prop · G203168 · 1978-12-31 00:00:00 — Nuvarandelagsliftning innehåller dock inle någon räu för kvinnor alt bli omplacerade,när arbetets art förhindrar dem atl fortsätta sitt normala arbeie i samband medgraviditet. Inte heller finns något skydd mol den löneförlust som kan inträdavid en omplacering. All rätta till dessa brisler är en angelägen sak i delpågående reformarbetet på familjepolitikens och jämställdhetens område. Delriksdagsuitalandesom familjeslödsulredningen hänvisartill är enligt min meninginle tillräckligt. Jagföreslår mot denna bakgrund i samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementetoch statsrådet atl det i lag införs en principiell rätt tillomplacering med bibehållen lön för de kvinnor som på grund av förvärvsarbetetsart inte kan fortsätta sina normala arbetsuppgifter i graviditetens slutskede.Denna rätt börföras in i Iagen(l978:4l0)om rätt till ledighet för vård av barn,m. En sådan lagfäst rält bör dock inte kunna hävdas på arbetsplatser, däromplaceringsmöjligheter saknas. Det är därför nödvändigl med kompletteranderegler om ekonomisk ersättning i dessa fall. De villkor som anges i delföljande för när denna skall kunna utgå, bör också vara vägledande vidbedömningen av när en omplacering kan krävas. Delbör ingå i mödrahälsovårdens uppgifter att informera om den rätt tillomplacering eller lill ersättning i form av havandeskapspenning som föreslås.Kvinnan bör kunna meddela arbetsgivaren att hon vill bliomplacerad. I normala fall boren arbetsgivare kunna ordna en omplacering inomen månad. Detta innebär att kvinnan minsl en månad innan hon behöver bliomplacerad skall anmäla delta till sin arbetsgivare. I del fall arbetsgivareninte anser sig kunna ordna en omplacering, bör den fackliga organisation somkvinnan tillhör kunna begära förhandling i frågan (jfr reglerna i 11 §medbestämmandelagen). Innanen omplacering företas bör naturligtvis övervägas om inte arbetsgivaren kanförändra de ordinarie arbetsuppgifterna så atl kvinnan får en möjlighet altfortsätta att arbeta på sin vanliga arbetsplats. Del bör också prövas i vad månbegränsade omfördelningar av arbetsuppgifterna på arbetsplatsen kan göras föratt möjliggöra för henne att behålla silt arbeie. Detär som nämnts en förutsättning för rätten till omplacering atl en sådanskäligen kan ske på arbetsplatsen. Del är svårt all ange generella riktlinjerför en sådan bedömning. En viss ledning vid bedömningen bör dock kunna hämtasfrån de uttalanden som har gjorts om omplaceringsskyldigheten i 7 ijanställningsskyddslagen (prop. 1973:129 s. 121 f.). Normalt sett bör omplaceringkunna ske på större arbetsplatser, medan det givetvis är svårare att ordnasådan på mindre arbetsplatser. Något krav all arbetsgivaren skall tillskapa nyaarbetsuppgifter bör dock inle ställas (jfr. arbetsdomstolens dom 1977 nr 151).Ide fall andra motiverade behov av omplacering föreligger på en arbetsplatsmåste de krav som ställs på arbetsgivaren atl ordna omplacering i Prop.1978/79:168 35 sambandmed graviditet anpassas till de verkliga möjligheterna. Sådana andra behov kanfinnas på grund av alt andra arbetstagare har handikapp eller förslitningar avolika slag. Vid tillfällig omplaceringi samband med graviditet bör lön ulgå på i princip samma nivå som i detordinarie arbelel. Ulredningenföreslår en särskild behovsprövad rätt till inkomslersättning när den blivandemodern på grund av arbetets an inte kan fortsätta förvärvsarbeta underhavandeskapet och inle har kunnai bli omplacerad. Förslagel innebär att dennuvarande föräldrapenningen kunde utvidgas med föräldrapenningi form av havandeskapspenning under . Förslageltillstyrks av , , ,barnomsorgsgruppen, LO, TCO, /SR, , ,, och landstingen i , ochVärmlands län. Statskontoretoch tar upp frågan var havandeskapspenningen lagteknisktskall placeras. Utredningens förslag till en ny ersättningsform,havandeskapspenning, innebär enligl vad dessa myndigheter framhåller altregelverket kring föräldraförsäkringen ytterligare kompliceras och attadministrationens omfattning ökar. Del bör inte vara något hinder alt i ställetförsäkringslekniskt jämställa förvärvsoförmåga p. g. a. graviditet med sjukdomi sjukförsäkringen. Jag finner de avstatskontoret och riksrevisionsverkel framförda synpunkterna värda beakiande.Av skäl som jag lidigare har framhållit bör man vara försiklig när delgälleratt tillföra föräldraförsäkringen nya inslag. Jag förordar därför alt dennya havandeskapspenningen inordnas i regelsystemet för sjukpenning. Medanledning av vad utredningen anfört om behovet av ett renodlat sjukdomsbegreppinom sjukförsäkringen vill jag framhålla att havandeskap inte är någon sjukdomutan ett tillstånd som i detla hänseende lagtekniskt sidoställs med sjukdom.Det finns enligt min mening inget hinder föratt lill sjukpenningförsäkringenknyta en havandeskapspenning som skall kunna ulgå när arbetets art förhindrarblivande mödrar all fortsätta i sitt arbeie. Ulredningen har föreslagitatl havandeskapspenning skall kunna utgå fr. o. m. sextionde dagen och längstlill den tionde dagen före den beräknade tidpunkten för förlossningen. Reglernaför föräldrapenning före barnets födelse föreslås bli oförändrade. Utredningenframhåller att de allra fiesta arbeten bör kunna bedrivas t. o. m. den sjundegraviditetsmånaden och atl den gräns som gäller inom föräldraförsäkringenbör bibehållas. Man pekar också på alt sjukskrivning kan komma i fråga omsärskilda problem uppstår. Denna fråga tas i remissbehandlingen upp enbart avarbetsmarknadsstyrelsen, som anser alt någon begränsning av havandeskapspenningentill den Prop.1978/79:168 36 sextiondedagen före den beräknade nedkomsten inte bör göras. Styrelsen pekar därvid påatt förmånen skall behovsprövas, varför någon gräns inte behöver sättas. Jagdelar utredningens uppfattning alt del inle framkommit något som ger anledningtill omprövning av den nuvarande gränsen före den beräknade nedkomstenoch att denna tidsgräns bör gälla också för havandeskapspenningen. 1 enlighetmed utredningens förslag bör den nya ersättningen kunna utgå under högst 50dagar, alltså fram lill den tionde dagen före beräknad lidpunkt förförlossningen. av graviditeten får förutsättas attoavsett vilken art av arbete kvinnan har, behov av ersättning och ledighetföreligger för det stora fiertalel kvinnor. För att undvika ökad administrationbör därför i enlighet med utredningens förslag för den ickebehovsprövade föräldrapenningen utnyttjas. Utredningenkonstaierar alt vid prövningen av frågan om graviditeten är ett hinder förkvinnan att fortsätta i sitt vanliga arbete måste hänsyn tas till både arbetetsart och kvinnans förmåga atl klara av arbetet. Det är givet atl vikt måstefästas vid hennes egen bedömning. Faktorer som bör beaktas är om det i arbetetförekommer tunga lyft eller krav på att vissa svårare rörelser skall kunnautföras. Ändra faktorer som bör spela in är om arbetet till slor del måsteutföras stående. Arbeten av monoton karaktär som ger ensidiga belastningar kanockså vara svåra att utföra i senare skeden av graviditeten. Detär dock inte meningen atl varje förvärvsarbete skall kunna berättiga tillomplacering eller havandeskapspenning. Det torde enligt utredningen finnasmånga arbetsområden där arbetet utan några förändringar kan bedrivas undergraviditetens slutskede. Så bör exempelvis kontorsarbete endast undantagsviskunna bli grund för att utge havandeskapspenning. Dennabeskrivning har i huvudsak inte mött några invändningar underremissbehandlingen. Enligt min mening bör beskrivningen kunna tjäna somutgångspunkt för bedömningen av rälten till havandeskapspenning. Den bör dockkompletteras så att havandeskapspenning kan utgå för kvinnor som arbetar ibefattningar där det finns lillfälliga fysiska påfrestningar i arbetet. Detgäller exempelvis poliser och vaktpersonal. Det är givet att denna beskrivningkommer att behöva kompletteras på olika punkter bl. a. med tanke på attarbetsmarknaden förändras. Det är angeläget alt tillsynsmyndighetenriksförsäkringsverket noggrannt följer utvecklingen på delta område. Påtvå punkter har ifrågasatts om inte vissa kompletteringar bör göras av dekriterier som utredningen föreslagit. Sålunda föreslår försäkringskasseförbundetatt också psykiska problem bör kunna utgöra skäl för att utgehavandeskapspenning. Enligl min mening torde det praktiskt vara utomordentligtsvårt au avgränsa de psykiska problem som beror av arbetets art och därförförhindrar kvinnan att fullgöra sitt normala arbeie i graviditetens slutskede.Jag är därför inte beredd atl förorda att psykiska problem skall Prop.1978/79:168 37 kunnautgöra grund för atl utge havandeskapspenning. Psykiska problem av merallvarlig art i samband med graviditet kan vara elt skäl för sjukskrivning. Arbelsmarknadsslyrelsenhar vidare föreslagil att hänsyn även skall las till de risker som fostret kanutsättas for. Frågor om fosterskador på grund av bl. a. moderns arbetsmiljö harbehandlats av under höslen 1978. I sill av godkändabetänkande /79:10 konstaierar socialutskottet all frågan om hur gravidakvinnor skall kunna skyddas mol sådana omgivningsfaktorer, som kan befaras hanegativ inverkan på graviditet eller , är en av de mest angelägna ochsamtidigt mest komplicerade uppgifterna för den miljömedicinska forskningen.Utskottet underslryker behovet av alt förbättra kunskaperna på området. a. på behovel av regislersamordning och atl det kunskapsmalerial somfinns görs lättillgängligt. Utskottet förutsätter i sitt av godkändautlåtande all berörda myndigheter ytteriigare överväger frågan. I övrigt hardenna fråga inte föranlett någon ålgärd från . Jag delar riksdagensbedömning när det gäller frågans vikt. Som framgår av utskotisbeiänkandel ärdock kunskaperna f. n. mycket bristfälliga när det gäller arbetsmiljöer som kange fosterskador. Något underiag för beslut om förändringar avförsäkringssystemet på denna punkl finns enligl min mening inle f. n. Utredningen föreslår atlförsäkringskassan skall pröva frågan om arbetets art förhindrar den blivande modernatt fortsätta sitt förvärvsarbete. Innan denna bedömning görs skall yttrande hainhämtats från mödrahälsovården. Mödrahälsovårdens prövning av frågan föreslåsenligl ulredningen ske i samråd med arbetsgivaren och den berörda fackligaorganisationen. En förutsättning för all kvinnan skall fl frågan omhavandeskapspenning behandlad är all hennes möjligheter till omplacering harprövats. Förslaget har i denna delhuvudsakligen bemötts positivt av remissinslanserna. Vissa remissorgan påpekardock alt den föreslagna ordningen kan bli alltför byråkratisk. Också jag kan i huvudsakansluta mig till uiredningens förslag. Jag är dock inte beredd att godta attall personal inom mödrahälsovården kan utfärda utlåtanden. Jag föreslår därföratt endast yttrande av läkare skall godtas som medicinsk bedömning. sådaniintyg bör alllid företes innan havandeskapspenning kan utgå. Det intyget börinnehålla en bedömning av om kvinnan kan utföra sitt normala arbete igraviditetens slutskede. Kvinnan bör också med elt utlåtande från arbetsgivarenvisa alt frågan om omplacering prövats men inte kunnat lösas. Protokoll frånförhandling med fackföreningen kan lämpligen också ges in. Av utlåtandet börframgå vilka arbetsuppgifter kvinnan har och orsaken lill alt det inte varitmöjligt att omplacera henne. Om kvinnan inte godtar en erbjuden omplaceringtill ett arbete som hon skäligen bort kunna utföra bör havandeskapspenningnormalt inte kunna utgå. Jag förutsätter alltså att läkaren på mödravårdscen- 1978/79:168 38 trålenkommer att spela en viklig roll också vid försäkringskassornas prövning av omhavandeskapspenning skall ulgå. Praktiskttaget alla blivande mödrar besöker mödrahälsovården redan i ett tidigt skede avgraviditeten. En genomgång och bedömning av kvinnans arbetssituation är underalla omständigheter ett naturligt inslag i planeringen av vården undergraviditeten. Det ärdågivet atl slor vikt måste fästas vid den bedömning somgörs av mödrahälsovården vid kassornas prövning av om havandeskapspenningen skallulgå. Jag har i dessa frågor samrått med statsrådet . Utredningenföreslår atl havandeskapspenningen skall ingå som en del iföräldraförsäkringen. Havandeskapspenningen skall enligl vad jag förut framförtvara en behovsprövad förmån. Med hänsyn härtill och till utformningen av dekrav som uppställts för rätt till havandeskapspenning anserjag del lämpligarealt havandeskapspenningen i stället inordnas i det syslem som gäller försjukpenning. Havandeskapspenningen bör därför alllid ulgå med ell belopp sommolsvarar kvinnans egen sjukpenning. För all kvinnan innan hon slular sittförvärvsarbete skall veta om hon är berättigad till havandeskapspenningföreslår jag alt hon skall ansöka om havandeskapspenning, varefterförsäkringskassan skall ge ett förhandsbesked. Ansökningsdagen bör härvidjämställas med anmälningsdagen för sjukpenning vilket innebär alt ersättninginte skall ulgå före . I övrigt bör gälla samma regler som försjukpenning. För att markera delta föreslår jag atl havandeskapspenningenskall vara en form av sjukpenning. a. atl ersättningen ärskattepliktig och ATP-grundande. Jagföreslår att de nya reglerna för omplacering och havandeskapspenning Iräder ikraft . Från denna dag bör samlliga kvinnor som uppfyllervillkoren för havandeskapspenning ha räll till ersättning. Med hänsyn lill althavandeskapspenningen är en helt ny form av ersättning och då det krävs atlkvinnan i första hand begär omplacering måste utförlig information lämnas mödrarnai god tid innan lagstiftningen träder i kraft. Information om den nyaersättningen bör lämnas från mödravårdscentraler och molsvarande redan frånhöslen 1979. 2.3.4Föräldrapenning för tillfällig vård av barn Föräldrapenningför tillfällig vård kan f. n. utgå vid sjukdom hos barnet eller dess ordinarievårdare och vid besök i samhällets barnhälsovård och förskoleverksamhet. Vidareutgår ersättning när fadern avstår från förvärvsarbete i samband med barnsfödelse. Föräldrapenning för tillfällig vård av barn utgår under sammanlagthögst i familjer med ett barn, i familjer med tvåbarn och i familjer med tre eller fiera barn. Av antalet dagar somslår till föräldrarnas förfogande får varje förälder använda för besök iförskoleverksamhet inom samhällets barnomsorg i vilken barnet deltar. 1978/79:168 39 Familjeslödsulredningen har i silt arbeie prövat olikaalternativ för alt tillgodose behovel av stöd lill de familjer som harlångvarigt eller ofta sjuka barn. Ulredningen föreslår att reglerna förföräldrapenning för tillfällig vård av barn ändras så att anlalel dagar förvård av sjukt barn kan ökas i de fall då familjen har förbrukat det ordinarieantalet dagar. Rätlen till ytteriigare ersätiningsdagar föreslås bli begränsadpä så vis alt barnel vid varje ersällningstillfälle skall ha varit sjukt i tredagar (karensdagar) innan ersättning utgår. Föräldrapenning skall därefterkunna utgå under sammanlagt och familj. Det av utredningen redovisade behovet av ytteriigare stödtill dessa familjer ifrågasätts inte av remissinstanserna. Ett fiertalremissorgan understryker behovel av stöd till denna utsatta grupp. Jag delardenna uppfattning. Däremot härden lekniska lösning som ulredningen valtutsatts för kritik. De föreslagna karensreglerna har avstyrkts av fieraremissinstanser. konstaierar exempelvis att deföreslagna reglerna skulle komplicera föräldraförsäkringen. Mot bakgrund av vad jag inledningsvis sagt om behovel attge föräldraförsäkringen en så enkel och lällöverskådlig utformning sommöjligt, finner jag all vissa förändringar bör göras i familjeslödsutredningensförslag. Jag vill försl erinra om atl när rälten lill sjukpenningför vård av sjukt barn infördes begränsades antalel dagar mot bakgrundav att försäkringsformen var ny och oprövad. Dagantalsgränsen sågs redan närden infördes som ell provisorium. Ett av de alternativ till förändringar av reglerna förföräldrapenning för lillfällig vård av barn som ulredningen har redovisal äralt hell ta bort de dagantalsgränser som finns. Utredningen förordar dockinte detta alternativ, främst på grund av de finansiella konsekvenserna. Motbakgrund av den kritik som framförts och med tanke på de avsevärda fördelar detmedför bör, enligt min mening de merkostnader som uppstår kunna accepteras. Eltslopande av nuvarande dagantalsgränser innebär klara administrativa fördelar.Det krångel ett syslem med karensdagar skulle innebära bortfaller. De familjer,som har barn som är ofta men kortvarigt sjuka, får hjälp också i de situationerdå karensregler skulle ha utestängt dem från stöd. I enlighet med uiredningensförslag bör dock en gräns finnas för antalet dagar som kan utnyttjas.Den behövs bl. a. för att en gränsdragning till rätten till vårdbidrag försvårt handikappade barn skall kunna göras. Denna gräns bör sättas till 60 dagarper barn och kalenderår. Genom alt anknyta dagantalet till varje barn i ställetför till familjebegreppet uppnås likhet med reglerna för särskildföräldrapenning och administrationen underiältas. Ett system med en myckel generös dagantalsgräns ärmotiverat i de fall orsaken till ledigheten är sjukdom. Del är däremot inlelika naturiigt när det Prop.1978/79:168 40 gällerde andra situationer som ger räll lill föräldrapenning för tillfälligvård av barn. Jag föreslår därför vissa förändringar beträffande några av desituationer som ger rätt till föräldrapenning för tillfällig vård avbarn. Det gäller faderns rätt att vara hemma i samband med barns födelse ochrätten till föräldrapenning för besök i barnomsorgen. Ennybliven far har möjlighet alt inom ramen för det fasta antalet dagar medföräldrapenning för lillfällig vård av barn få ersättning när han stannar hemmafrån förvärvsarbetet i samband med barns födelse. Som framgår avfamiljestödsutredningens belänkande utnyttjas rättigheten i förhållandevis storomfaltning. Av de ersällningsberätligade fäderna använde 64 96 minsten dags föräldrapenning. Rättigheten gäller från den också närfamiljen far sitt första barn. Detär vikligt alt fadern har möjlighet atl vara hemma kring barnetsfödelse tillsammans med modern och barnet. Modern får härigenom stöd efterförlossningen och barn och fader får möjlighet till kontakt. Jag anser detdärför angeläget att stärka faderns möjligheter att della i det nyfödda barnetsvård. Jag föreslår därför att fader ges en särskild rätt atl vara hemma tiodagar med föräldrapenning för tillfällig vård av barn i samband med barnsfödelse. Enförälder harenligi nuvarande regler möjlighet att med föräldrapenning förlillfällig vård av barn besöka förskoleverksamhet inom samhällets barnomsorgunder - alternativt två halva dagar . Jag föreslår atl rätten tillersättning för delta ändamål istället knyts lill den särskildaföräldrapenningen. Därmed kan betydande förenklingar nås. Någon särskildbegränsning av dagantalei eller andra särskilda bestämmelser behövs dä inte,ulan föräldrarna kan själva avgöra när och hur många dagar de vill disponeraför detla ändamål inom ramen för de särskild föräldrapenning. Vissaövergångsregler behövs för barn födda . Jag återkommer lill dessaregler i specialmotiveringen. Familjeslödsulredningenhar föreslagit att förekomst av smitta hos barnet eller dess ordinarie vårdareskall jämställas med sjukdom när det gäller rälten till föräldrapenning vidlillfällig vård av barn. Förslagel har inle mött några invändningar iremissbehandlingen. Även jag anser del motiverat atl utvidgaersättningsreglerna i enlighet med uiredningens förslag. Medsmitta hos barnet avses alt barnet ulan all vara sjukt är smittförande ochdärför inte kan vistas i den ordinarie barnomsorgen. Molsvarande bör enligl minmening gälla när den ordinarie vårdaren, t. ex. en dagbarnvårdare, på grund avsmitta tillfälligt inte kan vårda barnet. Som smittsamma sjukdomar eller däravföranledd smitta bör i detta sammanhang beaktas, föruiom de allmänfariigasjukdomarna också allvariiga barnsjukdomar vilka medför risk att sjukdomensprids. Sammanfattningsvisinnebär mitt förslag att nuvarande högsla daganlal för föräldrapenning vidtillfällig vård av barn slopas och ersätts med en maximigräns perbarn och år vid sjukdom eller smitta sam t besök i Prop.1978/79:168 41 Vidare får fadern rätt till ersättning under tiodagar vid barns födelse. renodlas kriterierna för utnyttjande avdenna ersättningsform till att avse sjukdom eller sjukdom närliggande orsaker.Rätt till föräldrapenning för tillfällig vård av barn kommer således attföreligga vid barnets eller ordinarie vårdarens sjukdom, smiltförekomsl hosbarnet eller dess ordinarie vårdare och besök med barnet i förebyggandehälsovård. Rälien lill ersättning vid besök i förskoleverksamheten fiytlas överlill den särskilda föräldrapenningen. Deföreslagna reglerna innebär all föräldrapenning för tillfällig vård av barnnärmast får karaklär av en rättighet vid sjukdom. Likheterna med den vanligasjukpenningförsäkringen blir påtagliga. Det är därför lämpligt all i huvudsaksamma adminislralionsregler och kontrollsystem som gäller för sjukpenninglillämpas för föräldrapenning för lillfällig vård av barn. Ulredningenhar föreslagit atl intyg om barnets sjukdom bör kunna utfärdas av läkare ellersjuksköterska. Mol bakgrund av de beiydande förändringar av regelsystemet förföräldrapenning för tillfällig vård av barn, som jag föreslår, är jag inteberedd atl nu förorda regler som avviker från de som gäller för sjukpenning.Således bör endasi intyg från läkare godtas vid bedömning av barns sjukdom. Fråganom sjuksköterska skall få utfärda intyg vid barns sjukdom bör ånyo tas upp lillprövning om del skulle visa sig bli administrativt betungande med krav påläkarintyg. Läkarintyg bör i enlighet med reglerna för sjukpenning krävas frånåttonde dagen av ell barns sjukdom. Familjeslödsulredningenhar i sill belänkande framhållit vikten av att barn som ofta är sjuka fårkontakt med sjukvårdspersonal på ett tidigt stadium. Jag delar denna åsikt ochvill undersiryka atl ett krav på intyg också innebär en fördel för barnet. Delär angelägel all personalen inom barnhälsovården lar tillvara de tillfällentill kontakter med långvarigt eller ofta sjuka barn, som på det här sättet ges.Framför allt när barn är sjuka ofta bör det vara en anledning lill en medicinskbedömning av barnel varvid det också bör prövas om förhållanden i barnels miljökan vara en bidragande orsak lill sjukligheten. Också när den ordinarie vårdarenär sjuk bör intyg krävas om vårdarens sjukdom. Av praktiska skälbör intyg fordras in efter samma anlal dagar som vid barns sjukdom. Del åliggerde föräldrar som vill utnyttja föräldrapenningen all ge in detla intyg. I defall det kan antas att den ordinarie vårdaren under en längre lid inle kanåteruppta vården av barnel bör del ankomma på föräldrarna att så snart sommöjligt söka ordna annan tillsyn för barnel. I det syftet får det förulsällasatt de bl. a. tar kontakt med den kommunala barnomsorgen. I de fall denordinarie vårdaren är anställd inom den kommunala barnomsorgen ankommer det påkommunen att utan dröjsmål ordna annan tillsyn för barnel om det kan antas atlden ordinarie vårdaren inte har möjlighet att återupptavården. Jagåterkommer i det följande till vissa frågor om vårdbidrag för handikappadebarn. Jag vill dock här konstatera all när ersättning utgått i 60 Prop.1978/79:168 42 dagarunder etl år så bör del vara naturligt alt undersöka om barnel är berättigattill vårdbidrag. Information till föräldrarna om möjligheten alt sökavårdbidrag bör ges om det inte av sjukinlyg eller på annat sätl framgår atlvårdbidrag inte är aktuellt. Statsmakternahar både när rälten till föräldrapenning för tillfällig vård av barn infördesoch när den senare har utvidgats med skärpa framhållil att dessa åtgärder inlefår innebära alt kommunerna minskar sin uibyggnad av barnvårdarverksamheten.Jag vill-i likhel med familjeslödsulredningen-än en gång understryka att föräldrapenningeninte får tas som etl alternativ till en utbyggd barnvårdarverksamhet. Desvårigheter del innebär för föräldrar alt vara borta från sina arbetsplatser pågrund av barns sjukdom är uppenbariigen siora. Del visar bl.