prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — Liksom i tidigarelångtidsbudgetkalkyler uppvisar dessa en betydligt snabbare expansionstakt ände statliga konsumtions- och investeringsutgifterna. Gjorda åtaganden påfolkpensioneringens, biståndspolitikens och bostadspolitikens områden är 1978/79:150 Bilaga 2 67 här av stor betydelse. Den betydande ökningen avutgifterna för statsskuldräntor bidrar också starkt till den högre ökningstakten. Till följd av långtidsbudgetensberäkningsmetodik borde man kunna förvänta sig att budgetunderskottetsuccessivt skulle minska. Denna metodik innebär bl. a. att utgifterna förnäringspolitiska satsningar förutsatts minska kraftigt. Härtill kommer attinkomsterna växer relativt sett snabbare än utgifterna. Den saidoförbättringsom följer av dessa omständigheter är emellertid inte tillräcklig för att vägaupp transfereringarnas utgiftsautomatik och de växande statsskuldräntorna. Variationer i de antaganden rörandeden framtida pris- och löneutvecklingen m. m. som legat till grund förlångtidsbudgetkalkylen påverkar inte i avgörande grad saidoutvecklingen. Omantagandena ändras så att ökningstakten av lönesumman resp. priserna förutsättsligga på en högre eller lägre nivå med bibehållen reallönestegring påverkassåväl statsbudgetens inkomstsida som dess utgiftssida med i stort settoförändrade budgetunderskott som resultat. Om skillnaden mellanlönesummeökning och inflation antas bli mindre och reallöneutvecklingenföljaktligen ogynnsammare blir följden något ökande budgetunderskott. Avlångtidsbudgelkalkylen kan emellertid dras slutsatsen att de statligabudgetunderskotten blir bestående på i stort sett nuvarande nivå med de förutsättningarsom gällt. Realistiska alternativa antaganden rörande den framtida ekonomiskautvecklingen rubbar inte i någon avgörande grad denna slutsats. Totalbudgetens utvecliling /79 - 1983/84 (Milj. kr., löpande priser) 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 Inkomster 117686 129626 142600 153200 163200 173700 Utgifter 159978 177829 190800 202 100 212 100 223900 -42292 -48 203 -48200 -48900 -48 900 -50200 Långtidsbudgeten innehåller numeraäven ett avsnitt om den finansiella titvecklingen i socialförsäkringssektorn.Vidare belyses statens finansiella sparande, dvs. statsbudgetens saldo medavdrag för finansiella transaktioner såsom långivning och aktieteckning.Eftersom de samhällsekonomiska effekterna av saidoförändringar inomsocialförsäkringssektorn och vad avser statsbudgeten i väsentliga hänseendensammanfaller bör staten och socialförsäkringssektorns finansiella sparande sestillsammans. Statens negativa finansiellasparande beräknas växa något i nominella termer och beräknas uppgå till 40300milj. /84 (tabell 21). Statens fmansiella sparande 1978/79-1983/84(Milj. kr., löpande priser) Prop.1978/79:150 Bilaga 2 Under den framförliggande periodenförutses socialförsäkringssektorns överskott, som helt domineras av AP-fonden,öka ungefär i takt med den antagna prisutvecklingen. Sparandet kan beräknasuppgå till . Statens ochsocialförsäkringssektorns sammanlagda finansiella sparande enligtlångtidsbudgetkalkylen framgår av följande tabell. Statens och socialförsäkringssektornsfinansiella sparande 1978/79 1983/84 kr., löpande priser) 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 -36200 -39100 -39200 -40300 + 15400 +16400 +17200 +17900 +18900 +19900 -17600 -19800 -21900 -21300 -20300 -20400 Staten och socialförsäkringssektornutvisar sammantagna ett betydande sparandeunderskott underlångtidsbudgetperioden. Till följd av den föreslagna höjningen av ATP-avgiftenförväntas en liten förbättring i långtidsbudgetperioden. Eftersomkommunerna av institutionella skäl över visar ett finansielltsparande som ligger kring noll innebär detta att den offentliga sektornsnegativa sparande kvarstår. Statens och socialförsäkringssektornsfmansiella sparandeunderskott i procent av BNP (Löpande priser) Ställda i relation till den antagnatillväxten av bruttonationalprodukten utvecklas statens ochsocialförsäkringssektorns finansiella sparande enligt långtidsbudgetkalkylen pådet sätt som framgår av tabell 23. Mätt på detta sätt minskarsparandeunderskottet något . Det finansiella sparande somframkommer i långtidsbudgeten kan även jämföras med motsvarande beräkning ilångtidsutredningen (LU). I LU:s huvudkalkyl anges att ett positivt finansielltsparande för den konsoliderade offentliga sektorn om ca I miljard kr. skullevara konsistent med den av LU förutsatta relativt gynnsamma reala utvecklingen.Detta sparande är ca . högre än enligt långtidsbudgetens kalkyl. Differensen mellanlångtidsbudgetens och LU:s kalkyler beror i huvudsak på tre faktorer: LU harantagit vissa skatteökningar, som inte ingår i långtidsbudgetkalkylen. LUbygger på en äldre utgiftsbedömning än långtidsbudgeten. Slutligenskiljer sig LU:s antaganden främst beträffande lönesummans utveckling någotfrån långtidsbudgetens mera schablonmäs- Prop.1978/79:150 Bilaga 2 69 Dessa tre faktorer ger en skillnad i finansiellt sparande omca . Att differensen mellan LU och långtidsbudgeten endast blirdrygt . beror på att LU inte kunde beakta den höjning avATP-avgiften som regeringen föreslagit och som verkar i motsatt riktning. 3 De statsrinansiella perspektiven på De betydande insatser för arbetsmarknads- ochindustripolitik som varit ofrånkomliga har i hög gradpräglat utvecklingen av statsutgifterna. Härtill kommer att de automatiskaeffekterna av redan fattade beslut, framför allt i fråga om inkomstöverföringarav olika slag, verkat starkt pådrivande på utgiftsutvecklingen.Inkomstunderlaget har också utvecklats långsamt. Totalt sett har detta medförtstora budgetunderskott. I den konjunktursituation som rått hardessa stora budgetunderskott varit förenliga med och i vissa avseende varit enförutsättning för en stabil samhällsekonomi. som budgetunderskottenkan ses som ett uttryck för att finanspolitiken varit relativt expansiv börbetonas att stor restriktivitet har iakttagits vad gäller den statligakonsumtionen, dvs. statens egen direkta efterfrågan på varor och tjänster. När kapacitetsutnyttjandet i den svenska ekonominnu successivt återgår till en mer normal nivå är emellertid budgetunderskottav den storleksordning som anges i långtidsbudgeten inte acceptabla. Enalltför kraftig underbalansering av statsbudgeten i en situation med ett högrekapacitetsutnyttjande i ekonomin än f n. skulle medföra risker för störningari den samhällsekonomiska balansen. Budgetpolitiken måste således konsekvent inriktaspå att nedbringa budgetunderskottet. Detta är en inriktning som samtligapartier också ställt sig bakom vid behandlingen av budgetförslaget ifinansutskottet. Handlingsberedskapen på det statsfinansiellaområdet måste enligt min mening avse såväl inkomstförstärkandeåtgärder som effektiva åtgärder för att bromsa upp utgiftsexpansionen.Regeringen avser återkomma med förslag till åtgärder för att förstärkastatens inkomster. Det är emellertid för tidigt att nu precisera omfattning ochutformning av de nödvändiga åtgärderna. Den konjunkturpolitiska utvecklingenbör avvaktas innan underlag finns att bedöma hur omfattande inkomstförstärkningarsom behöver vidtas. Vad beträffar åtgärdernas utformning bör bl. a. utredningenom olika former av bruttoskatter avvaktas. I utredningens uppdrag ingår attöverväga bl. a. den s. k. allmänna produktionsfaktorskatten, mervärdeskattensamt arbetsgivaravgifter. Den nödvändiga minskningen av budgetunderskottenkan emellertid enligt min mening inte uppnås enbart med hjälp avinkomstförstärkande åtgärder eftersom alltför stora skattehöjningar riskeraratt ge upphov till nya problem bl. a. i vad avser kostnads- ochprisutvecklingen. 1978/79:150 Bilaga 2 70 Det är således oundgängligt attbegränsa statsbudgetens utgiftsexpansion. Jag vill i detta sammanhang erinraom att förvaltningsutredningen f. n. undersöker hur metoderna för omprövning avtidigare åtaganden skall kunna förbättras. Utredningen väntas avge sitthuvudbetänkande . Jag vill i detta sammanhang något berörastatsbudgetens utgiflsstruk-tur. Som framgår av min redovisning tidigare utgörde statliga konsumtionsutgifterna ca . Härav utgör renaförvaltningskostnader endast en mindre andel. Besparingar genomrationaliseringsåtgärder inom statliga myndigheter är självfalletutomordentligt angelägna. har också omfattande åtgärdervidtagits för att begränsa kostnadsutvecklingen för den statliga förvaltningen.Betydande rationaliseringseffekter har också uppnåtts. I det budgetförslag /80 som regeringen lämnat till harbesparingsalternativ legat till grund för anslagsberäkningen för flertaletmyndigheter. Jag har också kunnat konstatera, att ansträngningarna att begränsakostnaderna och genomföra direkta besparingsåtgärder har mött betydandeförståelse från berörda myndigheters sida. Det är enligt min mening nödvändigtatt även fortsättningsvis genomföra så långtgående besparingar inom denstatliga förvaltningen som inryms inom ramen för en fortsatt effektivmyndighetsutövning. Detta innebär bl. a. att produktivitetsvinster fullt utmåste tas till vara för att begränsa kostnadsutvecklingen. Kraven på myndigheternasplanerings-, budgeterings- och slyrningsrutiner skärps härigenom. Eftersom derena förvaltningskostnaderna emellertid numera utgör en relativt begränsadandel av de totala utgifterna kan den besparingspotential som här finns inteensamt bidra till en avgörande minskning av budgetunderskottet. Statens investeringsutgifter, somdomineras av affärsverkens investeringar, belöper sig till ca 9 miljarder kr.Dessa utgifters tidsmässiga förläggning måste självfallet anpassas till destatsfinansiella och konjunkturpolitiska förutsättningarna. Några betydandelångsiktiga besparingar torde dock vara svåra att uppnå på detta område utannegativa återverkningar för den långsiktiga samhällsekonomiska avkastning somär syftet med den statliga investeringsverksamheten. Den tredje typen av statsutgifter,transfereringarna, svarar för . eller av detotala utgifterna. Transfereringsutgifterna uppvisar dessutom en betydligtsnabbare utveckling än konsumtions- och investeringsutgifterna. Detta berorframför allt på automatiken i åtagandena. Vad gäller utvecklingen av denfjärde typen av statsutgifter -finansiella transaktioner - har denna under desenaste åren i hög grad präglats av de betydande insatser som gjorts till stödför finansiellt svaga företag. Som jag tidigare redovisat kommer insatser avdenna storleksordning inte att vara förenliga med strävandena att långsiktigtminska budgetunderskottet. Samhälleliga behov och prioriteringar förändras övertiden. Prop.1978/79:150 Bilaga 2 71 förnödvändigt att ha en öppen attityd till förändringar på budgetens utgiftssida.1 det finanspolitiska perspektiv som avtecknar sig bör diskussionen gälla hurvi på effektivast möjliga sätt skall disponera de resurser som redankanaliseras via statsbudgeten. Omprövning av löpande program och omdispositionav tillgängliga resurser måste då ske i syfte att öka den samlade välfärden.Härvid bör breda parlamentariska samförståndslösningar eftersträvas. De budgetpolitiska utsikterna innebär självfalletockså att största återhållsamhet måste iakttas när det gäller att ställa kravpå och besluta om nya reformåtaganden . Automatiken i deåtaganden som redan gjorts är sådan att allt tillgängligt utrymme redan ärintecknat. Varje nytt åtagande måste därför finansieras medinkomstförstärkningar eller besparingar. Den inriktning av budgetpolitiken som jag nuangivit är ett nödvändigt inslag i en ekonomisk politik som syftar till attlångsiktigt återställa balansen i vår ekonomi. Jag har tidigare vid mindiskussion av långtidsutredningens överväganden konstaterat att denproduktionstillväxt som kan åstadkommas väsentligen måsteavdelas för ökad export och ökade investeringar. Utrymmet för en ökning avprivat och offentlig konsumtion blir därmed myckel begränsat. Såvälerfarenheterna som långtidsbudgetens kalkyler visar attdet bör vara möjligt att kraftigt hålla tillbaka den statliga konsumtionensutveckling utan att angelägna samhällsbehov därför behöver eftersättas. Enframgångsrik politik förutsätter emellertid också att den kommunalakonsumtionens tillväxt kan bringas ned och begränsas till de områden somenligt eniga politiska bedömningar måste prioriteras dvs. barnomsorg, äldrevårdoch långtidssjukvård. Härav följer all utrymmet för vidgade insatser på andraområden måste bli ytterst begränsat. Jag räknar med att en sådan begränsningav den kommunala konsumtionen kan ske på frivillighetens väg. Om detta intevisar sig möjligt måste andra åtgärder komma i fråga. Såväl långtidsbudgeten som långtidsutredningenvisar entydigt att det stora underskottet i statens sparande måste bringas ned.Endast härigenom kan vi konsolidera samhällsekonomin och säkerställa enekonomisk-politisk handlingsfrihet som gör det möjligt att även på längre siktvärna om sysselsättningen och tillgodose angelägna gemensamma behov. budgetproposition (prop. 1978/79: 100bil. 9, s. 205) framhöll chefen för vikten av attteleverket har tillräckliga möjligheter till resultatutjämning mellan åren. Prop.1978/79:150 Bilaga 2 72 genomsärskilda avsättningar i verkets bokslut under ekonomiskt goda år borde såledeskunna återföras när resultatet försämras. Chefen för kommunikationsdepartementetförordade därför att det, som ett komplement till de konsolideringsmöjligheterteleverket redan har, upprättas en särskild konsolideringsfond för verket.Förslag i frågan aviserades till kompletteringspropositionen. Föregen del vill jag nu anföra följande. 1976/77: 130 med förslag tillriktlinjer för modernisering av det statliga budgetsystemet behandlade jag bl.a. vissa frågor som främst berör förmögenhetsredovisningen för affärsverk ochlikartade verksamheter. I anslutning härtill tog jag också uppaffärsverkskommitténs förslag om att inrätta särskilda resultatutjämningsfonderför affärsverken. Jag anförde därvid att jag inte var beredd att föreslå någongenerell möjlighet för verken att göra bokslutsdispositioner ikonsolideringssyfte. Tillskapandet av sådana möjligheter bör, enligt minmening, prövas från fall till fall. rörelseresultat har under 1970-taletvarierat avsevärt. i början av decenniet översteg resultatetförräntningskravet och verket gjorde i det sammanhanget särskilda avskrivningarmed totalt ca 348 milj. kr. Beloppet inlevererades tillstatskassan i form av återbetalning av statskapital. harresultatet försämrats och förräntningskravet har utan större taxehöjningarkunnat uppnås endast genom upplösning av lagerreserv. Detta hardock haft en negativ inverkan på verkets likviditet. har alltså haft vissamöjligheter att utjämna resultatet mellan åren. De nuvarande möjligheterna äremellertid, enligt min mening, otillräckliga och efter samråd med chefen förkommunikationsdepartementet finner jag att det finns skäl för att de börkompletteras. Jag vill i detta sammanhang erinra om att tidigaremedgivit att en konsolideringsfond inrättas för postverket (prop. 1975/76: 100bil. I, FiU 1975/76:20, rskr 1975/76: 173). I sådana fall då verksamhetsåretsresultat överstiger gällande förräntningskrav bör, efter särskild prövning avregeringen, kunna få avsätta skillnaden mellan faktiskt resultatoch förräntningskrav till en särskild konsolideringsfond. Vid regeringens prövningmåste, för att det faktiska resultatet skall kunna fastställas, givetvis ocksåbeaktas övriga konsolideringsmöjligheter. Avsättningen bör ibokslutet redovisas som en konsolideringsfond i balansräkningen och motsvarandemedel kunna användas som rörelsekapital i verket och härvid tillgodoföras denrörliga kredit som verket disponerar i . Konsolideringsfondenbör sedan vid behov, efter särskild prövning av regeringen, kunna utnyttjas iresultatförstärkande syfte. På detta sätt ökar möjligheterna att tidsmässigtanpassa framtida erforderliga taxehöjningar till växlandemarknadsförutsättningar. Det bör ankomma på regeringen att fastställa denärmare reglerna för konsolideringsfonden för . 1978/79:150 Bilaga 2 73 4.2 Avskrivning av lån Genom beslut av (prop.1977/78:180, NU 1977/78:74, rskr 1977/78: 360) anvisades underfonden för låneunderstöd ett lån om 400 milj. kr. med villkorligåterbetalningsskyldighet till (). Syftetmed lånet var att medverka till att lösa de akuta ekonomiska problem som hadeuppstått i företaget. Det ankom på regeringen att besluta om den närmareutformningen av villkoren för lånet. a. skulle regeringens beslut omutbetalning av lånet grundas på den analys och de förslag som en för ändamålettillkallad kommitté, skogsägarföretagskommittén (1 1978:02), lade fram. Lånethar sedermera ställts till företagets förfogande genom beslut av regeringen den29 , och . Lånet har enligtregeringens beslut löpt ränta. Upplupen ränta som inte harbetalats har lagts till lånet. 1978/79:207 föreslår regeringenriksdagen åtgärder i syftet att uppnå en finansiell rekonstruktion av såväl NCBsom . Förslagen innebär bl. a. att staten förvärvar aktieri de båda företagen. Enligt överenskommelsen skall staten även efterge sinfordran på NCB jämte upplupen ränta enligt det tidigare nämnda villkorslånel.Ifrågavarande villkorslån är inte avskrivet i riksbokföringen. Efter samråd med chefen förindustridepartementet vill jag anföra följande. Att efterge villkorslånet innebären sådan väsentlig ändring av lånevillkoren jämfört med vad som förutsågs iprop. 1977/78: 180 att bör godkänna ändringen. Om godtaratt lånet efterges medför det att den i riksbokföringen upptagnatillgångsposten inte motsvaras av någon reell tillgång. Till följd härav skalltillgångsposten enligt gällande budgetprinciper skrivas av mot fonden föroreglerade kapitalmedelsföriuster. Då behållningen på fonden inte beräknasräcka till för en sådan avskrivning bör ytterligare 400 milj. kr. tillförasfonden /79. 4.3 Utnyttjande av finansfullmakten, m.m. Regeringen har av riksdagenbemyndigats att för /79, om arbetsmarknadsläget kräver det,besluta om utgifter intill ett sammanlagt belopp av 2000 milj. kr. (prop.1977/78: 100 bil. 2, FiU 1977/78: 16, rskr 1977/78:227). 1978/79: 100 bil. 2redovisades de åtgärder som under /79 t. o. m. den 28 december1978 hade vidtagits med stöd av finansfullmakten. För tiden därefter har regeringenutnyttjat finansfullmakten vid ytterligare fyra tillfällen, nämligen den 1februari, , 1979. Genom beslutet utnyttjades fullmakten inom 1978/79:150 Bilaga 2 74 område för byggande avstatliga vägar (190 milj. Genom beslutet den I mars 1979ställdes med stöd av finansfullmaklen sammanlagt 570 milj. kr. Av beloppet avsåg 500 milj. kr.beredskapsarbeten, särskilt för ungdomar, och 15 milj. kr.detaljplaneringsbidrag för bostadsbyggande. Resterande belopp, 55 milj. kr.,avsåg vissa tidigare aviserade järnvägsarbeten, syftande till att motverka effekternaav produktionsminskningen vid AB Svenska Varv (jfr. 1978/79:49, NU1978/79: 17. rskr 1978/79: 115). Genom beslutet den 15 mars 1979utnyttjades fullmakten för tidigare-läggning av beställningar hos svenskavarvsföretag till ett belopp av . Genom beslutet den 20 april 1979utnyttjades fullmakten för byggande av statliga vägar i (65 milj.kr.) samt för byggande av skolor (. ), likaledes i . I min redovisning i åretsbudgetpropsition om hur finansfullmakten dittills hade utnyttjats /79 konstaterade jag att I 670 milj. kr. återstod att disponeraunder detta budgetår. har sedermera i anledning av förslag om anslagför ifrågavarande ändamål på till-läggsbudget (prop. 1978/79: 101 bil. 5)anvisat 130 milj. kr. Genom de nämnda besluten den Ifebruari, samt har ytteriigare 839260000kr. tagits i anspråk. För /79 återstår således av finansfullmakten(I 670000000 + 130000000 -839260000 =) . Regeringen har i prop.1978/79: 125 hemställt om anslag om sammanlagt 960 milj. kr. till följd avbeslut med stöd av finansfullmaklen. Jag vill slutligen erinra om attregeringen på mitt förslag har berett tillfälle att ta del av nyaformer för en samlad redovisning av utnyttjandet av finansfullmakten (prop.1978/79: 100 bil. Regeringens avsikt med det nya systemet, som avses gällafr. o. m. /80, är att genom en samlad redovisning avfinansfullmakten och övriga konjunktur- och arbetsmarknadspolitiskt motiveradebemyndigan-den skall få en bättre överblick än över hur olikabemyndiganden har utnyttjats. Jag övergår nu till att behandlafrågan om en föriängning av det s. k. tillfälliga sysselsättningsbidrag som kanutgå till vissa förelag med dominerande ställning på orten avföretagens lönekostnader och sociala avgifter (prop. 1976/77:95, AU 1976/77:26,rskr 1976/77: 281). Bidraget får enligt bemyndigande beviljas längsttill utgången av juni månad utom såvitt gäller företag inom gruvindustrinsamt special- och handelsstålindustrin som i vissa fall kan beviljas bidragtill utgången av . har 75 %-bidragbeviljats i ett mycket begränsat antal fall. Den förbättring i del arbetsmarknadspolitiska läget somjag räknar med Prop.1978/79:150 Bilaga 2 75 skallfortsätta under nästa budgetår, bör enligt min mening leda till minskadeutgifter inom arbetsmarknadspolitikens område i förhållande till innevarandebudgetår. Även krävs emellertid en fortsatt hög handlingsberedskap.Efter samråd med chefen för anser jag dock att engenerell föriängning av ifrågavarande bidrag inte behövs. Uppkommande fall avpersonalbegränsningar i företag bör i allmänhet komma att beröra ett mindreantal anställda och därmed inte leda till större svårigheter än att de kanbemästras med hjälp av de medel som i övrigt står till förfogande inomarbetsmarknadspolitikens ram. Med hänsyn bl. a. till de utfästelser som enligtriksdagens beslut har gjorts beträffande sysselsättningen vid de mindre ochmedelstora varvsföretagen kan det emellertid inte uteslutas att ett bidragmotsvarande 75 %-bidraget i enstaka fall kan behövas även under åtetstoden avår 1979. Regeringen bör därför inhämta bemyndigande att även underandra få bevilja sådant bidrag i de fall då detta framstår somoundgängligen nödvändigt för att förhindra sådana uppsägningar som kan befarasleda till allvarliga störningar på en lokal arbetsmarknad eller eljest stridermot gjorda utfästelser. 4.4Totalbudgeten budgetåren 1978/79 och 1979/80 Totalbudgetensutgiftsanslag budgetåren 1978179 och 1979J80 I årets budgetproposition beräknade jagtotalbudgetens utgiftsanslag, dvs. bortsett från förändringar ianslagsbehållningar och i disposition av rörliga krediter, till 164 366 milj.kr. för /79. I detta belopp ingick de i propositionerna1978/79:83 och 1978/79: 101 upptagna anslagen på tilläggsbudget II. har sedermera beslutat i dessa frågor. I det följanderedovisar jag de ytteriigare propositioner med anslagskonsekvenser för innevarandebudgetår som lagts fram. 1 intet fall hade fattat beslut föreutgången av . 1978/79: 87 har regeringen föreslagit att staten skall lämna finansielltstöd till () om totalt 835 milj. kr., varav 135milj. avser sysselsättningsfrämjande åtgärder. Regeringen har i prop.1978/79: 104 föreslagit att ca 114 milj. kr. anvisas för all finansielltrekonstruera . 1978/79: 106 har vidare föreslagitsatt anslag för exportkreditbidrag förs upp med formellt belopp. Dessutom harregeringen i prop. 1978/79: 124 föreslagit att 570 milj. kr. anvisas förKockums varvsrörelse m.m. I prop. 1978/79: 125 har begärts anslag påtilläggsbudget III för egentliga statsutgifter om ca 1 765 milj. kr. Regeringenhar vidare i prop. 1978/79: 126 föreslagit att ca 95 milj. kr. anvisas förtidigareläggningar av vissa investeringar m.m. inom ().Regeringen har i prop. 1978/79: 127 föreslagit att 100 milj. kr. anvisas tillåtgärder för att främja sysselsättningen i . Vidare har i prop.1978/79: 165 angående den svenska kapitalmarknaden 1978/79:150 Bilaga 2 76 föreslagits att till teckning av aktier i skall anvisas 18 milj. kr. Slutligen har i prop. 1978/79; 189begärts anslag om 57 milj. kr. för medelstillskott till . Sammanlagthar sålunda beslutats resp. föreslagits utgiftsanslag för /79 om167920 milj. kr. I detta belopp ingår anslaget till oförutsedda utgifter med 7miljarder kr. Exkl. detta anslag uppgår således utgiftsanslagen till 160920milj.