prop · G20344 · 1978-12-31 00:00:00 — Nyttjanderätts- ocharrendeförhållanden i allmänhet behandlas i 7 och 8 kap. JB. De särskildaregler som gäller i Jordbruksarrenden finns i 9 kap. JB. Åtskilliga av reglernaär av tvingande karaktär och kan inte genom avtal sättas åt sidan lillarrendatorns nackdel. Deltu gäller i synnerhet de regler som rör urrendulorsbesittningsskydd. Enligt JB är ansvaret förarrendeställets skick fördelat på det sättet alt arrendatorn svarar för vårdoch underhåll medan jordiigaren svarar för ny-och ombyggnad av byggnad,täckdikning eller annan anliiggning. Jordägarens byggnadsskyldighet gällerbara om anläggningen i fråga behövs för en ändamålsenlig planliiggning avJordbruket på arrendestället. Byggnadsskyldigheten prövas av arrendenämnden.Om arrendatorn begär det skall nämnden också fastställa beräknad kostnad förarbete som arrendatorn kan komma alt utföra i Jordägarens ställe. Jordägare är berättigad lillersättning om arrendatorn underiåter att vårda och underhålla arrendeställel.Arrendatorn kan å sin sida få ersättning om han avhjiilper brist påarrendestället som förelegat vid tillträdet (tilltriides-brist) eller omJordägaren inte fullgör sin byggnadsskyldighet och arrendatorn utför arbete ijordägarens ställe. Arrendatorn kan vidare få ersättning även i det fall atthan utför förbättringar som inte föranleds av tillträdesbrisi eller av attarrendestället har skadats eller förslitils . I vissa fall hararrendatorn rätt lill ersättningomedelbart i anslutning till att han har utfört det ifrågavarande arbetet. Såär fallet om arrendatorn i jordägarens ställe har avhjälpt tillträdesbrisi påbostadsbyggnad (9 kap. 17 i;). om arrendatorn byggt om eller harersatt en förjordbruket behövlig byggnad, tiickdikning eller annan anläggning som ulan hansvållande har skadats eller förslitits med en ny anläggning (9 kap. 18 ij) ellerom han har avhjälpt brandskada på anläggningen (9 kap. 19 §). Arrendatorn harockså, om annat inte har avtalats, rält till omedelbar ersättning om han utförny behövlig tiickdikning (9 kap. 21 !J försia stycket). Ersättningen bestämsnormalt efter vad som har iakttagits vid syn eller utgår med ett avarrendenämnden på förhand bestämt belopp. I andra fall skallersättningsfrågan prövas vid avräkning mellan jordiigare och arrendalor enligt9 kap. 23 § JB. På samma siitt som enligt NJL skall en ekonomisk uppgörelse skei samband med alt arrendel avtriids. Avräkning skall emellertid också ske vidlidigare tidpunkt om parterna har avtalat om delta. Avräkning skall alltid ägarum i saniband med föriängning av arrendeavtal om har förflulitfrån tillträdet eller från närmast Prop.1978/79:44 53 Om något annat inte har avtalats skall avräkning grundas pä syn vidavräkningsperiodens börian och slut. Vid avräkning har jordägaren räu till ersättning omarrendatorn har eftersatt sin skyldighet alt vårda och underhållaarrendeställel (9 kap. 15 ij). Arrendatorn har rätt atl vid avräkning fåersättning om han har avhjälpt brist som fanns vid tillträdet (9 kap. 16 i;).Arrendatorn kan vidare vid avräkning få ersättning om han harersatt en mottagenbristfällig anläggning med en ny anläggning, som är lämplig för sitt ändamåleller som har godkänts av jordiigaren (9 kap. 20 §). Ersättningen skall då avsebrislen på den mottagna anläggningen och ersättningsbeloppet skall minskas medkostnader för avhjälpande av eventuell brist på den nyuppförda anläggningen.Slutligen har arrendatorn rätl till ersättning vid avräkning om han har anlagtmarkväg, förbättrat ägoanordning eller vidtagit annan åtgärd som har medförtvaraktig nytta för Jordbruket och som inte är alt hänföra till uppförande avbyggnad eller tiickdikning (9 kap. 21 § andra stycket). Om något annat inte haravtalals skall ersättningen bestämmas till belopp motsvarande vadarrendestället har ökat i värde, dock ej till högre belopp än som molsvarar dennödvändiga kostnaden. 1 det föregående har redogjorts för åtgärder somarrendalor kan ulföra på arrendestället och där det utförda blir jordägarensegendom. Arrendatorn kan emellertid utanför JB:s och arrendeavtalets ramuppföra egna byggnader eller i övrigt nedlägga kostnader på arrendestället. Enligt8 kap. 21 i; har jordägaren rätt atl inlösa det utförda när arrendatornfrånträder arrendet. Det bör här nämnas alt arrendelagskommitién (Ju1975:04) f n. gör en översyn av vissa delar av arrendelagstiftningen. Kommitténhar lämnat delbetänkandel (SOU 1978:36) Jordbruksarrendatorns besittningsskyddm. 1 det kommande slutbelänkandet avses bl. a. ansvaret för investeringar påarrendefastigheter att behandlas. I samband med omläggning avjordbruksbeskattningen i stort infördes också regler för inkomstbeskattningenvid arrendeförhållanden. Reglerna gäller inte för de Jordbrukare som alltjämttillämpar koniantprincipen. Den särskilda skaitemässiga behandlingen avarrendators förbättringar på arrendestället gäller vidare bara för sådanatillgångar som Jordägaren blir ägare lill och inie för i, ex,byggnader som arrendatorn har uppfört föregen räkning. I det följandeförutsätts att Jordägaren blir ägare till vad som har ullons påfastigheten. Arrendalor har numera i stort seil rätt till sammaavdrag fören investering på arrendestället som skulle ha tillkommit Jordägarenom denne själv hade utfört investeringen. Beträffande byggnader gäller denskillnaden att arrendalor alllid får årligt avdrag avanskaffningskostnaden medan avdragei för jordägare varierar beroende påbyggnadens beräknade använd- Prop.1978/79:44 54 Förde markanläggningar däravskrivningsunderlaget för Jordägarens del är begränsat till 75 ". avnedlagda kostnader får arrendalor utnyttja hela kostnaden. Vad gäller täckdikenmedges arrendalor liksom Jordägare årligt avdrag av hela kostnaden.Arrendalor får vidare på samma sätt som Jordägare tillämpa planenlig avskrivning,räkenskapsenlig avskrivning eller restvärdeavskrivning på sådana tillgångarsom skattemässigt behandlas som inventarier. Om arrendatorn uppbär ersättningfrån jordägaren för förbättring av arrendeslällel skall ersiiilningen las uppliU beskattning hos arrendatorn. Ersättning kan utgå sedan vissl ;irbete harutförts eller i samband med avräkning. Ersättningsbeloppet anses somjordägarens anskaffningskostnad. Jordägaren fåt fördela ersättningen på de tillgångarsom förbättringen avser och påföra delbeloppen resp.avskrivningsunderlag för dessa tillgångar. Fördel beskattningsårdåarrendatorns rätt till fastigheten upphör beskatias Jordägaren för värdet avinvesteringar i byggnader och markanläggningar, till den del ifrågavarandeinvestering har bekostats av arrendatorn. Jordägaren beskattas däremot inte förav arrendatorn bekostade investeringar i tillgångar som skattemässigt behandlassom inventarier. I samband med att ett arrendeupphör sker vid avräkning en slutlig ekonomisk uppgörelse mellan parterna. mån de ersättningsbelopp som då utgår utgör inläkt av Jordbruksfastighet,kan mottagaren av ersättningen få lillämpa reglerna om särskild skatteberäkningför ackumulerad inkomst. Enligt 3§ 2 mom. 2) lagen om beräkning av statliginkomstskatt för ackumulerad inkomst får nämligen särskild skalleberäkning skeför ""inläkl i form av engångsersättning vid upplåtelse ellerupphörande av nyttjanderätt eller servitutsräli och vid överlåtelse av nyltjanderätf".Om särskild skatteberäkning medges beräknas den statliga inkomstskatten som omersättningen med lika delar hade uppburils under det beskattningsår då den hartagits upp till beskattning och ett eller flera lidigare beskattningsår. Enligt nuvarande regler fårsärskild skatteberäkning inte ske för ersättningar som utgår i saniband medavräkning under arrendeförhållandets bestånd. Jordbruksarrenden ger upphov tillsärskilda skatterättsiiga problem. Problemen hänför sig i första hand lill denskaitemässiga behandlingen av sådana av arrendutorn bekostade förbättringar avarrendeställel som tillfaller Jordägaren. De nya skatterätlsliga reglernainnebär i huvudsak följande. Arrendalor medges i ston seil sammavärdeminskningsavdrag, som Jordägaren skulle ha medgetts om han själv hadeutfört förbättringarna. Om jordägaren ersätter arrendatorn för förbättringarna,får jordägaren utnyttja ersättningsbeloppet 1978/79:44 55 som avskrivningsunderlag för de tillgångar somförbättringarna avser. .Arrendatorn beskatias för ersättningen. Vid arrendetsupphörande medges arrendatorn avdrag för tillgångarnas oavskrivna värde niedanJordiigaren då beskuitas lor lillgångurnas värde lill den del dessa harbekostats av arrendatorn. Som tidigare nämnts har iskrivelse till regeringen begärt förslag om ändring av tillämpningsområdet förreglerna om särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst i arrendeförhållanden.Enligt uppfattning är det otillfredsställande att särskildskatteberäkning inte medges beträffande ersättningar som utgår vid avräkning isaniband med förlängning av arrendeavtal. Innan jag behandlar denna frågu villjag emellertid ta uppen annan, näraliggande fråga. Vad jag syftar på är urrendutornsrätt lill restavdragi vissa fäll. När arrendel upphör får. som Jag nämnde,arrendalor göra avdrag med vad som för honom kvarstår oavskrivet på tillgångar,som han själv har bekostat men som utgör jordägarens egendom. En uttryckligregel om detta finns i punkt 6 sisla stycket av anvisningarna till 22 5; KL. KLinnehåller emellertid ingen regel som ger arrendatorn motsvarande rätt tillavdrag, när ersättning utgår . Jag vill först erinra om atlrestavdrag skulle medföra en viss samordning mellanJordägarens och arrendatorns beskattning. Som framgåti lidigare får enjordägare som utger ersättning omedelbar! lägga ersättningsbeloppet till sittavskrivningsunderlag. Del är då rimligt att arrendatorns avskrivningsunderiagreduceras , vilket blir fallet om restavdrag medges då arrendatorninte helt har skrivit av tillgången. Även utformningen av decivilrätlsliga reglerna talar föratt restavdrag skall medges i de här avseddafallen. Antag alt en täckdikning ulan arrendatorns vållande har skadats så attden måste ersättas med en ny anläggning. Enligt 9 kap. 18 SJB är Jordägarenskyldig alt utföra arbetet. Om jordägaren fullgör sin byggnadsskyldighet inträderinga särskilda skatteeffekter för arrendatorn. Om han däremot underlåter allgöra detta får arrendatorn utföra arbetet i jordägarens ställe. Arrendatorn ärdå berättigad till ersättning med det belopp som arrendenämnden pä förhand harfastställt. Denna ersättning skall tas upp till beskattning.Arrendatorn bör därför ha rätt till avdrag för nedlagda kostnader. 1annal fall skulle han komma i en sämre läge skaiiemässig! om Jordägaren harvaril försumlig än om denne fullgjort sin skyldighet. För egen del anserjag del såledesbefogat att arrendalor får restavdrag, om han under löpande arrende uppbärersiittning för tillgång som han själv har bekostat. Restavdrag bör medgesoavsett om ersättningen uppbärs sedan arbetet har fullbordats, vid avräkningeller . Framför allt i avräkningsfallen kan man räkna med altersäitningsbeloppei ofta avviker avsevärt från lillgångens oavskrivna värde. Omrestvärdet är större än ersättningsbeloppet uppkommer frågan om avdrag skall medgesmed hela Prop.1978/79:44 56 restvärdet på en gång. Enligt min mening bör delomedelbara avdragei inte få överstiga ersättningsbeloppet. 1 förekommande fallfår således arrendatorn fortsätla att göra årliga avdrag for avskrivningar påtillgångens tidigare oavskrivna värde minskat med ersättningsbeloppet. Jag anser atl den oklarhet på dellaområde som kan råda f. n. bör undanröjas genom en uttrycklig bestämmelse i KL.Bestämmelsen bör triida i kraft vid laxering. Jag återkommer till frågan omsärskild skatteberäkning för ackumulerad inkomsi i arrendeförhållanden.Särskild skatteberäkning får. som har nämnts, ske för ersättningar somutgår i samband med att ell arrende upphör men däremot inie för ersättningarsom utgår i saniband med att ett arrendeavtal föriängs. 1 motionen 1976/77:449yrkades att reglerna om särskild skatteberäkning skulle få tillämpas också i desistnämnda fallen. anslöt sig till detta krav. Jag delar uppfattningen att enanpassning av de skatterätlsliga bestämmelserna till JB bör ske och föreslåralt reglerna om särskild skatteberäkning skall få tillämpas på de ifrågavarandeersäitningarna. Jag vill erinra om alt det i princip är nettobeloppet av denackumulerade inkomsten som skall läggas lill grund för särskildskatteberäkning, dvs. i förekommande fall ersäitningsbeloppei minskat medlillgångens lidigare oavskrivna värde. I delta samnianhang bör också ettannat tillägg göras i den ifrågavarande bestiimmelsen. 1953 årsskaUeflyktskommitlé påpekade (SOU 1963:52 s. 280 n att det varotillfredsställande atl Jordägare som vid arrendets upphörande blev beskattadför arrendators förbättringsarbete inte fick tillämpa reglerna om särskildskatteberäkning. Kravet att intäkten skulle ha utgått ""i form avengångsersättning"" var nämligen inte uppfyllt i dena fall. Kommitténföreslog att jordägare skulle få tillämpa särskild skatteberäkning fören sådanintäkt. Kommitténs påpekande har fortfarande aktualitet och jag föreslår därförall en ytterligare utvidgning av bestämmelsens tillämpningsområde sker. Den nya lydelsen av 3 i; 2 mom, 2)lagen om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst bör fåtillämpas för inkomst som tas upp till beskattning vid taxering ellersenare år. Vad gäller taxering innebär delta alt ansökan om siirskildskatteberäkning skall ha gjorts hos länsskatterätlen före utgången av år 1979.Fr. laxering ankommer det däremot på taxeringsnämnderna attpröva ansökningar om särskild skatteberäkning (SFS 1978:317). 5 Rennäringsbeskattningen 5.1 Inledning genomfördes vissa ändringari beskattningen av rennäringen, dvs. den verksamhet som bedrivs av samebyarnaoch de enskilda renägarna. Ändringarna var delvis föranledda av den nyarennäringslagen (1971:437). 1978/79:44 57 Inkomst av renskötsel är atthänföra till inkomstslaget rörelse och skall således beräknas enligtbokföringsmässiga grunder. Delta gällde redan före1976årsändringaravbcskatlningsreglerna, Trots detta hade man emellertid i denpraktiska tillämpningen allmänt godtagit att inkomst av renskötsel beräknadesenligt den s, k, koniantprincipen. För att ändra på detla förhållande infördesår uttryckliga föreskrifter om att övergång till bokföringsmässigredovisning i princip skull ske senast fr, o, m, laxering, 1 syfte atlunderlätta övergången infördes regler om ingångsvärden for stamdjur ihuvudsaklig överensstämmelse med vad som gäller inom jordbruket. En annan av de genomfördaändringarna innebar att s, k, skötesavgift och sköteslega undantogs frånskatteplikt för mervärdeskatt fr, o, m, , SSR har begärt dels att de nyareglerna om ingångsvärden för stamdjur skall få tillämpas av rennäringsidkaresom gått över till bokföringsmässig redovisning års laxering ir/c/.vatl ersättning lill medlem i sameby enligt 44 S rennäringslagen skall undantasfrån skatteplikt för mervärdeskatt. Jag behandlar i det följande dessa frågorvar för sig, 5.2 Ingångsvärde för stamdjur i samband med övergång tillbokföringsmässig redovisning De införda bestämmelsernaom ingångsvärde för stamdjur i renskötselrörelse innebär i huvudsak följande.Ingångsvärdet för stamdjuren, dvs. nettorenhjorden efter hösislakten, skallmotsvara den faktiska anskaffningskostnaden för nyuppsättning av djuren eller- om den skatlskyldige under före övergången har haft stamdjur iförvärvskällan eller förvärvat djuren genom arv, gåva eller på liknande sätt -beräknas med ledning uv djurvärden som fastställs av RSV. De av RSV fastställdavärdena baseras på faktiska genomsnittspriser . Enligt enuttrycklig föreskrift får bestämmelserna lillämpas endasl av dem som går överlill bokföringsmässig redovisning fr. o. m. RSV har utfärdatsärskilda anvisningar med anledning av de ändrade beskattningsreglerna förrennäringen (RSV Dt 1977:11). har RSV fastställt vilka djurvärden somskall ligga lill grund för beräkning av ingångsvärdet för nettorenhjorden. Enligt vud RSV uppger i sinaanvisningar har det framkommit att ett antal rennäringsidkare hargåti över tillbokföringsmässig redovisning års taxering. Många av dem har inte haftmöjlighet au tillämpa de nya bestänimelserna om ingångsvärden för stamdjureftersoni dessa bestämmelser blev kända först /77, För altdessa rennäringsidkare inte skall hamna i en sämre ställning än om de hadeväntal med övergången har RSV förordat en lösning som ger möjlighet au justeradel ingående balansvärdei vid laxering. Med hänsyn till lagtextensutformning 1978/79:44 58 står denna möjlighel öppen endast om övergången har skettvid 1975. 1976 eller taxeringar, SSR upplyser att det finns ett inte obetydligt antalrennäringsidkare som gått över till bokföringsmässig redovisning redan före1975 års taxering. De ingångsvärden som därvid har tillämpats har genomgåendevarit mycket låga. En tillämpning av de nya beskattningsreglerna skulle enligiSSR medföra mycket stora skattehöjningar för denna grupp. Föran åstadkommastörsta möjliga likformighet efteriyser SSR en lagändring som möjligtatt justera ingångsvärdet enligt det mönster som RSV anvisat för sådanaövergångar som har skett vid 1975, 1976 och taxeringar. För egen del vil I Jag anföra följande. Jag delar SSR:suppfattning att reglerna för bestämmandet av ingångsvärdet på nettorenhjordenbör vara likformiga för samtliga rennäringsidkare. Därför bör även derennäringsidkare som har gått över till bokföringsmässig redovisning före 1975års taxering få möjligheter att dra fördel av de regler för beräkningen avingångsvärdet för stamdjur som infördes , Jag föreslår en sådan ändringav bestämmelserna i 2 § lagen (1973:323) om ikraftträdande a v lagen(1973:322)om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m, m, all detta blirmöjligt, Sameby är skattskyldig enligt lagen(1968:430) om mervärdeskatt (ML) för skötsel av renar. Skattskyldigheteninnebär att samebyn har rält till avdrag för ingående mervärdeskatt somhänförsig till renskötseln. Enligt 11 § 10 ML är sådan renskötsel som ombesörjsav sameby undantagen från skatteplikt, vilkel innebär att ersättningen förskötseln inte beskattas. Den inkomst som medlem i samebyuppbär från byn för det arbele han utför hänförs lill inkomst av rörelse enligtKL. Enligt bestämmelserna i punkt 1 första stycket av anvisningarna till ML ansesverksamhei som yrkesmässig när inkomsten därav ulgör skattepliktig intäkt av rörelse enligt KL. Detta innebär att medlemmens arbete åt samebyn anses som yrkesmässig verk samhet enligt ML. 1 den mån arbetet innefattar skattepliktiga tjänster, 1. ex. skötsel av renar, skall mervärdeskatt utgå på ersättningen. Enligt min uppfattning börbestämmelserna i vara så utformade att därav klart framgår atl ersättningsom medlem i sameby uppbär från byn för det arbele han utför för byns räkninginte beläggs med mervärdeskatt. Så är nu inte fallet. Jag föreslår därför attbestämmelserna ändras. Delta bör lämpligen ske på det sätiet att ett tillägggörs till punkt 1 av anvisningarna till 2 S ML, av vilket framgår att verksamhet sommedlem i sameby utför enligt rennäringslagen för samebyns räkning inte anses som yrkesmässig. Den nya bestämmelsen bör tillämpaspå tillhandahållande som sker fr. o. m. . 1978/79:44 59 Med hänvisning lill vad jag nu har anförthemställer jag alt regeringen föreslår att antaga inombudgeidepariemeniei uppräitade förslag till 1. jordbruksbokföringslag. 2. lag om ändring i bokföringslagen (1976:125). 3. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623), 4. lag om ändring i förordningen (1955:257) ominventering av varulager för inkomsttaxeringen, 5. lag om ändring i kommunalskatielagen (1928:370), 6. lagom ändring i lagen (1951:763) om beräkning avstatlig inkomslskait för ackumulerad inkomst, 7. lagom ändring i lagen(1973:323)om ikraftträdande avlagen(1973:322) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m. m., 8. lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskall. Del under 2. angivna förslaget har upprättats i samrådmed chefen för . Regeringen ansluter sig till föredragandensöverväganden och beslutar atl genom proposition föreslå alt antaga deförslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1978/79:44 61 EN NY JORDBRUKS BOKFÖRINGSLAG Betänkande avgivet av utredningen om bokföringen inomjordbruket Prop.1978/79:44 63 Till Statsrådet ochchefen för budgetdepartementet bemyndigades chefen för budget-departementet att tillkalla enutredningsman med uppdrag att utreda fräganom nya regler för bokföringen inom jordbruket samt att besluta omsakkunniga, experter, sekreterare och annat arbetsbiträde åt utredningsmannen.Med stöd härav tillkallade departementschefen som särskildutredare regeringsrådet . Vidare förordnades hovrättsassessorStaffan Janvld, direktören i lantbrukarnas riksförbund , skattedirektören samt kammar-rättsfiskal att som experter biträda utredningsmannen. Genara beslut förordnades kammarrättsfiskalDavid att vara sekreterare i utredningen. För att tagas i beaktande viduppdragets fullgörande har tillutredningen överlämnat en av Vänerskog ek. till verket ingiven skrivelse angående kontrolluppgiftskravet enligt 37 § 1 mom. 6. taxeringslagen, jämte av verket infordrade yttranden över skrivelsen. Sedan uppdraget numera slutförts, får utredningen härmed överlämna sitt betänkande. Prop.1978/79:44 64 Gällande rättför beskattning av jordbruksfastighet 15 Behovet av särskildabokföringsregler för jordbruk 51 Överväganden och specialmotivering 2 Bestämmelserna i 37 § taxeringslagen 71 1978/79:44 65 Härigenom föreskrivps följande. 1 § Enskild per.on, .om driver jordbruk eller skogsbruk, i;!' skyldig att som underlag för taxeringen föra räkenskaper för verksamVieten på sätt nedan sägs. Bestämmelserna i 9 - 15 §§ behöver ej tillämpas av n'ij'ings-idkare i vars verksamhet den ärliga bruttoomsättningssummannormalt understiger . Skyldigheten att fora räkenskaperenligt denna lag skall vid tillämpning avallmän lag icke anses innebära att näringsidkarenar bokf öringsskyldig enligt bokföringslagen (1976: 125). 2 § Redovisningsskyldlg.heten skallfullgöras pi sUtt som, med iakttagande av vad beträffandejordbruk eller skogsbruk är allmänt brukligt, överensstämmer med god redovisningssed. 1. till upplysning om verksamhetens förlopp löpandebokföra uppkomna affärshändelser samt i samband härmedtillse att verifikationer finns till alla bokföringsposter, 2. med undantag ifall varom föreskrives i 1 § andra stycket till upplysning om verksamhetensekonomiska resultat och ställning vid räkenskapsåretsutgång avsluta bokföringen med årsbokslut, 3. arkiveraverifikationer, bokföringsböcker och annat räkenskapsmaterial. 5 1978/79. 1978/79:44 66 3 § I bokföringen skall som affärshändelser löpande noteras alla in- och utbetalningar ijordbruket, dess binäringar och skogsbr-uket samt iverksamheten uppkomna fordringar och skulder. Som affärshändelse räknas ocksånäringsidkarens tillskott till ochuttag ur verksamheten av pengar, varor eller annat. Vid r.äkenskapsArets utgångskall bokföringen härutöver tillföras fordrings- och skuldposter som behövs för attbestiinmia de intäkter och kostnader som rätteligen hörtill räl'.eiiskapsåret. 4 § Boklörlrigon skall för varje affärshändelsegrundas p°i li.andling som hiärrör fr.in affär.shändelseneller särskilt upprättas med uppgifter om denna (verifikation). Har näringsidkaren tagit emot liandling om affärshändelsenskall denna handling användas som. Om det är påkallat med hänsyn till arten av mottagen handling får bokföringeni stället griinda.s pu särskilt upprättadhänvisningsverifikation. ".l-.ai 1 p") varaktigt sätt innehållauppgifter om när don u|iprättats, näralfärsiiändelsen inträffat, vad den avser, vill'.etlielopp den gäller, vilken motpart den berör samt, i förekom-iandofall, vilka h.andlingar som legat till grund för affärshändelsen och var originalhandlingen förvaras.