prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Även är kritiskt lill den avkommissionen använda metodiken. Institutet anför sålunda i sitt yttrande: Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 84 Ettannat spörsmål blir emellertid pä viika vägar oQeberoendet bäst skall kunnabegränsas. I den mån detla förutsätts ske genom ökad energialstring baserad påimporterat uran är en viss förstärkning av försörjningssäkerheten trolig meninte någon fullständig sådan. Även tillförseln av anrikat uran kan utsättas förstörningar. Avbrott i tillförseln fär emellerlid mera fördröjda effekier änvad gäller exempelvis oQa, vartill kommer att leveranskällorna har en annangeografisk fördelning och att de behövliga intransporterna blir mindreomfattande och därigenom kanske också mindre sårbara. Dessaförhållanden har dock inte närmare analyserats av kommissionen. Inte heller harberörts i vad mån det skulle vara möjligt och lämpligt att i beredskapssyftelagra anrikat uran. Vidare saknas systematisk jämförande analys av desamhällsekonomiska kosinaderna för olika utvägar att uppnå likvärdigförstärkning av försörjningsberedskapen. 1 detta hänseende framstår för övrigtplanläggningen av försörjningsberedskapen på energiområdet som metodisktunderutvecklad i jämförelse med vad som tillämpas inom livsmedelsområdet. Fleraremissinsianser beionar att energipolitiska åtgärder som vidtas i ocksåhar betydelse för andra länder. Några inslanser beionar särskilt u-ländernasproblem. Sålunda framhåller 5/DÄ: Omman i anser sig ha skäl all sträva efter ett minskat oljeberoende, såbör detta alllså i hög grad också vara motiverat för . Svårighelernaatt åsiadkomma detla minskade oljeberoende är dock för dessa länder avsevärtstörre, beroende på brisl på kapital och organisatoriskt och teknisktkunnande. På kort sikt måste ett vissl oQeberoende accepteras för u-ländernasenergiförsörjning. Detta bör dock inte på läng sikt betraktas som ell rikliglallernaiiv. Fältbiologernaframhåller för sin del: Fältbiologernainslämmer i EK:s uppfattning all inlernationell solidaritet måste vara en avutgångspunkterna för energiplaneringen. Vi instämmer också i att ett sätl altvisa solidaritet är atl minska oljeimporten. är dock ett mycket litelsteg och tyvärr verkar det som om EK stannat vid det. Att tro att det skulleföra med sig några större effekter på den inlernationella oQemarknaden ärnaivt. De fattigaste ländernas problem är heller inte att det är ont om oQa påvärldsmarknaden, eller kommer alt bli del, ulan att oQan är för dyr. är det bästa sättet att stödja inom energiområdet attsatsa på allernaliva energikällor. Liknande synpunkter framförs även avMiljöförbundet och . Debåda organisationerna kritiserar kommissionen för atl den i sinaenergialternativ inte har lyckats pressa ned oQeberoendet tillräckligt mycket.Sådan kritik framförs också av statskontoret som anser att kommissionen hartagil alltför lätt på sill eget siffermaterial när det gäller oQeberoendet.Kontoret framhåller vidare: 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 85 För att förebygga de för svensk del mycket allvarligariskerna med en ny oQekris förefaller kommissionens eget material peka på kraftfulla åtgärder behöver vidtas. I kommissionens ställningstagandensaknas dock en analys av marknadsförhållandena för oQe-, kol- och gasprodukteri olika förädlingsled. Särskilt saknar vi en bedömning av de multinationellaförelagens roll och hur som nationalstat skall förhålla sig till dessaorganisationer. Vi saknar också mer genomgripande bedömningar av krav som kanställas pä inhemsk raffinaderikapacitel om oQeleveransavtal med producerandeländer byggs på leverans av råolja eller andra produkler med ringaförädlingsgrad. Från försörjningsirygghelsuigångspunkt syns oss detta varaväsentliga frågeställningar. Liknande synpunkter framförs av DFE, som framhållerföQande: Oljeanvändningen kan måhända reduceras i enlighet med EK:salternativ om man kunde vara säker på atl oQepriset kommer atl utvecklas i enlugn stigning, sammanhängande med gradvis försvinnande överskott. Om så inteskulle bli fallet kan vår försörjning utsättas för stora risker. Utvecklingenav oQetillförseln mot en framlida bristsituation sker troligen inte i den taktsom EK räknar med och olika lyper av kriser kan inträffa. 1 en eventuell kris är det det verkliga oQeberoendet somär den stora faran. Eventuell lyxanvändning kan alltid strypas raskt. Men omsparpo-tentialen redan har utnyttjats kan återstående användning av oQa varakatastrofal all mista. Nämnda krisresonemang innebär att de åtgärder EK föreslårför all få ned oljeanvändningen inte synes pressa ned beroendet tillräckligtsnabbi med lanke på risken för försörjningskriser under 80- och 90-lalen. DFE:s slutsats beträffande osäkerheterna kringoljeförsörjningen blir atl energipolitiken bör inriklas på alt ännu mera än vadEK förutsatt minska oQeberoendet genom att redan nu göra stora ansirängningarsom ger möjligheter till framtida val av substitut för oQeanvändningen. delar kommissionens synpunkt attolja i så stor utsträckning som möjligl bör ersältas med andra energiråvaror.Förbundet menar dock att oljeberoendet som det anges av kommissionen ärberoende av vilket statistiskt redovisningssätt som utnyttjas. Även anser det angeläget attminska oQeanvändningen. Institutet framhåller vidare att olja under en långtid kommer att vara en förutsäitning för att den svenska samhällsapparatenskall kunna fungera och utvecklas. Enligt institutet är det oriktigt all utpekaoQan som ett hol mot vår försörjningstrygghel. 2.2.3 Ställningstagande till energialternativen Kommissionen redovisar fyra energialternativ vilka harkaraktär av beräkningsexempel. Alternativen A och B innebär all kärnkraftenavvecklas till mitten resp. slutet av 1980-lalel. Alternativ C innebär en vissfortsatt kärnkraftutbyggnad men läsningar för tiden därefterundviks, medan alternativ D innebär en kraftigare kärnkraftutbyggnad, bl.a. iform av satsning pä en inhemsk kärnbränslecykel. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 86 Genom atl alternativen har karaklär av beräkningsexempellar remissinstanserna i regel inte ställning till alternativen utan endast iviss utsträckning till deras allmänna inriktning. Ställningstagandena ärdärvidlag vad gäller alternativen A och B kopplade till frågan om fortsattkärnkraftutnyttjande Qfr. Flertalet av de remissinstanser som anger preferens förnågot av alternativen stödjer den inrikining av energipolitiken som alternativC innebär. Sådani slöd ges bl.a. av allmänna pensionsfonden, ,domänverket, LO, , . , , VVS-Tekniska föreningensamt av flertalet länsstyrelser. I enstaka fall, t.ex. IVA och i , ges stöd för den variant av alternativ C(alternativ C) som innebär en siörre satsning på energihushållande ätgärder. Stöd för en kraftigare kämkraftutbyggnad är vad alternativC innebär och därmed även för en inriktning av energipolitiken som har draggemensamma med alternativ D ges av några remissinstanser däribland CDL,Näringslivets energidelegation och . 2.2.4 Valet av tidsperspektiv Kommissionens överväganden och förslag är framtagna föratt utgöra underlag för energipolitikens inriktning fram till omkring år 1990.Endast översiktligt anges utvecklingen för tiden därefter. Valet avtidsperspektiv kritiseras av flera remissinstanser som anser att kommissionenborde studerat och analyserat ell längre lidsförlopp. Sålunda framhäller fortifikationsförvaltningen: Frågan är om den tidsperiod som behandlats inte är alltförbegränsad för att ge tillräcklig belysning av problemen vid en ändradhuvudinriktning av landets energipolitik samt de krav som bör ställas påstyrmedlen. Man kräver relativt för planering av utökningarpä tillförselsidan. På nyttjarsidan skiftar den ekonomiska livslängden hos detyngre komponenter som ingår i energisystemen. Man kalkylerar inom byggande ochfastighetsförvaltning med 30 resp. för de ekonomiski tyngre systemen ochkan naturligtvis inte räkna med att en omställning kan ske momentant. Mot dennabakgrund förefaller det som alternativen mera ingående bort studeras en god bilin även om osäkerheten här måste ha blivit större. Liknande synpunkter redovisar universitets- ochhögskoleämbetet efter hörande av universilel och högskolor. Även statensnaturvårdsverk anser att kommissionens tidsperspektiv är alltför kort medavseende på den tröghet mol förändringar som utmärker energisystemet. Verketanser dock atl del redan nu finns tillräckligt underlag för atl statsmakternaskall kunna la ställning till en mera långsiktig inriktning på energipolitiken. Även statens planverk kritiserar kommissionenslidsperspekliv. Verket framhåller sålunda: 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 87 Olika energisystem har ... . direkta effekter på bl.a.regional välfärdsfördelning, täiortssiruktur, bebyggelsemönster och tekniskaförsörjnings-syslem. Genomgripande förändringar i dessa tunga samhällssystemkräver , mycket längre än kommissionens tidsperspektiv 1990-2000.Kommissionens slutsats att vi för de närmaste 10 ä 15 åren i allt väsentligt ärhänvisade till dagens teknik, kräver dock det tillägget att avsevärdamodifieringar (som kan ställa sig kostsamma) blir nödvändiga om inle beslut ochinvesteringar ska verka hindrande på övergången lill nyasyslem - och därmed minska den eftersträvade handlingsfriheten. Från dessautgångspunkter hade del varil av stort intresse om kommissionen valt ett lidsperspekliv bortom för konsekvensanalyserav olika systemval. Flera länsstyrelser däribland länsstyrelserna i ,, och framför likartad kritik liksom ävenbl.a. IVA, CF-STF och VVS-Tekniska JÖrening-eii.Sådan krilik framförs också av flera miQöorganisalioner som ,och . Miljövärnet för och . Kommissionen baserar sina energialternativ bl.a. på en avstatens industriverk gjord referensprognos över energianvändningens bedömda utveckling.Denna utgångspunkt för kommissionens arbele kommenteras endasl av ett fålalremissinsianser. Starkt kritiskt är därvidlagkonjunkturinstitutet som isitt yttrande anför: Den av använda prognosen utfördes iokiober 1977 av statens industriverk på uppdrag av kommissionen och den är isin tur en andra uppdatering av långtidsutrednings prognos. Denna ärden senasle mera grundliga genomlysningen av den förväntade ekonomiskautvecklingen de närmasle decennierna. Den utfördes lill stor del underhögkonjunkturårei 1974 och är tydligt påverkad av de dåvarande optimistiskastämningarna inom den svenska industrin, som hade sin grund inle bara i dengoda tillväxten utan dessulom - och kanske framför allt - iden historiskt sett snabba ekonomiska utvecklingen under del passerade1960-talel. Sålunda kan nämnas att enligt induslrins egna planer bedömdesproduktionstillväxten komma att bli under perioden197480. Institutets nedan redovisade kalkyler tyder på en ökning med endast1,i genomsnitt . Trots att långtidsutredningensprognoser innebar kraftiga nedjusleringar av induslrins egna prognoser var ävendess lägsta alternativ för utvecklingen av industriproduktionen 1975-80 baseratpå en kraftig överskailning av utvecklingen sådan den nu ter sig. revideringar av långtidsutredningens kalkyler såväl somoktober 1977 inneburil successiva nedjusleringar förefaller prognosernafortfarande avgjort tilltagna i överkant. Institutet anser också att de av industriverket angivnaspecifika energiåtgångslalen inom industrin är för höga bl. a. med hänsyn tillde redan Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 88 etablerade oQepriserna, vilka enligt institutet är mäktigaatt med avsevärd styrka kunna driva utvecklingen mol lägre energiåtgångstal.Institutets slutsats är atl kommissionen har utgått från en bild av denframlida energianvändningens tillväxt i som pä flera punkler synesinnebära en överskailning. är kritiskt till de antaganden som hargjorts beiräffande skogsindustrins energianvändning och stödjer därvidlag denprognos som är redovisad i miQörörelsens alternativa energiplan (). 1990 presenterar en energiplan utarbetad avföreträdare för miQörörelserna. De värden som där anges beträffande lotalenergianvändning ligger lägre än kommissionens alternativ A och B.Skillnaderna hänför sig i huvudsak till sektorerna induslri och samfärdsel. Denlägre förbrukningen inom industrisektorn sammanhänger bl.a. med att man antagiten annan branschstruktur och produktionsvolym än vad som förutsatts ireferensprognosen. delar MÄLTE:s bedömning av skogsindustrinsenergianvändning. ger de svenska skogsråvaru-tillgångama inte utrymmeför en så hög produktionsnivå som SlND:s prognos visar om skogsmarken ska medgeden mångsidiga användning som samhällsintresset kräver. SCPF däremot anser atl risk finns för all kommissionensprognos kan innebära en underskattning av massa- och pappersindustrins elbehov. Denanvända referensprognosen är enligt i stort settacceptabel, om inte de allmänna förutsättningarna radikalt ändras. I fråga om prognosens förutsägelser beträffande bilparkensoch bilåkan-dets tillväxt känner vi en viss tveksamhet. Bilbranschen har iandra sammanhang påpekat, all ett flertal förslag från EK, andra ulredningaroch myndigheter, som presenterats , kommer alt hämma och försvårabilismens utveckling i landet, om de genomförs. Vi har inte anledning alt härframföra någon mening om de ålgärder som diskuterats och/eller beslutats. Omalla genomförs, förefaller dock SlND:s prognos ligga helt fel som utgångspunktför dimensionering av transportsektorns energitillförsel . Flera remissinstanser framhåller i likhet med kommissionenbehovet av att energitillförseln dimensioneras efter en högre användningsnivåän vad som har prognostiserats och använts i energialternativen. älundaframhäller 1 följande: Nedjusteringen av ekonomins utvecklingstakt har gjorls somresultat av en revidering av LU-75. Framförallt har utvecklingen inom grav-,järn-och stålindustrin kraftigt reducerats. kan förklaras av deldagsaktuella lägel för dessa industrigrenar. Den allmänna målsättningen måstedock vara atl övervinna struklursvårigheterna. Det är angelägel att så långtsom möjligl förbättra utvecklingsmöjligheterna för dessa för svensk ekonomi 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 89 Totalt bör man långsiktigt räkna medökande produktionsvolymer. När dagens lågkonjunktur bryts torde man få påräknaen snabb ökning av energibehovet. Ändra industrigrenar har också bedömts merpessimistiskt när del gäller utvecklingstakten. Även här kan ell bättrekonjunkturläge hell förändra bedömningarna. Sammanfattningsvis kan framhållas atl SIND-prognosen somEK använt sig av med fog kan sägas ligga på den låga sidan när del gäller denekonomiska aktiviteten och därmed energiförbrukningen. En planering avenergisektorns utbyggnad efter denna prognos skulle innebära att vi på en, försvensk ekonomi livsviktig, sektor planerar för en fortsatt ekonomiskstagnation. En energibrist blir ödesdiger för svensk ekonomi. Liknande synpunkter framförs av energisparkommittén somanför: Kommittén anser att del finns risker med att dimensioneraenergiförsörjningssyslemet utifrån anlaganden om ytterligare energibesparingarän vad som förutsattes i alternativ C. Denna bedömning har gjorts trots all kommitténär väl medveten om, alt det är möjligt att göra ännu mer omfattande ingrepp påolika samhällssektorer i syfte att reducera energiförbrukningen. På grund avsvårighelerna att beräkna effekterna av ell så vittgående sparprogram anserkommittén emellertid att del skulle vara alllför riskfyllt att låta sådanateoretiska antaganden ligga till grund för utformingen av den framtidaenergiförsörjningen. Kommittén finner det angeläget alt understrykakommissionens påpekande alt, av samma skäl som den framtidaproduktionstillväxten tenderar alt bedömas för pessimistisk under en lågkonjunktur,finns det risk alt energisparmöjligheterna bedöms för optimistiskt underintryck av de stora förhoppningar som knyts till nya och lovande, men ännuoprövade, tekniska lösningar. Risk finns också för alt även långlgåendeekonomiska stimulanser och omfatlande statliga informationsinsatser visar sigotillräckliga som styrmedel. anser att risk finns för altenergiprognoser, som görs under en utpräglad lågkonjuktur, blir alltföråterhållsamma beträffande den framlida utvecklingen. Bolaget anför vidare: Vi vill även understryka kommissionens konstaterande atteffektiva styrmedel och omfattande investeringar krävs för att man till 1990skall kunna dämpa energiefterfrågan till SIND:s besparingsalternaliv eller därunder,och atl del är riskabelt att räkna med mycket stora besparingseffekter för dennärmasle tioårsperioden. Det är viktigt att tillförselsyslemet dimensioneras såatt man får viss marginal för sämre utfall på hushållningssidan. Svenska etverksJÖreningen anför i denna fråga enligtföljande: vill emellertid - i linje med vadkommissionen själv påpekat - underslryka, alt riskerna för överkapacitet inomelproduktionen med hänsyn just till kapilalknapphet och osäkerhei omefterfrågeulvecklingen inle förefaller särskilt överhängande medan riskernaför en underdimensionering snabbi kan visa sig om den industriella konjunkturen,särskilt för exportindustrin, snabbi skulle förbättras. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 90 är naluriigivis främst de långa planerings- ochutbyggnadstiderna inom elsektorn i förening med den avsevärda fördröjning somförorsakats av osäkerheten beträffande landets energipolitik. Konsekvenserna aven allvarlig elbrist med ty åtföQande ransonering m.m. framstår också somväsentligt svårare och dyrbarare än konsekvenserna av en viss överkapacitet,vilka med betydande säkerhei kan begränsas genom redan etablerad samköming medde nordiska grannländerna. Liknande synpunkter framfördes även av TCO som framhåller: Det är omöjligt att göra helt lillföriilliga prognoser omenergibehoven. Man kan därför inte mer exakt uppskatta vilken energitillgångsom behövs under t.ex. en lioårsperiod. Del belyder i sin lur att en snävplanering av energiprodukliva verksamheter framstår som en äventyrlig och ejförsvarbar politik. På grund av svårigheter i prognosarbetel t.ex.konjunkturvariationer, haveririsker, torrperioder och oväntad efterfrågeökningförordar TCO således en energipolitik som ger lillräcklig produktionskapacitetäven vid sådana oförutsedda händelser. Även en liten brist på elenergi kanförorsaka ransonering. Ett produktionsöverskott på elenergi kan genom export ellerminskad oQeimport förbättra bytesbalansen. Behovet att dimensionera energitillförseln fören högenergianvändnings-nivå framhälls även av bl. a. statens rad för skogs- ochjordbruksforskning, SIND, länssiyrelserna i Ösiergöllands, ochJämtlands län, IVA, AB Asea-Aiom, . Handelskammaren i , LO, Näringslivets energidelegation,handelskammare, . Svensk indiislri-JÖrenlng,och . STU framhåller däremoi att en dimensionering avenergitillförseln ulöver vad som kan anges som behövligt med avseende påbedömd utveckling av energianvändningen innebär alt utrymmet minskar för andraåtgärder i.ex. ombyggnad inom industrin. Styrelsen framhåller alt några skälinle anges av kommissionen varför delta är mindre riskabelt än enundeidimensionering av energitillförseln. Kommissionen utgår i sina ekonomiska kalkyler frånantaganden om kostnadsutvecklingen för energiråvaror, arbetskraft m.m. Vidareräknar kommissionen med en real kalkylränta på fyra proceni. Dessa förutsättningarkommenteras endasl av ett fåtal remissinsianser. Vad avser metoden att räkna med en real kalkylränta slödsdenna av eldistributörerna liksom av Svenska elverksföreningensom anser all metoden kan ge vissa möjligheter alt begränsa prisstegringarna påelkraft. Däremoi framför invändningarmot metoden. Föreningen anför sålunda i sitt yttrande: 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 91 Speciell uppmärksamhet måsle ägnas de förutsättningar somskall gälla t.ex. för olika utredningar. Vi vill här ge ett exempel.Energikommissionen har baserat sina överväganden bl.a. på ekonomiska kalkylersom gjorts med en real kalkylmetod. Detta kan innebära bl.a. altkapitalintensiva invesleringar som t.ex. vattenkraftverk, vindkraftverk ochkämkraftverk framstår som gynnsamma. Meloden kan möjligen för de ändamål denanvänds av kommissionen, nämligen långsiktiga ställningstaganden, ge rimligtresultat. Däremot är det missvisande att använda en sådan kalkyl-metod för attberäkna exempelvis kostnader för enskilda kraflslag eller som bas förlaxeöverväganden. Det lorde vara omöjligt för en kommun att fatta beslut ombyggande av kraftvärmeverk på annat än nominella kalkyler. Valet avkalkylmetod får således stor betydelse vid överväganden rörande prissättningenpå energi, utbyggnadsmöjligheter av kraftvärmeverk och användning av allernalivabränslen. Vad gäller kosinaderna för nya energitillförselsätl hardessa enligt inte uppskattats lågt. Nämnden finner detta vara en rimligståndpunkt. ÖEF framhåller dock vad beträffar prisantagandena för torvatt dessa ligger avsevärt under de priser som har offererats av potentiellatorvprodu-cenler i de projekt som överstyrelsen studerar. En mera generell krilik vad avser kommissionens kalkylerframförs av DFE som framhåller: DFE vill även framföra synpunkter på EK:s behandling av deekonomiska frågorna. EK har här använt tre typer av ekonomiska analyser:investeringar, samhällsekonomisk totalkostnadskalkyl och styrmedelseffekter.Den av EK utnyttjade metoden, att negligera restvärden vid periodens slut ochanvända utbelalningar såsom kostnad, kan leda lill enbetydande överskailning av de verkliga kostnaderna och därmed ge enmissvisande bild vid jämförelser mellan olika försörjningsalternativ. Hushällningsgruppen har inte vidlotalkoslnadsberäkningarna närmare studerat besparingsåtgärder ikostnadsintervallet varför det inte är säkert alt desamhällsekonomiska konsekvenser av de restriktiva tillförselalternativen (Aoch B) blivit realistiskt belysta. Vidare använder EK endasl ca 50%prisspännvidd i sina känslighetsanalyser, trots alt råoQepri-sernafyrfaldigades 1974 och uranpriset sjufaldigades 1974-76. Osäkerheten råderbeträffande realismen i de förutsättningar för ekonomins anpassningsförmåga,kapitalbildning och leknisk utveckling som ligger lill grund för kalkylerna. Energisystemets krav på skilda slag av resurser ochenergiprisernas utveckling i de av kommissionen redovisade energialternativenliksom kommissionens samhällsekonomiska analys av dessa tilldrar sig flera remissinstansersiniresse. SPK delar kommissionens uppfattning att resurser måsteavsättas för utveckling av alternativa energislag men understryker vikten avatt utvecklingen sker i en realislisk takt. Om energipolitiken drastiskt läggsom och 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 92 avsevärda samhällsresurser disponeras för i dagslägelosäkra energislag, kan enligt nämnden stabiliteten i ekonomin äventyras. Liknande synpunkier framförs av bl. a. TCO som i sittyttrande anför: Energipriset är av stor betydelse ur konkurrens- ochkonsumlionssyn-punkl. Del är därför viktigt att väQa de energikällor, somförutom kraven på tillgänglighet och rimliga miQö- ochhälsokonse-kvenser, även ger låga energipriser. En styrning avenergitillförseln mol dyrbara och icke utprovade energikällor ochenergitekniker kan leda till betydligt högre produktionskostnader och därmedsänkt levnadsstandard. Eftersom prisel på svenska varor och Qänster i stort styrsav den internationella prisnivån torde föQden av en svensk energiprofil medhögre pris än omvärldens bli att svenska löntagare får anpassa sina löner ochandra anställningsförmåner nedåt till den nivå där den svenska konkurrenskraftenåterställts. TCO yrkar därför på atl slörsla uppmärksamhet ägnasenergiprisfrågorna. Frågan om sambandet mellan energipolitik och industriellutveckling berörs av flera remissinsianser. AMS framhåller sålunda bl. En tryggad energitillförsel är en nödvändig föruisättningför all upprätthålla sysselsättningen i värt land. Styrelsen vill särskiltbetona energitillförselns betydelse för den industriella utvecklingen. I olikasammanhang har styrelsen pekal på den negativa sysselsättningsutvecklingen inomindustrin under innevarande lågkonjunktur.