulle del visa sig atttillämpningen av främjandelagen inte får avsedd verkan, kan frågan omkvotering åter bli föremål för prövning. SAF motsätter sig att lagen skärps ochmenar alt den redan nu tillämpas på det mest ändamålsenliga sättet, samt atldet förefaller sora om utredningen vill tona ned betydelsen avsamförståndslösningar till förmån för myndighetsutövning. Även MUF avvisar enskärpning, eftersom man enligt förbundets åsikt inte kan komma till rätta medproblemen genom tvång. Utredningen föreslår vidare, att fyra länsarbetsnämnder påförsök förstärks med två tjänstemän vardera, för all arbeta medfrämjandelagens till-lämpning. Positiva till förslaget är bl.a. ÖB,och . Även AMS instämmer, men pekar påall försök med aktivering av främjandelagen kräver utökade utredningsresursersaml personal för aktivering av arbetsförmedlingens insatser ianpassningsgmpperna. En förstärkning med två tjänstemän måste därför betraktassom otillräcklig. LO och menar atl försöksverksamheteninte får bli ett skäl för andra länsarbetsnämnder att inte tillämpa lagen. Dengäller och bör tillämpas effektivt i hela landet. HCK vill att särskildatjänster inrättas på samtliga länsarbetsnämnder med uppgift att syssla enbartmed tillämpning av främjandelagen. TCO tillstyrker förslaget om atl under enförsöksperiod förslärka fyra länsarbetsnämnder, men delar inte utredningensuppfattning när det gäller all lägga arbetet med lagens tvingande delar skiltfrån den ordinarie förmedlingsverksamheten. Även menar attdiskussioner och överläggningar i frågor som rör de tvingande delarna, börskötas genom kontakter mellan landstingen och de lokalaförmedhngstjänstemännen. RRV, arbetslivscentrum och SSU fmner det egenartat ochomotiverat av utredningen atl föreslå en försöksverksamhet kring en lag somfunnits . SSU förordar att lagen omarbetas för att stärka detvingande momenten, som enligt förbundet uppenbarligen varit för svaga.Anställningskyddskommilten framhåller att den inom ramen för sina direktivavser följa utfallet av sysselsätlningsutredningens föreslagna och redanvidtagna åtgärder. 1978/79:73 113 vidare att i den män statsmaktema finner det angeläget attföreslå ändringar i främjandelagen, för att underlättaanställningsmöjligheterna för olika grupper, är det särskilt viktigt attsysselsätlningsutredningens förslag om förstärkning av länsarbetsnämndemasresurser och ökade satsningar på anpassningsgruppemas verksamhet genomförs. Bidrag föreslås enligtsysselsällningsutredningen utgå av den totala lönekostnaden vidutbildning och praklikanslällning av arbetshandikappade. Möjlighet skallvidare finnas att jämka lill vid grava handikapp. Förslaget lämnas utanerinran av flertalet remissinstanser. Tillstyrker gör bl.a. ÖB, ,, , LO och SAF. Unga Synskadade villatt procentsatsen skall vara flexibel och inte knytas till den enskildeshandikapp, utan till dennes produktionsförmåga i den speciellaarbetssituationen. AMS, LO, TCO, SAF, Hörselfräinjandet, statens vägverk,. m.fl. uttalar sig positivt om deföreslagna bidragen till faddrar/hand ledare, vilka skall stödja denarbetshandikappade på och utanför arbetsplatsen. ser enutvidgning av verksamheten som angelägen. menar atthand-ledama kommer alt få en viktig roll när det gäller atl lösa svårighetersom kan komma upp i relationerna till arbetsledare och arbetskamrater och atlde bör få utbildning för sitt arbete. pekar också påatt personer med mycket grava handikapp kan behöva stöd även på sin fritid.Ytterligare försöksverksamhet bör bedrivas. stöder fortsattoch utvidgad verksamhet med handledare, men anser rent principiellt att direktastatliga bidrag inte bör utgå till anställda för introduktion och inskolningav arbetshandikappade. Utredningen föreslår höjda bidragtill arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anordningar. Remissinstansernahar inte haft något att invända mot förslagen. Synskadades Riksförbundframhåller att del bör finnas möjlighet till undantag från begränsning avbidragsbeloppet när särskilda skäl föreligger. Dessutom bör bidragetindexregleras så att del följer kostnadsutvecklingen. Unga Synskadade anseratl stöden skall utgå såväl vid praktik- och vikariattjänstgöring som vid fastanställning. Förslaget om ändrade bidragsbestämmelser förarbetsbiträden stöds av bl.a. ÖB. , /SR, SAF,, och . pekar påvikten av att bidraget även kan utnyttjas av psykiskt sjuka och socialthandikappade. Också AM5 menar att alla handikappgrupper skall ha rätt lillarbetsbiträde då det föreligger behov av det, samt atl hänsyn måste tas tillegenföretagare eller motsvarande där arbetsbiträdet inte har sin anställningknuten till ett företag. Samma frågor uppmärksammas av ,och Unga Synskadade, som anser att reglerna måste utformas så alt de inteförutsätter ett anställningsförhållande för den som skall fungera som arbetsbiträde.Detta kan uppnås genom att bidraget utgår i förhållande till antalet arbetadetimmar. En knytning till lönen begränsar enligt bl.a. Synskadades Riksförbundanvändningen av arbetsbiträde. RRV föreslår att bidraget skall utformas såflexibelt att det blir möjligt för en enda person att på heltid ägna sig åt enhel grupp arbetshandikappade. DHR säger alt kostnadema inte får varamaximerade, ulan alt anslag måste utgå efter individuell prövning, dåomfattningen av den hjälp arbetsbiträdet lämnar är mycket skiftande.Arbetsplatsens utformning och arbetets karaktär spelar här 8 1978179. 1978/79:73 114 fömtsätter atlbidragsbeloppet fortlöpande anpassas till förändringarna i den allmännakostnadsnivån och SAF menar att det maximala beloppet bör utgå endast inödfall. Vidare föreslår utredningen atlhalvskyddad sysselsättning och bidrag lill arbetsbiträde skall kunna kombinerasför gravt handikappade personer. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinranav flertalet remissinstanser. RRV framhåller i sammanhanget att de flestaindividinriktade bidragen bör slås ihop till ett bidrag, att utgå tillföretagen och användas i enlighet med en plan för anpassningsverksamhelen vidföretaget. De pågående försöken med att gebidrag till kollektivt förberedande ål-gärder på arbetsplatsen för vissaspecifika typer av handikapp bör enligt utredningens förslag få fortsätta i tvålän. Förslaget tillstyrks av AMS, . motAllergi, LRF m.fl. framhåller allergikerna som enlämplig grupp för en försöksverksamhet, då allergisjukdomarna i hög grad ärmiljöbetingade och förorsakar många onödiga ulslagningar. LRF menar attbidraget bör utvidgas till att omfatta även egna företagare. Ansvaret för efterkonlroll av yngreförtidspensionärer bör enligt utredningen ligga på de rehabiliteringsgmpperför samverkan arbelsförmedling-socialvård-sjukvård, försäkringskassa, som f.n.håller på att byggas upp. Förslaget stöds av mänga remissinstanser, däriblandsocialstyrelsen, SÖ, . Styrelsen jör Vårdartjänst,, , , . HCK, , ochArbetsvårdschefernas Förening. HCK menar alt även de ungdomar som går iutbildning eller uppbär sjukbidrag bör omfattas av förslaget. SACOjSR som ärtveksamt till förslaget förordar atl ansvaret även fortsättningsvis bör liggakvar på . RFV framhåller att f.n. sker kontakter i genomsnittvart tredje år och det är lämpligt alt dessa, liksom enligt nuvarande praxis,bedöms med hänsyn till förhållandena i vaije enskilt fall. Verket avseremellertid all i samband med utarbetandet av nya föreskrifter rörande rehabiliteringsgmppema,beakta frågor som gäller rehabilitering av personer som fått förtidspensioneller sjukbidrag. Utredningen föreslår, attförtidspensionerade, oavsett ålder, som tar ett arbete skall ha rätt tillvilande förtidspension under viss lid. Remissinstanserna är häreniga medutredningen. DHR menar, att lika viktigt som det är all lämna en pension, ärdet atl få garantier för atl kunna återfå den även efter en relativt iarbete. Osäkerheten inför detta kan göra atl många tvekar atl la ett erbjudetarbete. LO och TCO föreslår atl nuvarande regler för deltidspension tas tillutgångspunkt för ett nytt förtidspensionssystem. På så sätt skulleflexibiliteten öka all anpassa pensionen lill arbetstagarnas önskemål ochförutsättningar. RFV påpekar all del redan nu finns regler som innebär atlförtidspension som upphör kan återfås genom ett förenklat förfarande inom entreårsperiod. Verket menar all dessa regler inte är strikt begränsade tilläldre personer, utan kan tillämpas även i fråga om yngre förtidspensionärer. Dennamöjlighet bör enligt verket komma till användning i större utsträckning än vadsom sker . För att inte förlora ekonomiskt påen återgång till arbete föreslår utredningen alt RFV får i uppdrag atlkonstruera ett system, som dels kompenserar förlust i de fall lön av arbeteunderstiger tidigare pension, dels stimulerar till arbete. Flertaletremissinstanser tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran.Landstingsförbundet menar att det är viktigt att frågan om 1978/79:73 115 samordning av löneförmåner och andra förmåner klarläggsvid återgång i arbete. finner utredningens tankar omgaranti för inkomstförstärkning intressant. En person som önskar återfå sin pension,måste garanteras atl eventuellt mellanliggande år med lägre pensionspoäng äntidigare inte kommer att medföra lägre förtidspension än vid förstapensionslillfället. DHR anser atl viss del av pensionen bör utgå även vidarbete, för alt ge vederbörande bättre ekonomisk situation än som pensionär.Delpensionen får inte heller medföra förlust av ATP-poäng på den totalainkomsten. pekar på att det är vanligt alt även andrasocialförsäkringsförmåner än pension är högre än eventuell lön.Kompensationssystemet bör därför utvidgas till atl läcka även sådan förlust.RFV å andra sidan menar atl förslaget medför en rad betydande svårigheter ochifrågasätter starkt lämpligheten i alt inordna en ersättning av den här arten iden allmänna försäkringen. Istället anser verket alt del inom delarbetsmarknadspolitiska systemets ram borde skapas ett särskilt stimulansbidragför de fall som avses. Förslaget om att personer somarbetar vid verksläder för skyddat arbete skall ha rätt till avtalsenlig lön,tillstyrks av bl.a. , som anser atl RFV bör ges i uppdragalt tillsammans med de kommande stiftelserna för skyddad sysselsättning se överbestämmelserna för förtidspensionerade personer som arbetar i skyddadeverkstäder. och LO tillstyrker också förslaget menbetonar att det inte får leda till försämringar, utan all hänsyn måste las tillde lilläggsförmåner en pensionär är berättigad till. RFV menar att del finnsflera skäl som talar för en förändring av nuvarande regler. Del kan vara svårtatl göra en korrekt bedömning av rätten till förtidspension av en viss storlekför den som arbetar i skyddad verkstad. Samordningsreglerna medför också atlutgående pension verkar reducerande på den sjukpenninggrundande resp.pensions-gmndande inkomst som den försäkrade annars skulle haft av arbetet.Verket biträder utredningens förslag om alt bestämmelserna skall ses över, samtatt inriktningen bör vara alt personer som arbetar vid skyddad verkstad skallfå lön på vanligt sätt. Utifrån gjordaerfarenheter av del s.k. Söderläljeförsöket, föreslår utredningen en vidgadförsöksverksamhet. Denna skall enligt förslaget omfatta fem orter belägna istorstadsregioner. Flertalet remissinstanser ställer sig positiva tillförslaget. Av dessa kan nämnas ÖB, , , ,och föreningen för studie-och yrkesvägledning.Kriminalvårssiyrelsen vill ha åldersgränsen höjd till , för altytterligare kriminalvårdspatienler med allvarliga socialmedicinskaarbetshandikapp skall kunna ingå i den föreslagna verksamheten. StatensHandikappråd och DHR finner det angeläget med försök även för fysiskthandikappade ungdomar. AMS och framhåller attsamverkansformerna bör prövas även på mindre och medelstora orter. HCK anseratt medel bör anvisas, så atl denna typ av verksamhet kan genomföras i landelssamtliga kommuner. LO som också tillstyrker förslaget framhållerangelägenheten av att orsakerna lill atl de socialt och psykiskt handikappadeökar blir mer ingående undersökta. SAF som är tveksam till utvidgade försökmenar atl ytterligare utvärdering av de pågående försöken bör göras, innan nyapåbörjas. Utredningen föreslår vidare, allbidrag, som utgår lill arbetsgivare som anställer förståndshandikappadeoch gravt fysiskt handikappade per- 1978/79:73 116 söner under , även skall utgå till gravtsocialmedicinskt och psykiskt arbetshandikappade, samt förtidspensionärer iåldem . Delta lill-slyrks av bl.a. , , statensvägverk, LO, TCO, . AMS, SACOfSR och Unga Synskadade anser atl den övreåldersgränsen bör slopas, då svårigheten att finna arbete efter 25 resp. 35 årknappast minskar. Unga Synskadade föreslår vidare atl stödet bör prövas frånfall lill fall och denna prövning skall ulföras av en nämnd knuten till distriktsarbetsnämndernadär representanter från handikapprörelsen har ett avgörande inflytande.Socialstyrelsen ifrågasätter om inte ett högre bidrag kommer atl erfordras, föratt stimulera till anställning av förtidspensionärer. Även Landstingsförbundettar upp åldersvillkoren och menar all bidraget bör utgå i samtliga falloavsett ålder. Styrelsen menar att konsekvenserna av utredningens förslagannars blir, att olika bidragsnivåer kommer atl tillämpas för sammahandikappgrupp och det är enligt förbundet förmodligen inte lättare atlrehabilitera och arbetsplacera personer , vars arbetshinder är avsocialmedicinsk eller psykisk natur, än de som är yngre med samma problem. Förslaget om bidrag till arbetsgivare, som ställer platsertill förfogande och bygger upp särskilda resurser för prövning och träning ireell miljö, stöds av flertalet remissinstanser, däriblandkriminalvårdsstyrelsen, AMS, domänverket, , , ,och Vuxna, ochArbetsvårdschefernas förening. understryker vikten av atl ekonomiskgottgörelse tillkommer de affärsdrivande verken på samma sätt som det privatanäringslivet. Lantbruksstyrelsen är i och för sig positiv till förslaget, menmenar atl altitydema hos omgivningen måste vara färdigbearbetade innantränings-platserna besätts. LO och TCO anser, liksom utredningen, att beredskapför lagstiftning genom tillägg till främjandelagen bör finnas om inte företagenpå frivillig väg ställer tillräckligt antal platser till förfogande, medanSynskadades , Unga Synskadade och Styrelsen för Vårdartjänst troratl lagstiftning blir nödvändig, för alt garantera handikappade möjlighet lillprövning och träning. SAF menar å andra sidan att frivillighet är enförutsättning för verksamheten och atl tvingande bestämmelser är helt oacceptabla. Remissinstanserna är eniga med utredningen om inrättandeav , med självständig ställning underlänsarbetsnämnderna och med tillgång lill arbetsförmedlingens alla instrument.AMS finner det angelägel all gränsdragningen mellan arbetsuppgifterna iarbetsförmedlingens utredningssektion och del nya arbetsmarknadsinstitutetblir föremål för utredning. menar all enanknytning av den yrkesinriktade rehabiliteringen till de planeradestiftelserna för skyddat arbete borde diskuteras. betonar betydelsen av nära samverkan med andrarehabiliteringsorgan och UHÄ framhåller samarbetet med den medicinskarehabiliteringen. Samtliga underremissinstanser till UHÄ anser allorganisationen med är riktig och all anknytningen tillsjukvårdshuvudmännen bör ske så, alt medicinsk expertis kan tjänstgöra inomarbetsvärden och samordning härigenom ske med den medicinska rehabiliteringen.HCK framhåller att handikapporganisationerna bör vara representerade iinstitutens styrelser. menar all detta bör gälla ävenkriminalvårdens regionala organisation. Utredningen föreslår vidare, alt depsykologiska konsultinsatserna läggs samman med arbelsprövningsverksamheten vidarbetsvårdsinstituten. Förslaget tillstyrks av flertalet remissinstanser.SACO/SR säger i sitt 1978/79: 73 117 yttrande, alt då den arbetspsykologiska verksamheten sedanlänge varit ett naturligt led i arbetsförmedlingamas service, framstår det somhelt konsekvent alt arbetsmarknadsverket tar över ansvaret. PTI menar, attkontakten mellan AMS och de arbetspsykologiska instituten formellt betecknassom en upphandling av tjänster, men all del i realiteten är AMS som ytterstavgör ekonomiska och andra betingelser för verksamheten. PTI finnerdel avflera skäl. bl.a. arbetsrätlsliga, önskvärt all man inlemmar de arbetspsykologiskainstitutens personal i arbetsmarknadsverket. Flera av de privata institutenönskar bevara de självständiga arbetsformerna. De är dessutom kritiska lillutredningens behandling av den förebyggande vården. atl förslaget innebär en klar förskjutning från yrkesvägledning ocharbetsförmedling lill arbetsvärd och arbetsprövning. Detta kommer enligt byrånatt innebära negativa konsekvenser för stora grupper, framförallt ungdomar ochkvinnor, som söker sig ut på arbetsmarknaden. i , Psykologsik yrkesrådgivning AB och anser attytteriigare klargöranden och utredningsarbete bör ske innan beslut fattas omstatligt arbetsgivaransvar för psykologinsatserna. Man förordar härvid ocksförsök med andra syslem för upphandling av psykologtjänster. SAF tycker attnuvarande system är all principiellt föredra, men att organisationskommitténbör överväga formema för psykologinsalsema i verksamheten. MUF avvisar heltförslaget. Till instituten skall också ALU-och OT-kurserna knytas organisatoriskt. SÖ menar alt vissa skäl talar emot ellöverförande, men motsätter sig inte alt kurserna förs över lill en ny huvudman.Därvid fömtsätter SÖ atl verksamheten blir lokalmässigt skild från AMU-centren.AMS föreslår ett successivt överförande av ALU- och OT-kurserna. Styrelsen förVårdartjänst vill gå längre än utredningsförslaget och menar all om alla resurserför yrkesinriktad rehabilitering skaU samlas under en huvudman, bör manöverväga att föra över hela arbetsmarknadsutbildningen till arbetsmarknadsinstituten.TCO framhåller att ansvaret för den pedagogiska verksamheten skall åvila SÖ.DHR tar särskilt upp OT-kurserna och betonar att dessa bör förläggas till småfriliggande enheter, även om de organisatoriskt lyder under de nyaarbetsmarknadsinstituten. , , , ,, , , , SACOjSR, PTI, statensarbetsklinik, DHR och HCK m.fl. stöder förslaget om bildande av ett och metodutveckling.