prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Önskemålet ligger i linje med vad LO uttalat beträffande uiseende avförvaltare (46 8). I den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2.2) har jagredogjort för de skäl som enligt min mening talar för alt arbetstagarorganisationsom sådan ej bör ges lillfälle alt yttra sig i förvaltarfrågan. Prop.1978/79:105 265 molsvarandeskäl bör arbetstagarorganisation inte heller ges lillfälle all yttra sig omantalet förvaltare. 42 8Enligt första slyckel av denna paragraf som kan sägas ersätta 44 8 KL, skall förvaltningen slå under lillsyn av tillsynsmyndighet. I andra stycket sägs att regeringen utser vissa kronofogdemyndigheter att vara till synsmyndigheter. Som i den allmännamotiveringen (avsnilt 5.3.3) skall endasl ett mindre antalkronofogdemyndigheter, i princip en i varje län, vara tillsynsmyndighet ikonkurs. som är tillsynsmyndighet skall dock enligt iredjesiycket av paragrafen kunna delegera uppgifter i samband med lillsynen lillannan kronofogdemyndighel. Frågan om hur delta närmare skall gå till lorde fåregleras i bestämmelser som regeringen utfärdar. Enligtkommilléförslagel kan konkursdomaren i samband med överflyttning av den hoshonom anhängiga konkursen lill annan konkursdomare även bestämma att tillsynenöver förvaltningen skall handhas av kronofogdemyndigheten på den nyahandläggningsorten. Med hänsyn till alt frågan om överflyttning av tillsynenlämpligen bör regleras i bestämmelser som regeringen uifärdar innehållerdepartementsförslaget ingen motsvarighet till den av kommittén föreslagnabestämmelsen. Fjärdesiycket innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela bestämmelser omden ersättning som skall utgå lill staten för kostnader hostillsynsmyndigheten. Som framgåti i den allmänna motiveringen (avsnitten 5.3.3och 5.9) skall ersättningen inte beslämmas av konkursdomaren eller rälten.Däremot krävs ett beslul om debitering av ersättning. Hur debileringen skall gåtill får regleras i administrativa föreskrifter. Beslutet om debitering börkunna överklagas. Även i den delen får administrativa bestämmelser utfärdas. De skall alltså i första hand utgå ur konkursboel (se188 8)- Anmälanom tillsynskostnaderna bör ske hos konkursdomaren och, när utdelning kommer ifråga, även hos förvaltaren. En bestämmelse härom fär tas upp i KF. 43 8Paragrafen, som ersätter 46 8 KL, innehåller bestämmelser om granskningsman. Nuvarande bestämmelser i 46 8 syftar tiU att ge en borge närsminoritet som blivit besegrad i förvallarvalet möjlighet att i slället bli föreirädd av granskningsmän. Genom att konkursdomaren övertar borge näremas uppgift atl utse slutlig förvaltare (46 8) bortfaller denna gmnd för granskningsmannainslitutet. Som framgått tidigare (avsnitt 5.3.4) anserjag emellertid att institutet bör finnas kvar. Det bör dock delvis ges en ny funktion. Enligtförsta stycket skall konkursdomaren på begäran av borgenär Prop.1978/79:105 266 förordnagranskningsman all med de befogenheler som anges i KL övervakaförvaliningen på borgenärens vägnar. Sammaborgenär kan inie få mer än en granskningsman ulsedd för sin räkning. Fleraborgenärer kan göra framställning om gemensam granskningsman. Om fleragranskningsmän ulses, behöver de inie uppträda gemensamt ulan var och en fårhandla självsiändigi. 1kommilléförslagel föreskrivs ingen maximering av del antal granskningsmän somsammanlagl får förekomma i en konkurs. Vid remissbehandlingen har gjorlsgällande all en sådan maximering är önskvärd. För min del vill jag framhållaatt en reglering varigenom antalet granskningsmän begränsas kan medföra atl avflera borgenärer som i och för sig alla har ett berättigat intresse av deninsyn i konkursen som ges genom en granskningsman någon eller några uteslutsfrån rätlen atl få en sådan ulsedd. I praktiken torde del ytterst sällan kommaatt inträffa atl antalet granskningsmän blir sä stort all olägenheier behöveruppkomma. Inte heller departementsförslagel föreskriver med hänsyn till delsagda nägon begränsning av antalet granskningsmän i en och samma konkurs. Enligtgällande rält kan granskningsmän bara tillsättas i samband med alt slutligförvaltare ulses, dvs. tidigast vid första borgenärssammanträdet. Enligtdepartementsförslagel kan granskningsman däremoi utses när som helst underkonkursen. Paragrafenuppställer lika litet som gällande lag några särskilda kvalifikationskrav pågranskningsman. Det räcker med att vederbörande är lämplig. Den som begärts somgranskningsman får fömtsältas vara lämplig så länge annat inte kan antas.Givelvis måste vederbörande vara villig atl åta sig uppgiften. Debefogenheter som lillkommer granskningsman anges i flera olika paragrafer.Befogenhelema överenssiämmer i huvudsak med gällande rätt. Granskningsman fårgöra framställning om ökning av antalet förvaltare (47 8 andra siycket) ellerom delning av förvallning (50 8 första stycket). Han skaU ha tillgång tillböcker eller andra handlingar som rör boet saml får begära upplysningar avsåväl förvaltaren som tillsynsmyndigheten (60 8 första och andra styckena).Vidare får granskningsman göra framställning hos konkursdomaren om att förvaltareskall entledigas (80 8 första siycket). Granskningsman är också berättigad atlerhålla upplysningar om boel av gäldenären (89 8 försia slyckel). Enligtandra stycket skall på begäran ersättare för granskningsman utses. Där angesockså all bestämmelserna om granskningsman gäller även för ersättare. Tredjestycket innehåller bestämmelser om entledigande av granskningsman. Fömtom påegen begäran skall granskningsman entledigas på begäran av den borgenär, påvars ansökan han har utsetts. Vidare skall granskningsman entledigas, om hanvisar sig ej"vara lämplig. Prövningen av denna fråga ankommer påkonkursdomaren. I den mån någon lämplig- 1978/79:105 267 helsprövning över huvud aklualiseras i här avsedda fall.lorde della ske först efter inilialiv av gäldenären eller annan rättsägare. Om granskningsman entledigas, bör konkursdomarenunderrätta borgenären i fråga härom. Ny granskningsman behöver ej utses, omdet inte begärs av borgenären. Beslut om uiseende eller entledigande av granskningsman kanöverklagas men länder till efterrättelse, om inte annat förordnas(210 8). F.n. ansesgranskningsman vara berättigad till ersättning av boet för koslnader somföranleits av uppdraget. Eftersom della anses som ell förtroendeuppdrag medfördet inte räll lill arvode ur boel. Enligt kommittén lorde granskningsmän iregel få arvode av de borgenärer som utsett dem. Kommittén anser alt del skulleleda för långl att ge granskningsman rält till ersättning som konkurskostnad urboel eller, i sisla hand, av allmänna medel. Kommittén framhåller bl.a. attdetta skulle kunna medföra oskäligt höga konkurskoslnader till nackdel förborgenärerna över lag. Kommittén föreslår därför alt ersättning lillgranskningsman såväl arvode som kostnadsersättning skall belalas av denborgenär som ansökt om hans tillsättande. Kommitténs förslag har godlagils avremissinstanserna. Jag har inte någon erinran mol förslaget. 1 fjärde styckethar därför tagils in föreskrifi om all ersättning lill granskningsman skallbetalas av borgenären. 44 8 1 denna paragraf, som motsvarar nuvarande 42 8, angesvilka kvalifikations- och behörighetsgmnder som skall gälla i fråga omförvallare. Enligt paragrafens försia stycke skall konkursförvaltarenha den särskilda insikl och erfarenhel som uppdragei kräver, åtnjuta borgenärernasförtroende saml även i övrigt vara lämplig för uppdragei. 1 fråga om dennärmare innebörden av dessa kvalifikationskrav får jag hänvisa till denallmänna motiveringen (avsnitt 5.2.1). I paragrafens andra stycke sägs all den som är anställdvid domstol inte får vara förvaltare. Denna regel överenssiämmer i sak med vadsom nu gäller. Kvalifikations- och behörighetskraven gäller såvälinterimsförvaltare som slutlig förvallare vid ordinär konkurs. Enligt 45 8skall konkursdomaren ulan dröjsmål ulse interimsförvaltare. Somjag har påpekati den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2.2) bör till sådan förvaltare utsesnågon som kan antas vara lämpad även såsom slutlig förvaltare.Kvalifikations-och behörighetskraven gäller också när konkurs skall handläggassom mindre konkurs (185 a 8 försia siycket andra meningen). Angående de närmarekompetenskraven i mindre konkurs hänvisas till den allmänna motiveringen,avsniii 5.7.3. Skadeslåndslagens (1972:207) regler om skadeståndsansvarför slalen i samband med fel eller försummelse vid myndighetsutövning saknar 1978/79:105 268 aktualitet beträffande konkursförvaltares verksamhei Ofrprop. 1972:5 s. 507). Konkursförvaltare kan dock givelvis bli personligenskadeståndsskyldig för fel eller försummelse. Nuvarande bestämmelser i 42 8 andra stycket om obehörighetpå gmnd av ådömd straffpåföljd m.m. har utmönstrats såsom föråldrade. Om någon omständighet som utgör hinder mot atl en personutses till konkursförvaltare skulle inträffa i fråga om redan utseddförvaltare, kan han efter framställning entledigas (se 80 8). 45 8 Paragrafen handlar om tillsättande av s.k.interimsförvaltare. Någon skyldighet för konkursdomaren att samråda med borgenärema när interimsförvaltare skaU utses föreskrivs inte. Delslår dock borgenär fritt att hos konkursdomaren framföra synpunkter i fråga omvem som skall ulses till interimsförvaltare. Konkursdomaren skall enligtparagrafen höra tillsynsmyndigheten innan interimsförvaltare ulses. Eftersomdetta skaU ske utan dröjsmål, lorde ej ges tillfälle till annal än samråd perlelefon med tillsynsmyndigheten. 46 8 I denna paragraf anges hur slutlig förvaltareskall utses vid ordinär konkurs. Paragrafen, som molsvarar nuvarande 45 8, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnilt 5.2.2). Enligt första meningen i paragrafen skall den slutligeförvaltaren utses av konkursdomaren vid första borgenärssammanträdet. Innankonkursdomaren utser förvaltare skall han höra tillsynsmyndigheten och de borgenärersom har infunnit sig vid sammanträdet. Företrädare för tillsynsmyndigheten bör ha rätt attnärvara vid första borgenärssammanträdet. En föreskrifi om att myndighetenskall kallas torde böra tas upp i KF. Samrådet med tillsynsmyndigheten behöver dockinte ske vid själva sammanträdet utan kan äga mm redan före detta. Borgenärsom inte kan inställa sig vid första borgenärssammanträdet är självfalletoförhindrad atl skriftligen eller muntligen anföra sina synpunkterpå förvaltarfrågan. Vad nu sagts skall tillämpas även när slutlig förvallareskall tillsättas senare under konkursen (47 och 48 88). Konkursdomarens beslut i fråga om utseende av förvallarekan överklagas. Beslutet går i omedelbar verkställighet, om ej annat förordnas(210 8). Bland dem som får överklaga beslutet är tillsynsmyndigheten (210 a 8). Bestämmelserna i 46 8 skall gälla även i sådana fall dåflera slutliga förvallare utses. Om konkursförvaltningen skall vara delad,skall konkursdomaren enligt andra meningen i paragrafen ulse slutligförvallare för varje del av förvaltningen. I det nuvarande tredje stycket av 45 8 ges en regel fördel fallet att ingen borgenär infinner sig vid försia borgenärssammanträdet.Förvaltare skall då utses av konkursdomaren. Någon motsvarande föreskrift harinte tagits med i departementsförslaget. Det är givel att den omständighetenatt inga 1978/79:105 269 borgenärer har infunnit sig vid sammanträdel inte skallföranleda uppskov med tillsättande av slutlig förvallare. 47 8 1 nuvarande47 8 sägs att borgenär, som har utsetts till förvaltare eller granskningsman,inte får undandra sig uppdragei ulan giltigt skäl. Denna beslämmelse har medhänsyn till de nya reglerna om utseende av förvallare och om granskningsmanfått utgå. 1 stället har som 47 8 tagils in regler, molsvarande bestämmelsema inuvarande 48 8, om ökning av antalet förvaltare under konkursens gång.Tillsynsmyndigheten har trätt i rättens ombudsmans slälle i fråga ombefogenhelen alt begära ökning av antalet förvaltare. En redaktionell justeringhar gjorts med hänsyn lill de nya reglema i 46 8 om utseende av förvallare. 48 8 Paragrafen,som molsvarar gällande 49 8, handlar om utseende av efterträdare lillförvaltare som avgår. De nuvarande bestämmelsema i 49 8 gäller även efterträdarelill avgången granskningsman. Denna del av nuvarande reglering har fått utgåmed hänsyn till de nya bestämmelsema om granskningsman i 43 8. Som berörts imotiven till 43 8 behöver när granskningsman avgått ny granskningsman ulsesendast på särskilt yrkande. 1 första siycket har dessutom gjorts enredaktionell jämkning föranledd av de nya reglema i 46 8. Enligt paragrafens andra stycke skall tillsynsmyndighetenhöras rörande behovet av efterträdare när en av flera förvaltare har avgått.F.n. hörs rättens ombudsman i denna fråga. 1 paragrafen har tillagts ett nytt Iredje stycke, som isak motsvarar nuvarande 187 8. En mindre justering har härvid gjorts med hänsyntill atl konkursdomaren enligt 186 8 andra slyckel i departementsförslagel harberetts möjlighel atl ulan anmälan av förvallare ta initiativ lill avskrivningav ordinär konkurs, när boel inte kan antas räcka lill belalning avkonkurskosinaderna och eventuella massaskulder. Med "fråga uppkommit omavskrivning av konkursen enligt 186 8" avses dels det fallel allförvaltaren har gjort sådan anmälan som sägs i försia stycket av sistnämndaparagraf, dels del undantagsfallet all fråga om avskrivning har aktualiseratspå annat säll. 49 8 Denna paragraf, som molsvarar nuvarande 50 8,innehåller regler om förvaltningens bedrivande i vissa fall då förvaltaren har avgått eller har förhinder. Paragrafens första stycke avser endast slutlig förvaltare. Del är med andra ord bara tiden efter försia borgenärssammanlrädel som är aktuell. förtydligande har skett på denna punkl. Härutöver har en redaktionell jämkning gjorts av hänsyn lill de nya reglerna i 46 8 om uiseende av förvaltare. Den nya lydelsen av 80 8 har medfört en annan sådan jämkning av paragrafen. 1978/79:105 270 508 Paragrafen handlar om delning av förvaltningen mellan flera förvaltareoch molsvarar nuvarande 52 8. Iförsta och fjärde slyckena har tillsynsmyndigheten ersatt rättens ombudsman. Ävnuvarande 52 8 iredje slyckel följer att, om flera förvallare har utsetts i enkonkurs och meningsskiljaktighet uppkommer mellan dem, rättens ombudsman kan fåavgöra vilken av meningama som skall gälla. Kommittén föreslår all molsvarandeuppgift i det nya systemet anförtros ål tillsynsmyndigheten. 1 de speciellasituationer som här avses kan en sådan ordning enligt kommitténs mening inteanses ge upphov till några principiella betänkligheter. Äv betydelse är härvidatt tillsynsmyndigheten endasl har atl bilräda någon av de meningar som finnsföreträdda bland förvaUama och atl del således inte rör sig om någonsjälvsiändig beslutanderätt för myndigheten i förvaltningsangelägenheter. Kommitténsförslag har på förevarande punkl kritiserats av ett par remissinsianser. Eninstans jämför den föreslagna ordningen med ett omröstningsförfarande där en avde röstande tillsynsmyndigheten inte blir ansvarig för uigången och anseratt konsimktionen är konstlad. En annan remissinstans finner den av kommitténföreslagna ordningen mindre lämplig då den kan leda till att ålgärder ochbeslutsfattande fördröjs. Denna remissinstans förordar en regel om attkonkursdomaren i de fall då flera förvaltare ulses och inte någon uppdelningsker av förvaltningen förordnar en förvaltare som övriga förvaltare ärunderställda. Föregen del anserjag all gällande princip om att flera förvaltare skall ha sammabestämmanderätt har skäl för sig och inte bör utmönstras på grund avsvårigheten att komma till rälla med de shualioner då majoritet inte föreliggerför någon mening. Problemel har föga praktisk betydelse. Det uppkommer nämligenendast under föruisättning att uppdelning av förvaltningen inte skett. Atlförvallama inte skulle kunna enas i ett sådani fall måste vara ett utpräglatundantagsfall. Mot denna bakgrund har jag stannat för att den av kommitténföreslagna ordningen bör godias, även om den inte är invändningsfri urprincipiell synvinkel. 50a 8 Paragrafen är ny och ger konkursdomaren befogenhet att i vissa fall uppdraåt en lämplig person all biträda konkursförvaUaren med råd vid förvaltningeneller att som förlikningsman biträda konkursdomaren med utredning ochföriikning i tvistefråga som uppkommit genom anmärkning mot bevakning eller altfullgöra båda dessa uppgifter. Bestämmelserna har behandlals i den allmännamotiveringen (avsnitten 5.2.5, 5.4 och 5.5). De uppgifter som del här rör sigom motsvarar till en del rättens ombudsmans uppgifter enligt gällande lag.Lagrummet ger inte någon möjlighel att lägga uppgiftema på skilda personer. Någonframställning för att uppdrag skall meddelas enhgt paragrafen krävs inte. Detär emellertid förvaltaren som bäst kan bedöma om behov Prop.1978/79:105 271 avbiträde i något av de hänseenden som avses i paragrafen föreligger i konkursenoch det torde därför i regel bli förvaltaren som genom att göra konkursdomarenuppmärksam på behovet lar initiativ till att uppdrag meddelas. och borgenär kan hos konkursdomaren anmäla behov avbiträde. Det är i regel lämpligt atl konkursdomaren i del senare fallel rådgörmed förvaltaren om behovet. Enligt försia slyckel skall konkursdomaren alllidhöra tillsynsmyndigheten innan han meddelar uppdrag som här avses. Detla samrådbör även omfatta valet av person. Uppdraget bör meddelas skriftligen.Konkursdomarens beslut kan överklagas (210 8). Även tillsynsmyndigheten får överklagabeslutet (210 a 8). Detfordras särskilda skäl för alt uppdrag skall få meddelas enligt förevarandeparagraf Vad som ligger häri har avhandlats i avsnitten 5.2.5 och 5.4. Behoveiav biträde skall bedömas beträffande vatje funktion för sig. Föreligger t.ex.behov av endast biträde med förlikningsuppgifter, skall förordnandet endastavse den uppgiften. Om behov senare uppkommer av rådgivare iförvaltningsfrågor, kan förordnandet utsträckas att gälla även rådgivning.Uppdrag kan meddelas när som helst under konkursen. När det gällerförlikningsuppgifter uppkommer dock behovei härav i regel på ell lidigi stadiumav konkursen. Personersom är lämpliga för det här avsedda uppdraget lorde i regel vara atl söka iadvokatkåren. Kvalifikationskraven bör ställas högt. Skicklighet och erfarenhelnär del gäller alt bedöma komplicerade juridiska och affärsmässiga frågor börkrävas. Vederbörande bör ha lägst samma kompetens som förvaltaren. Ofta lordedet vara skäl att anlita advokaler i samma kategori som f.n. kommer i fråga föruppdrag som rätlens ombudsman. Även personer med andra yrken t.ex. bankjuristerkan undantagsvis utnyttjas. I övrigi bör ungefär samma lämplighetskrav ställassom beträffande förvallare (jfr 44 8 och avsnitt 5.2.1). Äv den som skall ha tilluppgift att förlika Ivistiga fordringar måste alltid krävas att han slår fri iförhållande till de intressen som är berörda i tvisten. Den som varitrådgivare lill gäldenären får därför aldrig komma i fråga för förlikningsuppdrag. Ävparagrafens andra stycke framgår att den som är anställd vid domstol inte fårinneha uppdrag som här avses. Detta är i linje med vad som gäller beiräffandeförvaltaruppdrag (44 8). Enligtparagrafens tredje stycke skall den som erhåUit uppdrag som avses i paragrafengenast göra anmälan till konkursdomaren när uppdraget är slutfört. Avseruppdraget såväl rådgivning som förlikning kan uppdraget inte anses varaslutfört förrän båda uppgiftema har avslutats. I KF bör föreskrivas altförlikningsman dessutom skall anmäla till konkursdomaren så snart föriikninghar träffats i tvistefråga som omfattas av hans uppdrag. Det bör åliggatillsynsmyndigheten att ha uppsikt över att uppdrag inte består när behov avvidare biträde inte föreligger. Anser myndigheten att nå- Prop.1978/79:105 272 gotsådant behov inte föreligger, får den påpeka förhållandet för konkursdomaren. Vidanmälan om atl uppdraget har slutförts skall enligt föreskrifi i iredje siycketfogas en arbetsredogörelse. Syftet med denna är närmast att ge underlag förbestämmande av arvode för uppdraget. Näranmälan om uppdragets slutförande gjorts skall enligt Qärde stycketkonkursdomaren återkaUa uppdraget. Återkallelsen bör ske genom skriftligtmeddelande till den det gäller. Enligt fjärde siycket skall uppdragetåterkallas även när det i andra fall finns skäl till det. Här avses bl.a. falldå rådgivaren/förlikningsmannen begär att bli befriad från sitt uppdrag. Ensådan framställning skall bifallas, om inte speciella skäl lalar emot del.Vidare skall uppdragei återkallas om den som utsetts inte visar sig varalämplig enligt de grunder som har angivits. Ett annat skäl till återkallelsekan vara att behov av biträde ej längre föreligger trots att anmälan enligttredje stycket ej har gjorts. Uppdragsom avses i förevarande paragraf gmndar enligt paragrafens femte stycke rätlatt av konkursboel erhåUa arvode för det arbete som uppdraget har medfört.Konkursdomaren bestämmer arvodet. När uppdraget av någon anledning inte blivitslutfört finns naturligtvis rätt lill arvode för det arbete som hunnit bliutfört. Någon formlig arbetsredogörelse är inte föreskriven för det fallet.Innan arvode bestäms, skall tillsynsmyndigheten och förvaltaren höras. Vidaresägs i femte slyckel alt bestämmelsema om förvaltararvode i 82 5 andra ochtredje styckena samt 83 8 skall ha motsvarande tillämpning. Detla innebär altarvode enligt förevarande paragraf skall beräknas efter samma gmnder som arvodetill förvaltare. Av81 8 framgår att arvode enligt 50 a 8 liksom en del andra konkurskostnader ivissa fall skall fördelas på olika slags egendom i konkursboet. om när beslut om arvode skall meddelas uppställs inte. Lämpligt ärdock atl konkursdomaren meddelar sitt beslul i samband med att han återkallaruppdraget. Vanliga regler om fullföljd mot konkursdomarens beslut gäller (2108). Densom varil rådgivare och/eller förlikningsman enligt förevarande 50 a 8 är ävenberättigad lill ersättning för sina kostnader ur boel. Dessa får på samma sätlsom förvaltarens och f.n. rättens ombudsmans omkostnader tas ut ur boetallteftersom de förfaller och debiteras i slutredovisningen. 518 Enligt paragrafens nuvarande lydelse skall förordnande för förvallareulfärdas av konkursdomaren. Bestämmelsen skall ses mot bakgrund av hittillsgällande regel all borgenärema väljer förvallare. Med del nya systemet förutseende av förvaltare bör bestämmelsen utgå ur KL. 1 paragrafen harbestämmelsema i nuvarande 53 8 om förvaltarens gmndläggande skyldigheter tagitsupp oförändrade. Av paragrafen framgår konkursinstitulets syfte att tillgodoseborgenärernas gemensamma inlressen (jfr avsnitt 5.1). Prop.1978/79:105 273 51a 8 Enligt paragrafen skall förvaltaren i vissa fall höra borgenärer ochgäldenären. Regleringen har behandlals i den allmänna motiveringen (avsnitt5.2.5). Förvallarenskall enligt paragrafens första mening höra särskilt berörda borgenärer iviktigare frågor, om del inte finns hinder häremot. Bestämmelsen kan sägasersätta gällande föreskrifter enligt vilka borgenärerna samfällt skall lämnasitt samtycke till eller besluta om vissa förvaltningsåigärder. Redan nuförekommer det i ej obetydlig omfallning att förvaltaren samråder medborgenärer i viktigare förvaltningsfrågor. 1förvaltarens skyldighet enligt paragrafen ligger atl han skall informeravederbörande borgenärer om den tilltänkta åtgärden och inhämta derassynpunkter. Förvaltarens allmänna åligganden (se 51 8) får, somjag harframhållit i den allmänna motiveringen, anses medföra atl han även skall hållade borgenärer som är särskilt berörda fortlöpande orienterade om avvecklingen.När antalet borgenärer som skall informeras är slorl torde informationenlämpligen kunna ske genom cirkulär. Medsärskilt berörda borgenärer avses sådana borgenärer vars ställning påverkas avden aktuella frågan. Det kan tänkas atl en ålgärd särskilt berör vissaborgenärer men ej andra. Det vanliga torde vara alt en viss grupp borgenärergenomgående kan sägas vara särskilt berörda av konkursförvaltningen och deviktigare ålgärder som därvid kommer i fråga. I denna grupp ingår i första handde som kan komma i fråga för utdelning av någon betydenhet.