prop · G20366 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79: 66 Regeringens proposition 1978/79: 66 omlån för underhåll av hyreshus Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. 1propositionen föreslås att lån för underhåll av hyreshus skall kunna utgå föråren 1979 och 1980. Lån föreslås utgå med högst /m-bostadslägenhetsyta ochår. Lån skall kunna utgå för hyreslägenheter i hus som har uppförts medstatligt stöd t. o. m. 1975 eller som haruppförts utan sådant stöd men för vilka räntelån utgår. 1 1978/79. Prop.1978/79: 66 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , , , De , , , , Proposition om lån för underhåll av hyreshus Hyran intar en framträdande plats i hushållens utgifter.Stora årliga ökningar i denna utgiftspost är särskilt besvärande ominkomstutvecklingen blir mindre gynnsam . För många hushåll har desenaste årens hyresutveckling varit betungande. Trots att bostadsföretagenshyresintäkter i många fall inte har gett täckning för samtliga bo-stadsförvaltningskoslnaderär missnöjet bland hyresgäster utbrett. Detta förhållande kan delvis förklarasav att de boende anser att servicen inte har förbättrats i samma utsträckningsom hyrorna har stigit. De kraftigt ökade lönekostnaderna leddetill att priserna steg inom bostadsbyggandet. Den utvecklingen fortsatte under siörredelen av . Även priserna på byggnadsmaterial ökade. De relativt snabbabyggnadsprisstegringarna åren 19751977 har påverkat kostnadsnivån ogynnsamt ide senast färdigställda lägenheterna. Bruksvärdesystemet innebär emellertidatt det inte finns något direkt samband mellan produktionskostnaderna för enlägenhet och den hyra som får tas ut. Inom de allmännyttiga bostadsföretagenhar samtliga hyresgäster solidariskt fått vara med och betala de ökade kosinadernai nyproduktionen. Denna hyresutjämning mellan nyare och äldre lägenhetsbeståndinom allmännyttiga bostadsföretag kan antas uppgå till stora belopp trots attsamhällets stöd i form av räntebidrag är avsevärt större för nyare än för äldrehus. Detla stöd har också ökats väsentligt för de senast påbörjade husen. 1 fråga om hela beståndet av bostäder är det framför alltde ökade kostnaderna för drift, underhåll och bränsle som har påverkat hyresnivån.Eftersom kostnaderna för drift och underhåll till största delen utgörs avlönekostnader kommer bostadsföretagens kostnadsutveckling även atthänga samman med löneutvecklingen. 1978/79: 66 3 seende föreligger en skillnad mellan egnahemsägare, bostadsrättshavareoch hyresgäster. Egnahemsägare kan bl. a. genom eget arbete påverka kostnadernaför drift och underhåll. Bostadsrättshavare har på motsvarande sätt ansvaretför underhåll av den egna lägenheten. Drift och underhåll i hyreshus skötsdäremot i allmänhet av anställd personal. Jag återkommer senare till frågan omskillnaden mellan olika upplätelseformer 1 dessa avseenden. Bostadskostnadernas ökning begränsas emellertid på olikasätt. av en hyreshöjning kan betalas av ökade bostadsbidrag.Räntebidragen medför att en genomsnittlig nyproducerad hyreslägenhet subventionerasmed av de årliga kapitalkostnaderna. Räntebidrags-stödet har nyligenförbättrats ytterligare genom regeringens beslut att införaräntebidrag till hyres- och bostadsrättshus för räntekostnader för tiden mellanfärdigställandet och bostadslånets utbetalning. Vidare höjde regeringen vidsamma tillfälle låneunderlaget i nyproduktion för att minska s. k.överkostnader. sänktes de garanterade räntorna förnybyggda hyres- och bostadsrättshus från 3,9 till (prop. 1977/78: 100bil. 16, CU 1977/78: 27, rskr 1977/78: 264). och under år 1978har kostnadsutvecklingen inom byggandet varit betydligt gynnsammare än tidigare.Kraven på hyreshöjningar ligger däremot fortfarande högt, även om degenomsnittliga kraven nu är något lägre än föregående år. De uppgår för år 1979vad avser allmännyttiga bostadsföretag till i genomsnitt ca /mbostadslägenhetsyta (bly) eller . Den genomsnittliga hyresändringen iprocent på utgående hyra som ()förhandlade fram låg mellan 7,0 och 12,3. SABO-företagenförvaltar av samtliga allmännyttiga bostäder. fram t. o m. har emellertid hyrornastigit i en takt som inte nämnvärt har avvikit från den allmänna prisutvecklingen.Hyrans andel av inkomsten har inte heller ökat. Av betydelse i detta sammanhang är främst de allmännyttigaföretagens ekonomiska situation. SABO-företagen har tidigare offentliggjortdetaljerade statistiska uppgifter om medlemsföretagens ekonomi (nr12 och 13). har SABO-företagen redovisat underskott ifastighetsförvaltningen. Det balanserade underskottets storlek 1976 uppskattas till ca 192 milj. kr. Är 1977 försämradesbostadsförvaltningens resultat ytterligare. Det är bl. a. mot den bakgrundensom de allmännyttiga bostadsföretagens krav på hyreshöjningar för skallses. har presenterat en genomsnittskalkyl som innebärgenomsnittliga hyreshöjningar på ca /m2. Av detta utgör posten underhålldrygt /m-. En nästan lika stor post utgörs av eftersläpandehyreshöjningsbehov från tidigare ti /79. 1978/79: 66 4 år.Sådana eftersläpningar gör det svårt att avsätta medel för framtida underhållmed följd att underhållet eftersatts i vissa fall och att fastighetskapitaletdärigenom förbrukas. De ekonomiska konsekvenserna av bristandeunderhållsåtgärder är inte redovisade men kan på goda grunder antas varastora. Den ekonomiska situationeni enskilda bostadsföretag är inte känd på samma sätt som i allmännyttiga. Detfinns dock inte anledning att nu anta att den på något påtagligt sätt skiljersig från den i allmännyttiga bostadsföretag. Bostadsföretagens resultatpåverkas av antalet outhyrda lägenheter och den stora rörlighet påbostadsmarknaden som brukar hänga samman med outhyrda lägenheter. En högomflyttningsfrekvens är en orsak till höga underhållskostnader. Hushållenssammansättning är en annan. Kraven på hyreshöjningarär inte enhetliga utan varierar kraftigt för från /m-lägenhetsyta (ly) i vissa fall till /m ly i andra. Det kan dockkonstateras att de allmännyttiga bostadsföretagen genomsnittligt sett inte haren hyresnivå som ger full kostnadstäckning i ett längre tidsperspektiv. Innanjag går in på hur hyressättningen sker, vill jag något beröra hurhyresförluster till följd av outhyrda lägenheter påverkar allmännyttigabostadsföretag. För de hyresförluster somuppkommer när lägenheter är outhyrda utgår hyresförlustlån. Under vissaförutsättningar kan ränte- och amorteringsfrihet beviljas för lånen underhögst . Hyresförlustlån kan till en del efterges av staten. Denåterstående delen skall i så fall lösas in eller övertas av kommunen. Statenseftergift och kommunens kapitaltillskott redovisas i bostadsföretagensbokföring som extraordinär intäkt. har ca 1,1miljarder kr. utgått i hyresförlustlån. Den helt övervägande delen har gåtttill allmännyttiga bostadsföretag. De statliga och kommunala insatserna isamband med beslut om eftergift av hyresförlustlån uppgår till ca 450 milj, kr.Större delen av beviljade hyresförlustlån kvarstår således som en skuldpost förbostadsföretagen främst därför att många kommuner inte har ansett sig kunnasvara för sina ekonomiska åligganden. Från har emellertid de iekonomiskt hänseende svagaste kommunerna fått förbättrade villkor i sambandmed eftergift av hyresförlustlån (prop. 1977/78: 100 bil. 16, CU 1977/78: 27, rskr1977/78: 264). Härigenom torde fler allmännyttiga bostadsföretag kunna påräknaatt hyresförlustlånen lyfts av. Hyresförlustlån ocheftergift av sådana lån är en passiv metod att lösa de problem som hängersamman med outhyrda lägenheter. Även om redovisadeundersökningar visar att antalet outhyrda lägenheter har minskat under senareår, kan andra åtgärder behöva övervägas i syfte bl. a. att snabbare komma tillrätta med uthyrningsproblemen och de ekonomiska svårigheter som dessa har för- 1978/79: 66 5 Förslag lill sådana åtgärder bör tas upp i annatsammanhang, Hyressättningen sker numera i allmänhet efter lokalaförhandlingar mellan fastighetsägare och organisation av hyresgäster. För deallmännyttiga bostadsföretagen har sådana förhandlingar bedrivits sedan år1958, Hyresförhandlingarmellan hyresmarknadens parter har till skett utan närmarereglering i lag. På grundval av förslag i prop, 1977/78: 175 (CU 1977/78: 32, rskr1977/78: 347) infördes hyresförhandlingslagen (1978: 304),Lagen innebär i denna del ett fastställande av hittillsvarande praxis medhyresförhandlingar mellan fastighetsägare- och hyresgästorganisationer.Lagregleringen innebär bl, a. att statsmakterna har slagit fast att hyressättningenbör ske genom förhandlingar mellan hyresmarknadens parter. Hyresregleringen inom det privata bostadsbeståndet harslutligt avvecklats . Lagen (1974: 1080) om avveckling avhyresregleringen upphör att gälla vid utgången av innevarande år (prop.1977/78: 175, CU 1977/78: 32, rskr 1977/78: 347). Därefter är det enbart de s.k. bruksvärdereglerna i hyreslagen som avgör hur hög hyra som maximalt får tasut. Bruksvärdesystemet innebär i praktiken att som riktpunkt för hyressättningeni privatägda hyreshus gäller hyresnivån för jämförbara lägenheter iallmännyttiga bostadsföretag. Sedan någon tid pågår förhandlingar om 1979 års hyrormellan representanter för de allmännyttiga bostadsföretagen och hyresgästerna.Som en följd av den stora skillnaden mellan de genomsnittligt höga hyreskravenoch hyresgäströrelsens krav på begränsade hyreshöjningar har under de senastemånaderna få förhandlingsöverenskommelser träffats. Om de lokala parterna intekommer överens, kan förhandlingarna föras vidare till hyresmarknadskommittén,ett förlikningsorgan med representanter för och . Kan parterna inte nå en uppgörelse kan frågan föras vidare tillhyresnämnden. Nämndens beslut kan överprövas av bostadsdomstolen. Vare sig hyresnämndereller bostadsdomstolen har resurser att snabbt pröva sådana hyressättnings-tvistersom skulle bli resultatet av mera omfattande strandningar. De prövningsreglersom skall tillämpas i sådana situationer är på begäran (CU 1977/78:32 s. 1720) f.n. föremål för översyn i hyresrättsutredningen (Ju 1975: 06).Strandade hyresförhandlingar kan få följder som inte är önskvärda varken förhyresgäster eller bostadsföretag. Hyresgästerna kan drabbas av retroaktivahyreshöjningar. Bostadsföretagen kan få betydande problem med likviditeten.Vidare kan en rättslig prövning av årets förhandlingstvister bli så utdragenatt följande års hyresförhandlingar inte kan påbörjas . Det finns såledesenligt min mening all anledning för båda parter att söka nå en förhandlingsöverenskommelse.Jag vill i detta sammanhang nämna att hyresmarknadskommittén den 1 november1978 har rekommenderat de lokala 1978/79: 66 6 parternaatt överenskommelser om nya hyror bör träffas . Kommittén har ocksålämnat vissa anvisningar för hur förhandlingarna bör drivas vidare. har i skrivelse till regeringen föreslagit bl.a. att det i lag föreskrivs en högsta tillåten hyreshöjning för tiden den 1november 1978den på /m- bly. Vidare föreslår förbundetatt de allmännyttiga bostadsföretagen får ett bidrag som inte är återbetalningspliktigt.Bidraget skulle motsvara skillnaden mellan den hyresnivå i kronor perkvadratmeter som de lokala hyresförhandlingarna kan leda till och begränsningenav hyreshöjningen till /m- bly. Otvivelaktigtär det tekniskt möjligt att införa ett tillfälligt hyreshöjningstak genom enlag som begränsar rätten för hyresvärd att höja hyran utöver en fastställdnivå. Jag anser emellertid att det finns starka skäl som talar mot en sådanordning. Denu pågående hyresförhandlingarna är de första av större omfattning som bedrivssedan hyresförhandlingslagen trädde i kraft. Genom lagens tillkomst har detmarkerats att ansvaret för hyressättningen är i första hand en fråga förhyresmarknadens parter. Denna ordning har stora fördelar framför en offentligreglering av hyror. Jag är därför inte beredd att tillstyrka en lagstiftningsom begränsar innebörden av den lagfästa förhandlingsrätten. Enligt minmening bör statsmakterna inte heller ingripa i hyresbildningen genomhyres-reglerande åtgärder. Vidaremedför en tidsbegränsad lag om hyreshöjningstak med sådan utformning som hardiskuteras att två hyresnivåer införs, en formell hyresnivå som bestäms genomförhandlingar och en lägre av statsmakterna bestämd faktisk nivå. Den högrenivån kommer att utgöra utgångspunkt hyresförhandlingar. Dettainnebär att ett nödvändigt hyresuttag skjuts upp ungefär . Deallmännyttiga bostadsföretagens ekonomiska problem kommer att kvarstå, omstatsmakterna tillskjuter bidrag som endast kortsiktigt undanröjer en nylagstiftnings negativa effekter för bostadsföretagen. Sammantaget leder dettamed största sannolikhet till att krav ställs på genomsnittligt ännu störrehyreshöjningar för än vad de allmännyttiga bostadsföretagen har angettför . Den av föreslagna lagen bör såledesinte genomföras. Motbakgrund av vad jag har anfört om främst de allmännyttigabostadsföretagens ekonomiska situation kan det emellertid finnas skäl attöverväga andra åtgärder som tar sikte på att avhjälpa brister i underhållet avhyreshus. Det är i första hand i sådana hus som kostnadskrävandeunderhållsåtgärder kan behöva stödjas för att de över huvud skall bli utförda.Innan jag går närmare in på hur ett statligt stöd i detta syfte bör utformas,vill jag dock ta upp frågan om också Prop.1978/79: 66 7 småhusmed äganderätt och bostadsräUshus bör omfattas av stödåtgärderna. Enligt folk- ochbostadsräkningen fanns det drygt 1 400 000 småhus. Antalet har ökat desenaste åren. Småhusen är med vissa undantag av god standard. Ävenunderhållsstandarden i småhusbeståndet är god. De flesta småhusägare kan självautföra mycket underhållsarbete. Delta beror inte bara på upplåtelseform ulan ocksäpå att ett småhus normalt är mindre komplicerat att underhålla än ett flerbostadshus.Småhusägare har vidare möjlighet att styra underhållskostnaderna i tiden.Underhällskostnaderna kan täckas genom sparmedel eller genom län. Län kan tasupp antingen i samband med ombyggnad, energibesparande åtgärder eller enbartför underhåll. Normalt finns det också möjlighel att ställa säkerhet försådant lån i den berörda fastigheten. Genom belåningen sker också en fördelningav underhållskostnaderna över en längre tidsperiod, och den reella kostnadenför underhållet blir beroende av inflationen. Eftersom räntekostnaderna förlån är avdragsgilla vid inkomsttaxeringen, kan småhusägare nedbringa kostnadernaför underhåll i avsevärd omfattning. Något särskilt statligt stöd för underhållav småhus kan därför inte anses påkallat. 1 fråga om bostadsrättshus det finns närmare 600 000 lägenheter i sådana hus gäller attbostadsrättsföreningar är självkostnadsbase-rade. Någon utjämning avkostnaderna mellan olika årgångar av hus på sätt som tillämpas av allmännyttigabostadsföretag förekommer inte. Bostadsrällshavarna har vidare ett reelltinflytande över sitt boende vilket medför påtagliga möjligheter att positivtpåverka drift- och underhållskostnadernas utveckling. a. har bostadsrällshavarnai motsats till hyresgästerna ett ansvar för den egna lägenhetens underhåll.Eftersom bostadsrättsföreningarna redan nu normalt har en god kostnadstäckningföreligger det således enligt min mening inte heller något behov av slöd för underhåUav bostadsrättshus. Mot bakgrund av vad jag nuhar anfört förordar jag att ett statligt slöd införs i syfte att främja en godunderhållsstandard i hyreshus genom alt ge bostadsföretagen möjlighet attavhjälpa brister i underhållet. 1fråga om utformningen av ett sådant stöd vill jag anföra följande. Genom beslut av (prop.1977/78: 100 bil. 16, CU 1977/78: 27, rskr 1977/78: 264) sänktes den lägstagaranterade räntan av lånetiden för hyres- och bostadsrättshussom påbörjades och till 3,6 resp. . Den lägsta garanteraderäntan för småhus som skall bebos av låntagaren sattes till för hus sompåbör jas är 1978. Jag avser att i annat sammanhang föreslå att räntesatserskall gälla även hus som påbörjas . 1och för sig är det möjligt att ytterligare subventionera bostadsföretagengenom att sänka den garanterade räntan även för tidigare färdig- Prop.1978/79: 66 8 ställda årgångar av hus. Som en allmän måttstock kan angesalt samhällets kostnader för att sänka den garanterade ränian med en procentenhetför alla allmännyttiga och privata hyreshus som har färdigställts åren 19651978skulle uppgå till ca 500 milj. kr/år. En sådan sänkning av den garanteraderäntan blir i ett längre tidsperspektiv ytterst kostsam för staten. Dessutomfinns det enligt min mening inte några skäl att ytterligare sänkaräntekostnaderna i äldre hus med hänsyn till de stora skillnader i produktionskostnadersom föreligger mellan äldre och nyare hus. har också i samband medbeslutet om sänkta garanterade räntor för hus påbörjade åren 1977 och 1978beslutat om en snabbare avtrappning av räntebidraget fr. o. m. än somgäller f. n. (CU 1977/78: 27 s. 3133). Kapitalkostnadernas andel av de totalafastighetsomkostnaderna har minskat kraftigt under 1970-talet.Bostadsföretagens kostnadsproblem kan i allt väsentligt hänföras till drift ochunderhåll. På måste dessa kostnader begränsas. Någon sänkning avden garanterade räntan för redan färdigställda hus bör således inte komma ifråga. Ett temporärt statligt driftbidrag, som ett alternativ till sänktagaranterade räntor, skulle inte främja en begränsning av kostnaderna för driftoch underhåll. Jag har den bestämda uppfattningen att kostnadsutvecklingen påsikt kan begränsas bara med hjälp av aktivt stöd från och ett ökat inflytandeför hyresgästerna. Av betydelse är också att underhållsplaner upprättas för attunderhållsverksamheten skall kunna bedrivas mera effektivt. Enligt min meningär det nödvändigt att bostadsföretagens effektivitet ökas i detta hänseende.Olika möjligheter att sänka kostnaderna för bostadsförvaltningen måste prövas.Det är angeläget att hyresgästerna får delta i detta arbete och att detillförsäkras ett ökat inflytande över fastighetsomkostnaderna, I sammanhangetfinns det skäl att beröra direktiven till den tillsattaunderhållsfondsutredningen (Bo 1978:05), Där sägs bl, a, att det från såvälsamhällsekonomiska som bostadspolitiska utgångspunkter är angeläget attbostadsbeståndet vid förslitning och skada underhålls och att det är viktigt atlsamhället skapar bästa möjliga betingelser för detta. Det framhålls vidare atttillräckliga medel saknas för framtida underhåll. I direktiven konstaterasockså alt en ökad fondbildning för underhåll av hyresfastigheter kan få siörreeffekt först åtskilliga år efter det att ett sådant system har införts.Utredningsmannen bör därför särskilt belysa de problem som kan uppstå under enövergångsperiod och föreslå lösningar på dessa. Av vad jag har sagt framgår att jag anser att ettstatligt stöd till underhåll inte bör ges i form av bidrag. Jag förordar istället att möjlighet att erhålla statliga lån införs för detta ändamål. Lånenbör kunna bidra lill att underhållet av många hyreshus förbättras. Lån bör utgåtill alla fastighetsägare som förvaltar lägenheter i hyreshus dock att lån intebör utgå för enstaka småhus som hyrs ut. Lånen bör få användas för att Prop.1978/79: 66 9 bekosta underhållsåtgärder i fastighetsägarens samtligahyreshus. Lånets storlek bör beräknas med hänsyn till omfattningen i en ochsamma kommun av fastighetsägarens lägenheter i hyreshus som har uppförts medstatligt stöd och färdigställts t. o. m. 1975 eller som undersamma tid har färdigställts utan sådant stöd men för vilka räntelån utgår. Detårliga lånebeloppet bör därvid bestämmas så att det motsvarar högst . förvarje kvadratmeter bostadslägenhetsyta i sådana lägenheter. Fastighetsägarekan självfallet ansöka om mindre belopp. Med hänsyn till den eftersläpning avperiodiskt underhåll som finns samt till pågående utrednings- och utvecklingsarbetebör stödet vara temporärt och utgå för vart och ett av . För alt undvika en detaljerad kontroll och omfattandeadministrativ hantering samt med hänsyn till att bostadsföretagen,hyresgästerna och kommunerna får anses ha ett gemensamt intresse av attlånemedlen kommer till avsedd användning, bör lånen inte förenas med något formelltvillkor om lånemedlens användning. Det innebär att lån i vissa fall också skallkunna användas för finansiering av utfört eller inom perioden planeratunderhåll. Särskilt i dessa fall kan det, enligt min mening, vara angeläget attsamråd sker med hyresgästerna. Jag räknar med att de föreslagna lånen skall stimuleratill en ökning av underhållsarbetena och därmed bidra till en ökadsysselsättning inom byggnadsbranschen under . Jag villstryka under att en lånefinansiering av underhållet medför en, med tanke påbostadsföretagens ekonomiska situation, gynnsam fördelning av kostnaderna förunderhållet. a. med hänsyn härtill bör det inte komma ifråga skäl attförena dessa lån med några särskilda subventioner. Enligt min mening kannämligen samma sakliga invändningar, som jag har redovisat mot förslagetatt i lag föreskriva en högsta tillåten hyreshöjning, anföras mot ett systemmed subventionerade lånevillkor för finansiering av underhållskostnader.Lånevillkoren bör alltså motsvara de som gäller för bostadslån i allmänhet.Lånen bör ges en löptid av och amorteras med lika stora annuiteter samtlöpa med bostadslåneränta, dvs. f.n. 9,. Om räntenivån ändras börränteskillnaden läggas till eller dras ifrån utgångsannuiteten. Som villkor för lån till allmännyttigt bostadsföretag börgälla att kommunen åtar sig borgensansvar för lånet som för egen skuld (proprie-borgen).För lån till privata fastighetsägare bör ställas säkerhet i form av sådan proprieborgen,som kan antas utgöra betryggande säkerhet, eller betryggande panträtt ifastighet eller tomträtt. I övrigt bör det ankomma på regeringen att meddela närmareföreskrifter beträffande långivningen. För information vill jagemellertid redovisa följande. Ansökan om lån bör ges in till förmedlingsorganet i denkommun där de hus som avses med ansökningen är belägna. Ansökan skall ges inse- 1978/79: 66 10 nast från början av det kalenderår somlånet avser. Uppgift i ansökan om den sammanlagda bostadslägenhetsytan skallvara styrkt av bostadsföretagets revisorer. bör besluta om lån till underhåll pågrundval av yttrande från förmedlingsorganet. Jag förutsätter mot bakgrund avvad jag har anfört om villkoren för långivningen att lånebeslut börkunna meddelas snabbt. Utbetalning av lån bör ske i nära anslutning till altbeslut i låneärendet meddelas. I fråga om besvärsrätt bör sedvanliga regler ibostadslåneärenden gälla. bör dock vara sista instans. Lån till underhåll bör kunna sägas upp om bostadslåneteller räntelånet sägs upp. Om hus för vilket lån till underhåll har utbetalatsövergår till ny ägare bör för övertagande av lånet samma regler gälla somgäller för övertagande av bostadslån. Innan jagslutligen tar upp anslagsfrågan vill jag beröra vissa bokföringsmässigaaspekter på frågan om en lånefinansiering av underhållskostnader. Kostnadernaför reparationer och underhåll måste enligt bokföringslagen (1976: 125) i sinhelhet redovisas som kostnader det år som arbetena utförs. Eftersom kostnadernainte motsvaras av någon intäkt utan finansieras med lån, framkommer ettunderskott i bokföringen. Detta kan leda till problem för bostadsföretag medlitet eget kapital eller där det egna kapitalet helt eller delvis är förbrukatgenom tidigare balanserade förluster. För bostadsföretag som bedriver sinverksamhet i aktiebolagsform uppstår omedelbara konsekvenser i det fall den sammanlagdabalanserade förlusten blir så stor att aktiekapitalet har gått förlorat iaktiebolagslagens (1975: 1385) mening. Omfattningen av den av mig föreslagnalångivningen för bostadsföretagen torde emellertid inte vara så stor att dengenerellt innebär risk för att sådana balanstekniska problem uppstår. Vissabostadsföretag som redan har akuta svårigheter med att balansera uppkomnaunderskott i verksamheten kan emellertid få ett ökat konsolideringsbehov.Sådana bostadsföretag torde ha haft stora problem med outhyrdalägenheter och har därmed också stora hyresförlustlån.