prop · G203180 · 1978-12-31 00:00:00 — Vid en sammanvägning av skilda synpunkter måsle enligt minmening både de nalurvelenskapligl-tekniska ämnenas roll och bamkunskapensställning lillmälas stor vikt. Debatten om de naturvetenskapliga ämnena har fåll endelvis oriktig vinkling genom atl man ofta utgår från en påstådd brist påtekniker och nalurvelare . Den finns emellertid inle något somlyder på en sådan brisl. Enligt tillgängliga uppgifter från SCB råder sedanflera år tillbaka god tillgång på lekniker och naturvetare. SCB:s prognoserfördel närmaste decenniet visar en liknande situation. Del finns givetvis inleheller någon direkt koppling mellan lid för nalurvelenskapligl-tekniska ämnen igrundskolan och elevemas senare yrkesval. Däremoi är enligt min mening två andra aspekterbetydelsefulla. Hur naturvetenskapligt tekniska frågor behandlas och hur olikaproblem löses berör inle längre enbart specialområden eller begränsadedetaljfrågor. Valel av alternativa lösningar påverkar varje människas dagligaliv nu och . Avgöranden kan inte lämnas över till specialister inombegränsade områden eller avgöras inom en elitbetonad grupp av experter.Velenskapliga frågor har under de senasle decennierna blivit och måsle blipolitiserade i den meningen atl inrikiningen måste avgöras efter en bred samhälleligdebait. Inte minsl har miljö- och energidebatlema åskådliggjort detla. Ett starkt demokratiskt argument talar därför för allskolan ger alla en insikl i problemens dimensioner, en uppfattning om vilkaproblem del gäller, deras sammanhang, deras avhängighet av mänskligaprioriteringar och det pris i form av uteblivna andra fördelar som den enaeller andra lösningen kan föra med sig. Det finns också ett viktigt metodiskt argument för atl denaturvetenskapligt-tekniska ämnena skall ha en stark ställning i gmndskolan.Teori Prop.1978/79:180 76 och praktik, förklaring och tillämpning, kan inom dessaämnen variera på ett naturiigi sätt. De kan ges en starktlaborativ-experimentell inriktning, bygga på iakttagelser och slutsatser urdessa. Lärama har i dessa ämnen relativt lätt all undvika ett ensidigi verballundervisningssätt, som innebär svårigheter för stora elevgrupper. Iniemationella studier har framhävl betydelsen av attnaturvetenskap och teknik behandlas som en enhet vid undervisningen. Dennaenhel måsle framstå tydlig för elevema både i början och vid slutet av ettavsnitt. Teori och lillämpning måste också vara intimt förbundna. Enundervisning där della samband inie sländigi framgår förfelar sitt syfte.Undervisningen måsle också vara en förberedelse för en krilisk och akliv roll iatl forma samhälls- och arbetsmiljö. Nalurvelenskaplig-leknisk undervisning kandärför inle isoleras från samhällsvelenskaperna. Samlade arbetsområden och ellinliml samspel mellan lärarna inom blocken samhälls-och naiurorienierandeämnen är yllersl angelägna inte minst ur de naturorienterande ämnenas egensynpunkt. Undervisningen mäsle spela en aktiv roll i atl förbereda för deprocesser som behövs vid produklion ocksä i liten skala, för den "mjukateknologin", för all ge prioritet åt produktionsmetoder som skyddarmiljön. Den inriktning jag angett bör betyda en orientering borlfrån traditionellt upplagt stoff i främst fysik och kemi. Åtskilliga läromedelhar fortfarande kvar en besvärande ämnescenlrering, brisl på utblickar och högabstraktionsnivå och abstruklionsläthet. De är utformade förspecialistutbildningar, inte för all verku moliverunde i en allmänmedborgerlig uibildning. För ull gurunleru tillräckligt ulrymme i skolan förnaturorienterande och tekniskt stoff bör limplanen innehålla rikiiider försloffets huvudsakliga fördelning på en sumhällsorienierande och ennalurorienterande-teknisk seklor. Sådana riktlinjer är ungelägnu inte minst påmellanstadiet. Jag har därför i samband med timplaneförslagen sådanalider (avsniii 4.6 och 4.7). Vid den sladievisa fördelningen av huvudmomenl börtekniska momenl också ingå i kursplunerna för låg- och mellunsiudiernu. Tiden för naturorientering på mellanstadiet bör varadensamma som . Minskningen av liden för orienteringsämnen för all geulrymme för friu ukiiviieler bör således inte beröra den naiurorienierandeundervisningen. För ämnesgruppen biologi, fysik, kemi och leknik påhögstadiet bör rikt-tiden vara 15 veckolimmar. Detla innebär en ulökning medtvå veckolimmar. Jag anser att dessa timmar bör komma teknik lill godo. Förden samhällsorienterunde resp. den naturorienterande-lekniska sektom börgällasärskilda mål och huvudmoment. Ett sumurbele över sektorsgränsemu är emellertidockså ungelägel av de skäl som flera remissinsianser anförl. Kursplanerna bördärför kompletteras med exempel på sådana övergripande arbeisområden. Del ärhär särskili viktigt all miljöfrågorna betonas. Vad gäller religionskunskapen föreslår SÖ alt detta ämneupphör 1978/79:180 77 att existera självständigt med egna mål och huvudmomenl.Vidare föreslår SÖ att möjligheten till befrielse enligttillämpningsföreskriflemu lill 27 § skollagen slopas. Sammanlagl befriades 180 elever i hela lundet. Jugräknar med all det även i fortsällningen kommer att resas krav på atl vissaelever skall befrias från skolans religionsundervisning. Sådunu kruv bör även ifortsällningen lillgodoses. Del bör vura möjligt atl finna prakliska lösningarsom tillgodoser dem. I de fall en elev befrias från dellagande i skolansreligionsundervisning måsle därför enligt min mening undervisningen även iforlsällningen planeras så att religionskunskapen berör speciella leklioner. En inlegralion av religionskunskap enligt SÖ:s förslagtillstyrks av ungdomsråd, som menar alt elevema lättarekommer all förstå en livsuppfattning när de får se den i sitt naturligasammanhang. utbildningsnämnd betonar alt humanister ochnalurvelare med fördel bör kunna arbeta lillsammans med de storaöverlevnadsfrå-gomu, intemalionella rättvisefrågor, kapprustningshot och deekologiska sambanden. Religionskunskap bör därför enligt nämnden varaintegrerat med andra ämnen. Kyrkobrödema finner religionsundervisningens integrering iblockel orienteringsämnen i och för sig lämplig och ägnad att undanröja riskenför alt ämnel uppfattas som isoleral. Förbundet vill dock att läroplanen skallinnehålla en beslämmelse om minimiantal timmar. menaratl onödig ämnessplittring måsle motverkas och instämmer beträffandeönskvärdheten av samverkan mellan olika ämnen och lärare. Däremot kan nämndeninte acceptera ett ulplånunde uv de olika orienleringsämnenas karaklär ochprofil. Liknande slåndpunkl inlur Förbundel kristendom och skolu. Somjag tidigare förordat bör särskild lid anges fördensumhällsorienie-runde seklorn. Religionskunskap bör ingå i denna. Del ärviktigt all elevernas frågor om liv och död, mening och meningslöshelverkligen las upp av skolan och inte skjuts undan lill del man inle hinner med.Del är också nödvändigt, med lanke på den ökade religiösa mångfalden isamhället, markerud både av invandrare med andra religiösa traditioner än desvenska och av s. k. nyandliga rörelser, att del svenska kristna arvetkonfronteras med andra religiösa traditioner. Studium såväl av den svenskakrisinu iradilionen med i cenirum som av andra religiösa iradilionermåsle ges molsvarande ulrymme i läroplanen som . menarall SÖ:s förslug lill kurspluni svenska innebär en nedvärdering av sysiemaiisk inlärning av baskunskaper ochiräning av basfärdigheler, i.ex. tala, läsu och skriva. Föreningen hyser oroför ull dellu synsull kun komma alt missgynnu särskilt de barn som har mindregoda möjligheter till akliv språkutveckling. Över huvud lagei är 1978/79:180 78 kriiikenav behandlingen av kommunikationsfärdighelerna tala, läsa och skriva myckelframträdande i remissvaren. Som jag lidigare anfört måsle stor vikt i skolanläggas vid träningen av gmndläggande färdigheter. Liksom för malematik måsleskolans insatser vägledas av strävan att ge alla elever möjlighet atl uppnå engod läs- och skrivfärdighet. Material med della syfte bör genom SÖ:s försorgställas till skolornas förfogande. målkrilerium med samma klarhel somföreslagits inom det tidigare omnämnda bör eftersträvas. Attelevernas räll alt få goda färdigheier i all tala, läsa och skriva betonas,får dock inle undanskymma den roll som litteratur, saga, drama och bild ocksåspelar för elevernas personlighetsutveckling. Jag vill liksom SÖ betona denroll litteratur bör få spela i svenskundervisningen. Lilteraluren ger näring ätspråket och är en av förutsättningarna för en begreppsutvecklandespråkundervisning. Svenskasom främmande språk uireds av SÖ. harföreslagit all särskild kursplan uiarbelas. Frågan bör prövas i samband medSÖ:s översyn av del nu framlagda förslagei. SÖhar föreslagil all leckning byter namn lill bild. Med få undantag tillslyrksförslaget av remissinstansema. Jagfinner också all det nya namnet bätire uttrycker ämnesinnehållet. Bild börsamlidigt införas som ämnesbeleckning i gymnasieskolan. Jaghar föreslagit atl musik på högsladiel skall äga rum idelad klass. Det bör uppdras åt SÖ all överväga om detla föranleder ändradkursplan. Vadgäller den allmänna frågan om kursplanemas innehåll har remissinslansemabidragil med ell slorl antal synpunkter. Nordiska ministerrådets sekretariatför kullurelll samarbele har påpekal atl regeringama i länderna förbundit sigatt främja kännedom om de nordiska ländernas språk, kultur ochsamhällsförhållanden. liksom framhåller att det finns grundför en obligatorisk undervisning om totalförsvaret genom beslut omen sådan (prop. 1962: 74, SU 1962: 62, rskr 1962:171). Totalförsvarethar en vikiig funklion i samhällel både ekonomiskt och personelll. Även avdella skäl förijänar loialförsvarel enligi min meningen plals i undervisningenom vårt samhälle. 1 sumbund med all frågor om totalförsvaret tas upp i skolansundervisning bör också frågor om fredsfoslran och konfliktlösning belysas. Remissynpunkternabör beaktas av SÖ då förslagen lill kursplaner 1978/79:180 79 omarbetas.De nordiska inslagen bör förslärkas. Omarbetningen bör ske i samråd medpersonalorganisationema. Ämnesföreningama bör dessulom beredas tUlfälle alt gesynpunkter. Det ankommer på regeringen att slutligt ta ställning till ochfastställa kursplanema. Iett kapitel om arbetssätt tar SÖ upp vissa principiella beskrivningar av hurarbetel kan läggas upp. På de flesta punkter innebär detta enligt SÖ ettförtydligande av principer i Lgr 69. Utgångspunktenhar utsatts för viss kritik. En diskussion av arbetssättet borde, har manmenat, inle utgå från principer i Lgr 69 utan från en uppföljning av ochutvärdering av om dessa principer fungerat väl och vad som eventuellt hindratderas genomförande. anför exempelvis atl det hade varitvärdefullt om SÖ i samband med läroplansöversynen närmare hade redovisat deerfarenheter som man fått inom det pedagogiska forsknings- ochutvecklingsarbetet av hur skolarbetet förändrats, vilka hinder och svårighetersom har funnits och vilka förutsättningar som måste vara uppfyllda för atl ettlokall ulvecklingsarbete skall komma igång. Ensådan utgångspunkt, som bör vara naturlig i framtida läroplansöversyner, hadeunderlättal remissinstansemas ställningstagande. I slort vinner emellertid denutveckling som SÖ föreslår allmän anslutning. SÖ betonar således ettundersökande och experimentellt arbetssätt, verklighels-förankring,probleminriktning, fårdighetsulveckling, individualisering, samarbete,medinflytande och medansvar. /SRmenar, att de pedagogiska tankegångarom arbetssättet i skolan som SÖ redovisarär allmänt vedertagna. Störsla hindret för ett genomförande är brisl påresurser i form av tid, lokaler och läromedel, utbUdning och fortbildning avskolans personal, skolledningens dimensionering etc. TCO ser förslaget som ettviktigt bidrag till skolans utveckling. Det är, menar TCO, en ganska allmänuppfattning bland lärama all goda resultat kan uppnäs genom aUläraren enbarl förmedlar eU stoff till eleverna. Del finns risk för aU enensidigi lärariedd undervisning, styrd av detaljerade kursplaner och alltomfaitande läromedel, passiviserar eleverna. Liksom /SR betonar TCO starktall insaiser i form av fortbildning, lokaler elc. är en förutsättning för aUarbeissäiiel skall utvecklas. SÖ:s förslag stämmer också val överens med detankegångar som vägledde SlA-ulredningen och som behandlades vid riksdagensbeslut om skolans inre arbete. Förslagenanknyier lill en lång tradition. De överensstämmer i allt väsenUigt med vadsom hävdades debati och i den lidens 1978/79:180 80 Tankegångarna har sedan återkommit i uiredning efterutredning. Remissopinionen visar au förslagen nu också har blivit allmäntaccepterade. De bör därför i huvudsak kunnu vuru vägledande förulvecklingsarbete och fortbildning. Somen allmän riktlinje för utformningen av läroplanens kommenlartex-ler bör gällaall de bygger på konkrela exempel. Ord som verklighetsförankring, undersökandearbele och probleminriktning är vaga. Ofta lorde del vara så all riktlinjer avdetta slag är tänkta för vissa ämnen men sedan lanseras generellt. De blirsvepande generaliseringar och får lält något slagordsmässigl över sig. Del ärav siörre värde att i kommentartexterna ge konkreta beskrivningar av olikaarbetssätt, deras förulsältningar, problem och resultat. Verklighetsförankringär exempelvis ett mångtydigt begrepp. Det är svårt atl ulan vidare inse desskonkrela konsekvenser i vilt skilda ämnen som engelska, musik, idroll ochhisloria. Det är inte heller klart vems verklighetsuppfattning som skall gälla.Bamets uppfattning skiljer sig från den vuxnes. Olika ideologier ochlivsåskådningar ger olika tolkningar av verkligheten. Inom skilda socialgrupperupplevs den olika. Rentallmänt bör det i de flesla situationer vara rimligt atl utgå från elevernasverklighetsbild, att bygga vidare på deras egen nyfikenhet och deras egnafrågor. Den välstrukturerade kunskapsmassa som finns samlad inom olikatraditionella ämnen får aldrig vara startpunkt för skolarbetet. Men likaviktigt är att undervisningen sedan för eleverna vidare och vidgar derasverklighetsuppfattning ulöver det provinsiella och rum. Till verklighetenhör inte bara samhälle och natur utan också känsloupplevelser, kulturliv,livsåskådningar och ideal av skilda slag. 1sammanhanget villjag citera som uttalar följande: Samhälls-och verklighetsförankring skall i högre grad än nu vara grunden förskolarbetet. Men verkligheten uppfattas olika under olika utvecklingsstadier.Abstraktion och systematik kan inte helt uteslutas. All verklighel kan inleuppfattas genom praktisk erfarenhet ... Ett experimentellt arbetssätt,uppläcktspedagogik, kan förordas i stor utsträckning. Det kan i lyckliga fallöka vetgirighet och intresse för studierna. Men skolan måsle också visa vägentill böckema, där många människors erfarenheter och kunskaper finns samlade. Underlång tid har debatten om skolans arbetssätt gällt balansen mellan teori ochpraktik. Diskussionen har ibland varit oklar, eftersom ordet praktik använts iåtminstone tre olika betydelser. Delshar praktik betytt praktik i arbetslivet utanför skolan. Att kontaktema mellanskola och arbetsliv vidgas är väsentligt och en omfattande försöksverksamhetmed praktisk arbetslivsorientering under sex tiU pågår. Somjagsenare kommer att förorda måste denna verksamhet bli en del av den nyaläroplanen. Prop.1978/79:180 81 Dels har mer praktik ibland betytt utökat timulrymme förvissa ämnen som betecknas som praklisku, t.ex. slöjd och hemkunskup. 1jämförelse med Dunmurks och - resp. -reformerude skolväsende har det svensku redan nu belydligt mer"praktiska" ämnen som obligaiorisku i skolan. En ulökning påtimplunen är inte möjlig åtminstone på högstudiel med hänsyn lill andru inslugsom också måste ingå i kursplanerna. För del iredje har ulökad praktik betytt ett förändralarbelssäil i skolans ämnen, där iakiiagelser. leori och lillämpning vurvas. Detkun enligt min mening varu ett värdefulli arbetssätt för elevema ull fälillägnu sig kunskup genom alt själva få erfara, reflektera och pröva. Det äremellertid långl ifrån tillämpligt inom allu omiåden. Ingen människa kan fådirekl erfarenhet UV ullling. Elevernu måste därför ocksä läru sig tu del uvundras erfarenheler även om del blir en begränsad kunskap pä teoretisk grund.De mäste lära sig ulnyitju böcker och bibliotek. Teoribildning - ull elevemu får dru slulsaiser uv sinuiukllugelser och atl de får lära sig inse samband i sumhälle och nutur - ärnödvändig i skolun. har undervisning alllid inneburil en starktendens all del teoretiska tagit överhanden. Eleverna har ibland enbart fåttta del av andras iakttagelser på boklig väg. För alt vinna tid har iakttagelseroch experiment begränsats och tillämpningarna kan ha uteblivit. För många eleverleder ett sådunt ensidigt urbelssätl lätt till skoltrötlhet. Jug anser det därför väsentligt att ett undersökande ochexperimentelll arbete ges stort ulrymme. Ytterligare ett förhållande av grundläggande betydelse förskoluns urbetssäll måsle betonas. Skolan kan aldrig få utgå ifrån atl ett ochsamma urbelssätl passar alla elever. Den individualisering som skolaneftersträvar kan innebära att olika elever får olika för ull läru signågot. Den kan också varu en individualisering av stoffet, eniniresseindividualisering. Hela skolans program av lillval, fria aktiviteteroch elevvalda lemun och "överkursuppgifter" av olika slag syftar tilldetla. Men, och det är särskilt vikligl alt framhäva i detta sammanhang, enindividualisering måste också innebära ett individualiserat arbelssäil. Detfinns inget studiesätl som är det bästa för alla elever. Skolan måslerespektera detla liksom den måste respektera atl ingen metod är den bästa förullu lärure. Hemuppgifter för elevema utgör en del av skolans arbetssätt.Utbildningsutskottet anförde i sitt betänkande 1975/76:3 bl.a. atlhemuppgifternas syfte kan vara atl utveckla goda arbetsvanor. Atl lära elevernaall la ansvar för en uppgifi, avpassad efter deras individuella förmåga är,enligt utskotiels uppfaiining, en väsentlig del av den karaklärsda-ning somskolan skall ge. Enligi min mening är del viktigt att skolans personal,elever och föräldrar inser, att hemuppgifter är en del av skolarbetet, som ärav belydelse för elevens utveckling. Dessa uppgifter måste planeras noggranntoch uppfölj- 1978/79:180 82 ningen i skolan är nödvändig. SÖ bör ges i uppdrug allomurbeia gällande anvisningar så all nyu anvisningar kun lillämpus fr.o. m.läsårel 1980/81. Nivågruppering diskulerus av några remissinstanser. Frågunom oliku grupperingur i skolan vur föremål för ingående diskussion i sambundmed uiredningsurbetet om skoluns inre urbete. Utbildningsulskollet konslulerade (UbU 1975/76:30), ullnivågruppering kun varu moiiverud för all ge lillfälle lill sysiemaiiskIräning i därför lämpude delur av olika ämnen. Uiskotiei underslrök vikten avull sådan gruppering blir kortvurig och i varje fall inte överstiger en lermin.Riksdugen unslöl sig till dessu bedömningar. Jag delar de bedömningar som lidigare kommii till uUryck.Nivågruppering kan vara nödvändig för ull effeklivi kunnu iräna in vissafärdigheier. Tillämpad eller i flera ämnen kan den emellertidvara lill uppenbar skuda både för inlärningen och för elevernas självkänsla. 1skolarbelel är del nödvändigi all ulgä ifrån att klasser och arbetsenheierskall vara helerogenl sammansulla. Kommenlarmalerialel lill läroplanen böråterge slällningslagande. Del är vikiigt alt betona nivågrupperingensbåde för- och nackdelar liksom den övre lidsgräns som . 6.2 Temastudier och projektarbeten I avsnilien om lillval och limplaner för SÖ fram förslagom projeklsludier i skolan. SÖ menar all ett projeklinriktai arbele efter hand kommerall bli vanligt förekommande under en stor del av skolveckan. För atl slimuleratill en snabbare uiveckling av delta sätt atl arbela föreslår SÖ atl en vissdel av tiden för undervisning i de obligatoriska ämnena avsätts för sådaniprojektinriklat arbete. Anmärkning om detta bör enligt SÖ införas ilimplanerna. Någon begränsning av liden för projeklsludier föreslås inle. Remissinslansema är i allmänhei positiva till allprojektarbete utvecklas i skolan. TCO menar att projektarbele överämnesgränserna är en av de vikligaste delama i en förändrad grundskola. TCOstöder därför förslaget att tid anslås för probleminriktade studier avprojektkaraktär utan atl man anger hur lång denna lid skall vara. RHS anser attdet föreslagna arbetssältel har stora förtjänster, men att det tillhör den typav pedagogiska reformer som svåriigen kan kommenderas fram. Obligatoriskaprojektstudier avvisas av /SR. Projektstudier förekommer, anför man, redani dag i på initiativ av lärare och elever. Ett åliggande om altgenomföra projeklsludier skulle strida mol den pedagogiska friheten förlärarna och dessulom iroligen motverka den positiva inställning tillprojektstudier som finns hos många lärare och elever. /SR betonarockså att projeklsludier förutsätter goda kunskaper. Det är, menar mansamtidigt, dock en fördel atl lära sig lillämpa sina kunskaper i olika projekt.Samma bedömning framförs av kommun m. fl. 1978/79:180 83 Atl del finns problem med det föreslagna arbeissäiielframhålls dock också av mångu. TCO menur all lärure och elever behöver slöd iform uv läromedel, lokaler, utrustning, fortbildning m.m. om projekt skallkunna igångsättas och genomföras. Inget försök atl uireda vad projeklsludierkan innebära görs enligt TCO av SÖ. uttalar, attSÖ tycks hu fruktat en föråldrad, lärarslyrd undervisning som tar all lid lillämnesbundel faklainlärande. Motsatsen, skriver man, tycks numera i mångautbildningar vara osirukiurerade projeklsludier som resullerar i kollage.Förarbeiei är ofta klipp av fakta, inle bearbelning av fakta.Svensklärarföreningen och skoldirektion framhåller, att det är storrisk all svagpresterande elever kommer borl och inte får den systematiskaträning de behöver. All lärarutbildningen inte är inriktad mol projeklsludierframhålls av bl. u. kommun. Vid ett ställningstagande till förslagen är del enligt minmening nödvändigt alt hålla isär tre olika frågor nämligen 2 hur stoffet iskolan grupperas 3 med vilkaarbetsmetoder sloffei behandlas. harjag behandlat stoffvalet i skolan. Föratl kunna skapa motivation i en lonårsskola är det nödvändigt att i belydligtstörte utsträckning än nu gå elevernas intressen till mötes eller möjliggöraför skolan att hos eleverna ulveckla olika intressen. Den gemensamma kurseninom de obligatoriska ämnena måste därför kunna beskäras till förmån för olikafördjupningsuppgifler inom ämnena. Tiden för fördjupningsstudier bör, somjagtidigare motiverat, beräknas . Tillsammans med tidför tillval och för fria aktiviteter ökas därmed det fria sludievalet inomskolan. Att lid på detla sätt avsätts för elevemas fria val är entim- och kursplanefråga. Den berör inte arbetssättet. I analogi med vad somsedan år 1966 gällt för gymnasieskolan, där molsvarande arrangemang fmns,harjag använt termen temasiudier. Stoffgrupperingen i sin tur har ulföriigt diskuterats itidigare läroplaner. Vid en utpräglad ämnesundervisning är stoffet ordnat iämnen, vart och ett med sin egen systematik. Ämnets område är klart avgränsat.Olika moment sammanhänger med och bygger på föregående. Detta ger, enligt demelodiska anvisningarna i 69, reda och stadga åt undervisningen. Stoffetblir nära knulel lill lärarnas utbildning, vilkel underlättar en konkret ochsakriktig behandling. minskas emellertid, som framhålls ianvisningarna till Lgr 69, möjlighetema aU låta eleverna tillägna sig tillräckligtmångsidiga föreställningar, begrepp och erfarenheter. Många elever har svårtatt fatta sammanhang mellan ämnen när dessa presenteras isolerade. Man hardärför ibland lagt tonvikten vid olika enheter inomämnet, s. k. arbetsområden. I andra sammanhang har läroplanema använi uttrycken 1978/79:180 84 intresseområdeneller arbeisområden för att markera stoff som eleverna kan överblicku ochbearbela på egen hand. Hänsyn lill de olika ämnenas systematik har fån träda ibakgrunden. k. samlad undervisning går man inte ut ifrån ett ämnesindelat stoff utanbygger upp undervisningen kring valda stoffenheler i den form eleverna mölerdem uie i livet.