prop · G20395 · 1978-12-31 00:00:00 — Lysekilskommun påpekar att hänsynen till åldersfaktorn kommer alt medföra attkommunernas prognoser över den totala skattekraftsgarantin blir osäkrare. Utredningenbeaktar kommunernas nettokostnader för ålderdomshem, hemhjälp, färdtjänst ochövrig öppen service för åldersgruppen . I kostnadskalkylernaförutsätts att av åldersgruppen är boende i ålderdomshem. Beräkningarnabygger på ett genomsnittligt platsantal om 60 per ålderdomshem. Kostnadernaför hemhjälp baseras på ett genomsnitt av per invånare och däröver. Fleraremissinstanser i landets norra delar konstaterar att utredningensberäkningsmetod innebär en klar underskattning av det faktiska behovet avålderdomshemsplatser för åldersgruppen . Ett par kommunerframhåUer att har av antalet invånare iåldersgruppen och däröver normalt setts som norm för behovet. Torsbykommun påpekar att den betydligt högre andelen i kommunen än i KEU:s kalkyleråterspeglar ett verkligt behov och atl platsantalet framkommit i samråd medSvenska kommunförbundets expertis, och . Flera avkommunerna förordar att verkliga platsantalet bör ligga till grund förkostnadsberäkningarna. Någraremissinstanser understryker att glesbygdskommunerna missgynnas av attkostnadskalkylerna baseras på 60 platser/ålderdomshem. a. beroende påbefolkningstäthet och struktur i övrigt har glesbygdens kommuner ofta mindreålderdomshem vilket ger högre kostnader per plats. En orsak till att befintligaålderdomshem har litet platsantal i förhållande till genomsnittet ärkommunsammanslagningar. Detta får inte leda tUl en oförmånlig inplacering.Skellefteå kommun föreslår att kommuner, som på grund av ylstorlek och lälortsgradhar mindre enheter än i KEU:s underlagskalkyler, borde kunna få kompensationför avvikelse från den genomsnittliga tätortsgraden. Länsstyrelseni anser det tveksamt att ha samma beräkningsmodell förglesbygdskommunerna som för stora tätortskommuner, inte minst med tanke på attdet ofta betydligt sämre bostadsbeståndet i glesbygder gör att procentuelltfler åldringar behöver vårdas på ålderdomshem. I fråga omkostnaderna för annan pensionärsservice än ålderdomshem framhålls att kostnadematorde vara högre i glesbygd. I glesbygdskommunerna är det ofta så att denärmast anhöriga barnen tvingats flytta från trakten. I tätortskommunerna borbarnen i allmänhet närmare de gamla och har siörre möjligheter atl se tilldessa. RRV påpekar att verket i projektet har funnit alt det framför allt är gruppen sombidrar till höga äldreomsorgskostnader. Vissa kommuner kan ha en ojämnåldersstruktur bland pensionärerna. Detta kan eventuellt molivera atl denföreslagna gränsen höjs något vid beräkning av skatteutjämningsbidraget.Strömstads kommun förordar däremot en åldersgräns . Några kommuner, företrädesvis i , konstaterar attKEU:s kalkyler baseras på kalkylenheter som direkt missgynnar kommuner medmånga små tätorter och en stor glesbygd. Glesbygdskommuner, som på grund avotillräckligt befolkningsunderlag och långa avstånd i huvudsak har mindreskolenheter, får vidkännas högre kostnader än vad KEU:s kalkyler visar. Påsamma sätt missgynnas glesbygdskommunerna av KEU:s kalkyler för förskolansdeltidsgrupper. Vid invägningen i systemet har utredningen, gjort enkompromiss beträffande barnomsorgen så att kostnaderna till hälfien baseras pååldersstrukturen, lill hälften på det faktiskt utbyggda antaletbarntillsynsplatser i resp. kommun. Inställningen till detlainvägningsförfarande är mycket splittrad bland remissinstanserna. RRV förordar att kostnadsskillnaderna förbarnomsorgsverksamheten helt utjämnas efter befolkningsstrukturen. Andra medelän skatteutjämningen bör utnyttjas för att uppnå den överenskomna utbyggnadenav barnomsorgen. LO, TCO och anser att barnomsorgen skall lämnas utanförskatteutjämningen och atl det specialdestinerade bidraget skall höjas. EnligtLO är nettokostnaderna för barnomsorgen betydligt överdrivna genom att enutbyggd barnomsorg också frigör resurser och därigenom ger inkomster till statoch kommun. Av länsstyrelserna uttalar sig 13 stycken för atl siödettill barnomsorgen bör knytas direkt till utbyggnaden. Merparten av dessa anseratt detta inte bör ske via skatteutjämningen. , åtta sydsvenska länsavdelningar och en tredjedel av dekommuner som yttrat sig förordar också att barnomsorgen t. v. lämnas utanförskatteutjämningssystemet. Ett tiolal kommuner föreslår en höjning av detspecialdestinerade bidraget till barnomsorgen kombinerat med en utjämning avresterande kostnader efter antalet platser. Ett par kommuner, som ocksåförordar en höjning av statsbidraget, anser att kostnaderna i övrigt kanutjämnas i enUghet med KEU:s förslag. 1978/79: 95 112 efteren höjning av statsbidraget till av totalkostnaderna, så blirvägningsförfarandel i skatteutjämningen av liten betydelse. Ettdrygt trettiotal kommuner förordar en höjning av det specialdestineradebidraget utan att göra något klart uttalande om resterande nettokostnaderskall omfattas av skatteutjämningssystemet eller ej. Ett par av dessa kommunerunderstryker dock att en eventuell utjämning inte skall ske efteråldersstrukturen. Etttiotal kommuner uttalar sig för en utjämning helt efter åldersstrukturen. Somskäl för detta anser ett par av kommunerna att andra utjämningsformer gynnarkommuner med bättre möjligheter att rekrytera personal. Malmökommun hävdar att utjämning bör ske på grund av den faktiska utbyggnad somskett inom ramen för den överenskommelse som träffats mellan regeringen ochSvenska kommunförbundet. kan utredningens förslag till sammanvägning godtas om sammasystem tillämpas för andra kostnader som ingår i skatteutjämningssystemet. Länsstyrelseni län anser att grundgarantiberäkningarna grovt sett avspeglar deregionalpoliliska förhållandena i länet. Dessa relationer förrycks dock vidtillägg av åldersfaktorn beroende på att barnomsorgen ingår i denna. Ettytterligare skäl för att barnomsorgen inte bör ingå är att kommun haratt ta ansvar för barnen lill de många studenter, som ofta inte ärmantalsskrivna på orten och därför inte kan medräknas vid bestämmande avskattekraften. Statskommunalabostadsbidrag och kommunala bostadstillägg till folkpension Någraremissinstanser tar upp KEU: s förslag att utjämna kostnaderna förstatskommunala bostadsbidrag (SKBB) och kommunala bostadstillägg tillpensionärer () genom skatteutjämningen. Utjämningen föreslås grundas påkommunens faktiska nettokostnad . förutsätter att KBT-kostnaderna beaktas först när utjämningenkommunerna emellan kan grundas på utbetalningar efter enhetliga principer. EnligtLandskrona kommun bör samordningen av bestämmelserna om SKBB och KBT bliföremål för så snabb behandling att de kan inräknas i skatteutjämningssystemetoch träda i kraft med detta. Somtillägg för åldersstruktur och befolkningsminskning anser iVärmlands län att de procenttal, som beräknats med uteslutande av faktorernabarnomsorg och bostadstillägg, ger en riktigare bild av kommunemas situation änKEU: s förslag. att beräkningarna avseende KBT i KEU:s betänkande utgårfrån dagens förhållande. Det innebär att kommuner, som inte haft ekonomiskaresurser att höja bostadsfillägget till en nivå som motsvarar riksgenomsnittet,blir missgynnade medan de kommuner som haft höga kommunala bostadstillägggynnas. Det avvikande utdebiteringsbehovet för denna faktor räknas ju in iåldersstrukturen. Utredningen har i annat sammanhang föreslagit ändrade reglerför bostadstilläggen. Om detta förslag varit genomfört hade sifforna blivitannorlunda. Utredningen borde enligt mening gjort kalkylerna somom förslaget vore genomfört. blir det oerhört svårt att jämföraåldersstruktursiffror på ett riktigt sätt. Flera glesbygdskommuner påpekar att kommuner, som inte harhaft ekonomiska möjligheter att höja KBT till en nivå som motsvarar riksgenomsnittetoch har en förhållandevis stor andel pensionärer, kommer att få storaövergångsproblem. De föreslagna gemensamma hyresgränserna för KBT innebär oftakraftiga höjningar av de hyresgränser som hittUls gällt i dessa kommuner ochdärmed kraftigt ökade utbetalningar. har kompensationen inomskatteutjämningssystemet beräknats på grundval av nettokostnaden för hitfiUsgällande KBT-system. Flera av dessa kommuner förutsätter att de ökade nettokostnadernabeaktas på sådant sätt i skatteutjämningssystemet att korri-munerna fårkompensation härför. föreslår därför att en övergångsregel införssom innebär att man vid fastställandet av garanterad skattekraft beräknar dekostnader som skulle falla på dessa kommuner om de nya bostadsbidragsreglernavar införda. Även vissa kommuner som enligt förslaget inte kommer attomfattas av skatteutjämning bl. a. , och Karlstadskommuner pekar på liknande konsekvenser av den föreslagna metoden förberäkning av skattekraftsgarantin vid en samtidig ändring av reglerna förbostadsbidragen och finansieringen av dessa. Enligt börövervägas någon, åtminstone tillfällig, hjälp till de kommuner utanförskatteutjämningssystemet som drabbas hårdast. anser att kostnaderna för KBT ochSKBB bör brytas ut ur skatteutjämningssystemet. I stället bör kommunernasmerkostnader för de samordnade hyresgränserna täckas genom direkta statsbidrag.Förslaget att samordna KBT och SKBB är i och för sig riktigt underförutsättning att kommunerna erhåller kompensation för sina merkostnader.Förslaget innebär emellertid att nettokostnaderna ökar för kommunen. Dennamerkostnad kommer kommunen inte att bli kompenserad för beroende på att deökade kostnadema för KBT och SKBB kommer att bli mycket större än ökningen avskattekraften i skatteutjämningssystemet. Förslaget står inte heller iöverensstämmelse med skatteutjämningssystemets konstruktion om en utjämningefter åldersstruktur i stället för verkliga kostnader. 30 1978/79. Prop.1978/79: 95 114 tivtill att kommunernas faktiska nettokostnad för bostadsbidragen ingår som enfaktor vid bestämningen av tillägg eller avdrag för åldersstraktur inomskatteutjämningssystemet. Iåldersstruklurfaktorn för landstingskommunerna beaktas kostnaderna försjukvård. KEU 76 har övervägt två metoder. Det ena detaljerade alternativetinnebär att man delar upp befolkningen efter kön och åldersklasser ochsjukvården efter långtidsvård, korttidsvård och psykiatrisk vård. Utredningenförordar dock ett enklare alternativ som innebär att befolkningen delas upp itvå grupper, nämligen över resp. under och att sjukvården inte delas uppefter vårdområden. Den största differensenmellan de alternativa metodema uppstår för kommun, som i sittremissyttrande förordar att den mer detaljerade metoden bör användas. länslandstingskommun tillstyrker den enklare metoden men anser att åldersgränsenbör sättas lägre än . Äv utredningens diagram över sluten sjukvård framgåratt antalet vårddagar ökar kraftigt redan . Om den normalapensionsåldern väljs som grans i stället bör detta normaltvara dämpande på kraftiga svängningar i åldersfaktorn och de tillägg tilleller avdrag från grundgarantin som bestäms av denna faktor. Ävenbefolkningsstatistikens åldersintervallindelning kan tala för att gränsensätts vid . och länslandstingskommun ifrågasätter om inte mera djupgående undersökningar än KEU:sär motiverade eftersom förslaget medför vittgående konsekvenser förlandstingen. KEU:s underlagsmaterial är och det kan ifrågasättasom uppgifterna fortfarande äger relevans. Ett skatteutjämningssystem enligtförslaget torde kräva en översyn av vårdkonsumtionen i olika åldersklasser mednågra års mellanrum. En analys av valet av just som gräns vidberäkningarna saknas. Det skulle varit av värde att se vad andra gränser givitför resultat. Göteborgskommun anser att man borde ha studerat miljöfaktorernas inverkan påhälsotillståndet och därmed kostnaderna för sjukvård. Värmlandsläns landstingskommun påpekar att den höga andelen åldringar i länet ikombination med den geografiska fördelningen medför behov av ett större antalvårdinrättningar, vårdplatser och vårdresurser i övrigt än vadbefolkningsunderlaget egentligen motiverar. () synes en tioårsperiod alltför lång för att uppnå avsettsyfte. På grund av indelningsförändringar är det dessutom knappast möjligt attför viss kommun avgöra hur stort befolkningsta- let var för samma geografiska område. RSVföreslår aft gäUande avfolkningsregel överförs till den föreslagna lagen. Omdetla inte anses lämpligt bör den av utredningen föreslagna avfolkningsregelnbegränsas till en femårsperiod. Om detla anses och utredningensförslag kommer att följas, bör i övergångsbestämmelser begränsning ske bakåt itiden lill med hänsyn till alt senasle större kommunreform genomfördesvid ingången av . Länsstyrelserna i och Norrbollens län anserdet befogat med en tilläggsregel om att beräkningen får avse en femårsperiod,om detta är förmånligare för kommunen. Även kommun förordar en annankonstruktion av tillägget. En kommun med fluktuerande befolkning kan genomKEU:s förslag helt bli utan ersältning för intäktsbortfall. Hallsiahammars ochKöpings kommuner är tveksamma lill förslaget med hänsyn lill altbefolkningsminskningen ofta är ojämnt fördelad . Häftigaförändringar skapar stora problem som utredningsförslaget inte beaktar. förordar därför en kompletterande femårsregel medanHallsiahammars kommun aktualiserar extra skatteutjämningsbidrag i sådana fall.Karlskrona kommun anser alt perioden endast skall omfatta . kommun anser att hänsyn bör tas tillbefolkningsminskning som överstiger . Även kommun förordar ettlägre procenttal än av KEU 76 förordade . Enligt kommun bör helabefolkningsminskningen berättiga till tillägg. och kommuner anser att förslaget börses över. Förslaget eliminerar inte i tillräcklig grad verkningarna av enbefolkningsminskning. och kommuner konstaterar att de kommunalakostnaderna i vissa fall t. o. m. ökar beroende på vikande underlag förkollektiva transporter och kommersiell service. Även anseratt utredningen underskattar den negativa effekten av befolkningsreduktionen.Som skäl för detta anges bl. a. att befolkningssammansättningen förändras påett ogynnsamt sätt. Enligt medför förslaget jämfört mednuvarande regler en försämring för kommunens del. Länssiyrelsen i samt , ,, , , , och kommuner påtalaratt förslaget inte tar hänsyn tUl befolkningsomflyttningen inom kommunema.Svenska kommunförbundets länsavdelning i konstaterar i yttrandesom bilagts yttrande från i att den storabefolkningsminskningen i kommunernas ytterområden ofta kan döljas i en måttiigbefolkningsökning för kommunernas centralort. Ytstora kommuner har ofta inlem befolkningsomflyttning med inflyttning till tätorter frånglesbygdsdelarna. Detta medför kostnader såväl i glesbygdsdelarna som itätortsdelen. För erhållande av större rättvisa borde vid beräkning av bidragtill kostnader för 1978/79: 95 116 befolkningsminskningoch kostnader för befolkningsökning kommunerna delas upp i ett glesbygdsområdeoch ett tätortsområde för att eliminera verkningarna av ovannämndasalderingseffekter. I många fall torde en sådan indelning kunna göras så attområdena får utgöras av de kommundelar som motsvarar de "gamla"kommunerna före kommun sammanläggningen. 8.5Övriga faktorer av betydelse för den kommunala ekonomin Utöverde faktorer som beaktats i KEU:s skatteutjämningsförslag framför vissaremissinstanser förslag och önskemål om att ytterligare ett antal faktorerbeaktas. Den faktor som oftast nämns, framför allt av remissinstanserna ilandets norra delar, är sysselsättningsgradens betydelse för kommunernasekonomi. Kommunernas och landstingskommunernas kostnader försysselsättningsskapande åtgärder bör enligt dessa remissinstanser beaktas iskatteutjämningen. Ändrafaktorer som nämns är följande: Flerkärnighetsom effekt av kommunsammanslagningarna Ytstorleki förhållande till folkmängd och antal tätorter Topografi/grundförhållanden(inkl. kostnader för antikvariska grund undersökningar) Befolkningsexpansion(räntor och amorteringar) Befolkningssammansättning(andel invandrare samt fördelning på nationaliteter och språkgrupper) Turism(förvaltning av riksangelägna intressen) 8.6 Spärregel med hänsyn till nuvarande garantinivå Den av KEU 76 föreslagna spärregeln att ingen kommun skallfå lägre skattekraftsgaranti än den som gällde året före övergången synes enligtskatteutjämningsnämnden i princip ohållbar, om man utgår ifrån altberäkningsmetoderna i det nya systemet garanterar en rättvis placering. I såfall borde regeln ersättas med en övergångsbestämmelse, som möjliggör ensuccessiv anpassning till den riktiga placeringen, i stället för att oriktigaplaceringar nu permanentas på grund av spärregeln. Nämnden har emellerlid vidstudiet av det nya systemets verkningar i utjämningshänseende blivit såtveksam om säkerheten i beräkningsgrunderna, att den inte anser sig kunnaföreslå ett borttagande av spärregeln. Detta motiveras av hänsyn till dessbetydelse särskilt för Norrbottenskommunerna, som ju enligt KEU:s kalkylerskulle vara för högt placerade f. n. Endast om ett skäligt och klart beaktandeav regionalpolitiska aspekier ges i del nya systemet, lorde Norrlandsproblemelinte uigöra hinder för ett borttagande av spärregeln. Enligt i borde tidigaregynnade kommuner kunna acceptera en successiv nedskärning. I annat fall skuUeju fidigare missgynnade kommuner lika gärna kunna begära retroaktiv kompensation.Även konstaterar att spärregeln innebär att kommuner somhittills gynnats genom inplacering i för hög skattekrafts-klass ävenfortsättningsvis kommer att gynnas i förhållande till andra kommuner. kommun underslryker dock att denna spärregelmåste bli bestående. 8.7 Administrativa synpunkter på beräkningstekniken m. m. Äv administrativa skäl anser skatteutjämningsnämnden altden årliga omräkningen av åldersstrukturfaktorn är vansklig och ifrågasätter ommetoden verkligen skulle fungera. För den årliga beräkningen fordras nämligenatt länsstyrelserna erhåller ett flertal uppgifter m. m., grundade påberäkningar från olika myndigheter, såsom bosiadsslyrelsen, riksförsäkringsverkel,, och . Uppgifternamåsle också lämnas och inom länsstyrelserna bearbelas under en relativt korttidsrymd. Till de administrativa vansk-ligheterna på den statUga sidan kommeratt kommunernas planeringsarbete blir mer arbetskrävande och osäkert, eftersomskattekraftsgarantin inte är given i förväg. Sett ur administrativ synpunktskulle bidragssystemet vinna mycket i enkelhet, om även kostnaderna föråldersstrukturen kunde inarbetas i grundgarantin. Avgörande för om dennaförenkling som av administrativa skäl får anses vara angelägen bör genomförasär givetvis i vilken grad kostnadsolikheter, förorsakade av ål- 1978/79: 95 118 dersstrukturen, förändras i kommunerna till år.Detla i sin tur torde till stor del sammanhänga med om kostnaderna förbarnomsorgen skall ingå i skatteutjämningssystemet eller ej. () förordar av administrativa skäl attåldersstrukturfaktorn inarbetas i grundgarantin. Malmökommun påtalar att det föreslagna systemet kommer att kräva en avsevärdbyråkrati för uppföljning och revidering av systemet. Dessutom terdet sig relativt svårt för den enskilda kommunen att bedöma i vilkenutsträckning bidraget framöver kommer att förändras. I sin strävan attkonstruera ett system som blir så rättvist som möjligt har så många faktorerarbetats in, att det torde vara förenat med åtskilligt arbete för en kommunatt beräkna hur totalgarantin utvecklas. Visserligen föreslås grundgarantinligga fast men kompletteringen för åldersstruktur och folkminskningskall revideras . Principen om årlig revidering av sistnämnda faktorerskall ej förnekas, eftersom stora ändringar kan ske bara på två eller , menkomplexiteten i systemet försvårar möjligheterna till en helhetssyn. I och medatt totalgarantin kan förändras , så innebär detta att en kommun, somönskar få kunskap om sina resurser för t. ex. kommande femårsperiod, måstegöra en egen prognos för hur totalgarantin kommer att förändras. Länsstyrelseni delar utredningens uppfattning att skatteutjämningssystemet isin helhet bör ses över i femårsintervaller och alt kostnadsskillnader beroendepå åldersfaktorn ses över . Med hänsyn till att beräkningarna årligenkommer att behöva ses över anser att en förenkladberäkningsteknik måste eftersträvas. Administrationen av systemet kommer iannat fall att bli omfattande och dyrbar. Länsstyrelseni konstaterar att utredningens förslag ur tekniskadministrativ synpunkt innebär en ökad arbetsbörda . Ävenlänsstyrelsen i påpekar att utredningens förslag kan komma attinnebära ett inte oväsentligt merarbete för länsstyrelserna. Ett eventuelltbeslut där länsstyrelsema åläggs dessa uppgifter måste då ovillkorligen kopplasmed härmed motsvarande resursförstärkning. ifrågasätteremellertid om inte dessa uppgifter på ett smidigare och rationeUare sätt medhjälp av bl. a. ADB-teknik kan utföras centralt. a. RSVoch SCB påtalar effekterna av förslag om förlängdtaxeringsperiod. Enligt gällande system kan uppgift om kommuns skatteunderlaglämnas . Sådan uppgift kan inte lämnas förrän islutet av taxeringsåret. I 1976: 1 föreslås attpreliminärt skatteunderlag skall framställas , ,och . Samtliga remissinstanser som direkt har uttalat sig omextra skatteutjämningsbidrag (75 siycken) instämmer i KEU:s uppfattning ombehovet av extra bidrag. Därutöver ansluter sig ett 50-tal kommuner tillyttrandet från Svenska kommunförbundets åtta sydsvenska länsavdelningar, somuttalar sig för denna bidragsform. På något undantag när anses det också lämpligt atlbibehålla de allmänt utformade kriterier som legat tUl grundför bidragsgivningen. säger i sitt yttrande att detaljeraderegler för extra bidrag inte bör utformas, då behovet att komplettera detordinäre bidraget inte alltid kan förutses. framhåller attbeviljande av extra bidrag utan angivande av speciella regler skall bibehållas.Linköpings kommun understryker det stora värdet av att kunna användabidragsformen vid snabba förändringar. Däremot anser kommun att det ärfel att ha kommunens allmänna ekonomiska situation som avgörande kriterium förextra skatteutjämningsbidrag. Kommunen anser detta vara negativt för kommunermed ordnad ekonomi och som rationaliserar för att begränsa utdebiteringen.Ragunda kommun tycker att dagens diffusa regler absolut bör preciseras. anser att reglerna bör konkretiseras på så sätt atlkommunerna kan ta hänsyn härtill i sin budgetering. Ett flertal remissinstanser har synpunkter på vilkaomständigheter som särskilt bor beaktas vid beviljande av extraskatteutjämningsbidrag. påpekar att KEU 76 nämnt ettflertal speciella situationer som kan mofivera att kommuner i svår ekonomiskbelägenhet erhåller extra bidrag. Det gäUer bl. på grund avsärskilt stora kostnader som kan förorsakas av snabb befolkningsökning om kommun istor utsträckning drabbas av koslnader för hyresförluster, exempelvis vidinlösen av hyresförlustiån på grund avkostnader för ogynnsam topografi i fall närkommuner särskih missgynnas genom att speciella statsbidrag dras in i sambandmed att skatteutjämningssystemet reformeras omöverenskommelser träffas mellan regeringen och kommunförbunden om begränsningav skatteuttaget men en kommun inte kan hålla den överenskomna ramen utan extrabidrag. konstaterar att flera relativtviktiga ekonomiska problem föreslås få sin lösning genom extra bidrag ochförutser stora svårigheter för en rättvis lösning i olika hänseenden. Vissa kommunerblir på grund härav mycket beroende av extra skatteutjämningsbidrag, vilketförsvårar deras ekonomiska planering. I sitt gemensamma yttrande ärSöderkommunerna i inne på samma pro- 1978/79: 95 120 blem.De påpekar att stora svårigheter att bedriva budgetarbetet uppstår för dekommuner som till en del måste basera sin budget på extra bidrag.Söderkommunerna anser att alla möjligheter måste prövas att lösahyresförlustproblemet, expansionsproblemet och kostnader för socialhjälp tillinvandrare på andra vägar än genom extra skatteutjämningsbidrag.