prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — 2 alt föreskrifien var av sådanislag atl det med hänsyn lill lagrådsgranskningens ändamål var uppenbarlobehövligt all höra lagrådel, 3 atl lagrådels hörande skullefördröja lagstiftningsfrågans behandling så all avsevärl men skulle uppkomma. Lagrådsulredningensförslag har avsevärda företräden i jämförelse med de regler som gällde intill1971 års ändring. Medan det principielll obligaloriska områdel skulle omfattade cenlrala lagar som föll inom det gamla obligaioriei (allmän civil- ochkriminallag), skulle del däremot bli möjligl alt lämna ål sidan sådanalagändringar som har lilen belydelse för enskilda och andra författningar somav en eller annan anledning saknar eller har endast ringa principielltintresse. Förslaget skulle härigenom ge utrymme för granskning av lagaravväsentlig belydelse uianfördet tidigare obligatoriska områdel. Del skulle ocksågöra det möjligt alt underiåta remiss lill lagrådel i fall av extrem brådska. Avbelydelse för bedömningen av lagrådsutredningens förslag är vad del rättsligtselt innebär all granskningen i angivna fal lär obligalorisk. Härom harutredningen, med hänvisning lill de resonemang som har förls omrällslillämpande myndighelers lagprövning, yttrat (s. 284) atl lagrådel intehar någon beslutande funktion utan endast har all avge yttranden, som inte ärbindande, och att det därför måhända vore mindre följdrikligl, om underlåtenhetall höra lagrådel skulle föranleda en lags ogiltighet. Å andra sidan, fortsatteulredningen, kan del inle bortses från atl lagrådels hörande ofta föranlederändringar i remitterade förslag och alt en ordning, enligt vilkenunderlåtenheten inle inverkade på en lags giltighet, kunde tänkas föranleda ägnade minskad uppmärksamhei åt frågan, om remiss till lagrådel behövs. Omogiliighei skulle kunna komma i fråga, borde del, yltrade ulredningen, intevara i andra fall än då det var uppenbart all lagrådels yttrande borde hainhämtats. Somtidigare anförts bör man utforma reglerna om lagrådsgranskning så alt manavlägsnar risken för en rättslillämpning som innebär atl lagar, som inle hargranskats av lagrådel, belraklas som ogiltiga därför atl rätistillämpande SOU 1978:34 Lagrådet 137 organför sin del finner all lagen i själva verkei faller inom del obligaloriskaområdet. Det finns goda skäl att aniuga alt det, om lagrådsutredningens förslaggenomfördes, i praktiken inle alls eller i vart fall ytlersl sällan skulle bliakluelll för rällslillämpande organ all ens allvariigt överväga all vägralillämpa en lag på den grund atl förslaget inle hade granskats av lagrådel.Enligt rätlighetsskyddsutredningens mening är emellertid lagrådsulredningensförslag från denna synpunki inte helt tillfredsställande. Del är exempelvisknappast någon naiurlig uppgift för ett rältslillämpande organ atl i efterhandpröva, om del vid lagstiftningsärendets behandling förelåg sådan brådska atlavsevärl men skulle ha uppkommil säsom följd av lagrådels hörande. Någotliknande gäller bedömandei, huruvida en föreskrift är av mera ingripandebelydelse för enskilda. Del kan vidare sägas atl hänvisningen i punklen 2 tilllagrådsgranskningens ändamål måste framstå som oklar när grundlagsiexten inteanger detta ändamål. Del senasi sagda kommer i annan dager, om regeringsformeni enlighet med vad som har förordals här kommeratt reglera inrikiningen avlagrådsgranskningen. Som helhet vill emellertid rättighelsskyddsulredningenhävda alt del yttersta bedömandei av undantag sådana som de nämnda bör ligga ihänderna på . Medett obligatoriskt granskningsområde, utformat enligt principerna ilagrådsutredningens huvudförslag, blir det i varje fall nödvändigi allmodifiera förslaget så att del blir en uppgift för enbarl atlslutligt lillämpa de skönsmässigt utformade undantagsreglerna. Atlman på detta sätt minskar riskerna för konflikter mellan å ena sidan riksdagenoch regeringen och å andra sidan de rältslillämpande organen kan i prakiiken fölill följd att regler sådana som de av lagrådsuiredningen föreslagna uppfattassom mindre stela. Även med en sådan uppmjukning kan emellerlid dessa reglersiundom tänkas bli lillämpade på ett sätt som synes mindre lilifredsställande.Tidigare har nämnls alt uppräkningen av föreskrifter som skulle tillhöra detobligaloriska områdel omfattade bl. a. vissa viktiga lyper av offentligrällsliglag enligt 8 kap. 3 S regeringsformen, dvs. sådana föreskrifier om förhållandelmellan enskilda och del allmänna, som gäller åligganden för enskilda eller iövrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden.Enligt lagrådsulredningens förslag skulle sådana föreskrifter höra till delobligatoriska området, om de gäller broll eller rättsverkan av brott, utredningom broll, tvångsmedel eller ullämning eller annan ålgärd med anledning avbrott, tvångsmedel av annan anledning, rekvisition eller annat sådantförfogande, inskränkning i rälien alt förvärva eller inneha fasl egendom ellertomträtt, fastighetsbildning, konsumentskydd, natur- eller miljövård,utsökning, konkurs eller skatt på inkomst, förmögenhel, arv eller gåva. Enuppräkning av vissa ämnen inom del mycket vidsträckia område över vilkel 8 kap.3 S regeringsformen spänner måste, som lagrådsutredningen har framhållil (s.293), bli i viss mån godlycklig. Såvitt rättighetsskyddsutredningen kan finna,är de lyper av föreskrifter som enligi lagrådsutredningens förslag skall förastill del obligatoriska områdel väl valda; del kan utan tvivel hävdas atlgranskning i lagrådet här som regel är angelägen. Del finns emellertid mångaandra slag av föreskrifter där en granskning också ofta vore lill stor nylla,såsom föreskrifter om socialförsäkringar, vilka delvis faller in 38 Lagrådet SOU 1978:34 under8 kap. 3 S, och vidare föreskrifterom personskydd på dalaområdet ellerkreditupplysning. Lagrädsgranskning kan också vara i hög grad påkallad i frågaom byggnadslagstiftningen, som enligt ulredningsförslagel delvis skulle fallautanför obliguloriet. Lugrådsutreidningenhur understrukit (s. 285) all del inte är möjligt att avgränsa ellobligatoriskt granskningsområde på sådant sätt all all lagstiftning somlämpligen bör granskas av lagrådet innefallas och all annan lagsiiftningfiiller uianför. I fråga om lagförslag som faller uianför det obligaloriskaområdel men likväl kan behöva granskas har ulredningen hänvisat till denfakultativa möjlighelen alt begära lagrådets yllrande. Manbefinner sig här i ell dilemma, i någon mån likt det som förelåg när man 1970och 1971 beslöl alt avskaffa det lidigare obligatoriet. Skall man ha någonutsikt att förverkliga det av rättighetsskyddsutredningen uppställda målel -all grundlagsregeln skall leda lill atl lagrådel granskar alla de förslag sombehöver dess granskning och inga andra - har man anledning att pröva andrautvägar än den som lagrådsulredningens huvudförslag innebär. vore då att något minska den grupp av föreskrifter enligt 8 kap. 3 §regeringsformen som skall föras lill del obligaloriska granskningsområdei ochkomplettera bestämmelsen härom med en annan grupp av föreskrifter, där remisstill lagrådet skulle rekommenderas men inte vara obligatorisk. Den förragruppen skulle då givetvis omfatta de lyper av föreskrifter där man räknar medalt lagrådels synpunkier vanligen skulle behövas. finge rimligen höraföreskrifter om brott eller rättsverkan av brotl, om Ivångsmedel eller annanåtgärd med anledning av brott eller misslanke om brott, om ivångsmedel av annananledning, om skatt på inkomsi, förmögenhel, arv eller gåva - däribland ävenlag om inkomstskatt - om utsökning eller om konkurs. Den grupp avföreskrifier där remiss lill lagrådet skulle rekommenderas i grundlagsiextenmen inte vara obligalorisk kunde omfatta lag enligt 8 kap. 3 S om rekvisitioneller annat sådant förfogande, om rätten atl förvärva, inneha eller utnyttjafast egendom eller tomträtt eller om konsumentskydd. skulle också kunnaföras lag om socialförsäkring, om personskydd på dataområdet eller omkreditupplysning samt sådana lagföreskrifter om byggande som inle hör lill delobligatoriska granskningsområdet. Givetvisskulle, liksom enligt lagrådsulredningens förslag, undantag i fråga om deobligatoriska fallen göras för specialslraffrättsliga regler med lindrigarestraffpåföljder. Likaledes skulle de tre allmänna undantagsreglerna för mindrebetydelsefulla och mindre invecklade fall, fall där lagrådets hörande ärobehövligt och brådskande fall göras tillämpliga, och det skulle vara enbartriksdagens sak att pröva, om någon av dessa undantagsregler kunde göra delförsvariigl atl underlåta remiss lill lagrådet. Deslörsla svårigheterna när det gäller att dra en gräns mellan de obligaloriskafallen och de fall där lagrådsgranskning blott rekommenderas vållar justföreskrifterna enligt 8 kap. 3 § regeringsformen. Väljer man meloden med endelning i två sådana grupper, kan det finnas skäl atl överväga, om man inteborde kunna föra vissa andra lyper av föreskrifier från del i principobligaloriska områdel till det där lagrådsgranskning blott rekommenderas. Härkunde komma i fråga föreskrifter om resning i avgjort ärende, om återställandeav försutten lid, om befogenhet för annan SOU 1978:34 Lagrådet 139 myndigheiän domstol all avgöra rättslvist mellun enskildu eller om slalsljänsiemännensräilsslällning. Delnu skildrade sätlel att beslämmu lagrådels granskningområde har vunnilsympalier inom rällighetsskyddsutredningen. Del obligaloriska området minskarnågot, och samiidigi ger man, till Ibljd av atl man i"rekommendaiionsområdel" kan la upp vissa typer av föreskrifter sominle rymdes inom lagrådsulredningens obligalorium, eti incilamenl för regeringenalt göru urvulei mellan föreskrifterna enligt 8 kap. 3 S regeringsformen ihögre grad efter rationella krilerier. Lagrådsuiredningenhar varil inne på tanken alt mjuka upp gränsen kring del obligutoriskugranskningsområdei ytterligure. Med avseende på föreskrifter enligt 8 kap. 3 Sregeringsformen har nämligen utredningen (s. 309) diskuierai en grundlugsregelall förutsättningen för atl dessa föreskrifter skulle fulla inom delobligaloriska området skulle vara ull de "måsie unses vara principielllvikliga". Ett sådani grepp har ulredningen beiecknai som från vissusynpunkier överiägsel skilda uppräkningsmeioder. Utredningen har emellertidanseti atl ett allmänt hållet rekvisil ger en vag gräns för lillämpningsområdeloch alt det är vanskligt att förulse hur en bestämmelse av angiven innebördkommer all tillämpas. Medlagrådsulredningens utgångspunkt - att reglerna om obligalorisk granskning ilagrådet skall vara underkasiade kontroll genom lagprövning -är del nalurliglall man lar avstånd från allmänt hållna rekvisit av lypen "principielllviktig". Frågan kommer i ett annat läge, om kontrollen även i dessa full.såsom här förutsattes, förbehålles . Man förlorar emellerlid i såfall, kan det hävdas, åtskilligt av regleringens bindande karaklär, och del kangöras gällande att man skulle komma i ungefär samma läge som efter 1971 årsreform. Inomräiiigheisskyddsulredningen har del dock hävdals all del skulle vara möjliglalt komma nära del uppslällda målet genom en reglering med karaklär avprinciplösning. En sådan lösning kan i viss mån uppfällas som motsatsen till enenumeralion. Del avgörande blir inie, om lagförslaget hör lill en viss lyp avföreskrifter, beslämd lill sin konstitutionella karaktär, utan i stället omförslaget fyller vissa på principiella grunder formulerade krav på exempelvisinnebörd, räckvidd eller verkningar. Meden sådan konstruktion finns del inle samma anledning atl vid formuleringen avgrundlagsregeln väga skilda typer u v föreskrifier på guldvåg som vid enenumeraiionsmeiod. Av praklisk betydelse är särskilt den stora och viktigagruppen av föreskrifter enligt 8 kap. 3 S regeringsformen. Man kommer ifrån dentidigare angivna nackdelen med ett enumeraiionssyslem, alt man inle kan undgåatl få med vissa mindre angelägna ling och å andra sidan kan lappa bort förslagsom, bedömda för sig, är av stor belydelse. En mindre bunden avvägning kangöras över ell större område. Del bör då inte föreligga något hinder atl blandde författningar som normall skall granskas av lagrådel nämna alla lagar enligi8 kap. 3 S regeringsformen. På liknande sätt kan man undgå all välja ul vissaav föreskrifterna enligt 11 kap. regeringsformen; alla dessa föreskrifter börnämnas bland dem som normall skall granskas av lagrådel. I övrigi bör hil förasde föreskrifter som enligt lagrådsulredningens förslag skulle höra till delobligaloriska granskningsområdet, nämligen grundlag om iryckfrihelen, lag ombegränsning av rälien all 140 Lagrådet SOU 1978:34 ladel av allmänna handlingar, annan lag som angår begränsning av någon av degrundläggande fri- och rällighelerna, lag om beskaUning, lag som avsesi 8 kap. 2 S och lag om lagrådets sammansättning och tjänstgöring. De problemsom är förenade med all föreskrifter om skall på inkomst och förmögenhel förestill granskningsområdei (se del särskilda yttrandet av lagrådsulredningensexpert ) blir mindre kännbara med en konstruktion av den härskildrade typen. Somett generellt villkor för all författning av del angivna slagel skall föraslill den grupp där remiss till lagrådel skall vara regel bör kunna föreskrivasalt lagen är vikiig för enskilda eller från allmän synpunkt. Grundlagsregelnbör vidare innehälla motsvarigheter lill de två undantagsregler i lagrådsulredningensförslag som lar sikle på frågans beskaffenhei - lagrådels hörande anses saknabetydelse på grund av frågans beskaffenhet - och på behovei av snabb behandling- lagrådets hörande anses fördröja lagstiftningsfrågans behandling så, atlavsevärl men skulle uppkomma. Densenasi presenterade metoden all besiämma lagrådels granskningsområde gersäkerligen, leoreiiski sell, bälire möjlighet än någon annan av de diskuierademetoderna all nå det uppslällda målel att lagrådel granskar just de förslagsorn bäst behöver dess granskning och inga andra. Frågan är om man kankonstruera meloden så all den erbjuder tillräcklig säkerhei för all urvalel avlagförslag som skall hänvisas till lagrådel bestäms av en slrävan av all nådella mål. Ettsätt all färsöka ge sladga ål denna metod skulle vara att grundlagsregeln fingeföreskriva, all regeringen alllid är skyldig all skriftligen redovisa skälenlill all ell lagförslag som tillhör någon av de uppräknade typerna intehänvisas lill lugrådei, nur förslaget läggs fram för riksdagen.Moiiveringspliklen skulle gälla varie lagförslag som lillhör någon av dessalyper, oavsell om lagen anses vara vikiig och oavsell om någon avundanlagssituationerna anses vara för handen. Regeringen skulle alllså i varielagproposilion, som innehåller ett lagförslag av någon av de lyper som anges igrundlagsbestämmelsen men som inle hänvisas till lagrådet, förklara varför jusldelta förslag förelägges ulan föregående lagrådsgranskning. Anserregeringen all den föreslagna föreskriften inle är vikiig för enskilda ellerfrån allmän synpunki, bör delta klargöras och grunderna för uppfallningenredovisas. Om regeringen menar all lagrådets hörande skulle sakna betydelse pågrund av frågans beskaffenhet, skall regeringen molivera denna bedömning. Påmolsvarande säu skall regeringen, om den anser förslaget vara så brådskande allremiss till lagrådet därför skulle vara till avsevärt men, ange vad del är somgör förslaget så brådskande och vari del befarade menet skulle beslå. Iett annal sammanhang har en liknande moiiveringsplikt visal sig ha gynnsammaverkningar. Ulredningen syfiar på skyldigheten för slaisråd enligt nyariksdagsordningen (6 kap. 1 S) all inom viss angiven tid antingen besvarainterpellation eller förklara varför svar dröjer eller uteblir. Föreskriftenhärom anses ha fåll till följd all inlerpellalioner generellt setl besvarasavsevärt tidigare än underden gamla riksdagsordningens lid. Tanken med atl härinföra en motsvarande motiveringsplikt skulle vara atl riksdagsopposi-lionenoch nyhetsmedierna finge ökad anledning alt följa regeringens sätl att lillämpabeslämmelserna om remiss till lagrådet och all diskutabla fall därför skullebli belysta i den offentliga debatten. SOU 1978:34 Lagrådet 141 Härtillkommer atl regeringen finge räkna med all underiålenhet all inhämla lagrådelsyllrande oftu nog kom ull följas av all del beredande Ulskollei i ställetföranstaltade härom. Så skall enligt nu gällande regel ske, redan när eniredjedel av ledamölerna begär del, såvida inte ulskollei finner all därmedförenal dröjsmål skulle leda lill avsevärt men (4 kap. 10 S RO). Den senaståtergivna undantagsmöjligheien, som närmasi syftar lill atl förebygga renobstruktion, finge givetvis tillämpas yllersl sparsami i fråga om remisser lilllagrådel. En sådan remiss lorde vanligen vara avsevärl mindre lidsödande än enmera allmän remiss lill grupper av statliga myndigheter. Ofta bör del varamöjligl alt genom konlakler med det departement som har berett ärendet och medlagrådel få en väl grundad uppfattning om den tid som kan åtgå förgranskningen. Rättighetsskyddsutredningenanser all motiveringsplikten och möjligheten för ulskoltsminoriiet alt få lillstånd remiss till lagrådel i förening ger lillräcklig säkerhet för alt enbestämmelse med karaklär av principlösning kommer att tillämpas lojall.Övervägande skäl talar därför enligt ulredningens mening för atl bestämmelseni regeringsformen om lagrådets granskningsområde skall avfallas enligt densenasi skisserade modellen. Föreen närmare diskussion om den nu förordade regelns räckvidd och dess lillämpningpå skilda lyper av författningar vill ulredningen här anlägga några allmännasynpunkter på regelns innebörd. Utredningenhar i del föregående (6.8.1) yttrat all fier än nio justitie- ellerregeringsråd inte under några förhållanden skall tjänstgöra samiidigi ilagrådel. Om man samlidigt utgår från atl lagrådsavdelning normalt skall ha treledamöter och atl endast en av dessa skall kunna hämias ur kretsen av jurislersom inle lillhör någon av de ivå högsta domstolarna - utredningen ålerkommerlill dessa frågor i näsla avsnitt (6.8.4) - kommer lagrådel att kunna arbela påhögsl fyra avdelningar. Del är givelvis en fördel, om antalet kan hållas vidtvå eller ire. Rättighelsskyddsulredningenhar inle haft några möjligheter atl själv skaffa in ett fullständigt malerialför all bedöma effekterna på lagrådets arbetsbörda av all granskningsområdeibestäms på det ena eller del andra sältel. Därvidlag har utredningen i alltväsentligt måsl bygga på lagrådsulredningens malerial. En bedömning av denframlida utvecklingen är emellerlid under alla förhållanden förenad med osäkerhet.Man måste alltid räkna med variationer beroende på skilda värderingar avbehovei atl driva en snabb reformpolitik eller på andra omständigheter. Ulantvivel kan vårt nuvarande syslem med ireåriga valperioder få lill följd attlagsiiftningsappa-ralen blir utsatt för ett starkt tryck. Troligenkommer antalet lagförslag som sakligt sett borde granskas av lagrådel iblandall vara så slorl alt lagrådet, även när det undantagsvis arbetar på fyraavdelningar, kommer atl ha svårl all hinna med en ingående granskning av alla. Manmåsle alltså räkna med atl det under vissa tider kommer att bli nödvändigt atlgallra bland de lagförslag som noga taget borde hänvisas lill lagrådel förgranskning. Delta måsle beaktas när man utformar de regler som skall göra delmöjligl atl underlåla lagrådsremiss. Som räiiigheisskyddsulredningen redan harframhållil, måsle del ytterst ligga i hand att pröva, om ell förslagskall remitteras lill lagrådel. Reglerna bör göra det fulll klart alt enrällslillämpande myndighet aldrig får underiåta atl lillämpa en i 42 Lagrådet SOU 1978:34 föreskriftdärför ull den inle har blivit granskad av lagrådel. Förutsäuning förtillämpningen av en undantagsregel bör med andra ord vara all finnerall den beskrivna undantagssituationen är för handen. Vidbehandlingen av lagrådsgranskningens inrikining (6.8.2) har rällighetsskyddsutredningenframhållil all en grundlagsregel om inrikiningen får lill följd all del vidremiss lill lagrådel inte blir nödvändigi alt i varje särskilt fall begränsaremissen lill lagrådel lill de frågor som önskas belysla. Möjligheten all pådella säll begränsa remisserna kan likväl ulnylljas, när man av något skälanser det lämpligt, exempelvis när lagrådel är myckel arbeisbelasiai. Principenbukom del förslag om lagrådets granskningsområde som rättighetsskyddsutredningenlägger fram sammanfaller lill stor del med de skäl som åberopades i samband med1970-71 års reform: lagrådels kapacilel skall ulnylljas så väl som möjligl, manskall så långl möjligl söka åsiadkomma au lagrådel ägnar sig ål de förslag sombehöver dess granskning och inie ivingas all arbela med mindre betydelsefullating. Del är nalurligl atl uppräkningen av skilda typer av lagar inle får likastor betydelse som i ett enumeraiionssyslem. 1 stället kommer siörre viki aUligga dels på inriklningsbeslämmel-sen, dels på avfailningen avundanlagsreglerna, dels på den beslämmelse som avser all avgränsa de vikligalagförslagen, som framför andra bör granskas av lagrådet. Betydelsen i atlgrundlagsbestämmelsen får innehålla en uppräkning av vissa lyper av lagförslagligger främsi i all här ges en ram för regeringens skyldighet alt redovisaskälen i de fall då förslag läggs fram för ulan föregående remisstill lagrådel. Underulredningens arbete har ansetts all bland de lagar som i försia hand börgranskas av lagrådel bör nämnas bl.a. motsvarigheterna till vad som förutbenämndes allmän civillag och kriminallag. Den förra gruppen av författningarsammanfaller i del väsenlliga med dem som faller under 8 kap. 2 S i den nyaregeringsformen, den senare hänföres under 3 S i samma kapitel. Vissa andragrupper av föreskrifier som enligt lagrådsutredningens förslag skulle höra lilldel obligaloriska granskningsområdei har inte heller orsakat nämnvärdadiskussioner under rätlighetsskyddsutredningens arbeie, nämligen grundlag omiryckfrihelen, lag om begränsning av rätlen all laga del av allmänna handlingaroch annan lag som angår begränsning av någon av de grundläggande fri- ochrättigheterna. Detsamma gäller rällegångsbalken, förvaltningsprocesslagen,grundläggande föreskrifter om statstjänstemannens rättsställning och övrigaföreskrifter som enligi 11 kap. regeringsformen skall ha formen av lag. 1 frågaom alla dessa lyper av föreskrifter skall enligt den föreslagna bestämmelsengöras en prövning av frågan om remiss lill lagrådel. Mynnar prövningen av ettvissl förslag ut i all den föreslagna föreskrifien är viktig för enskilda ellerfrån allmän synpunkt, skall förslaget primärt föras lill granskningsområdei.Remiss lill lagrådel bör i så fall göras, om inte någon av de tvåundaniagssiiuaiionerna är för handen, dvs. atl lagrådels hörande skulle saknabelydelse på grund av frågans beskaffenhei eller au remissen skulle fördröjalagstiftningsfrågans behandling så alt avsevärl men skulle uppkomma. Förslagsom inte anses viktiga i något av angivna hänseenden bör. vid lider närlagrådel är hårt pressat, generellt slå tillbaka för de viktiga förslagen. De mest betydandesvårighelerna lorde de återstående lagförslagen bereda. nämligenskattelagarna och annan offentligrällslig lag som gäller åligganden förenskilda eller i övrigi avser ingrepp i enskildas personliga ellerekonomiskaförhållanden, dock borisett från "allmän kriminallag", som hardiskulerals redan i del föregående. Svårighelerna beror bl. a. på all del härlill myckel stor del gäller lagar som ofta inte har granskats avlagrådel. Den genomgång av skilda typer av föreskrifter som lagrådsutredningenhar redovisal i sitl belänkande torde här kunna tjäna till belysning. Avgörandeskall här, liksom i fråga om de behandlade föreskrifterna, vara i försiahand hur viktigt ett lagförslag i det särskilda fallet är, inle om del hör lillden ena eller den andra kategorien.