prop · G20385 · 1978-12-31 00:00:00 — 11 §Tillständsmyndigheten kan i beslut om förvärvstillslånd ålägga förvärvaren attvara bosatt på eller yrkesmässigt bruka egendomen av . Fullgör förvärvaren ej sin skyldighet enligt förstastycket eller överlåter han egendomen innan den tid som föreskrivits har gälltill ända, får staten lösa egendomen, om det ej är obilligt. 12 § kan i beslut omförvärvstillstånd ålägga för värvaren atl ansöka om sammanläggning av den egendom som avses med förvärvet med annan egendom eller att vid vite vidtaga åtgärd för förbätt ring av egendomen. Sökes ej sammanläggning i fall som avses i första stycket,får tillständsmyndigheten förelägga förvärvaren vite. Har åläggande enligt första stycket givits och övergåregendomen lill ny ägare, gäller åläggandet i stället denne. Vite som harförelagts med stöd av första eller andra stycket gäller ej mot den nye ägaren,men tillståndsmyndigheten får sätta ut vite för denne. 13 §Förvärvstillstånd skall sökas inom tre mänader från det fånget skedde. Vad somsagts nu gäller ej, om frågan om förvärvstillstånd enligt 10 kap. 3§ andrastycket fasUghetsbildningslagen (1970:988) skall underställastillståndsmyndigheten av fastighetsbildningsmyndigheten. 14 § Göres ejansökan om förvärvstillstånd inom föreskriven Ud och pä föreskrivet sätl ellervägras förvärvstillstånd, är fånget ogilUgt. Har lagfart meddelats i strid mot 20 kap. 6§ 8 eller 7§ II jordabalken, äger första stycket ejtillämpning på fånget. 15 § Blir köp ogiltigt följd av alt förvärvslillståndvägras enligt 5 § 1 eller 8 § I är staten skyldig lösa egendomen till det pris köparen har utfäst, om säljaren yrkar det. Yrkande om inlösen skall framställas efter det avslagsbeslutet har vunnit laga kraft. Skyldighet att lösa egendomen enligt första stycketföreligger ej om egendomens värde har minskat eller andra särskilda skälföreligger. 16 § Talan om inlösen enligt 11 § skall väckas vidfastighetsdomstolen. I fråga om sådan inlösen gäller i övrigt expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar. Bestämmelsema i 4 kap. 3 § expropriationslagen äger lillämpning i fråga om värdeökning som har ägt rum tio är före del talan väcktes vid domstol. Denna lag träder i kraft den dåjordförvärvslagen (1965:290) skall upphöra att gälla. Lagen äger ejtillämpning på förvärv eller ansökan om förvärvstillstånd som har skett föreden . Lagen äger ejtillämpning, om egendomen utgör fideikommiss eller ingår i fideikommissbo underavveckling och förvärvet sker genom tillskott i samband med teckning av aktier. Bestämmelsen i16 § om tillämpningen av 4 kap. 3 § expropriationslagen (1972:719) gäller ej ifräga om värdeökning som har ägt rum före utgången av . Lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Härigenomföreskrives att 5 kap. 20 § och 10 kap. 3 § fastighetsbildningslagen(1970:988)' )ia nedan angivna lydelse. Omfaslighets graderingsvärde ökas med tillämpning av 18 § första stycket 3, skalli lag eller annan författning föreskrivna inskränkningar i rätten att förvärvafast egendom äga motsvarande tillämpning. Skulle tillstånd eller annanprövning av myndighet fordras vid förvärv genom köp, skall frågan om tillståndtill ökningen underställas myndigheten. Underställning med hånsyn tilljordförvärvslagen (nr 290) behövs dock endast om den fastighetsom ökas är avsedd för jordbruk eller skogsbruk och det finns anledning antagaatt egendomen kan med större fördel läggas till annan fastighet eller atttiUstånd kan vågras enligt 4 § jordförvärvslagen. Omfastighets graderingsvärde ökas med tillämpning av 18 § första siycket 3, skalli lag eller annan författning föreskrivna inskränkningar i rätten att förvärvafast egendom äga motsvarande tillämpning. Skulle Ullständ eller annan prövningav myndighet fordras vid förvärv genom köp, skall frägan om tillstånd tillökningen underställas myndigheten. Avslyckningfrån fastighet som besväras av tomträtt får ske endast om fastighetsägaren ochtomträltshavaren sluUt avtal om inskränkning av området för tomträtten till Avslyckningfrån fastighet som besväras av tomträtt får ske endast om fastighetsägaren ochtomträtts-havaren slutit avtal om inskränkning av området för tomträtten ' Lagen omtryckt 1971: 1035. alt avse en av slyckningsdelarna och ansökan ominskrivning av avtalet förklarats vilande enbart i avvaktan påfastighetsbildning. atl avse en av slyckningsdelarna och ansökan ominskrivning av avtalet förklarats vilande enbart i avvaktan påfåsligheisbildning. Avser avslyckning område för jordbruk etter skogsbruk ochhar området kommit i sårskild ägares hand genom jång. som skutte krävaförvärvstillstånd enligt jordförvärvslagen (1978:000). får av-styckning ej skeutan all frågan om förvårvstiUstånd har understäUts tltlslånåsmynålghelen. Denna lag träder i kraft den . 1978/79:85 65 Sammanställningav remissyttrandena, upprättad inom De flesta remissinstanserna godtar huvudprinciperna iförslaget. Till dessa remissinstanser hör lanlbruksstyrelsen, flertaletlänsstyrelser, . ,Landsiingsförbundei och LRF. Flera av remissinstanserna föreslår dock förtydligandenoch modifieringar av förslagen i vissa enskilda frågor. Lantbruksstyrelsen anför alt marknadsfömtsältningarna förhandeln med jordbruksfasligheler i vissa avseenden har blivit väsentligtannorlunda än vad som antogs vid tillkomsten av jordförvärvslag. Demest karakteristiska dragen i utvecklingen är ett minskande utbud av jordbruksfaslighelerpå den öppna marknaden och en kraftigt stigande prisnivå. Utvecklingen harockså medfört atl en allt mindre andel av överlåtelserna blir föremål förprövning enligt jordförvärvslagen beroende främst pä släklskapsundanlagel inuvarande lag. Som en följd av denna uiveckling har möjlighelerna att uppnålagens syfte, vilkel främst är atl hindra markförvärv som motverkar statensinsaiser lill slöd för jordbrukets och skogsbmkets rationalisering, blivitallt mindre. Möjlighelerna alt med nuvarande jordförvärvslag motverka en försåväl lantbruksnäringen som konsumenterna skadlig prisstegring pålantbruksföretag är vidare enligt lanlbruksstyrelsens mening alltför smä.Behovei av en översyn av jordförvärvslagen är med hänsyn lill della påtagligt.Lantbruksstyrelsen understryker vidare behovet av en fortsatt areellstrukturralionalisering. Jordförvärvslagen bör därför, liksom hiltills, iförsia hand syfta till alt främja uppbyggnaden av rationella företag inom jord-och skogsbruket samt vidmakthålla sädana företag. Därigenom skapasförutsättningar atl framställa jordbruksprodukter till rimliga koslnader ochsamtidigt uppnå inkomsimålet för de i jordbruket yrkesverksamma. I enlighet medriksdagens beslut bör utgångspunkten därvid vara att familjelantbruket skallvara den dominerande företagsformen, anför styrelsen. LRF delar utredningens uppfattning, atl den yrkeskunnigeförvärvaren, som har för avsikl att bosätta sig på och själv brukaförvärvsegendomen, bör ges företräde vid förvärv av familjelantbruk.Familjelantbruken finns lill sior del i gruppen ulvecklade och utvecklingsbaralantbruksföretag, där huvuddelen utgörs av de utvecklingsbara. Ett avhuvudsyftena med jordförvärvslagsiifiningen blir således all dessa förelag iförsia hand skall förbehållas personer som avser att ägna sig ät aktivtlantbruk. Som förulsäiining för förvärvslillslånd bör därvid kunna ställasvissa krav på yrkeskunnande och på bosällning och brukning. LRF delar vidareutredningens uppfattning atl ett andra huvudsyfte med lagstiftningen bör varaalt främja anpassningen och utvecklingen av förelagen. Därför skall ävenfortsättningsvis förvärvstillslånd kunna vägras om egendomen behövs förlantbrukets rationalisering. LRF delar också utredningens uppfattning, attlagens lillämpningsområde bör vidgas för att tillgängen på mark för personersom aktivt ägnar sig åt lantbruk skall tryggas. Utredningens uppfattning, attprisets skälighet skall prövas i jordförvärvsärenden delas av LRF. Förbundetvälkomnar vidare, all ulredningen föreslår ändring av vissa förädlings-5 1978179.1 saml. Prop.1978/79:85 66 och distributionsföretags prioriterade ställning och atlsärskilda bestämmelser i regionalpoliliskl syfte föreslås. LRF uttalar vidaresin positiva syn i huvudsak på utredningens förslag. 1 erinrarom att nu gällandejordförvärvslag, som Irädde i kraft , har tre huvudsyften. Denskall hindra förvärv som motverkar jord- och skogsbrukels rationalisering, denskall skydda etablering och vidareutveckling av ulvecklade och utvecklingsbarafamiljeföretag, den skall också ge ett visst företräde till förvärv av jord ochskog ät företagare som rationellt kan tillgodogöra sig jordbruks- och skogsprodukter.1 det nu reviderade förslaget lill lagstiftning kvarstår de båda försiahuvudsyftena med den skillnaden att skyddet av familjeföretagen förslärkts.Däremot har förädlingsföretagens (t.ex. skogsbolagens) prioriterade ställningtagits bort. Denna nya inriktning står i överensstämmelse med riktlinjerna förden nya jordbrukspolitiken att familjelantbruket skall vara den dominerandeförelagsformen och förbehållas personer som avser alt ägna sig åt aktivtlantbruk. anser alt den långsiktiga målsättningen för enjordförvärvslagsliftning bör vara all främja utvecklingen av rationella jord-och skogsbruksföretag och att prioritera förvärvare som har förutsättningaratt pä bästa sätl tillvarata markens produktionsförmåga. Utredningens förslagtillgodoser denna målsättning. Liknande synpunkter framförs av andra remissinstanser. Kritiska eller negativa till förslaget är domänverket,i , KF och som anser alt den nuvarande lagenbehöver ändras endasl på några punkter men i övrigt kan behällas oförändrad.Till stöd för denna ståndpunkt anförs i huvudsak att den nya lagen enligtutredningens förslag kommer atl få ett tillämpningsområde som endast ärobetydligt större än den nuvarande lagens och atl förslaget, särskiltbestämmelserna i fräga om juridiska personers förvärv, snarasi innebär enförsämring i förhållande till vad som gäller . Även de remissinstanser som är i huvudsak positiva tillförslaget betonar ganska allmänt att jordförvärvslagen även i fortsättningenkommer att ha en begränsad räckvidd. Man delar därför utredningens uppfattningatt ytterligare utredningar bör företas, bl.a. av konsekvenserna av en tillståndsprövningav vissa arv. Från nägra häll föreslås att en sådan undersökning bör avsemöjligheterna att lillslåndspröva samtliga släktförvärv, oavsett om de skergenom arv eller ej. Remissinstanserna förordar också utredning av möjligheternaatl begränsa dödsbons möjligheter att inneha lantbruksföretag under längre tidoch av ändring av skattelagstiftningen, så att denna inte gynnar ägandet avsädana lantbruksföretag som saknar betydelse för ägarens försörjning. Detframhålls vidare att dessa undersökningar är angelägna och atl del är av viktatl de utförs skyndsamt. Förvärv genom köp, byte och gåva m. m. Förslaget att lagen enligt huvudregeln även ifortsättningen skall vara tillämplig på förvärv av fast egendom, som är taxeradsom jordbruksfastighet, när förvärvet sker genom köp, byte, gåva, tillskotttill bolag eller förening, utdelning eller skifte frän bolag eller förening ochfusion enligt aktiebolagslagen lämnas utan erinran av remissinstanserna. Med hänsyn till behovet av att vidga jordförvärvslagenstillämpningsområde och angelägenheten av att ge lagen en sädan utformning attden inte kan kringgås, borde förvärv av aktie i en- och fåmansbolag enligtlant-bruksstyretsen i och för sig vara tillståndsplikUgt på samma sätl somgäller 1978/79:85 67 för förvärv av aktie i bolag som äger hyresfastighetenligi lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfaslighel m. m. Med hänsyn till depraktiska svårigheterna och de övriga skäl utredningen anfört kan slyrelsendock tillstyrka atl sådan tillsiåndspliki inte införs . Vid en eventuell ökadtendens atl ulnyllja denna möjlighel all kringgå jordförvärvslagen böremellertid en komplettering av lagstiftningen ske, varvid de praktiska frågorsom sammanhänger med prövning av aklieöverlålelse i en- och fåmansbolag förstbör uiredas, anför styrelsen. Liknande synpunkter framförs av LRF. LånsstyrelsenI tån föreslår dock atl sådana förvärv skall varalillslåndspliktiga. Utredningens uppfattning att det inte är nödvändigi attförvärv av andel i dödsbo, som äger jordbruksfastighet underkastastillsiåndspliki enligt den nya lagen kritiseras av vissa remissinstanser. Lantbruksstyrelsen förordar således att tillständspliktför sådant förvärv införs och anför atl utredningens ställningslagande synesinnebära att det skall ankomma på inskrivningsmyndigheten att vid prövning avansökan om lagfart bedöma om fånget kan godias. Styrelsen erinrar om alt fallhar förekommit då lagfart har beviljats på grund av arvskifteshandling,trots atl ansökan om förvärvstillstånd avslagits. Nära hälften avlantbruksnämnderna har enligt styrelsen förordat atl tillsiåndspliki införs förifrågavarande förvärv. Lantbmksstyrelsen anser det olämpligt att ansvaret fördenna tillåtlighelsprövning skall åvila annan myndighei än den ordinarietillslåndsmyndigheten. Enligt styrelsens mening bör därför förvärv avjordbruksfastighet genom arvskifte, varvid ej arvsberältigad an-delsförvärvaretillskiftas fastigheten, prövas enligt jordförvärvslagen. Styrelsen framhållersamtidigt alt även om lillslåndspliki införs i enlighet med vad nyssföreslagits, kvarstår möjligheten för ej arvsberältigad person att genomförvärv av samtliga andelar i dödsbo som äger jordbruksfastighet fådispositionsrätt över fastigheten utan förvärvstillslånd. LRF intar samma ståndpunkt som lanlbruksstyrelsen ochifrågasätter starkt om den av utredningen angivna allmänna principen omarvskiftens ogiltighet utgör ett tillräckligt skydd mot metoden att genomförvärv av andel i dödsbo med efterföljande arvskifte förvärvajordbruksfastighet. I sådana fall där dödsbo innehar också annan egendom änjordbruksfastighet lorde inskrivningsdomaren i praktiken ha mycket småmöjligheter att vägra lagfart. LRF framhåller vidare att, även om vissa förvärvgenom arvskifte läggs under jordförvärvslagens tillståndsplikt, sä harproblemet med förvärv av jordbruksfastighet genom förvärv av samtliga andelar idödsbo ändå inte undanröjts. LRF fömtsätter atl förvärv av jordbruksfastighetgenom förvärv av andelar i dödsbon eller arvskifte skall prövas enligtjordförvärvslagen. Länsstyrelserna i , Hatlands, Jämttands,Södermantands och tån framför liknande synpunkier och förordarlillslåndspliki för ifrågavarande förvärv. Lantbruksstyrelsen, , , fleralänsstyrelser, och är iprincip positiva också till förslaget att vissa förvärv genom testamente skalltillståndsprö-vas. Lantbruksstyrelsen och nägra andra remissinstanser anserdock att del är nödvändigi med en precisering av tidpunkten när ansökan omtillstånd skall göras och av följderna av underlåtenhet att söka tillstånd inomföreskriven Ud och av avslag på ansökan. Enligt styrelsens mening bör vidarereglerna utformas så att förmånstagaren tillförsäkras ett legat motsvarande dentestamenterade fastighetens värde, om förvärvslillstånd vägras. 1978/79:85 68 Även LRF föreslår viss modifiering av utredningensförslag. Om den blivande jordförvärvslagen kommer atl innefatta en inskränkningi lillsiåndsfrihelen, kan delta förhällande komma atl medföra atl en testamentstagareinte får den jordbruksfastighet som testamentet tillerkänner honom. LRFförutsätter atl delta förhållande inie får lill följd a» teslamenlsiagaren inågot fall går miste om del ekonomiska värdel av fastigheten. Möjligen kanfrågan lösas genom all staten inlöser fastigheten om förvärvstillstånd vägras.LRF förutsätter atl frågan får sin lösning i del fortsatialagstiftningsarbetet. LRF delar vidare utredningens uppfattning allomfattningen av lillsiåndsfrihelen skall vara lika vid arv och vid lesta-mente.Ett motsatt förhällande skulle kunna komma atl medföra problem irällslillämpningen. En lestamenlslagare kan således även vara närmastearvtagare till testalor, vilket väcker frägan om han vid tillämpningen avjordförvärvslagen skall anses ha förvärvai fasligheten genom arv ellertestamente. i vill gä längre än utredningenoch ifrågasätter om inte alla förvärv genom testamente bör tillståndsprövas. Kammarkollegiel avstyrker förslaget all förvärv genomtestamenten i vissa fall skall prövas enligt lagen och anser alt del fråncivilrältslig synpunkt finns åtskilligt att invända mot de föreslagna reglernaoch betonar viklen av atl dessa övervägs ytterligare. Även bankinspektionen avstyrkerförslaget. Nägon undersökning av omfattningen av dylika förvärv synes inte hagjorts, anför inspektionen. Till försvar för ett sådant ingrepp i teslamenlsfrihetenhänvisar utredningen endasl till 12 kap. 12 § enligi vilkenförvärv genom legal som innebär atl vissl område kommer i särskild ägares handär gilligl bara om fåsligheisbildning sker i överensstämmelse med legatel iviss angiven ordning. Bestämmelsen är avsedd all förhindra irreguljärfastighetsbildning i ett specialfall och har inte samma övergripande räckviddsom ell allmänt krav på atl teslamentariska förvärv skall vara underkastadeförvärvsUllstånd enligt jordförvärvslagen. För de situationer då tillståndlill förvärv genom testamente har vägrats hänvisar ulredningen lill de allmännareglerna på arvslagstiftningens område som blir tillämpliga när testamenteinte kan verkställas. Dessa regler innebäratt del leslamentariska förordnandetblir utan verkan, om inte med hänsyn till förordnandets syfte och övrigaomständigheter annal får anses följa av förordnandet. Inspektionen finner atlförslaget i denna del innebär ett så väsentligt ingrepp ilestamentslagstiftningen att del inte bör genomföras utan ytteriigareöverväganden med särskilt beaktande av de leslamenlsrältsliga konsekvenserna.Förslaget avstyrks alltså i denna del. Statens förvärv och överlåtelser Utredningens förslag om införandet av lillslåndspliki förvissa statliga förvärv och överlåtelser tillstyrks eller lämnas utan erinran avflertalet av de remissinstanser som tar upp frågan. Till dessa remissinstanserhör lunthruksstyretsen, , domänverket. länsstyrelserna i ,, . , , , ,, , och tån, . , , , ,, kommunförbundet, lantarbetareförbundet och . Luntbruksstyretsen har ingenting atl erinra mot atttillständsplikt införs 1978/79:85 69 för statens affärsdrivande verk enligt utredningensförslag. Ändringen fär anses vara av i huvudsak formell karaktär med syfte atlmedföra en enhetlig prövning för olika slag av förvärvare. Genom samråd mellanberörda statliga verk och lantbruksnämnden i samband med planerade förvärv börenligt slyrelsen en tillståndsprövning inte bli mer komplicerad än delnuvarande administrativa förfarandet. Övriga statliga förvärv avjordbruksfastighet för t.ex. skjutfålt, naturvärdsändamål, motorvägar m.m.kommer enligt utredningens förslag atl liksom falla utanförjordförvärvslagens tillämpningsområde. Sådana förvärv, vilka ofta omfattarbetydande arealer, kommer dock liksom f. n. all prövas i annan ordning, varvidolika samhällsintressen - bl. a. jord- och skogsbrukets inlressen - vägssamman. i tån framhåller atl förslaget har vissa fördelarur mera strikt handläggningssynpunkt och har därför ingen erinranmol del. 1 fråga om de undanlag som föreslås för förvärv av annan statligmyndighei än affärsdrivande verk kan man däremot enligt ställasig tveksam. Utredningen har inte anfört några andra skäl för sitt förslag pådenna punkt än att dessa förvärv har liten omfattning. Dessa skäl haremellertid inte hindrat utredningen atl föreslå ändringar ifastighetsbildningslagen för att uppnå en mera strikt och enhetlig prövning. Päsamma sätt kunde man nu enligt tycka atl förvärv av annan slalligmyndighei än siaiens affärsdrivande verk skulle prövas i vanlig ordning. Ävenlänsstyrelsen i lån underslryker att förslagei har fördelar frånsåväl bedömnings- som handläggningssynpunkt. Även om man på administrativ vägkan nå i huvudsak samma resultat finns det enligt mening ingaskäl som här skulle motivera avsteg från tillståndsprövning enligt sammagrunder som gäller för andra förvärvare. konstaterar atlden utvidgade lillslåndspliki som utredningen föreslär ligger helt i linje medde övergripande motiven för en ändring av jordförvärvslagen. Bärande skäl attmolsäila sig förslagei saknas därför enligt förbundet. LRF tillstyrker förslaget.Införs lillslåndspliki för förvärv som görs av de affärsdrivande verken uppnäså ena sidan att de från jordbrukspolitisk synpunkt betydelsefulla förvärvenkommer att prövas och å andra sidan att förvärven från övriga statliga verkfaller utanför lagens räckvidd. Vidare delar LRF utredningens uppfattning atlsamtliga överlåtelser från staten inkl. allmänna arvsfonden blir föremål förprövning. Särskilt värdefullt anser LRF det vara att försäljning avarvsfondsfastigheter härigenom kommer i samma läge som övriga förvärv. LRFfinner det vidare självklart att överlåtelser genom lantbruksnämnderna undantasfrån lagstiftningen. Kammarkollegiet, lånsstyrelserna i , Stockholmsoch län samt KF avstyrker förslaget. i finner förslagetbetänkligt frän principiell synpunki. Jordbrukets intressen bör enligtlänsstyrelsens mening i erforderlig utsträckning beaktas genom samråd medlantbruksnämnden och formerna härför regleras i verksinstruktioner. Vid dessasamräd kan naturligtvis delade meningar uppkomma om lämpligheten att ta ianspråk viss jordbruksmark för de verksamheter som de statliga affärsdrivandeverken skall ombesörja. Om denna intressekonflikt inte kan biläggas vidsamrådet bör frägan hänskjutas till som bör göra intresseavvägningenutifrån en samlad regionalpolitisk bedömning. Den samordning som skulle uppnåsom utredningens förslag genomförs torde knappast ha nägon positiv elTekt pästruklurralionaliseringen. Lånsstyrelsen i anför att lantbmksnämnden ilänet föror- 1978/79:85 70 dar ell administrativt förfarande - liknande del som nugäller - varigenom pä enklasi möjliga sätt skall kunna göras en prövning avförvärvels förenlighet med de jordbrukspolitiska reglerna. i län anser atl den avulredningen eftersträvade samordningen kan ske utan alt staten åläggs attansöka om förvärvstillstånd. avstyrker därför utredningensförslag i denna del och föreslår all del nuvarande undantaget för statensförvärv behälls. KFkonstaterar att man genom de föreslagna reglerna vinner en viss enhetlighet ibedömningen och atl del är positivt atl statens affärsdrivande verk jämställsmed andra företag. Förslaget medför dock ett ökat administrativt förfarande.Enligt KF:s mening har utredningen inte styrkt att fördelarna övervägernackdelarna. KF vill därför inte tillstyrka förslaget i denna del. Kammarkollegiet ställer sig kritiskt till förslaget ochpekar pä konsekvenserna vid försäljning av egendom som tillfallit allmännaarvsfonden. Ett förfarande enligt förslaget där en köpare, som genom beslut avlänsstyrelsen eller regeringen har förvärvai en arvsfondsfastighet, skall varaivungen att ansöka om förvärvslillstånd hos lantbruksnämnd leder till två olikaförvaltningsförfaranden - det ena enligt förordningen om försäljning av statentillhörig fasl egendom m. m. och det andra enligt jordförvärvslagen. Ettsådant handläggningsförfarande är enligt kollegiet olämpligt och kan ävenbeträffande arvsfondsfastighet leda till att regeringen kan fatta olika beslutrörande samma försäljning. Om man trots det ovan sagda inför bestämmelser omtillståndsprövning för förvärv av arvsfondsfastighet, bör ett sådant beslulföregås av förslag lill ändringar av den nuvarande försäljningsordningen. Dettorde dock enligi kollegiet vara svårt att finna ett annat förfarande somfyller samma förvaliningsrättsliga krav som del nuvarande. I detta förfarandeär arvsfondens och jordbrukels inlressen förelrädda av jämställda myndigheterpå så säll, atl konflikter dem emellan som de inte kan lösa själva skallunderställas regeringens prövning. Utredningens förslag att vissa kommunala förvärv skallvara underkastade prövning enligt jordförvärvslagen har föranlett delademeningar bland remissinstanserna. Till dem som ställer sig posiliva tillförslaget hör lantbruksstyrelsen, , länsstyrelserna I ,, , , , , ochÅlvsborgs län. , , kommunförbundet, och .