prop · G203136 · 1978-12-31 00:00:00 — Utredningen har antagit namnet trädgårdsnäringsutredning. Utredningen har tidigare överlämnat bl.a. delbetänkandet Svensk trädgårdsnäring:Produi;tion, rationalisering och intemationella förhållanden (SOU1978:51) Direktiven för utredningen har redovisats idetta betänkande. Utredningen fårhärmed överlämna delbetänkandet Svensk trädgårdsnäring: Rådgivning. Utredningen ärenig i sina förslag. Prop.1978/79: 136 1 Rådgivningens nuvarande organisationoci-. arbetsur n.--i;"t-- 5 Rådgivningsverksamheten1.4 Rådgivarnas arbetsuppgifter 1 .5 Rådgivning frånandra organ 2 Rådgivningen i andra länder 3 Utvecklingstendenser i odlingen ooh konsekvenser härav för rådgivningen 4 Utredningens överväganden ooh förslag 4.1 Mål och inriktning 4.4 Vissa administrativa frågor 4.4.1 Delegering avbeslut i stödärenden 4.4.2 Vissasamordnings- och samrådsfrågor 4.4.5 Tjänsteresor Föreliggande betänkande innehållerförslag till förbättrin.-Mr avrådgivningen på trädgårdsnäringens oraråde. Utredningen har med utgångspunktbl.a. från de förslag se-, utredningen lämnade i betänkandetSvensk trädgårdsnäring: Produktion, rationalisering,internationella förhållanden (SOU "'"3;-sett överden statliga rådgivningen på trädgårdsområiex. De svenska trädgårdsföretagen består till övervägande del iv relativtsmå enheter som saknar egna resurser för utbildning, forskning och utveckling. Rådgivningens uppgift är att sprlia de resultat som framkommer vid de organ som bedriver forskningoch utveckling till de rörelsedrivande företagen. Rådgivningenskall också medverka i den företagsuppbyggande verksamhet som ir en väsentlig del av lantbruksnämndernas arbetsuppgifter. Utredningen föreslår att nio nya tjänstersora rådgivare inrättas vid lantbruksnämnderna. Av tjänstema är fyra ekonomiråd.i-vare,en rådgivare i tekniska frågor och fyra odlingsrådgivare. Avsikten är att de nyaekonomirådgivarna bl.a. skall han-iläjga samtliga ärendenom statligt stöd i form av bidrag och lånegaranti vid lantbruksnämnderna. Härigenomblir det möjligt ntt delegera beslutanderätten i stödärenden frånlantbruksst.vrel-sen till samtliga lantbruksnämnder. Genom den föreslagna ökningen av antalet rådgivare kan en vidgad specialisering åstadkommas. Härigenom ges förbättrade möjligheter att åstadkommaen rationell produktion av trädgards-nrodukter. I detta syfte föreslås* även inrättandet av en ny rådgivnings-central i . Ett nytt rådgivningsdistrikt föreslås Inrättat för med undantag av . Utredningen lämnaräven förslag till vissa åtgärder som skall åstadkomma en bättre kontakt raellan odling och rådgivning. För att förbättrabevakningen av forskning och försök föreslås att en ny statskonsulenttjänst för grönsaksodling under glas inrättas vid lantbruksimiversitetets konsulentavdelning. 1 Rådgivningens nuvarande organisationoch arbetsuprgi:'ter 1.1 Bakgrund till nuvarande organisation I syfte att främjaden svenska trädgårdsnäringens utveckling beslöt årI96I att I3 konsulenttjänster vid hushållningssällskapenskulle omändras till specialkonsulenter för yrkesmässigträdgårdsodling. Av tjänsterna avdelades sex for odlingsmässig rådgivninginom handelsträdgårdarna, tre för yrkesfruktodling samt två för vardera värme- och byggnadsteknik samt företagsekonomi. Den nuvarande organisationen av trädgårdsnäringens rationalisering beslutades åren I965 och (>. Enligt ett principbeslut av (prop. 1965:100, JoU 17, rskr 256) ändradesorganisationen för jordbrukets och trädgårdsnäringens rationalisering så att hushållningssällskapets och lantbruksnämndens uppgifter pä området skulle föras samman i ett organ, lantbruksnämnden. De nya nämndernasorganisation skulle utredas i särskildordning. I propositionen anfördedepartementschefen bl.a. följande. Den nuvarande regionala organisationen för statens medverkan i jordbrukets och trädgårdsnäringens rationalisering grundar sig på en uppdelning av verksamheten i olika grenar. Således svarar de statliga lantbruksnämnderna förden yttre och inre rationaliseringen ooh de statsunderstödda hushållningssällskapen fördriftsrationaliseringen. Denna uppdelning förutsätter att rationaliseringsbehovet kan tillgodosesgenom åtgärder som var för sig kan hänföras tillviss rationaliseringsgren, såsom att köpa till mark, att investera i byggnader eller täckdikning eller att ändra driftsinriktningen. Valet mellan åtgärdema måste dock ofta ske efter en företagsekonomisk prövning som omfattar jordbruksföretagetstotala förutsättningar. Omdaningsprocessen inom jordbruket har i många fall förtmed sig att en kombination av förbättringar, som sker i ett samnanhang eller i nära anslutning till varandra, är nödvändig för att nå lönsajhet . Svårigheterna att hållaisär den yttre och den inreritioni-liseringen samt driftsrationaliseringen har säledes blivit allt mer framträdande. Det underströksatt goda kontakter mellan näringsutövare och rationaliseringsorgan utgör en viktig förutsättnln,- for framgång i verksaraheten. Beträffande de intressen som borde vararepresenterade i lantbruksnämnderna ansåg departementschefen det självfallet att berördanäringar sävitt möjligtborde vara allsidigt företrädda. Det var också viktigt att konsumenterna blevrepresenterade. Antalet ärenden förutsågs bli så stort att nämndenin pleno inte borde belastas med samtliga, utan huvudsakligen dra upp riktlinjeroch besluta i viktigare ärenden eller i frågor av principiell natur. Övriga ärendenborde kunna avgöras av delegationer. Förutom struktur-, jordbruks- ochutbildningsdelegationer borde vid behov ytterligare delegationer kunna inrättas t.ex. förfrågor rörande trädgårdanäringen. Vid handläggning av frågorrörande näringagrenar, som inte var företrädda i nämnden, borde lämpligperson kunna adjungeras till delegationen. I propositionen (l967:74) om de nya lantbruksnämndemas organisation m.m. anförde departementschefen följande beträffanderiktlinjerna för lantbruksnämndernas rådgivningsverksaimhet. I likhet med utredningen anser jag att staten bör medverka i första hand i sådan rådgivningsverksamhet som äx av särskild betydelse för rationaliseringen inomjordbruket. Kommersiellt betonad produktionsrådgivning bör dock i princip skötas av närings-utövarnas egna organisationer. För att effektivisera den rådgivning som staten skall svara för bör såsom utredningen förordat programmeringen fortsättas och utvecklas. Denna rådgivning bör anpassas till ändrade förutsättningar inom lantbruket. skjutning som ägtrum från en huvudsakligenproduktionsteknisk rådgivning mot en mer företagsekonomiskt inriktad verksamhet bör fortsätta.Rådgivningen bör stå öppen föralla yrkesutövare. Den tör således intebegränsas till sådana som behöverstatligt ekonomiskt stöd för rationaliseringsåtgärder. Beträffande lantbruksnämndernas verksamhet för trädgårdsnäringen anförde departementschefen följande. Det allmännasinsatser för att främja utvecklingen av den yrkesmässiga trädgårdsnäringen anserjag i likhet med utredningen böra inordnasi de nya lantbruksnämndernas verksamhet. Arbetsuppgifternabör huvudsakligen omfatta rådgivning, projektering av vissa anläggningar samt handläggning av ärenden rörande finansieringsstöd. Uppgifter på trädgårdsområdet i övrigtt.ex. rådgivning och projektering avvillaträdgårdar och parkanläggningar är enligt min raening knappast att betrakta sora enstatlig uppgift. Service på detta område torde i den månden ej ombesörjs av kommunerna alltjämt kunna handhas av hushållningssällskapen.Jag är ej heller beredd att såsom ifrågasattsi ett remissyttrande förorda att statsbidrag utgår till verksamhet av ifrågavarande slag. Lantbruksnämndernaspersonalbehov för ifrågavarande uppgifter beräknar utredningentill samma antal (25) konsulenter som finns hos sällskapen jämtetio nya assistenter. Härvid förutsätterutredningen att det även i fortsättningen skall finnas två rådgivningscentraleri resp. . För dessa erfordras tio specialiserade konsulenteroch fem av de nya assistenterna. Övrigakonsulenter och assistenter bör utplacerasi olika län enligt lantbruksstyrelsens bestämmande. jordbruksutskott, som var enhälligt i denna fråga,uttalade efter att ha återgivit departementschefens anförande följande. I detta sammanhang hemställs i motionerna 1:73 och 11:976 att utrymme skall beredas inomlantbruksnämnderna för en a.mbulerande och uppsökande produktionsrådgivning, inriktad på sakligupplysning och rådgivning om ekonomiska ochproduktionstekniska rön. Utskottet vill i anslutning härtill konstatera att avsikten är itt produktionsrådgivning skall ingå blandlantbruksnämndernas inpgifter. Den förskjutning som ägtrum från en huvudsakligen.roduktionsteknisk rådgivning mot en mer företagsekonomiskt inrik- tad verksamhet bördock såsom departementschefen anfört fortsätta.Såsom anges i propositionen bör rådgivningenstå öppen för alla berörda yrkesutövare.Den personal som kan disponeras förrådgivning, bör givetvis utnyttjas på det för rationaliseringen effektivast möjliga sättet. Beträffande trädgårdsnäringen anfördeutskottet bl.a. filjanae. Det allmännasinsatser för den yrkesmässiga trädgårdsodlin.cjens rationalisering bör såsom föreslagits i propositionen inordnas i de nyalantbruksnämndernas verksamhet. Uppgifter på träd.iärds-områdeti övrigt, exempelvis rådgivning och projektering av villaträdgårdar ochparkanläggningar, kan enligtdepartementschefen knappast anses vara en statens angelägenhet. Förservice på detta omräde hänvisas tillkommunerna och hushållningssällskapen. beslutade i enlighet med ovannämnda förslag.Riksda.jen uttalade dessutom följande. Enligt utskottets mening bör allmänheten i fråga om projektering' av och rådgivning rörandevillaträdgårdar ra.m. få hänvända sir": till enskilda företag eller expertis hos kommunerna. Även hushållningssällskapen kan givetvis, ora de sä önskar, geservice på detta oraråde. Denna service bör kunna göras självbärande. Utskottetansluter sig till departementschefens mening att nu ifrå gavarande verksamhet inte kan anses vara enstatlig uppfriit och att statsbidrag inte börutgå till densamma. Nyssnämnda motionsyrkanden avstyrks alltså. Genom riksdagsbeslutet år1967 fick den yrkesmässiga träd.årdsoa-lingenen kraftig förstärkning av resurserna förrationaliserinrs-verksaraheten. Den totala kostnaden för lantbruksverkets verksamhet på trädgårdsorarådetuppgick /77 till ca 6,5 milj. kr.vilket motsvarar oa av lantbruksverkets totala kostnad. avses i detta betänkandelänt- 1978/79: 136 bruksstyrelsen, lantbruksnämnderna, distriktsveterinärorganisationensamt statens hingstdepå och stuteri. Det stöd som utgår för trädgårdsnäringens rationalisering är dels ekonomiskt stöd i form av garantilån ochstatsbidrag, dels rådgivning. Det statliga ekonomiska stödet har utredningen behandlat i delbetänkandet Svensk trädgårdsnäring - produktion, rationalisering,internationella förhållanden - (SOU 1978:51). Den administrativa handläggningen berördesinte närmare i betänkandet. Enligt gällandeordning har endast lantbruksnämndema iStockholms och rätt att fatta egna beslut i låne- och bidragsärenden.För övriga län gäller att beslut fattas av lantbruksstyrelsen efter lantbruksnämndens utredning. Motiv för denna skillnad har varit bl.a. att företagsekonomisk sakkunskap funnits endast vid nämnderna 1 och . Vid dessa nämndersamt vid nämnden i län finns företrädare förträdgårdsnäringen i plenum eller delegation.Den enligt proposi-tionen 1967:74 om de nya lantbruksnämndernas organisation m.m. anförda möjlighetenatt bilda en särskild delegation för trädgårdsfrågor har inteutnyttjats vid någon nämnd. Från har lantbruksnämnderna organiserats om. I samband därmed har ävenbeslutsordningen reviderats. I den nya organisationen ingär trädgärdsfrågoma iproduktionsenheten vid alla nämnder utom iStockholms och som fått självständiga trädgärdsenheter.Lantbruksnämndernas organisation framgår av fig. 1. Trädgårdsenhet LNB, INH Rennär i ngs- enhet" LNZ, LNAC,LNBD Beslutanderätten inom lantbruksnämnden regleras av instruktionen och av nämnden fastställdbeslutsordning. allt i ärenden avprincipiell natur, fattas i plenum eller i den särskilda delegation (arbetsutskott) som bildats vid f.n. 14 näjnnder. Som huvudregel gäller - med vederbörlighänsyn till kravet på så långtgåendedelegering som raöjligt - att ärende skall avgöraspå den nivå därbeslutsfattaren har överblick över de faktorer som har betydelse för beslutet och överbeslutets konsekvenser. har arbetet med handläggning av stödärendena fåttganska stor omfattning. Av lantbruksverkets totala kostnad för trädgårdsnäringensrationalisering utgör handläggning av det ekonomiska stödet . Rådgivning svarar för samt planeringoch utveckling för av kostnaden. Enbetydande del av arbetet raed stödärenden utförsav rådgivare med odlingstekniskinriktning. 3 Rådgivnings verksamlie t en Antalet rådgivare på trädgårdsområdetvid lantbruksnämnderna är 40 stycken. Därtillfinns 2 asplranttjänster sora skall tjäna som inskolning av nya rådgivare. Av bl.a. besparingsskäl är f.n. sex rådgivaretjänsteroch de båda aspiranttjänsterna obesatta. Rädgivartjänsterna benämnsantingen lantbrukskonsulenter eller assistenter. Lantbrukskonsulenterna är vanligen högskoleutbildade,medan övriga vanligen har trädgårdsteknikerutbildning.F.n. finns 25 lantbrukskonsulenttjänsteroch I5 assistenttjänster. Rådgivarnas tjänsgöringsplacering, ämnesområden och verk-samhetsoraråden framgårav bilaga 1. Det äligger lantbruksstyrelsen att fördela de befintliga rådgivart jänsterna regionalt varvid hänsyn skall tas till rådgivar- 9 RiksJagrn IQ78I7V. Lantbrukskonsulenttjänsternafördelar sig på följande huvudinriktningar. Odling under glas 8 Produktionsekonomi och arbetsmetodik 1 Byggnads- och värmeteknik 2 Rådgivarna i allmän odlingsteknik är inte specialiserade. De är placerade i mindre odlingstäta områden. De t.iänstemän som har en uttalad huvudinriktning skall även ha allraännaodlingstekniska kunskaper. Assistenttjänsterna är väsentligt raindre specialiseradeän lantbrukskonsulenterna. Det är i princip endast 2 assistenter i företagsekonomioch 2 assistenter i byggnads- och värmeteknik som är specialiserade. Däremotförekommer att en lantbrukskonsulent och en assistent sinsemellan delar uppodlingen mellan sig så att en i huvuusak svarar för rådgivningen tillväxthusodlare och en för rådgivningen till frilandsodlare. För att möjliggöra en större specialisering ochrörlighet bland rådgivarna har landet delats in i rädgivningsdistrikt. nådgivningsdistrikten har följande utseende Distrikt I: , , och södra de- SVLKIGt 1;.4 i, 1978/79: 136 Distrikt : ,, , och Distrikt : Norra delen av , och Sohus, , och Värmlandslän Distrikt : ,, , vTebrc, , , ,, , Västerbottensoch . Distriktsindelningen framgår även av följande kartskiss. En beräkning avantalet företag och odlingsarealer för vissa odlingsinriktningar enligt trädgårdsräkningen år1977 ger följande fördelning förde fyra distrikten. Tabell 1.1 Antal företagoch odlingsarealer för vissa odlingsinriktningar irS.dp-i vninpHiw+.-ri >+on och bär Köksväxter friland antal area] anta] 1000 n,2 6A] 387 334 Odlingsrädgivama inomett distrikt delar vanligen upp detta mellan sig i verksamhetsområden, inom vilka de i första hand skall Flera av rådgivarnaspecialiserar sig pä vissa kulturer och verkar även utanförsina distrikt bl.a. genom medverkan i kurser men även genora telefonrådgivning. Antalet odlingsrådgivarefördelar sig på de olika distrikten på följande sätt. Tabell 1.2 Antal odlingsrådgivare, distriktsvis Distrikt glas Frukt o bär Köksväxt på Allmän Assi- friland odl.teknik stent- er 1/2 1/2 3 Vid lantbruksnämndernai och finns särskilda trädgårdsenheter. Av ovanstående odlingsrådgivare tillhör tre i distrikt och fem i distrikt I Malmöcentralen. Dessutom finns i två ekonomirådgivareoch två rådgivare i byggnads- och värmeteknik.De har ett utvidgat verksamhetsområdenämligen , ,, och . Motsvarande fyratjänster finns även i Malraöoch de svarar för den återståendedelen av landet. För plantskolerådgivning respektive rådgivning i produktionsekonomi och arbetsmetodik finjis två lantbrukskonsulenter placerade i med hela landet som verksamhetsområde. 1978/79: 136 Vissa lantbruksnämndersaknar "egna" rådgivare. De län som saknar rådgivarepermanent, stationerad vid lantbruksnämndenär följande: , ,, , , , (den nuvarande tjänsten i flyttas till vid årsskiftet1978/79), och . Enligt lantbruksnämndemastidsredovisning fördelar sig kostnaderna för rådgivamaaverksamhet totalt på följande sätt. mäss- och grupprädg. Det förekommer givetvis avvikelser från denna fördelning.Nägra rådgivare har en väsentligt större andel rådgivningmedan aftdra har avsevärt mindre andel. Den tid som användstill handläggning av ekonomiskt stöd varierar med antalet ärenden m.m. Den tid som kan ägnas åt rådgivning blir beroende av hur mycket tid som måste användastill beredning av låneärenden, besvarande av remisser och liknande administrativa uppgifter. En väsentlig del av rådgivning<5n utgörs av kiirsverksamhet. Antalet elevtimmar har under de senadte åren uppgåtttill ca 40 000 Prop.1978/79:136 19 och antalet kurstimmar till ca 1 400. Medelantaletkursdeltagare uppgår således till knappt 30. Planeringen av kursverksamheten sker av en särskild beredningsgrupp inom vart och ett av de fyrarådgivningsdistrikten. I dessaberedningsgrupper ingår alla distriktetslantbrukskonsulenter pä trädgårdsorarådet samt avdelningsdirektörerna inom produktions-och trädgårdsenheterna.Planen över kursverksamheten arbetas sedanin i de olika lantbruksnämndemas länsprogram förrådgivningen. Genom denna samordningkan de olika rådgivarna ordna kurser som kan täcka hela rådgivningsdistriktoch om intresse finns även andra distrikt. Arbetet med s.k. Erfa-grupper har i vissa områden fått stor orafattning.Erfa-gruppverksaraheten är organiserad så att ett antal trädgårdsodlare raed en viss produktion, t.ex. tomat,bildar en Erfa-grupp som vanligtvis under en lantbinikskonsulents ledning regelbundetträffas, utbyter erfarenheter ochbehandlar nya problemområden. Ingående diskussioner kan föras genom att de sora är deltagare har djupgåendekunskaper inom det område sora behandlas. Det ställs krav påspecialisering och kunnande från rådgivarna föratt utbytet skall bli bra. En relativt omfattande projekteringsverksamhet bedrivs avde tekniska konsulenterna bl.a. i samband med ansökningar om statligt stöd. Vid lantbruksnämndernai , och finns växtskyddskonsulenter, en vid vardera nämnden. Dessa arbetar med växtskyddsfrägorpå jordbrukets och trädgårdsnäringens område. Prop.1978/79: 136 5 Rådgivning från andra organ 1.5.1 ]£njtavd£lning£n_vid_Sve£ige£laritruksuinive£s_it£t Konsulentavdelningen startade .år I96I ijjider na-tinet specialrådgivningen vid lantbrukshögskoLan. Antalet anställda var från början nio. Ar I967 ändradesn.amnet till konsulentavdelningen och har en successiv utbyggnad avverksamheten ägt rum. Antalet ansätllda inom konsulentavdelningen är f.n. ca 60, varav 24 stycken statskonsulenter. Konsulentavdelningens verksamhet riktar sig fraraför allt till lärare,rådgivare och andra befattningshavaremed uppgift att ge utbildning av och rådgivningtill jordbrukare, skogsbrukare och trädgårdsodlare. Konsulentavdelningen utgör därför en länkmellan forskning och försök å ena sidan och i första hand rådgivningentill näringslivet å den andra. Målet för konsulentavdelningens verksamhet äratt samordna, presentera och förmedla in-ooh utländska försöksresultat isådan form och på sådana vägar, att resultaten kan vinna snabb praktisk tillämpning inom berördanäringar och samhällssektorer. Konsulentavdelningen skall också insamla och föravidare från berörda näringar ochsamhällssektorer sådana problera som kan behöva prövas iforsknings- ooh försöksverksamheten. De medel konsulentavdelningen använder ärhuvudsakligen framställning ochadministration av publikationerna vid samt författande av egna större publikationer. Prop.1978/79:136 21 Avdelningen medverkar i planläggningen och genomförandet av försöksledarmöten, seminarier och liknandeevenemang. Utländsk litteratur bevakas genom en särskild litteraturtjänst Medverkan sker i fortbildningskurser för rådgivare, lärare och tjänstemän m.fl. inom organisationer samt centrala, regionalaoch lokala myndigheter liksom i lokala kurser för jordbrukare, skogsbrukare och trädgårdsodlare . Konsulentverksamheten äruppdelad på olika sektioner med en av statskonsulentemasom ledare för varje sektion. Sektionen för trädgård är placeradvid ooh består av två statskonsulenter varav en för grönsaks-, bär- och fruktodling och en för prydnadsväxtodling. Sektionen fÖr växtskydd har ävenen statskonsulent för trädgårds-f råigor. bedrev tidigare odlingsmässig samt värme-och byggnadsteknisk rådgivning. I takt med att denstatligt finansierade konsulentverksamheten utbyggdes har dock denna rådgivning avvecklats eller getts andra fonner, t.ex.TEU-verksamheten. Den ekonomiska föreningsrörelsen på trädgårdaområdet har utvecklats under de senaste två årtiondena.Den har förat fått resurser föratt kunna satsa pä rådgivning. Odlingsrådgivning förekommer därför endast vid ett par av de större ekonomiska föreningama. De företag som säljer förnödenheter till trädgårdsodlarna sprider vid såväl kurser somvid företagsbesök en omfattande sälj-information.Som en följd av goda kunskaper på sina specialområdenkan informationen från dessa firmarepresentanter inte sällan komplettera den officiella rådgivningen. Det ärdock en ambition bland lantbruksnämndernasrådgivare att den information som lämnas vid kurser skall vara helt objektiv och intekunna uppfattas som rena köpråi. I odlingskontrakten förbär och grönsaker raellan odlare och industri finns i deflesta fall en klausul om kostnadsfri odlingsrådgivning. Nästan utan undantag utförs rådgivningenav fabrikens egen personal men vissa i;ndustrier utnyttjar tjänster frånlantbruksnämnder och hushållningssällskap. Beroende på antaletkontrakterade odlare och den odlade arealen av olika grödor varierar antalat rådgivare vid industrierna frånen enda till fem stycken. Därav följer ocksåatt möjligheterna för rådgivarna attspecialisera sig är beroende på industrins odlingsprogram. Rådgivningen bestårav fältvandringar, av besök hos odlare samt avinformationsdagar . Den tid som varje odlare har tillgång till rådgivning i grupp eller enskilt varierar frän en halv till beroende pä hur mängagrödor som finns pä odlingsprogrammet. Varje rådgivare har 1 genomsnitt kontakt med 100 odlare menvariationen mellan olika industrier sträckersig från 50 till 240 odlare per rådgivare. 2 Rådgivning iandra länder Rådgivningsverksamhet pä trädgärdsområdetförekommer i de flesta 1978/79: 136 länder med yrkesmässig trädgårdsproduktion. Den är eraellertid organiserad påolika sätt och statens insatser varierar. I är den statliga rationaliseringsverksamheten på trädgårdsorarådetorganiserad pä liknande sätt som i . bestårav 11 provinser. I varje provins finns en provinsstyrelse för jordbruJcets rationalisering. Dessa provinsstyrelserlyder direkt under generaldirektören för avdelningen förjordbrukets produktlon, förädling och raarknadsföring inomministeriet för jordbruk och fiske. Det finnstotalt 42 regionala rådgivningscentraler sora är underställdaprovinsst,yrelser-na. Av rådgivningscentralerna sysselsätter sig 13 raed trädgårdsodling. Vid sidan härav finns enrådgivningsverksamhet som arbetar över hela landet. Dessa rådgivare ståri nära kontakt raed forskning ochutveckling både inom och utom landet. De har enviktig förenande funktion då de förraedlarkunskap till de regionala rådgiv-ningscentralerna.De förmedlar även inforraation ora nya framsteg och problem i denpraktiska trädgårdsverksamheten. Alla odlingsinriktningar är representerade bland riksrådgivningsbyråerna.Därtill finns sådana som ärspecialiserade på utrustning och teknik inom trädgårdsodling, växtsjukdomar och ogräskontroll inom trädgårdsodling samt planering och drift av trädgårdsföretag. De argument som framförsför att den holländska staten skall bekosta rådgivning ärbl.a. a. Kostnadema för lantbruksutbildning och forskning bärs till stor del av staten.