prop · G20333 · 1978-12-31 00:00:00 — Dettainnebär att rörelseidkare som bedriver mervärdeskattepliktig verksamhet iförhyrda fastigheter eller lokaler inte har någon avdragsrätt för denmervärdeskatt som ingår i lokalkostnaden och därmed i hyran. Häri föreUgger enskillnad i järaförelse med skaltskyldig som bedriver verksamheten i egnalokaler. Den mervärdeskatt som sådan skattskyldig påförs för uppförande m. m.av lokaler för verksamheten utgör avdragsgill ingående skatt. Denna bristandeneutralitet i beskattningen mellan skattskyldiga som. bedriver verksamhet iegna eller förhyrda lokaler har uppmärksammats tidigare och riksdagsuttalandeni frågan har föranlett utredningen att på nytt ta upp frågan. Utredningens uppfattning är att de rådande skiUnademai beskattningen bör undanröjas. Efter en genomgång av olika tänkbara lösningarföreslår utredningen att frivillig skattskyldighet för uthyrning av rörelsefastigheteroch rörelselokaler iinförs. Fastighetsägaren får då rätt tUI avdrag föringående skatt på sådana lokaler sora hyrs ul till den som är skattskyldigenligt ML. Fastighetsägaren bUr också skyldig att redovisa skatt för uppburnahyror. Denna skatt blir i sin tur avdragsgill ingående skatt hos denskattskyldige hyresgästen. Härigenom undanröjs de kumulativa skatteeffektema.För att förhindra rena skentransaktioner och för att inte raedge omotiveradeavdrag föreslår utredningen att åtnjutet avdrag för ingående skatt skaUåterföras till beskattning i fråga om byggnad eller lokal som frånuthyrningens på-början tas i anspråk för ändaraål sora inte längre medförskattskyldighet enligt ML. Motsvarande föreslås gälla i de faU fastigheten momsamma tidsperiod Övergår tUl ny ägaie. Vidare föreslås attåterföringsskyldig-heten begränsas tiU sådana förvärv för vUkaanskaffningskostnaden överstiger . Utredningen föreslår också attfastighetsägare, som först hyr ut lokaler till ej skattskyldiga och därefter,inora treårsperioden, tiU skattskyldig hyresgäst förklaras retroaktivt skattskyldigmed rätt tUl avdrag för den ingående skatt som belöper på de lokaler somomfattas av den ändrade uthyrningen. Beskattningen föreslås ske enligt60-procentsregeln. gäUande särbestämmelser beträffande koncernägdafastigheter föreslås slopade. Utredningens grundtankar om att demervärdeskatteeffekter som drabbar skattskyldig sora driver verksamhet iförhyrda lokaler bör undanröjas har biträtts eller lämnats utan erinran avsamtliga remissinstanser. Flertalet remissinstanser har också tiUstyrkt den avutredningen föreslagna lösningen. Några remissinstanser, främst länsstyrelser,avstyrker dock förslaget, som man befårar leder tiU ett avsevärt ökat antalskattskyldiga och tUI kontroll- och fördelningsproblem i de fall viss fastighetanvänds för såväl skattepliktig som ej skattepUktig verksamhet. Vidare befarasproblem i samband raed all viss lokal övergår från skattskyldig hyresgäst tUlej skallskyldig hyresgäst. Den föreslagna tidsfristen har av någraremissinstanser också bedömts som aUtför kort. 1978/79: 33 141 Några remissinstanser har också föreslagit en återföringavtrappningsvis. Föregen del får jag anföra följande. Remissinstanserna har under-stmkit behovet avändrade regler på detta oraråde. De invändningar som riktals mot förslaget hargällt den tekniska lösningen och därav uppkomraande kontroll- ochfördelningsproblera. Jag anser i likhet med utredningen och remissinstansernaatl de kuraulativa skatteeffektema bör undanröjas. Detta bör ske på del sättutredningen har föreslagit. De problem som kan komraa att uppstå torde inle blistörre än atl de med hjälp av anvisningar från RSV bör kunna bemästras. Nämnasbör alt redan har infört motsvarande regelsystem och alt EG:s sjättedirektiv för en harmonisering av medlemsländernas mervärde-skattelagstiftningockså förordar denna lösning. Det föreslagna systemet bör dock görastillämpligt även på rörelselokaler som innehas med bostadsrätt. Jag vill ocksåframhålla att den frivilliga skattskyldigheten för fastighetsägare omfattarendast de fastigheter eller lokaler som den skattskyldige själv väljer. I del föregående har jag föreslagit atl förskottra. inte skall beskattas när de uppbärs utan först . Med hänsynhärtill bör det av utredningen föreslagna tillägget till 2 § femte stycket omfrivUligl inträde i förväg inte göras. I Ukhet raed vissa reraissinstanser har jag funnitalt den av utredningen föreslagna treårsregeln är alltför kort. Genom attförlänga tidsfristen till , vilket har föreslagits av någraremissinstanser, torde också en del av de förväntade problemen bortfalla. Ensexårsregel kan dock leda tiU aUtför stora tröskeleffekter. Jag förordar därföratt utredningens förslag kompletteras på så sätt att endast hälften av de avdragsom har åtnjutits skall återföras till beskattning om användningen ändras men . Möjligheten till retroaktivt inträde bör i likhetmed vad utredningen föreslagit stå öppen . Mervärdeskatten bör vidareberäknas på hyran exkl, kostnader för el, värme etc. Den av utredningenföreslagna beloppsgränsen vid retroaktivt inträde torde få mycket litenbetydelse. Då författningsförslagel dessutora har kritiserats för atl varaoklart förordar jag att denna del av förslaget utgår. Avsikten medutredningens förslag har varit att underlätta tiUämpningen och att undvikavidlyftiga utredningar för att varje liten post skall kunna återföras. Jagutgår dock från att RSV genom lämpligt utformade anvisningar kan åstadkomma ettförfarande som underlättar tUlämpningen för alla parter. I anledning av vad som har kommit fram vidremissbehandlmgen vill jag också framhålla följande. Avsikten med de föreslagna bestämmelsema är allundanröja kumulativa skatteeffekter. Kravet på återföring av åtnjutna avdragskall motverka missbmk. De tidsfrister ora tre och som jag har för- Prop.1978/79: 33 142 ordatbör för varje fastighet eller lokal gälla från den dag då faslighets-ägaren harmedgetts inträde som skattskyldig enligt ML för den fastigheten eller lokalen.Den skattskyldige bör inte ha möjlighet alt frivilligt gå ur systemet men ärskyldig att göra det tUl den del fasligheten hyrs ut tiU annan än skattskyldig.Detta följer enligt min mening i flertalet fall av den föreslagna lydelsen av 6§ andra stycket. Överlåter skaltskyldig fastighetsägare sinfastighet lill annan som avser atl bli skattskyldig har denne, om anvisadmöjlighet härtill utnyttjas, räll att göra avdrag för den skatt som säljarenskall återbetala. Delkan självfallet inträffa att byggnad skadas eller förstörs, t. ex. genom brand.Enligt gällande bestämraelser har skattskyldig rätt till avdrag för ingåendeskatt sora hänför sig till skadans avhjälpande, oavsett om den skadevållandeeller försäkringsgivare ersätter skadan. Under fömtsättning att byggnaden efterreparation eller återuppförande används för uthyrning till skattskyldigahyresgäster bör någon återföring av avdragen ingående mervärdeskatt inte görasoch ny tidsfrist inle beräknas. I den mån byggnaden efter skadans avhjälpandeövergår från skaltskyldig till ej skattskyldig hyresgäst bör däremot återföringgöras. En tillämpning i enlighet raed vad jag nu har förordat är enligt rainuppfattning förenUg raed den fiireslagna författningstexten och kräver därföringen särskild reglering. Omen lokal, som har varit uthyrd till skattskyldig hyresgäst, inte på nytt bliruthyrd kan ifrågasättas om inte åtnjutna avdrag borde återbetalas. Med hänsyntill atl del i de allra flesta fall torde vara fråga om fastigheter ellerlokaler som är avsedda särskilt för viss form av verksamhet bör man avpraktiska skäl inte kräva någon återbetalning enbart av detta skäl. Frågan omåterbetalning får i stället prövas när fastigheten eller lokalen på nytt hyrsut. Medde justeringar som föranleds av vad jag nu har anfört biträder jag utredningensförslag till teknisk lösning. Ändringarna bör således göras i 2, 10, 14, 15 och17 §§ samt anvisningarna tUl 2 och 17 §§. 4.1.6Begagnade varor, m. m. Varor som omsätts i yrkesmässig handel är i principbelagda med mervärdeskatt. Det enda undantaget av någon betydelse från denna beskattninggäller begagnade personbilar och begagnade motorcyklar. Beskaltningsbestämraelserna innebär att helaförsäljningspriset beskattas varje gång en skattepliktig vara omsättsyrkesmässigt. Varor som omsätts , vilket ofta gäller t. ex. båtar,, antikviteter och konst, beskattas därför liera gånger om. Vid försäljning av varor genom den yrkesraässigahandeln utgår alltså alllid raervärdeskatt. Skatt utgår däreraot inte vidtransaktioner raellan privatpersoner och inte heller när privatperson säljeregendora på auktion. Därmed sker det en betydande skattefri omsättning avbegagnade 1978/79: 33 143 varoroch skattereglerna kan också ha bidragit till att denna handel ökar. Detta ärtill nackdel för den yrkesmässiga handeln. Det kan också vara lill nackdel förkonsumenterna, även om del direkta inköpspriset blir lägre. Yrkeshandlaren kanofta erbjuda en bättre köplrygghet, bättre kreditmöjligheter och etl bredareurval av varor. De effekter mervärdeskatten har på den yrkesmässigahandeln med begagnade varor har man försökt undgå på olika sätt. Ett sätt harvarit att handlaren formellt inle köper eller byter in begagnade varor frånkonsumenter utan åtar sig att förmedla försäljning för kundens räkning och idennes namn. I de fall det är kapitalkrävande varor, t. ex. båtar ellerhusvagnar, har raan också försökt ordna kreditfrågan på olika sätt. Den andrahuvudsakliga raetod man har använt är att man håller hela eller delar avförsäljningen av begagnade varor helt utanför bokföring och skatteredovisning. har uppmärksammat frågan i olikasammanhang, bl. (SkU 1974: 62) uttalade då att detuppenbarligen inte var tillfredsställande att de nuvarande reglerna medfördeatt en stor del av försäljningen av begagnade varor till allmänheten skedde vidsidan av redovisning och bokföring. Utskottet förutsatte atlmervärde-skalteutredningen skulle komraa raed en lösning på problemet. Utredningen har lämnat ett förslag som berörförsäljningen av alla slags begagnade varor. Förslaget innebär att den somyrkesmässigt handlar med varor får göra avdrag motsvarande en beräknad skattenligt gällande skattesats, f. n. av inköpspriset, för varor som han köpereller byter in från någon som inte är skattskyldig. Handlarens inköpskostnadminskar alltså . Vid efterföljande försäljning skall mervärdeskatttas ut på hela försäljningspriset. Resultatet av detta system blir enbeskattning av det mervärde som uppstår hos handlaren, dvs. skillnaden mellanhans inköps- och försäljningspris. Förslaget innebär att skattereglerna i sig intemotiverar konsumenter och handlare att fortsätta med agentförsäljningar ochliknande. Vidare minskas skiUnaderna mellan rena privalförsäljningar ochauktionsförsäljningar å ena sidan och den yrkesmässiga handelns försäljningarå andra sidan. Den föreslagna lösningen bör därför vara tillfördel för konsumenterna och för den yrkesmässiga handeln med begagnade varor.Del visar sig också alt förslaget tillstyrkts av i stort sett samtliga remissinstanser.Förslaget ligger också i linje raed vad tidigare uttalat och raed vadsora tillämpas i flera andra länders mervärdeskattesystem. Jag finner därföralt övervägande skäl talar för atl förslaget genomförs. Jag anser att praktiskaskäl talar för att förslaget inte begränsas tiU varor av vissa slag.Behandlingen av de begagnade bilarna och de begagnade motorcyklarna återkommerjag tUl i del följande. Jagvill i detta sammanhang påpeka atl förslaget avser inte endast 1978/79: 33 144 varor,som i fysisk mening är begagnade. Det omfattar samtliga varor som skattskyldigförvärvar från ej skattskyldig sätiare för återförsäljning. Härigenom undanröjsvissa dubbelbeskattningseffekter som f. n. uppkommer vid försäljning genomåterförsäljare av program och kataloger för en verksamhet som inte medförskattskyldighet. Utredningens förslag omfattar endast skattskyldigsförvärv av varor. Enligt punkt 3 första stycket av anvisnmgama tUl 2 §föreligger skattskyldighet även för den som i egenskap av ombud i eget namnförmedlar bl. a. vara och uppbär likviden för varan exempelvis somkonunis-sionär vid försäljning i kommission. 1 sådana fall bör enligt min meningavdragsrätt tillkomraa kommissionären på samraa sätt som om han hade förvärvatvaran. Detta bör komma tUl uttryck i 17 §. I nuvarande andra stycket av punkt 1 avanvisningarna lUl 2 § anges att försätining av inventarier, material ra. m. iverksamhet som inte medför skattskyldighet anses som yrkesmässig endast oraden sker i butiksmässiga former. Enligt vad jag har förordat i det föregåendeskall den som yrkesmässigt säljer begagnade varor få göra avdrag för beräknadskatt som belöper på förvärven för verksamheten. I konsekvens med detta förslagborde motsvarande avdragsrätl tillkomma den som säljer inventarier ra. m. iverksamhet som annars inte medför skattskyldighet. Det torde dock i åtskiUigafall vara svårt att vid försäljningstUlfället utreda beloppet av den ingåendeskatten. Jag anser därför att försäljning av utrangerade varor eUer annanöverskottsmaterial i verksamhet som inte medför skattskyldighet skaU anses somej yrkesmässig. Omsättning av begagnade bUar och begagnademotorcyklar är som har nämnts undantagen från mervärdeskatt. Dessafordon beskattas endast en gång och det är när de säljs som nya. Utredningenhar emellertid föreslagit att de begagnade fordonen skall behandlas på sammasätt som begagnade varor i övrigt. Endast det mervärde som tUl-skapas iverksamheten skall beskattas. Förslaget har rönt starka invändnuigar frånbilhandelns branschorganisationer och bUägarnas intressegrupper. KritikengäUer dock inte den föreslagna beskattningstekniken som sådan. Branschorganisationernabefarar att förslaget skuUe leda tiU en som man uttrycker det"utglidning" av handeln med begagnade bUar tUl oregistrerade ochsvårkontrollerade verksamheter som undandrar sig skyldigheten att redovisasåväl mervärdeskatt som källskatt, sociala avgifter och egen inkomstskatt.Först om samhället genom annan lagstiftning beslutar om registrering i särskildordning av bilhandeln är man beredd att godta lagförslaget i denna del.Bilägamas intressegrupper befarar att förslaget leder tUl en kraftig ökning avbUprisema. I annat sararaanhang har berörda organisationer ochintressegrupper samfällt hävdat att bilismen i det nuvarande ekononaiska lägetinte kan tåla ytterligare pålagor. 1978/79: 33 145 Utredningen framhåller, att vidtagnakontrollaktioner klart har visat att nuvarande bestämmelser i beträffandebilhandeln skapat avsevärda kontrollproblem och förorsakat snedvridandekonkurrenseffekter. Det förekommer bl. a. att skattefriheten för begagnadepersonbilar utnyttjas för alt minska skatteuttagei på nya bilar. Gällande regler skapar enligt utredningen ävenandra skevheter i beskattningen. Enligt 17 § tredje stycket får skattskyldigsom driver handel raed personbilar och motorcyklar dra av ingående skatt sombelöper på förvärv och införsel för verksamheten med undantag endast för ingåendeskatt på vara till eller tjänst på sådan begagnad personbil eller begagnadmotorcykel som utgör omsättningsvara i verksamheten. Detta innebär att reparationerav begagnade omsättningsfordon som bilhandlare utför i egen verkstadsrörelsebeskattas endast genom avskuren avdragsrätt för ingående skatt påianspråktaget material, raedan den bilhandlare som låter utföra samma arbetengenom att anlita skaltskyldig reparatör måste erlägga skatt fullt ut för heladen utgivna ersättningen. Den beskattade ersättning som reparatören uppbärinnehåller fömtom kostnadsläckning för ianspråktaget material även täckning förlöner, indirekta kostnader och vinst. Sådana olikformigheler i beskattningenbör enligt utredningen undanröjas. Ävenom gällande undantag från skatteplikt vid omsättning av begagnade bilarbibehålls berörs handeln med begagnade bilar av föreslagna ändringar av ML.Utredningen har sålunda föreslagit att uttag av tiänst som eljest yrkesmässigtomsätts i verksarahet som medför skattskyldighet, till skillnad raot vad som nugäller, skall likställas raed omsättning och också beskattas. Detta innebär attskattskyldighet som bedriver handel med begagnade bilar i förening medverkstadsrörelse skall beskattas fullt ul för det värde som han tillför sittlager av begagnade bilar genom skattepliktig tjänst. Förslagl har på denpunkten inte rönt några invändningar från berörda branschorganisationer. Materiellt sett skiljer sig ett bibehållet undantagfrån skatteplikt vid omsättning inom landet av begagnade personbilar ochbegagnade motorcyklar från den av utredningen föreslagna skatteplikten ikombination med rätt till avdrag, för s. k. fikliv skatt vid förvärv avomsättningsfordon endast därigenom att den uppkomna renodlade handelsvinsten idet förra fallet inte beskattas. Uttagsbeskattningen av bilföretagens egnare-paralionsljänsler på lagerbilarna innebär givetvis en skärpning för deförelag sora regelmässigt utför betydande reparationstjänsler i egen regi.Detta torde dock vara den enda till buds stående möjligheten att med bibehålletundantag från skatteplikt vid omsättning av begagnade fordon upprätthålla entUlräcklig neutralitet inom bilhandeln. Det torde emellertid vara uppenbartatt ett bibehållet undantag från skatteplikt vid försäljning kommer att krävamycket stora kontroUinsatser som den ställer betydligt ökade krav påredovisningen hos berörda skatt- 10 1978/79. Prop.1978/79: 33 146 skyldiga.Det måsle också beaktas att redan konstaterade kontrollsvårigheter vad gällerinbytestransaktioner kommer att kvarstå. Prissättningen vid inbytestransaktioner kan ofta ledatill skiljaktiga meningar meUan skattskyldig och beskattningsmyndighet meddärav följande långdragna processer. Det är något för mervärdeskatleprincipenhelt främmande att rena värderingsfrågor skaU ha ell avgörande inflytande påbeskattningen. Det stäUer krav på en orimligt stor kontroll-ochadministrationsapparat för att åstadkomma en någorlunda korrekt beskattning. Hela bilhandeln skulle korama att kräva enomfattande kontrollinsats. Varje inbytestransaktion och varje uttag avreparalionstjänst skulle kräva uppmärksamhet. Med det stora antal transaktionerdet här gäUer och som också berör ett stort antal företagare måste en sådanordning inge betänkligheter. Man kan inte utesluta att de felaktigheter som kanuppkomma hos de redan registrerade företagen skulle kunna ge upphov tUI störrekonkurrenssnedvridningar än vad som kan uppkorama genom försäljningar på den"svarta" marknaden. Engenerell skattskyldighet för den yrkesmässiga bilhandeln med rätt tUI avdragför fiktiv skatt vid förvärv av begagnade fordon för yrkesmässigåterförsäljning undanröjer alla särskilda kontrollproblem som nuvarandetmdantag från skattepUkt har skapat och kommer att skapa. skullehärigenom skapas fuUständig neutralitet raeUan de oUka verksamhetsformema inorabilhandeln. Skatteredovisningen hos förelagen skulle också förenklas högstväsentligt. Någon uttagsbeskattning av tjänst bUr aldrig aktuell ochprissättningen vid inbytestransaktioner blir från skattesynpunkt ointressantoch utan betydelse för skatteutfaUel. En generell beskattning av bilhandeln bör kunnafrigöra betydande kontrollresurser för uppspårning och effektiv beskattning avden "svarta" bUhandeln. Detta är angeläget. Sådana kontroUinsatserfår effekt inte bara vad gäller mervärdeskatteredovisningen utan också ifrågaom redovisningen av innehåUna källskatter för anställda, arbetsgivaravgifteroch det skattskyldiga företagets egen inkomstskatt. Dessa skatter och avgifterkan uppgå tiU betydUgt större belopp än mervärdeskatten. Det kaninte heller vara rimligt att samhället skaU avstå från i och för sigprincipiellt riktiga beskattningsåtgärder beträffande betydandeverksamhetsområden bara därför att de kan rymma företagare som inte frivilligtfullgör sina skyldigheter. Förutsättningama för alt korama tUl rätta med den"svarta" bilhandeln är nu helt andra . En väsentUgskillnad är liUkomsten av det centrala bilregistret och den årligakontrollbesiktningen. Det bör inte vara möjligt för en oregistrerad bilhandlareatl förvärva något större antal bilar för återförsäljning utan attbeskattningsmyndighetema upp märksammar förhållandet. Redan nu lämnasinformation till dessa myndigheter om gjorda bilregislreringar. Den utbyggnadav taxeringen som 1978/79: 33 I47 nusker i första instans bör också skapa garantier för alt någon"svart-handel" av sådan omfattning alt den kan anses utgöra ettkonkurrenshot av avsevärd betydelse för den reguljära handeln inte skail varamöjlig i fortsättningen. Det ligger givetvis ett starkt samhällsintresse i atttillräckliga kontrollresurser sätts in för att komraa lill rätta raed rådanderaissförhållande. Sora har framhållits finns här ett gemensaratintresse hos de myndigheter som har ansvar för inkomsttaxering, socialaavgifter och mervärdeskatt. Det kan inte vara rationellt att mervärdeskattenkonstrueras med särskUda undantag från skatteplikt som skapar kontroll- ochredovisningsproblem av stor räckvidd beträffande skatteredovisningar föromsättningar som uppgår till mångrailjardbe-lopp och berör mångaskattskyldiga. Undantagför begagnade personbilar tUlkom på den allraänna varuskattens tid ochbibehölls vid övergången till raervärdeskatt. Det förutsattes att åtgärden inteskuUe raedföra något inkomstbortfall för staten. Detta löstes på det sättet attden s. k. bilaccisen höjdes för atl kompensera det inkomstbortfallsom undantaget från varuskatt beräknades medföra vid då gällande skattesals . Höjningen av bilaccisen innebar att skattesatsen på personbilar höjdes från0: 90 till 1: . per kg och att tUlägget för de tyngre fordonen höjdes från120 tUI . för varje fullt 50-lal kg över . Accisen på motorcyklarändrades inte. Höjningen motsvarade en uppräkning av bilaccisen med avpriset för ny bil eller med av då gällande skattesatser förpersonbilar. Efterden nu nämnda åtgärden har bUaccisen för såväl personbilar som motorcyklarhöjts . EnUgt nuvarande skattesatser, som gällt sedanfebruari 1973, utgör skatten för personbilar 2: per kg ochtUläggsavgiften . för varje fuUl 50-tal kg över . Under sammaperiod har den generella konsumtionsskatten höjts från 4 till eller ipålägg från 4,2 till . Med hänsyn till de förtjänster somutredningsförslaget har i olika hänseenden bör det enligt min meninggenomföras. Det bör dock ske inom ramen för en totalt sett oförändradbeskattning av fordonsförsälj-ningarna. Detta kan åstadkomraas genom ensänkning av bilaccisen för personbilama, vilka omfattades av skattehöjningen1960. Någon exakt beräkning av de mervärdeskatleintäktersora utredningsförslaget skulle tillföra staten kan knappast göras. Enligt minraening skulle en lämpligt avvägd åtgärd vara att sänka grundavgiften för personbilarnafrån nuvarande 2: 30 tUl 1: . per kg och tilläggsavgiften från 290 kr.till . En sådan åtgärd motsvarar ett skattebortfall för bilaccisens delom drygt 90 raUj. räknat på uppbörden av bilaccis för /78. Jag förordar alt ett slopande av undantaget frånmervärdeskatt för begagnade personbilar och begagnade motorcyklar med rätt tillavdrag Prop.1978/79: 33 148 k. fiktiv skatt kombineras med en samtidig sänkning av bilaccisen i enlighetmed vad jag nu har anfört. För att undvika en dubbelbeskattningseffekt böravdragsrätt medges för bilhandelns förvärv av demonstrationsbilar ochijänstebilar. Dessa bilar beskattas när de senare säljs. Bestämmelser om rätt till avdrag för s. k. fiktivskatt bör tas in i 17 §. Bestämmelserna ora bilar och motorcyklar i 8 § 11 och17 § tredje stycket särat i punkt 2 andra stycket av anvisningarna till 2 §,sjunde stycket av anvisningarna till 8 § och första stycket första ledet av anvisningarnatill 10 § bör utgå. Ändring får göras även i nuvarande 18 § andra stycket 2 ochnuvarande fjärde stycket i punkt 2 av anvisningarna till 2 §. Bestäraraelsernaora skattesatser i 8 § första stycket lagen (1978: 69) om försäljningsskatt påmotorfordon får ändras. 4.1.7Avdragsrätt i vissa fall Den som är skaltskyldig och redovisningsskyldigenligt ML har rätt till avdrag för all ingående skatt som belastar den skattepliktigaverksamheten.