prop · G203113 · 1978-12-31 00:00:00 — Otillfredsställandebeslutsförhållanden skulle elimineras genom utökade beslutsbefogenheter förberedningen och samordningen med SIDA förbättras vad gäller såväl bidragen tillde internationella forskningsprogram.men och de ändamålsbestämda insatsernagenom de mellanstatliga organisationerna som programlandssamarbetet och resursbasutvecklingen. Deremissorgan, som har yttrat sig om SAREC: s organisation, har främst kommenteratutredningens förslag om förstärkt samordning mellan SIDA och SAREC. Medundantag av SIDA, ambassaderna i och samt , ärsamtliga som har yttrat sig (SAREC, statskontoret, RRV, STU, ochUppsala universitet, /SR, TCO och LO) negaliva till en förstärkt formellsamordning mellan SAREC och SIDA. Den ökade samordning som eventuellt skulle kunnavara befogad menar man kunde tillgodoses genom ökade informella kontakter. Utredningensförslag att SIDA:s generaldirektör skulle bli ordförande Prop.1978/79:113 51 i SAREC:sstyrelse avvisas av flertalet remissorgan som SAREC, statskontoret, RRV, STU,, , /SR, TCO och LO. Utredningensförslag, att forskningschef skulle tillhöra SlDA:s verksledning avvisasav SAREC, statskontoret, RRV, STU, , universiiet,/SR, TCO och LO. SIDA anför att "forskningschef har möjlighetatt delta i SIDA:s verksledning för samråd och samordning av forskningsärenden.Detta bör ske utan att denna behöver ägna för stor del av sin tid åt allmänna bislåndsfrågoroch SIDA:s dagliga problem till förfång för forskningssamarbetet". Iövrigt noterar samtliga remissorgan behovet av att SAREC även framgent ges enbetydande självständighet och en markerad forskningsidentitet. SAREC,TCO och /SR biträder ulredningens förslag att SAREC:s ställning i detsvenska utvecklingssamarbetet bor bekräftas i en instruktion. Likaså biträder förslag att SAREC:s beslutsbefogenheter skulle omfatta helaforskningsanslaget med de begränsningar i fråga om insatsstorlek m. m. somregeringen föreskriver i regleringsbrev. Slutligenframför SAREC, TCO och /SR önskemål om att i samband med att beredningen fären egen instruktion fasta tjänster inrättas för all den personal som f. n. är arvodesanslälld. Jagfinner ingen anledning att ifrågasätta behovet av en särskild organisation medansvar för u-landsforskning. SAREC bör därför i enlighet med utredningensförslag bli ett varaktigt organ med särskild instruktion. De gångna tre årenserfarenhet visar värdet av SAREC:s förankring i forskningsvärlden. Det är avvikt att delta förhållande vidmakthålls. SARECbör även framgent vara ett särskilt forskningsstödjan-de organ och inteidentifieras med biståndsmyndigheten. Mot denna bakgrund anser jag det intemotiverat att biträda utredningens förslag om gemensam ordförande för och ser heller ingen anledning att föreskriva särskilda regler för att utsestyrelsens ordförande. Styrelsens sammansättning bör bibehållas i sittnuvarande skick, vilket innebär en nära kontakt med forskarsamhället. Likasåbör SAREC som är fallet ha ett sammanhållet sekretariat. har alt bevaka forskningsfrågor inom ett stort område. För dellakrävs inte bara kunnande och erfarenhet från olika forskningsområden utan ocksåmöjligheter att aktivt följa forskning inom resp. område genom egenforskningsaktivitet. Jag finner det därför värdefullt cm sekretariatets arbetekan organiseras sä alt forskningssekreterarna ges möjlighet att ägnasig åt egen forskning och eventuell fältverksamhet. Prop.1978/79:113 52 Den klart markerade forskningsidentiteten minskar intebehovet av nära samverkan med SIDA. Att, som ulredningen föreslår, låla SAREC:sforskningschef ingå i SIDA:s verksledning finner jag inle behövligt. Däremotbör forskningschefen delta i verksledningens handläggning av ärenden, somberör forskning. I SAREC:s instruktion bör vidare föreskrivas att det åvilar SAREC:sforskningschef att informera SIDA:s ledning pä ett tidigt stadium om initiativtill nya insaiser. Likaså bör SlDA:s ledning orienteras om de ärenden som skallunderställas . En del av beslutsbefogenheterna ifråga om anslaget u-landsforskningåvilar SIDA. I enlighel med utredningens förslag bör SAREC:s beslutsbefogenheterutvidgas till att omfatta hela anslaget för u-landsforskning med debegränsningar som regeringen föreskriver i regleringsbrevet. SAREC börfortsätta att som dela administrativa funktioner med SIDA. SAREC disponerar f. n. 16 tjänster i sin verksamhet. Fyraav dessa är fasta Ijänsler som upptas under SIDA:s personalstat medanresterande tolv är arvodestjänster som upptas under SAREC:s egen personalstat.Under våren kommer frågan om inrättande av extra ordinarie tjänster för SAREC:spersonal att beredas inom . SAREC föreslår härutöver i sin anslagsframställning /80 att beredningen tilldelas fyra extra ordinarie tjänster förtre handläggare och en assistent. Jag beräknar medel för inrättande av entjänst för informations- och dokumentationsfrågor. 3.8 och utvecklingssamarbetets utbildningsbehov () inrättades den 1 juli1971 för att leda och genomföra bistånds- och katastrofutbildning. Verksamhetenförlades till i kommun i lokaler som förvaltades av civilförsvarsstyrelsen.Utgifterna för verksamheten bestreds t. o. m. /75 från anslagunder försvarsdepartementets huvudlitel. Ansvaret för nämndens verksamhetöverfördes till , där verksamhetenfinansieras över biståndsanslaget C 5. Mälen för utbildningen, såsom de formulerades i prop.1970: 162, är alt skapa en"reservkår" för rekrytering av svensk personal för bilateralt ochmultilateralt utvecklingssamarbete, att skapamöjligheter för att komplettera den tekniska kontingenten i beredskapsstyrkanför FN-tjänst, att skapamöjligheter för att upprätta särskilda kontingenter för katastrofhjälp, samt 1978/79:113 53 att skapa vidgade möjligheler för enskilda organisationer att rekryterapersonal för biståndsinsatser och katastrofhjälp. Utbildningstiden omfattar f. n.306 dagar varav utgör kata-slrofulbildning. Mer teoretiskt inriktadestudier, som avser språk och u-landskunskap, bedrivs parallellt medpraktiskt inriktad utbildning. Undervisningens tyngdpunkt ligger enligt 1976års utbildningsplan på alt förstärka och utveckla de attityder, kunskaper ochfärdigheter, som underlättar genomförandet av en biståndsarbetares uppgifter.Stor vikt har lagts vid samarbetsträning. Underde fyra första utbildningsåren, som omfattar perioden /731975/76,inriktades rekryteringen på 100 elever . För /77angav regeringen i enlighet med BUN:s förslag att elevantalet skulle ökas till125 elever. Därefter skulle antalet uppgå till 150 under vart och ett avbudgetåren 1977/78 t. o. m. 1979/80. Rekryteringen inriktas dock alltjämt på125 elever. En eventuell ökning av elevantalet till 150 borde, framhöll BUN isin anslagsframställning för /79, inle övervägas /81. Enligt BUN torde det vara möjligt attbedöma i vilken utsträckning eleverna har engagerats i internationelltutvecklingssamarbete. Ulbildningenär f. n. öppen för värnpliktiga, vapenfria tjänstepliktiga och frivilligapersoner inom åldersgränserna . För de båda förstnämnda kategoriernaersätter utbildningen den allmänna värnplikten inkl. vapenfri tjänst. Antaletsökande har sedan utbildningens tillkomst fördubblats och uppgick år1978 till ca 1 000 personer. Under innevarande utbildningsår genomgår 101elever utbildningen. Av dessa uppgår gruppen "frivilliga" till 56medan grupperna "värnpliktiga" och "vapenfriatjänstepliktiga" uppgår till 38 resp. 7. Av de frivilliga eleverna är 38kvinnor. Hittillshar ca 90 av 560 elever ur de sex första årskullarna, som omfattarutbildningsåren /731977/78, erhållit u-landsuppdrag. Flertalet av dessa90 personer har engagerats av enskilda organisaiioner. Ett mindre antal harrekryterats av SIDA medan endast ett par elever har fått tjänst inomfredskåren. Biståndsutbildningsnämndenhar i en nyligen genomförd översyn av sin verksamhet pekat på tre faktorer, somhar medverkat till att så få BUN-elever har erhållit u-landsuppdrag:åldersgränserna kraven för att erhålla uppdrag bristfälligtsamarbete med organisationer som efterfrågar biståndsarbetare del av eleverna har vid intagningen till Sandöskolan inte haft någonyrkesutbildning klar. De som har avslutat sina studier har i många fall inteheller haft någon yrkeserfarenhet. Detla förhällande beror i huvudsak på denövre åldersgränsen som har fastställts 1978/79:113 54 förintagning till utbildningen. Medelåldem för av SIDA rekryterade biträdandeexperter beräknas till . BUN konstaterar därför i sin översyn atl BUN-elevernainte kan räkna med att komma ifråga för sådana uppdrag förrän efteravslutad utbildning. Nämnden har dock möjlighet att bevilja åldersdispensför 15 elever. Denna möjlighet har utnyttjats i betydande omfattning. BPUkonstaterar att utvecklingen sedan nämndens tillkomst blivit en annan än vadstatsmakterna räknade med både vad gäller den utbildning som Sandöskolanerbjuder och ifråga om efterfrågan pä BUN-ut-bildade elever. Huvuddelen av elevemaulgörs av frivilliga snarare än värnpliktiga och vapenfria tjänstepliktigaför vilka ulbildningen skulle utgöra ett alternativ. Efterfrågan på personalför bistånds- och katastrofarbete har också blivit väsentligt mindre än vad somförutsågs . BPUfinner det mot denna bakgmnd oundvikligt att ställa frågan om det är rimligtatt för biståndsmedel av storleksordningen 10 milj. kr. bedrivautbildning vid i de former och av det slag som f. n. sker. Ett avde ursprungliga motiven för att inrätta Sandöskolan var att erbjuda ettalternativ för vapenfria tjänstepliktiga. Denna inriktning kvarstår som framgårav prop. 1977/78: 159 om ändring av lagen om vapenfri tjänst ochförsvarsutskottels betänkande med anledning av denna (FoU 1977/78: 28). BPUpekar emellertid på att BUN:s anknytning till värnplikten, med åtföljande kravpå utbildningslängd och åldersgräns, har försvårat ett effektivt utnyttjandeav skolan i utvecklingssamarbetet. BPU som har haft till uppgift att bedöma det framtida utvecklingssamarbetetskrav anser det naturligt att betrakta BUN som ett av flera instrument förutveckling och anpassning av den svenska resursbasen efterutvecklingssamarbetets faktiska behov. BPU konstaterar därvid atl SIDA f. n.bedriver språk- och allmän u-landsförberedande utbildning i egen regi för olikakaiegorier utresande vid kursgårdarna i och . Dessa utnyttjasockså för SIDA:s internutbildning. Vidare konstaterar BPU att SIDA haruppdragit ät vissa institutionella konsulter, som t. ex.Lantbruksuniversitetet och SCC, att svara för kompletterande fackutbildning ochannan utbildning i anslutning till utreser samt rekryteringsfrämjandeutbildning. Totalt finns f. n. ca 200 elevplatser i , ochSandö. Personalen exkl. tjänstemännen vid SIDA:s personalbiståndsbyräsutbildningssektion, uppgår f. n. till ett 60-tal personer. BPUpekar på behovet av en samordnad utbildningsverksamhet inriktad påutvecklingssamarbetets omedelbara såväl som mer långsiktiga behov. Behoven börbedömas och utbildningsinsatserna utformas i ett sammanhang. BPUhänvisar ocksä till prop. 1977/78: 135 och utrikesutskottets utlå- Prop.1978/79:113 55 tände däröver (UU 1978/79: 1) vari framhålls att SlDA:sutbildningsansvar inte endasl bör omfatta kontraktsanslälld personal ochfredskårs-deltagare utan även om än i mindre grad avse de korilidsanställdaoch personalen vid de konsultföretag som ges biståndsfinansierade uppdrag.Utrikesutskottet betonar också "vikten av en ändamålsenlig förberedelseinkl. språk- och annan kompletterande utbildning för sådan personal, antingendel är fråga om kontraktsanslälld personal eller konsulter. En allmänförståelse av och inlevelse i u-landsförhållanden samt god anpassningsförmågaär viktiga egenskaper som bör förutsätlas i detla sammanhang och somotvivelaktigt kan fördjupas genom lämplig förberedande utbildning. Gedignafackkunskaper och yrkeserfarenhet måste i vilket fall som helst förutsättasföreligga vid rekryteringstillfället". De enskilda organisationemas växande antal volontärerutgör en annan vikiig kalegori, som har intresse av utbildningen. BPU pekar på två alternativa organisatoriska lösningar förden framtida biständsutbildningen. Ett alternativ vore alt SIDA gavs ansvaret för allutbildning i anslutning till utvecklingssamarbetet som inte sker inom detreguljära utbildningsväsendet. diskuterades en sådan lösning. I prop.1970: 162 om bistånds- och katastrofutbildning av värnpliktiga m. fl. framhöllsatt ett överförande av biståndsutbildningsnämnden och dess verksamhet till SIDAborde övervägas . BPU framhåller att skälen för ett sådant överförande måsteanses ha förslärkts genom att nämndens verksamhet /76 finansierasöver biståndsanslagen. BUN skulle kunna omvandlas till en beredning medrådgivande ställning i förhållande till SIDA. Missionen, fackföreningsrörelsen,kooperationen m. fl., som bedriver biståndsverksamhet, och som harmöjlighet att uinyttja den utbildning som BUN anordnar skulle, genomrepresentation i beredningen beredas tillfälle att medverka i behovsbedömningoch utbildningsplanering. Om ansvaret för hela utbildningsverksamheten lades påSIDA borde verket få viss ersättning från utomstående som utnyttjadeutbildningen. Ett annat alternativ vore enligt BPU att lägga ansvaretför hela utbildningen för utvecklingssamarbete på en fristående institutionmotsvarande den nuvarande nämnden. SIDA, de enskilda organisationerna m. fl.skulle vara företrädda i detta organ och mot ersättning kunna erhållautbildningstjänster. BPU anser att konsekvenserna av dessa förslag vad avserlokalerna i , och f. n. inte kan bedömas. I vad mån behovav de betydande utbildningsresursema, som finns, kommer att föreligga berorbl. a. på resultatet av den utredning om fredskårens framtid som SIDA f. n.företar. Om utredningen resulterar i "en fredskår som tillåts inta ensärställning inom biståndet" skulle utbildningsbehoven bli betydligtstörre än om statsmakterna beslutar sig för en "fullständig integreringav fredskårspersonalen i det svenska personalbiståndet". 1978/79:113 56 BPUdrar slutsatsen att SIDA bör ges i uppdrag att utreda det framtidautvecklingssamarbetets utbildningsbehov och framlägga förslag om sådanutbildning som bör bedrivas i den statliga biståndsverksamhetens egen regi.Representanter för enskilda organisationer bör få tillfälle att medverka iarbetet. Möjligheterna att erbjuda biståndsutbildning åt värnpliktiga ochvapenfria tjänstepliktiga bör beaktas med hänsynstagande tillutvecklingssamarbetets behov i vid mening. Härutöver anser BPU attförutsättningarna för nordiskt utbildningssamarbete bör undersökas. Vidbedömning av behovet av utbildningsplatser bör hänsyn ocksä tas till de behov somen utbyggnad av SlDA:s internutbildning och utbildning för personal som skalltjänstgöra vid "biståndsambassaderna" för med sig. Jagnoterar att flertalet remissorgan ansluter sig till utredningens förslag ombehovet av en uiredning rörande utvecklingssamarbetets framtidautbildningsbehov. Endast rektorsämbetet vid i harredovisat en avvikande mening. framhåller att debedömningsgrunder som redovisas i utredningen inte motiverar en omläggning av biständsutbildningen.Inte heller finner att behovet av alternativa utbildningsprogramhar motiverats. Jagavser föreslå regeringen att tillsätta en utredning om det totalautbildningsbehovet för utvecklingssamarbetet. Till utredningens uppdrag skallhöra att framlägga förslag om BUN:s framtida ställning och uppgifter.Utredningsuppdraget kommer att utformas med ledning av BPU:s förslag. Iavvaktan på att denna utredning slutförs förordar jag i enlighet med BUN:sförslag att elevantalet vid skolan liksom nu är fallet bör inriktas pä 125för /80. Iavvaktan på denna proposition har jag i prop. 1978/79: 100 (bU. 6) /80 förordat en ökning av anslaget C 5. Biståndsutbildningsnämndentill ett belopp som överstiger det s. k. besparingsalternativet med 6 000 kr.Jag framhöll därvid att frågan om en ytterligare ökning av detta anslag fickprövas i samband med regeringens ställningstagande till biståndetsorganisation. Jagförordar nu att delta anslag ökas med ytterligare . för budgetåret1979/80. Av dessa medel bör . användas for att bestrida kostnadernaför administration av beredskapskåren för biståndsinsatser. beräknas för kostnader i samband med repetitionsutbildning, somnämnden är ålagd att genomföra. Kostnaderna för dessa ändamål bör bestridasfrån anslaget C 2. Bilateralt utvecklingssamarbete, posten Ofördelad reserv. 1978/79:113 57 Medhänvisning till vad jag har anfört om u-Iandsinformation och biståndetsorganisation hemställer jag att regeringen föreslår 1. attgodkänna de principer för och den inriktning av svensk u- landsinformalion och biståndets organisation som jag har före slagit i det föregående, I 2. attav medel under reservationsanslaget C 2. Bilateralt ut vecklingssamarbete, posten Ofördelad reserv för /80 ta i anspråk högst . för Information, högst . för Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) och högst . för (). Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram.