prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — En svensk u-landspolitik kan ha andra uttrycksmedel och konsekvensernär det gäller medelinkomstländer än i fråga om de fattigaste länderna. Men behovet av ett samlatgrepp" föreligger ändå. Härtillhar i hög grad bidragit att på ett Prop.1978/79:100 Bilaga 6 19 alltmersystematiskt och programmatiskt sätt har sammanfattat sina önskemål visavi i-länderna. Klarast har dettaskett i det s. k. aktionsprogrammet för upprättandet av en ny ekonomiskvärldsordning, som antogs vid FN:s sjätte extra generalförsamling dock med en rad reservationer från i-ländernas sida. Detta program kan sägasinnehålla krav på en omstrukturering av deinternationella ekonomiska relationerna till förmån. 1977/78: 135angående riktlinjer för internationellt utvecklingssamarbete och riksdagensställningstaganden därtill (UU 1978/79: 1, rskr 1978/79: 9) ger allmännariktlinjer för en svensk u-landspolitik. Det konstateras i propositionen attbegreppet u-landspolitik har börjat ta formsåsom en samlad beteckning på den hållning, som vi på skilda områden intar till . Man kan därvid iförsta hand vid sidan om biståndet urskilja sådana politiska beslut, somdirekt påverkar . Detta gäller delar av vår handelspolitik,sjöfartspolitik, valutapolitik och övrig utrikesekonomisk politik. Kulturellaförbindelser med hör också dit.Vissa inrikespolitiska åtgärder kan också få konsekvenser för u-länderna.Detta gäller bl. a. delar av vår närings- och arbetsmarknadspolitik. Vid utformningen avsin u-landspolitik på skilda områden bör medvetet söka beakta krav på att länderna itredje världen skall få del av en störreandel av jordens resurser och ett ökat inflytande på beslut, som rör de internationella ekonomiskarelationerna. Dessa krav bör vägassamman med våra egna, mer näraliggande intressen: ekonomisk tillväxt, full sysselsättning, regional balans m.m. Med anledning av prop. 1977/78: 135 uttalade utrikesutskottet, attdet är angeläget "att anlägga ett brett u-landspolitiskt synsätt inomvilket de biståndspolitiska målen fårutgöra en central aspekt" (UU 1978/79: 1). Avvägningen bör bl. a. utgå ifrån att vi vill främja en ekonomisk ochsocial utveckling i u-ländema. Det är med ledning av detta allmännasynsätt som innehållet i en svensku-landspolitik skall utformas. Detta får naturligtvis ske successivt och kommatill uttryck efter hand i propositioner och ställningstaganden. För att underlättaen mera systematisk överblick och granskning av områden, där u-landspolitiska ställningstaganden kan blierforderliga, har regeringen tillsatt ensamrådsgrupp med representanter för berörda departement. Samrådsgruppenskall uppmärksamma de möjliga effekterna för då principielltväsentliga eller politiskt betydelsefulla riktlinjer och ställningstagandenaktualiseras på områden, som berör utveckling. Gruppen inleddesitt arbete . Den ersätter inte det löpande samråd mellanberörda departement, som sker inom ramen för regelbundet återkommande kontakterpå olika områden, som berör . Denpåverkar inte heller gällande ansvarsfördelning mellan departementen. Prop.1978/79:100 Bilaga 6 20 I det följande lämnar jag efter att iförekommande fall ha samrått med de förfrågorna ansvariga statsråden en redogörelse för verksamheter utanföroch delvis innanför det reguljära biståndsprogrammet, som kan anses vara avintresse ur u-landspolitisk synvinkel. För en ytterligare redogörelse för de samlade överväganden, som kan bli aktuella i samband med dessa frågor, hänvisas till resp.ansvarigt departements bilagor. Förhandlingar och åtgärder på det internationella planet harförhandlingsarbetet på råvaruområdet inomUNCTAD intensifierats genom beslutet om det integrerade råvaru-programmet.Detta arbete har bl. a. inriktats på att åstadkomma pris-stabiliseringsavtal eller andra lösningar mellankonsument- och producentländer avseende enskilda råvaror. Endast ettavtal, avseende socker, har slutits. I fråga om ytterligare några råvaror,naturgummi och vete, har avtalsarbetet gått framåt. deltar aktivt iförhandlingarna om programmet. Som råvarukonsument har ett intresse avatt genom stabilare råvarumarknader trygga en långsiktig råvaruförsörjningsamt att motverka tendenserna till ökad bilateralisering av handeln medråvaror. U-landspolitiska skäl ger oss också anledning att tillmötesgå rimligaoch av prioriterade krav på detta område. (Se bil. Inom ramen för det integreraderåvaruprogrammet har separata förhandlingar förts om upprättande av engemensam fond för bl. a. finansiering av buffertlager i anslutning tillenskilda avtal/arrangemang. En sådan fond har utgjort ett avu-ländernas centrala krav i förhandlingarnaom en ny ekonomisk väridsordning. Under CIEC beslöts i princip om inrättandetav en gemensam fond. Vid en återupptagen förhandlingskonferens inovember 1978 inom togs ett steg mot en överenskommelse. Svergie harkonsekvent hävdat att en stabilisering av råvarupriserna genom buffertlagring,där en sådan är möjlig, ligger i såväl producent- som konsumentländernasintresse. De fattigare behov av särskilda åtgärder påråvaruområdet har motiverat vårt stöd till det s.k. andra fönster, som skulle knytastill fonden. Detta program skulle biståndsfinansieras och avser bl. a.diversifiering, forskning och främjande av export. Som komplement till prisstabiliserandeåtgärder på råvaruområdet fortsätterSverige att driva frågan om stabilisering av exportintäkter.Ansträngningarna inriktas på förbättringar avseende IMF:s facilitet förkompensatorisk finansiering samt därutöver särskilda åtgärder, som främstavser att kompensera fattigare för bortfall av råvaruexportintäkter.Dessa frågor övervägs bl. a. inom IMF/. De multilaterala handelsförhandlingarnainom ramen för det Allmänna tull- och handelsavtalet (), den s. k.Tokyo-rundan, är nu inne 1978/79:100 Bilaga 6 21 i sitt slutskede. En ur u-landspolitisksynvinkel viktig fråga gäller i vilken utsträckning förhandlingsresultatet kansägas uppfylla Tokyo-deklarationens utfästelser om särskilda åtgärder tillförmån för . verkar tillsammans med övriga nordiska länderaktivt för att intressen beaktas bl. a. i de koder, som förhandlasfram på det icke-tariffära området avseende subventioner, tullvärde, tekniskahandelshinder, statlig upphandling m. m. De nordiska länderna har även verkatför sådana förändringar i , som är ägnade att tillmötesgåu-ländernas särskilda behov. har ställt sig bakom i-ländernaskrav på att i världshandelssystemet ökad hänsyn skall tas till u-ländernasvarierande utvecklingsnivå (se bil. Resursöverföringsfrågorna spelar en central rolli förhandlingarna om en ny ekonomisk världsordning. Bakgrunden utgörs bl. a. avdet officiella utvecklingsbiståndets reella stagnation ochu-ländernas kraftigt ökade upplåning på företrädesvis kommersiella villkor.Denna utveckling samt det världsekonomiska läget i stort ligger bakom Sverigesinitiativ rörande ökade resursöverföringar, som jag i ett avsnitt något senarekommer att beröra närmare. Utvecklingen på resursöverföringsområdet är avdirekt betydelse för de fortsatta internationella övervägandena rörandeskuldfrågan. Beträffande de fattigare har åtskilliga i-länder, somtidigare har nämnts, nu genomfört skuldlättnadsaktioner. Den fråga på skuldområdet,som är aktuell, avser riktlinjer för framtida skuldkonsolide-ringsaktionerinkl. institutionella arrangemang härför. De senaste årens omfattande upplåningpå kommersiella villkor leder till en anhopning av skuldtjänster under enbegränsad betalningsperiod. Skuldkonsolideringar kan därför visa signödvändiga. Det är då angeläget med smidiga procedurer och sådana riktlinjer pådetta område att största möjliga skydd ges åt u-ländernasutvecklingsansträngningar. Från det monetära områdetkan nämnas att en reviderad stadga har antagits för Internationellavalutafonden (IMF) . Därtill har principbeslut fattats om enhöjning av länderkvoterna samt tilldelningar av SDR med 4 miljarderunder vart och ett av åren 197981. I samband med revisionen av fondstadgan beslötsatt guldets roll inom ett reformerat valutasystem gradvis skulle minska. Blandde åtgärder, som skulle vidtas i enlighet härmed var att en sjättedel av IMF:sguldtillgångar skulle säljas till förmån för . har drygt 5miljarder kr. tillförts som direkt gåva eller lån på mjuka villkor. har ställt sig positivt till att inomramen för beakta särskilda intressen på valutaområdetoch har också en positiv grundinställning till dessa länders krav på ökadelånemöjligheter från valutafonden. anser det därtill motiverat attstödja realistiska förslag om ökat u-landsinflytande i valutafonden. Prop.1978/79:100 Bilaga 6 22 En länk mellantilldelning av särskilda dragningsrätter (SDR) och utvecklingsfinansiering harlänge varit ett u-landskrav. I de valutareformförhandlingar, som har förts,har förklarat sig berett att godkänna en sådan länk, som i första handborde gynna de fattigaste . Den reviderade fondstadgan öppnar intenågra möjligheter till en länk. En reform av IMF, som skulle möjliggöra ensärskild överföring av SDR till , är sålunda knappast att förväntainom . Om sådana möjligheter ändå skulle öppna sig bör Sverigesom verka för att frågan tas upp till positiv prövning. De transnationellaföretagens verksamhet har stort inflytande på det internationella handels- ochinvesteringsmönstret. (Se bil. Företagen spelar också en avgörande roll iden internationella teknologiöverföringen. deltar aktivt i FN:sarbetsgrupp för en uppförandekod för transnationella företag och fäster i dettaarbete stor vikt vid att alla länders och inte minst intressentillgodoses. Vi medverkar också aktivt i det arbete, som pågår inom , föratt upprätta en internationell, universellt tillämplig, uppförandekod förteknologiöverföring. Erfarenheterna har visat att multinationella företagsverksamhet i ibland medfört konflikter med dessa länders egnautvecklingsprioriteringar och intressen. Sådana tendenser bör enligt svenskuppfattning motverkas, som man söker ta till vara de positiva ochutvecklingsfrämjande effekterna av företagens verksamhet. ger vidare bidragtill den tekniska biståndsverksamhet, som bedrivs av FN:s center förtransnationella företag. Detta program syftar till att stärka u-ländernasförhandlingsposition gentemot de transnationella företagen. av världensforskningsresurser satsas i . På inget annat viktigt område äru-ländernas del av världens resurser så liten. Hur skall stärka denegna vetenskapligt-tekniska kapaciteten är huvudfrågan för omvetenskap och teknik för utveckling (UNCSTED), den sista av 1970-talets storatematiska FN-konferenser. deltar aktivt i förberedelsearbetet införkonferensen, som äger rum i . , som i sju sessioner hai; förhandlat om ettnytt regelsystem för havens nyttjande, behandlar en rad problem av särskiltintresse för . Till dessa problem hör särskilt frågan om utvinning avresurserna på den del av havsbottnen, som ligger utanför nationelljurisdiktion. har i förhandlingarnahävdat, att vinsterna från utvinningen i första hand bör användas för attfrämja utveckling. är en god tillgång till de mineraler,som kan utvinnas på havsbottnen av den största betydelse också för i-länderna.Enligt svensk uppfattning bör och mindre i-länder ges en verkligmöjlighet att delta i utvinningsverksamheten. anser vidare attutforskning och Prop.1978/79:100 Bilaga 6 23 utvinningpå den internationella delen av havsbottnen bör regleras av den av FN upprättade internationellahavsbottenmyndigheten. I myndighetens verkställande organ måsteu-länder och mindre i-länder få ett reellt inflytande. 1 praktiken synes nu enighet ha nåtts iförhandlingarna om införandet av ett s. k.parallellsystem. Detta system innebär att den internationella myndighetensföretag skall svara för verksamheten i hälften av varje område, som avsätts förprospektering och utvirming, medan stater och företag kan sluta kontrakt medmyndigheten om att bedriva verksamhet i den andra hälften av området. Storamotsättningar kvarstår dock mellan de storai-länderna och . Det gäller bl. a. omfattningen av den kontroll, som den internationellamyndigheten skall utöva, och de finansiella villkoren för kontrakt omutvinning och utforskning mellan stater och företag å ena sidan och myndighetenå den andra. Energiförsörjningen kommer under1980-talet att bli ett av de viktigaste samhällsproblemen för såväl i- somu-länder. 1 stort sett samstämmiga bedömningar pekar på att en alltmerpåtaglig knapphetssituation beträffandeolja är att vänta eller medfortsatta oljeprishöjningar som följd. (Se även bil. En sådan utveckling skulle drabba alla oljeimporterandeländer, men den skulle vara särskiltallvarlig för , som liksom under oljekrisen åren 1973 och1974 skulle tvingas ta i anspråk en växande andel av sina exportinkomster förenergiimport. Särskilt betungande skulle kostnadernakännas för de fattiga . Såväl den väntade befolkningsökningeni som den snabba tillväxten av samlade produktion, som kommer att krävas för en snabbare standardstegringi u-ländema, kommer dessutom att snabbt öka behov av energi. Motbakgrund av den skogsskövling, som sker i många , är det vidare väsentligt att en omläggning av energiförsörjningen sker i riktning mot nya energislagsamt prospektering och utvinning av egna vattenkraft-, kol-, olje- ochgastillgångar. Utvecklingen av inhemska energikällor och energihushållning ären viktig uppgift för alla oljeimporterande länder. Särskilt angeläget är detatt industriländerna begränsar sin stora oljeförbrukning, så att ett relativtsett större utrymme kan lämnas för och en stabilare prisutvecklingpå olja uppnås. Många , särskilt deoljeproducerande, har såväl under som efter CIEC varit obenägna att ta upp endiskussion av energifrågorna. Denna motviljahar delvis betingats av missnöje med gensvaret på u-landskraven påförändringar i relationerna mellan i- och . U-ländema har också pekatpå att det är i-länderna, som svarar för den större delen av världensenergikonsumtion. ökar medvetandet om att u- ochi-länder har ett gemensamt intresse av att utveckla ett brett samarbete ienergiförsörjningsfrå- Prop.1978/79:100 Bilaga 6 24 gorna.Ett tecken härpå är förslaget i FN om en konferens om nya och förnyelsebaraenergikällor. anser att en sådan konferens är angelägen. Den börsärskilt inriktas på frågan om energibehov och möjligheten tillsamarbete mellan i- och på de områden, som konferensen har attbehandla. Särskild uppmärksamhet bör, enligt svensk uppfattning, ägnas defattigare u-ländemas situation. I sammanhanget kan nämnas att det hartagits ett flertal initiativ, som vittnar om ökat intresse för bistånd påenergiområdet. Inom har överläggningar inletts om insatser för att hjälpau-länderna att ta i bruk nya och förnyelsebara energikällor. harinlett ett särskilt program för biståndtill mineral- och oljeutvinning. EG-kommissio-nen har framlagt ettförslag om samarbete med på energiområdet. Det är därför troligt att det internationellasamarbetet på energiområdet kommer att intensifieras under de närmaste åren.Sverige bör spela en aktiv roll i detta samarbete. Vi bör också överväga hur vibäst skall kunna tillmötesgå önskemål från om samarbete påenergiområdet. Bilaterala åtgärder och näringspolitiska beslut medu-landsaspekter 1977/78: 135 lämnas enredogörelse för de organ och instrument, som nu har till sittförfogande, för att föra en bilateral u-landspolitik. Viktigast i sammanhangetär SIDA med ansvar bl. a. för det direkta utvecklingssamarbetet med de s. k.programländerna. Vi har emellertid även andra organ, som är engagerade i detbilaterala samarbetet med . Flera av dessa arbetar helt eller delvismed biståndsmedel. Detta gäller beredningen för u-landsforskning (SAREC) ochimportkontoret för u-landsprodukter (IMPOD). Den provisoriska beredningen för internationelltutbildningssamarbete föreslås nu av utbildningsministern bli varaktig. I samrådmed denne föreslår jag att den bör stå till förfogande bl. a. föradministration av s. k. bredare samarbete. Fonden för industriellt samarbetemed () har inrättats efter godkännande (UU1978/79: 1, rskr 1978/79: 9). Den inledde sin verksamhet i december 1978.Kultur- och personutbyte med , somhandhas av (), förutses öka med hänsyn till förslagen iprop. 1977/78:135 och den avlämnade utredningen omSveriges informations- och kulturatbyte den s. k. . Vissabiståndsmedel disponeras redan för ändamålet. Av betydande intresse för vårt samarbetemed , inte minst för försäljningen av tjänster från den offentligasektom, är de konsultbolag, som skapats i anslutning tillaffärsdrivande verk. Exempel härpå är Swedpower, Swedforest och Swedtel. Etthalvstatligt utbildningsbolag bildades för försäljning av tjänster,inlednings- Prop.1978/79:100 Bilaga 6 25 vis främst från utbildningsområdet. Det har ocksåinrättats en särskild läkemedelsberedning med uppgift att samordna svensktsamarbete med ,inkl. tjänsteförsäljning på läkemedelsområdet. Förbindelsema med u-ländema ökar alltmer.Detta gäller inte minst på det kommersiella området. I de flesta fallupprätthålls de kommersiella kontakterna utan medverkan från statlig sida.Under senare år har dock stathg medverkan iolika former fått en allt viktigare roll i sammanhanget. En väsentligförklaring till detta är att med statshandelssystem eller medcentraliserat beslutsfattande ofta har önskat att frågor om bl. a. handel, industri ochteknologiöverföring behandlas inom en mellanstatlig ram. Detta har letttill att främst av kommersiella skälhar ingått samarbetsavtal eller upprättat gemensamma kommissioner medett antal . Förhandlingar om ytterligare sådana avtal pågår. I den av godkända propositionen 1976/77:83 redovisas alternativa former församarbetsavtal avsedda att upprätthålla kommersiella och ekonomiskakontakter med . I samband med avtrappningen av detlångsiktiga biståndet till och har särskilda ansträngningargjorts för att utveckla samarbetet i andra former med dessa länder. Detta skerockså i fråga om . Gemensammaarbetsgmpper har inrättats med uppgift att verka för ett samarbete avömsesidigt intresse. Från olika utgångspunkter har skildainstitutionella arrangemang således kommit till stånd för att främja ettsamarbete av intresse för båda parter. Vihar anledning att se positivt på denna utveckling. Inte minst kan det finnas skäl att överväga formerna förvårt samarbete med programländerna. Biståndet för ofta med sig samarbete påandra områden, främst handel, industri, vetenskap och kultur. Flera avvåra programländer är angelägna att understryka vikten av en sådan vidgning avsamarbetet utöver biståndet. De skulle i flera fall gärna se en institutionellram, som kunde främja utveckling av förbindelserna. a. uru-landspolitisk synvinkel är det angeläget för att kontinuerligt samordna uppträdandetgentemot enskilda , särskilt medsådana med vilka vi har ett växande samarbete. I möjligastemån skall naturligtvis de olika aspekterna av våra förbindelser, alltså inte endast biståndet, inriktas så att detäven kan främja den ekonomiska och sociala utvecklingen i u-landet ifråga. Det får bedömas från fall till fall i vilken utsträckninginstitutionella ramar krävs. Utgångspunktenbör vara en pragmatisk bedömning av hur samarbetet bäst gynnas. Man böreftersträva arrangemang, som är så litet administrativt betungande som möjligt. I vissa fall, om intresse ärtillräckligt stort, kan arbetsgrupper och/eller samarbetsavtal varaönskvärda för att främja ett samarbete avömsesidigt intresse. I fråga om programländerna kan sådana arrangemangaktualiseras vid sidan av biståndsavtal. Utvecklingeni kommer att få växande betydelse vid ut- Prop.1978/79:100 Bilaga 6 26 formningenav den svenska närings- och handelspolitiken. Det är också på dessa områden, som det finns särskild anledningatt räkna med intressemotsättningar.Hittills har dessa varit relativt begränsade. Den snabba strukturomvandlingenav det svenska näringslivet under , som bl. a.har skett under trycket av en snabb teknisk utveckling och i konkurrens medandra industriländer, har påskyndats av Sverigestraditionella frihandelspolitik (se bil. Inte ens under de senaste årens allvarliga hot mot sysselsättningen i densvenska textil- och skoindustrin kan man hävda att svårigheterna harskapats huvudsakligen genom import från . Rationaliseringar inomindustrin och import från andra i-länderhar sålunda också eliminerat många arbetstillfällen. haremellertid i stort sett fördubblat sin marknadsandel och denökade konkurrensen från i synnerhet vissa länder i och ärredan kännbar, både i och på våra exportmarknader. Det är angeläget håller sig inom internationellt överenskomna ramar, om åtgärder måstevidtas, och att protektionistiska tendenser motverkas. Generellt skullehandelsbegrän-sande åtgärder få negativa effekter för ett litet land somSverige med stort ekonomiskt utlandsberoendeliksom för export och ekonomiska utveckling. I den industripolitiska propositionen,som förbereds inom industridepartementet, kommer kraven på anpassning tillkonkurrensen från nya industriländer bland att ytterligare belysasoch beaktas. handel med har ökatrelativt starkt . andel av den totala svenskaexporten har sålunda ökat från till 13,3 %.U-ländernas andel av den totala importen har stigit från till13,. underskott i handeln med uppgick till 800milj. jämfört med något mindre än 400 milj. kr. Handeln med OPEC-länderna har ökatsärskilt snabbt . Är 1977 svarade råoljorna för avimportvärdet från dessa länder. Sverigesexport till utgörs främst av verkstadsprodukter. Densvenska handeln med OPEC-länderna uppvisade ett importöverskott på ca1,. Sverigesöverskott i handeln med övriga , som innefattar ett stort antal länderpå olika utvecklingsnivåer, uppgick till . Ar 1977 hadeöverskottet sjunkit till . Detta beror på att importenvärdemässigt har ökat med totalt medan exporten barahar stigit . Importen av kaffe svarar därvid för drygten tredjedel av denna ökning. Nästan hälften av totala export utgörsav verkstadsprodukter. Av denna export gick ungefär en femtedel tillu-länder. Av totala import utgörs drygt en tredjedel avverkstadsprodukter, varav endast svarade för . Prop.1978/79:100 Bilaga 6 27 I handeln med hel-och halvfabrikat har ett betydande exportöverskott iförhållande till medan förhållandet på råvaruområdet är det motsatta. Det är en huvudlinje ihandelsförbindelserna med att underlättatillträde till den svenska marknaden, även om vi främst av beredskapspolitiska skältvingas göra vissa undantag. Huvuddelen av importen från är tullfrienligt mest-gynnad-nationsprincipen. Det allmänna tullpreferenssystemet(GSP), som omfattade 75 länder ochområden, innebär därutöver att tullavgifter för ytterligare u-landsvarorhar eliminerats. totala import från dessa länder uppgick till10,. Härav utgjordes huvuddelen . av varor, som redan var tullfria enligt mest-gynnad-nationsprincipen,medan ca 983 milj. kr. eller , utgjordes av varor, som omfattas av vårtGSP-system. a.GSP-systemets varuomfattning gör det naturligt att förhållandevisindustrialiserade som , , och dominerar utnyttjandet avpreferenserna. Även , ochMexico har en stor preferensbehandlad export till . På vissa områdenhar betydande problem uppstått, som även aktualiserar åtgärder för attbegränsa u-landsimporten. Det gäller särskilt konfektionsindustrin för vilken handelspolitiskaåtgärder fått tillgripas för att tillgodosefrämst vårt behov av en tryggad försörjningsberedskap. Riktlinjerna förSveriges politik på detta område behandlades senast av med anledning av prop. 1977/78: 42. Enligt denna propositionskall begränsningsavtalen bl. a. utformas med hänsyn till att restriktioner påverkar länder olika hårt alltefterutvecklingsgraden. Sådan hänsyn har tagits i det gångna årets bilateralaförhandlingar. harnyligen tagit ställning till nya riktlinjer för jordbrukspolitik (prop. 1977/78: 19, JoU1977/78: 10, rskr 1977/78: 103). Dessa riktlinjer är inte enbart påverkade avnationella motiveringar för vår jordbruksproduktion. har också utfästsig att bidra till världenslivsmedelsförsörjning genom utvidgad lagring och genom leveranser av främstspannmål till behövande . I fråga om vissa produkter har detgällt att väga svenska producentintressen mot u-landsönskemål om utrymme på densvenska marknaden.