prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — Vidare skall förvaltareni alla konkurser utreda om det finns anledning misslänka atl konkursgäldenärenhar gjort sig skyldig lill brott mot sina borgenärer. Härigenom förbättrasmöjligheterna att komma till rättamed den omfattande ekonomiska brottslighet som f. n. förekommer i samband med konkurser. 1 syfte att hindra missbmk avkonkursinstitutel väntas konkurslagskommittén (Ju 1971:06) föreslåatt näringsidkare, som har gått i konkurs, under vissa förutsättningarskall kunna förbjudas att fortsätta med näringsverksamhet. Även denfamiljerättsliga lagstiftningen är föremål för ett omfattande reformarbete. harnyligen antagit ett förslag till nya regler om underhållsbidrag tillbam och frånskilda. Nästa etapp i reformarbetet gäller äktenskapets ekonomiska rättsverkningar, samboende utanäktenskap samt olika arvsfrågor.Dessa spörsmål utreds av familjelagssakkunniga (Ju 1970:52). Frågor om boutredning och dödsboförvaltningövervägs av särskilda kommittéer (Ju 1977: 07 och Ju 1977:14). Prop.1978/79:100 Bilaga 5 3 Utredningen (Ju1977:08) om bamens rätt har till uppgift all arbeta ul förslag som kan stärka barnens rättsligaställning. Som ett led i detta reformarbete har regeringen i enproposition (1978/79:67) föreslagit ett uttryckligt förbud iföräldrabalken mot aga. väntas förslagfrån namnlagsutredningen (Ju 1972:06). En utredning kommer atl tillkallas för alt se över regler som gäller förfaderskapsmål med internationell anknytning. Justitiedepartementethar gemensamt med huvudansvaret för konsumentpolitiken. Denna politik syftarlill att stärka konsumentemasställning på olika områden. På grundval avförslag från försäkringsrättskommittén (SOU 1977:84) avser regeringenatt lägga fram förslag om ett förstärkt konsumentskydd påförsäkringsområdet. Vidare kommer förslag att läggas fram om förkortning avpreskriptionstiden i förhållandel mellan näringsidkare och konsumenter. Konsumentköpsulredningen(Ju 1977: 13), som härtill uppgift att se över konsumentköplagen (1973:877),har fåll tilläggsdirektiv. Genom dessa har uppdraget vidgats lillatl gälla också de mindre förelagens rättsliga ställning, särskilt konsumentreglernas inverkan pä detaljisternasförhållande till sina leverantörer. Andra utredningarsom är verksamma inom konsumenträtten är konsumenttjänstutredningen (Ju 1972:07), produktansvarskommittén(Ju 1973:03), hemförsäljningskommitlén (Ju1973: 10) och småhusköpkommit-tén(Ju 1975:02). En särskildkommitté har tillkallats med uppdrag att se över kommissionslagen. Syftetär att skyddet för bl. a. handelsagenter och handelsrepresentanter skall förbättras.En annan kommitté (Ju 1977:15) utreder frågor rörande rättentill arbetstagares uppfinningar. Inom bostads- ochfastighetslagstiftningens område avser regeringen att föreslåatt lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. skall utvidgastill atl gälla i hela landet. Vidare skall enligt planerna förslag läggasfram på grundval av betänkanden från hyresrättsutredningen (SOU 1978:8) och arrendelagskommittén (SOU1978:36) om lokalhyra resp.jordbruksarrende. förslag (SOU 1977: 27) lill ny vattenlag övervägs inom departementet. Vidareförbereds ändringar i förköpslagen(1967:868) och expropriationslagen (1972:719). Frågor om tomträtt ses över av tomträttskommitlén (Ju 1977:12). har ensärskild utredning tillsatts med uppgift all pröva frågor om skadestånd vidmiljöskador (Ju 1978:08). Direktiv förbereds för en översyn avfastighetsbildningslagen (1970:988). Även lagstiftningen om panträtt i fastegendom, fartyg och luftfartyg kommer atl ses över. Frågor om panträttbehandlas också av utredningen (Ju 1972:12) angående företagsinteckning och avbyggnadspantutredningen (Ju 1977:05). Reformarbetet fortsätter också inom associationsrätten.1974 års bolags- Prop.1978/79:100 Bilaga 5 4 kommitté har lämnat betänkanden omhandelsbolag m.m. och om andelsbolag (SOU 1978:66 och 67). Förslag har ocksåavgelts av utredningen (Ju 1973: 17) om uiländska överlaganden av svenskaföretag (SOU 1978:73). Frågor som gäller stiftelser utreds avsliflelseutredningen (Ju 1975:01). Lagsliflningsarbelel påkriminalpolitikens område behandlas i nästa avsnitt. Antalet anmälda brott harökat någol långsammare . Förändringen är särskilt påtagligi fråga om tillgreppsbrotlen, men även misshandels- och rånbrollen visar nu ennågot långsammare utvecklingstakt. beräknas det samlade antaletanmälda brotts-balksbrolt bli lägre än . Utvecklingsenheten inombrottsförebyggande rådet (BRÅ) har, , arbetat ut en särskildrapport över broltsulvecklingen (1978:2). 1 rapporten följsstatistiken från 1950 till 1977.Skattningar görs också . Antalet misshandelsbrott, som ökade ,tycks nu gå någol tillbaka. Anlalet rån inklusive försök och förberedelse, somökade kraftigt , fortsätter enligl rapporten alt stiga ,men takten är långsammare. Belräffande bank-, post- och butiksrånen, som ökadestarkt , kan en väsentlig tillbakagång väntas . De s.k.väsk-ryckningarna har blivit fler . Efter en förhållandevisliten ökning har inbrotten minskat starkt . En tendens äralt inbrott i bostad, fritidshus saml källare och vindar har sjunkit medanantalet inbrott i skolor och liknande lokaler har vuxit. Skadegörelsebrolten,som ökade kraftigt , tycks få en viss tillbakagång . a. ses mot bakgrund av att enligt tillgängliga uppgifter alkoholkonsumtionenunder 1978 har stagnerat eller t. o. m. gått tillbaka. De uppgifter ombroltsulvecklingen som har redovisats här är inle enly-diga. Del är givetvistillfredsställande att den i fråga om vissa gmpper av brott nu visar på ennedgång eller i vart fall en stagnation i fråga om antalet anmälda brott. Detfinns emellertid också oroande exempel på motsatsen. Särskilt allvarlig är denfortsatta ökningen av vissa former av våldsbrott. Det måste vidare konstaterasatt del i allmänhet rör sig om mycket betydande faktiska tal även beträffandebrott där utvecklingen ler sig gynnsam vid en jämförelse med tidigare år.Siffrorna ger vid handen all ell stort antal samhällsmedlemmar har drabbats avpersonliga eller ekonomiska skador genom brott. Många dämtöver har säkerligenkänt betydande oro inför risken för atl utsättas för brott. 1978/79:100 Bilaga 5 5 Erfarenheten visar ocksåatl antalet brott, som har anmälts lill polisen, inle utgör någon säker mätarepä den samlade brollslighelen; Gapet mellan det verkliga antalet brott ochantalet anmälda brott (del s.k. mörklalel) skiftar sannolikt myckel kraftigtefter exempelvis broliens art och svårighetsgrad. a. finns skäl all befaraall mörklalel i fråga om sådan brottslighet som räknas lill den ekonomiskakriminaliteten är myckel högt. En av svårighelema i kampen mot dennabrottslighet är just all del på delta område ofta rör sig om teknisktinvecklade förfaranden som mera sällan torde föranleda anmälningar frånallmänhetens sida eller uppdagas utan ingående spanings- och utredningsarbete. Kampen mot denorganiserade och den ekonomiska brottsligheten är en synnerligen angelägenuppgift för rättsväsendel. När del gäller den organiserade brottsligheten ärdel särskilt belydelsefulll att fortsätta de kraftfulla insatserna mot de grovanarkotikabrotten, den yrkesmässiga häleriverk-samhelen liksom olika former avillegal klubbverksamhel och koppleri. Men också väpnade rån och andra gärningarsom utgör ett hot mot den enskilda medborgarens trygghet lill liv och hälsa kräver särskild uppmärksamhet. Det betydandesamhällsproblem som brollslighelen ulgör fömlsäller inle bara åtgärder inom detkriminalpoliliska fältet. Del mesl väsentliga på området är atl människorhindras från all över huvud taget dras in i kriminalitet. Den snabbt ökandearbetslösheten bland ungdom utgör härvid ett allvariigt problem som måsteföljas noga. Del är över huvud taget en gmndläggande uppgift all motverka allde enskilda samhällsmedlemmarna släs ut från skola, arbetsliv eller annangemenskap. Ansvaret härför faller i första hand på det allmänna. Men del ärangelägel att även de enskilda samhällsmedlemmarna känner ett ansvar i dettahänseende. Känslor av rotlöshet eller främlingskap är ofta inkörsporten tillmissbmk av olika slag. Missbruket ger i sin lur inte sällan upphov tillkriminalitet. Detta synes i särskilt hög grad gälla med avseende på narkotikan.Men det är också uppenbart all alkoholen har en stor belydelse för bl. För den som redan har hemfallit åt missbruk är behovet aveffektiv vård och behandling saml av stöd och hjälp för att anpassa sig isamhället av avgörande betydelse. Mycket av det arbete som det här är fråga omligger utanför ansvarsområde. Vad särskilt gällermissbruket av narkotika har myndigheter inom deiia område emellertid flerabelydelsefulla uppgifter. hör främst åtgärder mot illegal införsel ellertillverkning av och handel med narkotika. Polisen har för delta ändamål undersenare år tillförts avsevärda resurser. 1 syfte att effektivisera verksamhetenmot den illegala narkotikahanteringen har även organisatoriska förändringarvidtagits. Antalet avslöjade narkotikabrott har också under det senaste åretvarit högl. Detta gäller särskilt allvarligare narkotikabrottslighet.Situationen är emellertid fortfarande otillfredsställande. Det är därförnödvändigt alt polisen får flera tjänster för insatser mot narkotikabrott. Prop.1978/79:100 Bilaga 5 6 Del faller i förstahand på kriminalvården att se till att intagna med narkotikaproblem får denbehandling som är möjlig. Det är vidare av väsentligbetydelse att intagna utan eller med endast ringa erfarenhet av narkotika inle riskerar all dras in i missbruk.Från båda dessa synpunkter måstetillförseln av narkotika tillkriminalvårdens anstalter hindras. har därförinrättats ett ökat antal särskilda visitalionspatruller, som har lill uppgift all söka efter narkotika m. m. på anstalterna. Erfarenheterna av denna verksamhet är goda. Denförsöksverksamhet med en särskildbehandlingskedja för intagna med narkotikaproblem som föregående år initierades av regeringens ledningsgmppmot narkotika har kommit igång.Vidare pågår en differentiering av de intagna när det gäller fördelningen på olika anstalter med hänsyn tagen till den skiftande befattningen med eller erfarenheten av narkotika. Föralt underlätta denna differentieringhar regeringen lagt fram en proposition (1978/79:62) med förslagom vissa ändringar i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. Förslaget, som har antagits av , innebär bl. a. attmöjlighet införs alt i vissa fallförelägga intagen att lämna urinprov för alt utröna om vederbörande är påverkad av narkotika. En annanändring, som har genomförts i den aktuella lagen, syftar tillalt hindra att ell begränsat, särskiltbrotlsaklivi klientel får möjlighet att utnyttja permissioner från kriminalvårdens anstalter för fortsattbrottslighet. Pågående narkotikamissbrukär ett av de kriterier som avses bli aktuella när den individuella bedömningen görs av frågan om delföreligger påtaglig risk för fortsatt brottslighet. Broltsulvecklingeni fråga om väpnade rån har varit särskilt oroande.Efter förslag i nämnda proposition har därför också gjorts en viss utvidgningav gruppen intagna, som på gmnd av flyktfara och risk för fortsattbrottslighet av särskilt allvariig karaktär skall placeras på sluten anstalt och även i övrigt varaunderkastad mer restriktiva föreskrifter. Ävenden bestämmelse om permission som har omtalats tar sikte på attminska bl. a. rånbrotten. Den ekonomiskakriminaliteten har kommit allt mera i blickpunkten. harkraftiga insatser gjorts för att bekämpa detta mycket allvarliga samhällsproblem. Vidsidan av sådana åtgärder som resursförstärkningar, organisatoriska ändringar ochnärmare samverkan mellan olika myndigheter har bl. a. behovet av särskild utbildning föralt uppdaga, utreda och lagfora dessa typer av brottslig verksamhet uppmärksammats. Insatser av denna art har redangenomförts för poliser och åklagare. Äveninom domstolsväsendet planeras utbildning som tar sikte på sådan kriminalitet.Förslag läggs nu också fram om ytteriigare tjänster för atl uppdaga och beivra den organiserade ochden ekonomiska brottsligheten. En bred översynpågår också av lagstiftningen på området. En central uppgift fallerhärvid på den organisation som har byggts upp inom BRÅ. Prop.1978/79:100 Bilaga 5 7 Den beslår i sina huvuddrag av en styrgmpp, medparlamentariskt inslag, och tre särskilda arbetsgrupper. Dessa består ihuvudsak av företrädare för berördamyndigheter och av andra experter. Den första arbelsgmppen ägnar sig åt vadsom allmänt kan uttryckas som förpliktelsermot det allmänna, bl. a. skaller och avgifter. Den andra gmppen sysslar medfrågor som rör den organiserade brottsligheten. Den tredje behandlar de eliskanormerna för advokat- och revisorsverksamhet m.m. Vid sidan omarbetsgrupperna har inletts studier av frågor som hänger samman med skyddet för den inre och den yttre miljön. På samma sättstuderas olika associationsrällsliga problem. Den förstaarbetsgruppen har hitintills lagt fram förslag om förtursbehandling av vissaskattemål. Den sysslar f. n. med frågor som gäller beskattningen i samband med ekonomiskatransaktioner av internationell natur. Den andra gruppenhar tagit upp frågan om häleribrottsligheten. 1 en promemoria (BRÅ PM1978: 1) som har överlämnats till har gruppen konstaterat bl. a. att goda möjligheter lill häleri utgören inte obetydlig orsak tilltillgreppsbrott. Arbelsgmppen har därför prövat om bestämmelserna rörande sakhäleri har en lämplig utformning.Den har därvid funnit anledning atl föreslå skärpningar i brottsbalkensbestämmelser om häleriförseeise. Arbetsgmppens promemoria, som även innehållerandra förslag, är f. n. föremål för remissbehandling. Som nästa arbetsuppgifthar gmppen tagit upp bl. a. lagstiftningen om dobbleri. Den tredjearbelsgmppen har ställt samman en promemoria (BRÅ PM 1978:2) omrevisorers verksamhet. Där föreslås åtgärder som är ägnade atl stärka revisoremasställning i allmänhet. Vidare föreslås en vidgad tillsyn på området och enkomplettering av de etiska regler som revisorsorganisationerna harutfärdat för sina medlemmar. Promemorian har överlämnats till ochremissbehandlas f. n. Gruppen sysslar nu med frågor som gäller advokatemasverksamhet. Ett särskilt projekt inom BRÅ har vidare gått ut på attkartlägga omständigheterna kring ett antal konkurser i . Resultatethar nyligendokumenterats i en rapport (BRÅ rapport 1978:1), som i dagama har överlämnats tilljustitiedepartementet. Lagstiftningsåtgärdermot den ekonomiska kriminaliteten är också aktuella i många andra sammanhang.Bland de kommittéer som förbereder sådana åtgärder kan nämnasförmögenhetsbrottsutredningen (Ju 1976:04) och konkurslagskommittén (Ju 1971:06). En effektiv kamp mot den ekonomiskakriminaliteten fömtsätter inte bara ettsmidigt och väl fungerande samarbete mellan olika myndigheter ochorganisationer inom landet. Även den internationella aspekten på problemenär framträdande. har därför tagit en mycket aktiv del i det arbete med dessa frågorsom efter hand har inletts på detintemationella planet. Ett första resultat av arbetet är de tilläggsproto- Prop.1978/79:100 Bilaga 5 8 koll till konventionerna om utlämning ochinbördes rättshjälp som har lagils fram inom . Genomtilläggsprotokollen blir konventionerna i princip också tillämpliga på skatte-och valutabrotl. 1 en proposition (1978/79:80), som har avlämnats, harregeringen föreslagit att skall ansluta sig till båda dessatilläggsprotokoll. Den etappvisa översynenav fortsätter. Fömtom förmögen-heisbrollsutredningen, som ser över8-11 kap., behandlar sålunda sexualbrottskommitlé (Ju 1977:03)sedlighetsbrotten i 6 kap. (Ju 1977:04) har till uppgift att föreslå ändringar i 19kap. Vidare ser militäransvarskommillén (Ju 1977:09) över bestämmelserna i 21och 22 kap. I den kriminalpolitiskadebatten har intresset i betydande utsträckning varit inriktatpå frågor som har anknytning till del straffrättsliga påföljdssystemel. Deltatorde till slor del bero på det omfattande underlag för debatten som undersenare tid har lagts fram i en rad betänkanden och rapporter. Hit hör bl. a.betänkandet (SOU 1977:23) Psykiskt störda lagöverträdare årsutredning om behandling av de psykiskt avvikande lagöverträdarna ochungdomsfängelseutredningens belänkande (SOU 1977:83) Tillsynsdom. Vidare kannämnas betänkan-dena (Ds Ju 1978:5) Företagsböier samt BRÅ:s rapport (1977:7)Nytt straffsystem. Idéer och förslag. Ungdomsfängelseutredningensbetänkande och har varit föremål för gemensam remissbehandling.Flertalet remissinstanser uttalar allmänt att är intresseväckandeoch väl ägnad att beaktas vid kommande lagstiftning. Med hänsyn till alt deuppfattar rapporten som ett diskussionsinlägg går de flesta remissinstansernainle in på någon detaljkritik av de förslag som rapporten innehåller utanbegränsar sig till att lämna vissa principiella synpunkter. En bred majoritetav instanserna vänder sig därvid mot den kritik som rapporten innehåller av dens. Några invändningar föreligger däremot inle mot denuppfattning som har uttalats i rapporten alt frihetsstraffen bör begränsasgenom atl göras färre, kortare och lindrigare. Förslaget om ett enhetligtfrihetsstraff tillstyrks också av de flesta instanser som har yttrat sig ifrågan. Det finns inte någon remissinstans som direkt har avstyrkt att dentidsobeslämda påföljden ungdomsfängelse avskaffas. I ett begränsat antalyttranden framkommer emellertid tvekan eller negativ inställning till tankenpå att även inlerneringsslraffel bör försvinna. Åsiktema är deladebeträffande det förslag som har lagts fram om att den villkoriiga frigivningenskall avskaffas. En majoritet av instanserna förordar dock all insiiiuteibibehålls i någon form. En hel del kritik har framförts mot förslagen i frågaom frivårdspåföljderna. Detta gäller särskilt beträffande del nya institutet inlensivövervakning,som går ut på mycket täta kontakter mellan på ena sidan den som har dömts samtpå den andra sidan polisen och frivårdspersonalen. Prop.1978/79:100 Bilaga 5 9 Till .sist börframhållas att remissinstanserna allmänt utgår från all rapporten inte direktskall läggas lill grund för lagstiftning utan all de frågor som behandlas därskall bli föremål för ytterligare utredning. Ungdomsfängelseutredningensförslag om att påföljden ungdomsfängelse skall avskaffas samt all ändringarskall genomföras i bestämmelserna ompåföljdsval och straffmätning för unga lagöverträdare har biträtts av det övervägande antalet remissinstanser. När detgäller utformningen av kriminalvårdeni frihet har däremot förslagen mottagits övervägande negativt. Många remissinstanser har ansett att, i avbidanpå en allmän översyn avpåföljdssystemet, endasi sådana ändringar bör vidtas i systemet som ärnödvändiga i anledning av all ungdomsfängelse försvinner som påföljd. Inom pågår f n. arbete med siktepå atl , i enlighet med dess önskemål, skall föreläggas förslag omdels avskaffandeav påföljden ungdomsfängelse, dels vissa följdändringar i brottsbalken.Vidare undersöks de resursmässiga fömtsältningama för en reform angående depsykiskl avvikande lagöverträdarna. 1 fråga om interneringsstraffetpågår arbete med en departementspromemoria som enligt planerna skall remissbehandlas . Det nordiskasamarbetsorganet på straffrättens område, nordiska straff-rältskommittén, harnyligen avgivit etl belänkande (NU A 1978:6) om villkorlig frigivning. Kommittén harnu fått i uppdrag alt, mot bakgmnd av de utredningsförslag som har lagts frami de nordiska länderna, ta upp frågan om den framtida utformningen av sanktionssystemen och då särskilt alternativen tillfrihetsstraff Redan av vad somhar sagts i del föregående framgår alt frågor om ändringar i påföljdssystemel har tagits upp eller är underbehandling i skilda sammanhang. Det är uppenbartatt en samordnad vidare behandling behövsav de frågor som återstår sedan de närmast förestående reformplanerna påområdet har färdigberetts. Det ligger då nära till hands atl anförtro dennaövergripande funktion åt en större utredning eller beredning. Uppgiften skulle emellertid bli mycketomfattande och därmed lids-krävande.Förslag kommer därför att föreläggas regeringen om alt tillkalla tvåutredningar, vardera med mera begränsade uppgifter. Därmed skapas bl. a.möjligheter att tillgodose önskemål om atl angelägna reformbehovskall behandlas med förtur. Den ena utredningen skall i huvudsak ta sig an frågan om den framtida utformningen av kriminalvård i frihet och av alternativ tillfrihetsstraff. Den andra utredningen skallfrämst behandla frågor som mera direkt hänger samman med frihetsstraffen. Delfrågor som blir aktuella isammanhanget är bl. a. den villkorligafrigivningen och minimitiden för fängelsestraffet. Etl spörsmål som lämpligen kan tas upp i ett senare skede avutredningsarbetet är en mera allmänöversyn av straffskaloma. I denna del måste givetvis samordning ske inte bara med översynen i fråga om frivårdenutan även med andra kommittéer, bl. a. förmögenhetsbrottsutredningen. Prop.1978/79:100 Bilaga 5 10 Det tidigare nämndabelänkandet Företagsböier innehåller främst en kartläggning och redovisning av skäl som talar för elleremot en reform som skulle göra det möjligtatl ålägga juridiska personer ett direkt straffansvar. 1 syfte att få ett bättre underlag för en remissbehandling haren särskild arbetsgrupp inomjustitiedepartementet fått i uppdrag alt komplettera betänkandet med förslag till laglekniska lösningar. Del straffrättsligaförfarandet är förhållandevis resurskrävande och bör redan av denanledningen användas i så begränsad utsträckning som möjligt. Även andra skällalar för alt straffrättens roll i möjlig mån begränsas. Straff och hot omstraffar samhällets yttersta medel att visa sitt ogillande av gämingar och företeelser som inte är önskvärda.Syftet kan förfelas om straffrättsligaåtgärder används för ofta och ibland kanske också i situationer där flertalet medborgare finner detopåkallat. Samma effekt riskeras om de rättsvårdande organen i allt störreutsträckning, på gmnd av brist på resurser,måste underlåta att inskrida mot brott. Frågan om möjligheterna lill avkriminalisering eller depenalisering, dvs.en övergång lill andra sanktioner t. ex. avgifter, har bl. a. mot dennabakgmnd ägnats alltstörre uppmärksamhet och prövas nu fortlöpande i lagstiftningsarbetet. Ettaltemativ som bmkar övervägas i dessa sammanhang är vite. En nackdel med delta institut är emellertid de storamöjligheter lill förhalning somnu finns inbyggda i systemet. Enligt önskemål har en särskild utredning (Ju 1978: 11) tillkallats föratt se över hela vitesinstilutet, bl. a. i syfte att förstärka desseffektivitet. Samma utredning har fått i uppdragatt på nytt ta upp frågan om straffrättsliga åtgärder mot en s. k. bölesimmungrupp. Förslag som syftar lill alt effeklivera bötesindriv-ningen behandlas f. n. av (prop.1978/79:40). Frågan om denallmänpreventiva verkan av straffbar berörts i den som haromtalats i det föregående och i den debatt som har följt på rapporten. Skilda åsikter föreligger äveni denna fråga. Enighet torde emellertidråda om att den allmänprevenliva effekten skiftar efter typen av brottsligheteller tänkbara gärningsmän. Det torde också vara allmänt godtaget atl strängare straff i allmänhet betydermindre än hög upptäcktsrisk och snabbhet i samhällets reaktioner motbrott. Som har framgåttav det föregående prövar rällegångsutredningen olika metoder att öka snabbheteni det rättsliga förfarandet mot lagöverträdare. Utredningen överväger bl.a. om s.k. jourdomstolar bör inrättas. Inomjustitiedepartementet bereds f. n. de förslag som har lagts fram avåtals-rättskommittén (SOU 1976:47) och häktesutredningen (SOU 1977:50). 1975års polisutredning kommer att lämna ett principbetänkande rörandeden framtida organisationen av polisen. Utredningens förslag syftar bl. a. till att öka polisenseffektivitet Även andra organisationsfrågor utreds inom rättsväsendet.Regeringen har sålunda under föregående år tillkallat en utredning (Ju 1978:07) som har till uppgift att utvärderaerfarenheterna av verksamheten Prop.1978/79:100 Bilaga 5 11 i BRÅ saml alt i belysning därav se över rådelsorganisation och ställning. utreds av en särskild kommitté (Ju 1976:07).