prop · G20353 · 1978-12-31 00:00:00 — a. all nian på koniniunalthåll inte siillan ansåg tlcn ccnirala lånekonlrollen mindre lidsenlig motbakgruntl av tlcn ekonomiska uivccklingen i koiiiniu-nerna och inie minsl tienomfaiiaiitlc invcsieringsverksanihcien. Man ifrågasalic om tlel över liuvutllagci fiirclåg nåuni behov av untlersiiillnings-plikl i bl. a. lånciirentlen.Det ;illniiinnas iinrcssc av au tlcn kommunala förmögenheten skydtlas ansågsvara lillgotlosett gi;iiom antlra lagbcsiiim-melscr och genom tle regler förkommunernas kapiialredovisning. som utarbetats av komniunfiirhuntlcn och vilkavunnit allmiin lilliimpning i konimuncrna. slopande av don centralalånekontrollen skulle enligt förbunden betyda en adminisiraiiv fiirenkling niedbesparingar och arbete och medföra påtagliga praktiska fördekir fiirkommunerna. Skrivelsen föraiilecitlc dock inie någon åigiirtl. Svenska kommuiiförbundei gjorde rn /örnvadIrainsuillning lill regeringen (se bilaga 3).' Förbuiitlci hiivtlatle bl.a. altuivccklingen givii ytterligare beliigg föratt låiieiillsiåiitlsprövningcnknappast kuntlc lillmiitas någon belydelse som ekonomiskt styrmedel frånstålens sida. Kommunema hade sedan lång lid tillbaka beviljats låneiillsiånd ibelydligt siörre omfallning än vad man på grund av krediimarknadsläget kunnatlåna upp. Outnyttjade lånetillstånd fanns därför till sammanlagt mycketbetydande belopp. Enligtförbundsstyrelsen hade de fakiorer som talar för eu slopande avunderställningsreglerna växt i styrka då kommunalrätiskom-miiiénlade fram sina förslag. a. anfördes alt kommunernas budget- ochredovisningssystem ytterligare förbäiirais, all kommunsammanläggningarna gjortkommunema både adminisirativi och resursmässigi bättre rustade au möta sinafinansieringsproblem saml all kommunerna i alli större omfattning gått in fören mera långsiktig planering av sin ekonomi. ' Bilagan har uleslutils här. Prop.1978/79:53 62 Viden sådan planering är enligt framställningen frågan om finansiering av en vissinvestering av ringa intresse och belydelse. Del väsentliga är huruvidakommunens samtliga planerade investeringar får en från olika synpunkter lämpligfinansiering. Den kommunala verksamhetens ständigt ökade omfattning men äveninriktning på vissa områden exempelvis markanskaffning, engagemang i värmeverkm. m. angavs innebära atl kommunerna har ett varierande behov av krediter avolika längd från lid lill annan. Även de på senare lid ökade behoven avinsatser för atl bekämpa arbetslöshet genom all med kort varsel sätta igångbyggnads- och anläggningsarbeten framhölls ställa stora krav på kommuneraslikvidiiei och ökat behov av såväl kortsiktiga som mer långsikliga krediter. Iskrivelsen pekade förbundsstyrelsen även på den omsländigheten att tillskott avskatteunderlag från staten inte inräknades i undertaget för den beloppsmässigtbegränsade underställningsfria låneräiten. Kommuner med betydande tillskott avskalteunderiag angavs därför ha en i jämförelse med mera skaltekraftigakommuner starkt begränsad underställningsfri lånerätl. Detla lorde enligt förbundsstyrelsenslå i dålig överensstämmelse med skatleuljämningens syfte. Förbundsstyrelsenansåg alt klara belägg fanns för att kommunallagens lånerätisregler är dåligtanpassade till den kommunala verksamheten och till kommunernas kreditbehov förbedrivande av ändamålsenlig verksamhei. Underslällningsivångel för kommunerna ilåneärenden borde och kunde därför avvecklas. Som lämplig tidpunkt föravvecklingen angavs /74, då kommunindelningsreformen skulle varagenomförd. Man erinrade i sammanhanget om att statsmakterna vid fieralillfällen gjort uttalanden med innebörden alt de siörre och mer bärkraftigakommunerna skulle ges större frihet i här berörda avseende. Förbundsstyrelsenanhöll således "att reglema om underställning i låneärenden utmönstras urkommunallagen och kommunallagen för Siockholm fr. o. m. nämnda årsskifte". kommunallag trädde som förut nämnts i kraft den (prop.1975/76:187, KU 1976/77:25, rskr 1976/77:148). Till grund för reformen lågKommunallagsuiredningens beiänkanåe Enhetlig kommunallag (SOU 1974:99).Ulredningen delade den uppfattning som framförts av både kommunalrättskommitlénoch kommunförbunden nämligen au den nuvarande lånekonlrollen är överfiödig ochatt bestämmelserna därför i första hand borde utgå. Man ansåg det inte liggainom ramen för utredningens uppdrag alt föreslå .så omfattande materiellaändringar i kommunallagarna. Lånerättsbestämmelsema kunde nämligen ses som ett- låt vara bristfälligt Prop.1978/79:53 63 fungerande- elemeni i sialsmakiernas ekonomiska politik. Eu syfte med reglerna hadeenligt utredningen ansetts vara att bereda statsmakterna möjligheter tillöverblick och samordning på det ekonomiska området. Dessutom menade man allfrågan om låneräilsbestämmelscrna kunde antas komma att behandlas av denkommunalekonomiska ulredningen. Utredningen ansåg dock åandra sidan inte au man borde lämna lånereglerna orubbade. Dels angavs behovföreligga av en del materiella ändringar inom lånerättsbesiämnielsemas ram,dels borde de olika reglerna i kommunallagen och landsiingslagen kunna görasenhetliga. Ulredningen föreslog därför att de beloppsmiissiga begriinsiiingarnaoch kravet på årlig avbetalning skulle slopas i fråga om lån med enåierbeialningstid av högst . När det gällde kommunernas jämfört medlandsiingskommunernas vidare undersiällningsfrihei i fråga om lån på vissaområden och i fråga om överlagande av lån vid fasiigheisförvärv borde enligiulredningen denna kvarslå. För landsiingskommunerna borde dock gälla sammaregel i fråga om lån för faslighetsförviirv. 1 fråga omunderställningsfriheten på de områden som reglerades kungörelseföreslog kommunallagsutredningen atl dessa skulle kvarslå för kommunerna. Denolikhei som hiir kunde föreligga mellan kommuner och landstingskommuner behövdeinte hindra att enhetliga regler infördes i en gemensam enhetlig kommunallag.Förutsättningen var dock atl en allmiini hållen beslämmelse, som ger regeringenbefogenhei all släppa sin lånekoniroll på vissa avgränsade områden infördes. Vidremissbehandlingen berörde eu åiiioial remissinsianser frågan omunderslällningsskyldighel för lån och borgensåiaganden. Med några fa undanlagtillstyrkte dessa remissinstanser eller lämnade ulan erinran förslagei aubeloppsbegriinsningen för den undersiällningsfria låneräiien skulle tas bort. i Kalmarlän, liins landstingskommun. FöreningenSveriges koinmunalekonomeroch nästan 50 kommuner förordade att man skulle gålängre än vad ulredningen föreslog och helt avskaffaunderslällningsskyldigheten. Flertalet av dessa remissinstanser hävdade auunderställningsskyldigheten numera är onödig från såväl kommunalekonomiska somnationalekonomiska synpunkter. Det infiytande som staten kunde behöva ha överkommunal upplåning kunde utövas inom ramen för statens infiytande överkreditmarknaden i allmänhet. Några kommuner menade att man i stället förunderstiillningsskyldigheien skulle kunna införa en skyldighei för koinmunernaall anrniila behovei av lån för viss lid eller för vissl invesieringsobjeki. Enav dessa kommuner tillade atl del under alla omsländigheier är otidsenligt atlknyta understiillningskontrollen till varje enskilt lån. En landstingskommunansåg au den undersiiillnings-skyldighei som borde vara kvar skulle anknytatill kommunens kapitalbud-gel. En kommun var inne på liknande tankegångar ochmenade att en kvarstående lånekoniroll borde ske årsvis i efterskott och avsekommunens Prop.1978/79:53 64 En annan kommun ansåg au man i sambandmed au undersiällningsskyldigheien avskaffades borde anordna en koniroll överkommunernas borgensåiaganden. anial remissinsianser godiog uircdningens förslag meiiansåg i princip all undersiällningsskyldigheien borde avskaffiis hell. En delspeciella synpunkier och yrkanden framfördes också. Däribland fanns exempelvisau undersiällningsskyldigheien endasl skulle giilla lån med liingreåierbcial-ningsiid iin . Molsvarande konsirukiion skulle gälla för borgensåiaganden.Endast en konimun hävdade au beloppsgränsema borde bibehållas. Någrareniissinsianscr pekade vidare på au del partiella avskaflåndei avundersiiillningsskyldigheien kunde frcsia kommunerna lill ökad konfrisiigupplåning. 1 proposilionen framhöll föredraganden au den siailigakonirollen över kommunernas och knidsiiiigskommunemas upplåning inie uigjordenågoi ändamålsenligi insirumeni vare sig för au irygga en sund ekonomieller föran lillgodose sunens behov av överblick och infiyiandc överkrediimarknaden. Han ansåg dock au man inie med föreliggandeuirednings-maierial som grund kunde på eu genomgripande säu ändra den slailigakonirollen. Några hinder moi all genomföra kommunallagsuiredningens förslagförelåg diiremoi inie. 1 proposilionen föreslogs därför tillundersiäll-ningskraven i fråga om lån och borgen mjukades upp genom allbeloppsbegränsningen och kravel på årliga återbetalningar slopades i fråga omunderställningsfria lån. godiog regeringens förslag. 1 kon.sliiu-lionsutskolietsbetänkande (1976/77:25) framhölls all frågan om au på ell genomgripande säuändra eller eveniuelli hell avskaffa den slailiga konirollen över kommunernasoch landsiingskommunernas upplåning avsågs bli föremål för forisaii utredning. 4.6 Den kommunala och landstingskommunala upplåningensomfattning Kommunerna och landsiingskommunerna finansierar i regelsiörre kapi-laluigifter med långfrisiiga lån vilka redovisas somkapiialinkomsicr. För au möta lillfälliga likvidiicisproblem upplär man dessulomlilllalliga lån med kort amorteringslid. Denna upplåning budgeieras inie ochredovisas i räkenskaperna endasl i form av en balanspost under kortfristigaskulder. Från finansieringssynpunki är del nyupplåningen, de långa lånen, somärav siörsi iniresse. I labell I nedan redovisas hur lånefinansieringenuivecklais för kommuner och landsiingskonimuner. Tabell1: Nya lån 1960-1976 I kommuner och landstingskommuner samt andel av externainkomster (milj. kr) 1960 1965 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 30 99 227 405 511 458 392 752 641 (Kiilla: Statistiskt meddelande (Sm)N nr 1976:25, SmN1977:17 saml räkenskapsam-niandrag från SCB) Av tabellen framgår au upplåningen i kommunema är av enhelt annan omfattning än i landstingskommunerna. Det framgår också all lånensandel av de externa inkomsterna håller sig relativt . Kommunerna har under de i tabellen angivna årenfinansierat mellan en tredjedel och hälfien av bruttoinvesteringarna med lån.Motsvarande andel för landsiingskommunerna har utvecklats från ibörjan av 1960-lalet till inemoi . 1 labell 2 visas bl. a. lånens andel avnettoinvesteringarna (bmtloinveste-ringar minus investeringsbidrag m. förkommuner och landstingskommuner tillsammans). Tabell2: Netloinvesteringar och upplåning I kommuner och landstingskommuner perioden1970-1976 (milj. 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 34,8 45,7 49,6 53,7 38,6 59,4 55,7 (Källa: Uppgifier från Svenska kommunförbundei) I genomsnitt för perioden utgjorde upplåningen avneiioinvesiering-arna. Ulredningen om kommunernas ekonomi har i belänkandet Kommunernasekonomi 1960-1972 (SOU 1976:45) jämfört upplåningen i olika 5 1978/79. Prop.1978/79:53 66 kommuntyper.Därvid har framkommit all den långfristiganyupplåningen per invånare i stort sett ökar med kommunstorlek. Den högstalånefinansieringsgraden, ca 57 96, har kommuner med över 100 000 invånare. Förkommungruppen med 20 0(X>-49 999 invånare redovisas dock, trots lägreinvesteringar, en nettoupplåning (nyupplåning minus amorteringar) som är siörreän för kommungruppen med 50 000-99 999 invånare. Ifråga om kommungmpper med olika befolkningsutveckling kan konstateras att den största långfristiga nyupplåningen ochnetioupplåningen äger rum i de kommunersom ökat invånarantalet med mer än 1096. De befolkningsminskande kommunerna redovisar den lägstalånefmansieringsgraden. Såväl den långfrisiiga nyupplåningen somnetto-upplåningen ökar med ökad skattekraft. Ornlandsiingskommunerna indelas i storleksgrupper visar de olika grupperna endaslsmå skillnader i lånefinansieringsgrad. Vid indelning efter befolkningsstrukturblir skillnaderna större. De landstingskommuner som har låg andel personer iförvärvsarbetande åldrar redovisar en låncfinansie-ringsgrad på . Förlandstingskommuner med stor andel personer i förvärvsarbetande åldrar ärlånefinansieringsgraden endast 15 96. Detillfälliga lånen har för kommunerna ökat från 430 milj. kr. lill 2 140milj. Det innebär en genomsnittlig årlig ökning med 17 96 (ilöpande priser). Landstingskommunernas tillfälliga lån har under samma periodökat från 10 milj. kr. till 280 milj. kr. De tillfälliga lånen varieraremellertid kraftigt mellan olika år. (Källa: Kommunernas ekonomi 1960-1972, SOU1976:45). Låneskulden(summan av långfristiga och tillfälliga lån) var år . per invånareför kommunerna (inkl. kommunalförbund) mot . per invånare år 1975.Låneskulden har ökat i en jämn takt . För landstingskommunernavar låneskulden molsvarande år . Också här haren relalivi jämn ökning skett. (Källa: Kommunernas finanser 1975). Underår lämnade regeringen tillstånd till upplåning till ettsammanlagt belopp av 3 124 milj. kr. Delta framgår av tabell 3 nedan. Detinnebär en ökning med 236 milj. kr. jämfört med föregående år. Efiersom ettlåneiillsiånd inte innebär någon garanti för au kommunen eller landstingskommunenkan låna upp del belopp som tillståndet avser redovisas också i tabellen de lånsom tagits upp under resp. år (redovisningen innefattar även underställningsfriupplåning). 1978/79:53 67 Tabell 3: Lånetillståndsgivningens omfattning 1966-1976(milj. kr) 1966 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 (Källa: Material från budgetdepartemeniets kommunalaenhet) fattade regeringen beslut i 1 021låneärenden,en ökning med 104 jämfört medar 1975. Fördelningen på olikakommuner m. m. framgår av bilaga 4 och fördelningen på ändamål (inkl. borgen)av bilaga 5. Någon statistik som visar hur stor del av tillstånden somutnyttjas finns inte. Redovisningen i Kommunernas finanser över beslutad meninte verkställd upplåning ger dock en mycket grov bild av storieksordningen förkommunernas del. redovisas 4 083 milj. kr. som beslutad men inteverkställd upplåning. Motsvarande siffra för var 4 380 milj. kr. Idessa belopp ingår bl. a. lån lill vatten-och avloppsanläggningar som beslutatsmen inte verkställts liksom upplåning som beslutats men som man"ännu" inte sökt tillstånd till. Uppgifterna måsle därför tolkas medstörsta försiktighet. För landstingskommunerna särredovisas i statistiken inteuppgifter om beslutad men inte verkställd upplåning. Tillståndför teckning av borgen lämnades i 204 särskilda beslul lill ett.sammanlagt belopp av 1 379 milj. kr. Utvecklingen av tillståndsgivningen förborgensåiaganden framgår av tabell 4. Tabell 4: Utveckling av tillståndsgivningen förborgensteckning 1966-1976 (milj. kr) (Källa: Material från budgeldepariementels kommunalaenhet) Prop.1978/79:53 68 Avbilaga 4 framgår hur tillstånden au teckna borgen fördelar sig på olikakommuner m. m. Anialeiavgjorda iirendeii i fråga om lån och borgen uppgick lill 1 1975 ochlill 1 1976. Reduceringar i begärda belopp har gjorts i 177 ärenden år1976 mol 1975. Anialeiavslag för de båda åren var lillsammans 54. Del var således endast i aviircndena som avslag meddelades. 4.8LånetilLståndsprövningens syfte och tillämpning Dethuvudsakliga syftei med lånekonlrollen kan anges vara atl åstadkomma ett skyddför den komniunala förmögenheten och alt ge statsmakterna möjlighet tillöverblick och samordning på del ekonomiska området. Vidregeringens behandling av ansökan om lån och borgen görs en formell prövning.Denna omfaiiar kontroll av atl alla formalia är iakttagna sami au ansökan ärkomplett. Del gäller således att i första hand se lill atl ett i laga ordningfattal kommunall beslul föreligger samt atl della vunnit laga kraft. Vidareundersöks bl.a. att beslutet innehåller uppgifter om lånebeloppets storlek,amorteringstid och ändamål, hur eventuella kostnader utöver lånet skall läckas(en finansieringsplan), att identitet mellan beslul och ansökningshandlingarföreligger, att behöriga personer skrivit under ansökan samt atl erforderiigalillsiånd bifogals från olika myndigheter, exempelvis sialsbi-dragsbeslul. Ensammanställning över kommunens och landstingskommunens ekonomiska ställningskall bifogas varje ansökan. Enannan sida av den formella prövningen gäller frågan om det ändamål som låneteller borgen avser faller inom ramen för den kommunala kompetensen. 1 de fiestaärenden är denna fråga självklar exempelvis närdet gäller vatten- ochavloppsanläggningar, skolor, bostäder m. m. I andra fall kan kompetensenifrågasättas exempelvis i fråga om kommunala engagemang i enskildanäringsförelag eller ansökningar om låneiillsiånd för ändamål som ankommer påannal samhällsorgan alt ombesörja. Uppfylls inte de kommunalakompeiensvillkoren avslås an.sökningen. I 19 fall (både lån och borgenjav de sammanlagt54 ärenden som avslogs var bristande kompetens motiv föravslag. 1den formella prövningen har även uibildais en praxis med villkorsbe-stämmelser.Sådtina bestämmelser förekommer numera i mycket begränsad omfallning. Ettexempel på ärau borgen får tecknas för en förening eller ett företag under föruisättning altkommunen utser en revisor i föreningen resp. bolaget. 1låneiillsiånden angavs fram till den att yttrandeskulle inhämtas angående lånevillkoren. begärdes också in uppgifter omverkställd upplåning, länelider, räntor och långivare. Någon kontroll av attupplånade medel används för avsett ändamål sker inte. Ansökanom lån blir också föremål för en materieU prövning. Prop.1978/79:53 69 kontrollerasatt lånemedlen avser utgifter för varaktiga tillgångar såsom låst egendom,komniunala affärsverk, vägar, maskiner m. m. Driftkostnader lar således intebestridas med lånemedel. och avslogs 11 ärenden på dennagrund. I ett speciellt fall har dock avsteg gjorts från den principen. Tidigarenär kommunstrukturen var en annan lämnades i regel inte heller låneiillsiåndför ulgifter lill varakliga lillgångar om uigifierna ingick i enförvaliningsgrens normala årsbehov. Likaså hade man som princip alt upplåninginte borde ske i sådan omfattning att den försämrade kommunens kredit ellerinskränkte kommunens framtida rörelsefrihet. Skyddet för den kommunala förmögenhetenhar varil huvudprincipen vid den materiella prövningen. Principen all upplånademedel skall användas lill varakliga lillgångar medverkar till allamorteringstiden inte får bestämmas längre än till ifrågavarande anläggningslivstid. Amorteringstiden brukar dock sältas kortare än den beräknadelivslängden. Allmänt kan sägas atl lån med längre löptid än ofta inte kanplaceras även om lånetillstånden avser amorteringstider . Såtillvidautgör således i allmänhet inte den i tillståndet begränsade amorteringstidennågon reell restriktion. Enligt utbildad praxis gesi regel inie tillstånd tiil amorieringsfria lån, efiersom de inte ökarförmögenheten. Kommun och landstingskommun får enligt regeringens praxis inteheller tillstånd att la upp lån mot inteckning i sina fastigheter eller förutlåning. Om en fråga som är avbetydelse för tillståndsprövningen har prövats av statlig myndighet i annalsammanhang beaktas myndighetens bedömning. Exempel härpå är all låneiillsiåndinte beviljas för kostnader som överstiger del av länsbostadsnämndenfastställda panivärdet eller bedömning av skäliga kostnadervid beslul om statsbidrag. Till skolbyggnader som uppförs utan statsbidragbeviljas i regel inte lånetillstånd. Eu motiv för delta är alt staten i sambandmed upprättande av förteckning över projekt, som skall vara berättigade lillstatsbidrag, också sätter en ram för investeringar i skolbyggnader. Uppförsskolbyggnader utan statsbidrag kommer ramen att sprängas. Regeringen kan därförinte medverka lill deiia genom au bevilja låneiillsiånd till sådana projekt. Avsådana skäl har två framställningar om låneiillsiånd avslagits under åren 1975och 1976. Avslag meddelades under samma lid i 18 ärenden som avsåg kostnaderutöver fastställt panivärde. Låneiillsiåndsprövningenhar vissa tider använts som ett medel i den ekonomiska poUtiken. Exempel påkonjunklurpoliliska bedömningar finns från liden för del första och del andravärldskriget sann början av 1930- och 1950-ialen. Det har sålunda i försia handvaril under krigs-och krislider som låneiillsiåndsprövningen använts utifrånsådana aspekter. Som ett uitryck för atl allmäni konjunklurpoliliska synpunkterbeaktats vid bedömningen av låneärenden under försia delen av 1950-ialel kan iviss mån betraktas de beslut där avslag meddelats eller där begärda lånebelopreducerats på grund 1978/79:53 70 avalt en anläggning ansetts vara för omfattande eller för dyrbar. Underde har inte några uppgifter framkommit som pekar på altlånekontrollen använts som ett medel i den ekonomiska politiken. Detförhållandet att meddelade tillstånd inte kunnat utnyttjas på grund avsvårigheter att placera lånen är också ett uttryck härför. Del kan isammanhanget nämnas all man i fråga om låneiillståndens giltighet i praxistillämpar en gräns . 4.9 Ärendegångvid ansökan om lånetillstånd I74 S kommunallag föreskrevs all beslut som skall underställasregeringens prövning skulle insändas lill , som hade alt överlämnahandlingarna jämte egel yttrande lill regeringen. För landstingskommunernafanns inte någon molsvarande . Sådana bestämmelser finns inteheller i den nya kommunallagen. Iprakiiken inger dock kommunerna allljämt sina ansökningar om lån och borgenlill länsstyrelserna. Dessa gör i huvudsak en formell granskning. Dettaförfaringssätt anses numera inte vara erforderligt varför budgeldepartemenletfr. o. m. den avser all slopa kravel på atl yttrande frånlänsstyrelsen generellt skall inhämias. Närlån inte logs upp hos slallig myndighet krävdes lidigare i låneiillsiånden allriksbankens yttrande om lånevillkoren inhämtades. granskade därvidlåneansökningarna med avseende på räntenivå och ibland också i fråga om lånenslängd. Vid fullgörande av denna uppgifi hade inte några möjlighelerlill bindande reglering i den kommunala upplåningen. Sålunda hände det ganskaofta atl avstyrkte de offererade räntevillkoren utan atl sedan kunnaha något infiytande över vilken faktisk ränta som avtalades vid självaupplåningen. Denna typ av granskning ansågs inte fylla någon funktion eftersomandra möjligheter finns atl kontinueriigt fl information om bankernasräntenivåer. Mol den bakgmnden slopades kravel om yttrande frånriksbanken vid upplåning i låneiillsiånden och i den särskildaförordning som innehåller bestämmelser om viss undeställningsfri lånerätl. Enhelt annan roll har när det gäller emission av obligationer. I detlafall gör en myckel ingående bedömning av kommunens ochlandstingskommunens ekonomiska situation samt läget på krediimarknaden innanman ger sitt tillstånd. emissionskontroll innebär i praxis att detendasl är tre kommuner, Siockholm, Göleborg och samt länslandstingskommun som får ge ul obligationer. Dessa fyra använder intereverslån. Övriga kommuner och landstingskommuner emitterar obligationerendast genom kommunlåneinsliiuten. Prop.1978/79:53 71 Äveni fråga om kommunernas utlandsupplåning krävs tillstånd. Sedannågra år tillåls inte kommunerna och landstingskommunerna, förutom de trestorstadskommunerna och landstingskommun, alt själva lånautomlands utan all man får göra delta via kommunlåneinsliiuten. 1övrigt har inte några styrmedel som direkt används för att särskiltreglera kommunernas och landstingskommunernas upplåning på kreditmarknaden. (Källa:Uppgifier från företrädare för ) 5Kommitténs överväganden och förslag 5.1 Allmänna utgångspunkter A vden offentliga sektorns utgifter används ungefär två tredjedelar förkomniunala och landstingskommunala angelägenheter. Statsmakterna har dock delövergripande ansvaret för utveklingen av samhällsverksamheten. De måste därförange ramar för kommunernas och landstingskommunernas befogenheter. Dennaslalskoniroll kommer lill uitryck i olika former t. ex. genom lagstiftning,besvär, underställning, anvisningar och ekonomiska styrmedel.