prop · G203116 · 1978-12-31 00:00:00 — Syfiei med siödet är au förhindra av likviditelsskälframtvingade omfattande försäljningar till ullandel av modernt lonnage lillunderpris. Även om många tecken lyder på en successiv förbäitring är sjöfariskriseninte övervunnen. Frakterna är inom många sjöfartsseklorer ännu olillfredsställandeoch ger inle ulrymme för au läcka kapitalkostnaderna. Fariygsvärdena på andrahandsmarknadenär fortfarande pressade. Mångarederier kan förulses få svårigheler au fullgöra sina amorteringar, framför alltde genom olika kortfristiga anslånd framskjutna amorteringar som läggs lillordinarie sådana. Häri ingår också de kortfristiga lån som erhållits med statligkreditgaranti som säkerhet. Det är därför enligt ulredningen angeläget att nuutestående garantier kan förlängas. Långivaremed bäure säkerheisläge än de slailiga garaniierna kan komma all visa sigovilliga alt medge ytterligare amorteringsanslånd. Slalen slälls då inför valetall anlingen öka sill garantiåtagande eller godla en tvångsförsäljning med derisker för förluster som följer med statens dåliga säkerheisläge. Då så visarsig angelägel för all skydda statens fordran bör möjlighel finnas alt efternoggrann prövning i varje särskili fall uividga del statliga garantiåtagandel. Olika sjöfartsseklorer ochrederier har drabbats av sjöfariskrisen vid olika lider och olika svårt.Rederier som hiuills klarat sig kan råka i svårigheter. kan ske även omde fullgör sina amorteringar genom au lämnade säkerheter irots amorteringarnaurholkats av sänkia fariygsvärden. Rederier som hiuills inte behövtkreditgarantier tack vare lämnade amoneringsanstånd kan om fortsatta anståndinte lämnas komma i eu annai läge. Utredningen föreslår att den del av ramenför de statliga kredilgarantiema som kan komma att kvarstå outnyttjad vid uigångenav innevarande budgetår förs i ny räkning budgetåren 1979/80 och 1980/81. Ramenskall enligt det anförda kunna användas på nuvarande villkor för såväl hell nyagarantier som då det befinns motiverat även för utvidgning av tidigare lämnadesådana. Möjlighel bör också finnas atl förlänga utestående garantier utöver som f n. gäller .som gräns. Därvid kan del också bli påkallat att godla säkerheisom faller utanför de 90 ".. av fartygsvärdet som gäller för Prop.1978/79:116 21 Besluten måste därför tas på sjöfarlspolitiska grunder.Ansökningar bör av detta skäl i samtliga fall prövas av regeringen efteryttrande av FKN och fullmäktige i riksgäldskontorei. Föriängningen bör sträckasig lill endast nästa amorteringstidpunkt, dock lägst eu år men med möjlighet tillytterligare föriängning. Härigenom kan utestående garantibelopp kontinuerligtanpassas lill rederiets behov. Somyttrande över den av mindre skeppsfarten gjordaframställningen om inrättande av en tillfällig iredje lånekassa anför Ulredningenföljande. Förde tre låneinstituten finns i respektive författning besiämmelser om säkerhetslägelför lämnade lån. Inleckning skall i fråga om lån från skeppshypoiekskassanligga inom 50 ".. och från sekundärlånekassan ligga inom 70 "<>av det värde till vilket kassornas styrelse uppskattar fartyget. För lånefondenför den mindre skeppsfarten gäller att inleckning skall ligga inom 85 "nav det värde till vilket mindre skeppsfarten uppskattarfartyget. Låneinstituten (ar säga upp lån till betalning om fartyget minskar såi värde att säkerhelen äventyras. Utredningenhar underhand erfaril att kassornas styrelse vid den regelbundet återkommandeprövningen av säkerheten för uteslående lån funnit befogat atl utgå inte frånde aktuella pressade fartygsvärdena utan från mera långsiktiga värden, varvidman tagit hänsyn till bl. a. förtjänslförmågan hos fartyget i del äganderederiels hand. Ävenvid denna värderingsprincip föreligger dock vissa säkerhetsbrisier, främsi ifråga om fartyg som lillhör den mindre skeppsfarten. Totalt svarar vid föreskrivnaprocentsatser bristen mol 15 milj. kr. av de bedömda långsikliga värdena aujämföra med 47 milj. kr. om de aktuella marknadsvärdena las som utgångspunkt. Ulgårman däremoi från hela det aktuella marknadsvärdet begränsar sig föriuslriskentill en milj. kr. För lånefonden med dess kreditgivningi ett högre riskläge är säkerhets-bristen vid de akluella marknadsvärdena 26milj. kr., dvs. då räknai på 85 "n av dessa. Tas hela marknadsvärdena somutgångspunkt begränsar sig föriuslrisken till 12 milj. kr. För några av de akluellafartygen har därutöver beviljals statliga kreditgarantier om lillsammans 15milj. med sämre säkerheisläge än lånen från kassorna och fonden. Dockföreligger i vissa fall komplelterande säkerheter. Ulredningenanför all de i den remitterade skrivelsen framförda förslagen avser enbartlåntagarnas likviditelsproblem. Problemen gäller enligt ulredningens mening emellerlidockså möjligheten all erbjuda säkerheter. För all slärka likvidiieten krävs omfinansieringav förfallande amorteringar, i enstaka fall eventuellt kompletterad med ny kreditgivningför att täcka räntebetalningar på lidigare lån och även möjligen kortfristiga driftsunder-skoli.Säkerheterna måste därvid kompletteras. Fleraav låntagarna i en eventuell tredje kassa lorde vara i del lägel att de iniekan slälla godtagbara säkerheter för nya lån. Det kan därför inte bli 1978/79:116 22 frågaom sådan hypoteksmässig prövning som åligger de tre låneinstituten. Det rör sigom ställningstagande av närmast sjöfartspolitisk karaktär varvid hela riskenskulle komma att bäras av staien. Mol denna bakgrund finner utredningen delolämpligt att inrätta en tilirällig iredje lånekassa. Dockmåste kassornas och fondens krav på säkerheter tillgodoses. Utredningenföreslår att för ändamålet tas i anspråk viss del av ramen för statligkreditgaranti till svenskl rederiförelag. Garaniierna skall användas för att täckabristande säkerheter vad gäller både förfallna amorteringar för vilka beviljatsanslånd och den del av återstående skuld som faller uianför tillämpadesäkerhetsgränser. Mot bakgrund av den ovan angivna säkerhets-brislen ochrimliga framlida fartygsvärden bör enligi ulredningen eu belopp om totalt 40milj. vara tillräckligt för ändamålet. Hänsyn hardärvid lagils till deneffekt som en kompleltering av säkerhelen låneinstituten emellan kan få ochockså lill riskerna för en viss framtida nedgång i fartygsvärdena under den relalivilånga lid som garaniierna kan bestå. På samma säu som utredningen har föreslagilvid föriängning av utestående kreditgarantier föreslår utredningen atl löptidenför garantierna skall avse tiden fram till nästa amorteringsiilirälle, docklägst eu år med möjlighel till ytteriigare förlängning. förslag skall ansökningar om kreditgaranti prövas av regeringenefter yllrande av FKN och fullmäklige i riksgäldskoniorei. Garanti förutsättsbeviljad endast då, efter ingående individuell bedömning, både rederi ochfartyg bedöms vara livskraftiga på sikl. Frän fall lill fall skall därvidprövas på vilkel sätt statens risk snabbast kan avvecklas utan att syftet med garantigivningenäventyras. Som säkerhet skall ställas inleckning i fartyget om möjliglkompletterad med andra säkerheter. Storlekenav den kreditgaranti som erfordras för all uppfylla kassornas och fondens kravpå säkerheter är beroende av det marknadsvärde som åsäits fartyget. Ulredningenföruisäiier atl kassornas slyrelse och lånenämnden å ena sidan och FKN å andrasidan kan komma överens om värderingen. Ulredningenberör också den likvidilelsbelaslning som amorieringsanslånden innebär förlåneinstituten. För kassorna- med deras på obligationer baserade inlåning ochdärmed fasta återbeialningslider - kan uinyiijas den rörliga kredilen i riksgäldskontoreiom 139 milj. kr. För lånefonden innebär anstånden eti minskat ulrymme för nyuilåning.Utredningen har tagil hänsyn härtill i sitt förslag om medelstillskott lillfonden. Ulredningenanför att under utredningsarbetets gäng inte framkommil sådana omsländigheiersom nu skulle molivera förslag om yUeriigare villkorslån eller dylikt. 5.4Remissyttranden över kassornas framställning Underavsnitt 5.3 har redovisals förslag från sjöfartspolitiska ulredningen. vilka delvisfatt karaktären av remissyttrande över förslagen från kassorna och lånenämnden om inrättande av en tredje kassa. Prop.1978/79:116 23 kassornasframställning har också kommit in från FKN och . FKN inser de problem somuppkommit vad gäller frågan om säkerhets-brister. Förslaget om särskilda statligagarantier som säkerhet för erhållna amorteringsanstånd skulle emellertidinnebära ell frångående av den praxis som nämnden arbetat efter när del gällerhanteringen av statliga kreditgarantier till svenskl rederiföretag. Andrakreditgivares beredvillighet att lämna amorteringsanstånd skulle sannoliktpåverkas negativi. Nänmden anser atl de aktualiserade problemen börkunna minskas bl. a. genom ändrade värderingsprinciper. De fariyg ellerrederier som blir föremål för finansiering och amoneringsanstånd från kassornassida bör vara objekt som har utsikter lill lönsam drift i framliden. Moibakgrund av det nämnda anser sig FKN inle kunna tillstyrka den lösningkassornas slyrelse föreslagil. Svenskasjöfolksförbundei biträder i princip förslaget men anser att det borde hakompletterats med närmare regler för den föreslagna tredje kassans verksamhet. Enbetydande del av ramen för kreditgarantier till svenskt rederiföretag kvarslår fn. Skälen till deua är framför allt de krav på amorteringsanslåndsom ställts i samband med prövningen av behovet av kreditgarantier. hargarantiulfästelserbeviljaisom 16 milj. kr. Per den 31 december1978 fanns 220 milj. kr. av ramen kvar. Några obehandlade ansökningar om garaniiutfästelserförelåg inte . Fullmäklige i riksgäldskoniorei har infriat engaranti genom fullgörande av räntebetalning för ett lån på 22 milj. kr. Dentotala föriuslen för detla garantiengagemang har inte slutreglerals. Sjöfarlspolitiskaulredningen föreslår att den outnyttjade delen av garantiramen skall stå tillförfogande säväl budgetårel 1979/80 som /81. Ramen skall kunnautnyttjas för dels nya garantier och dels utvidgning av redan lämnade sådana.Vidare skall garaniierna kunna ges förlängd giltighetstid. Dei kan också enligiulredningen bli akluelll all lämna garaniier mot säkerheter som inle håller siginom 90 ".. av ett fartygs beräknade värde. Ulredningentar också upp de bestämmelser som gäller säkerhetslägel för lån som har lämnatsfrån . Skeppsfartens sekundärlånekassa ochLånefonden för den mindre skeppsfarten. Som följd av sjunkande fartygsvärdenkan, om nu inte kompletterande säkerheter går att erhålla, dessa bestämmelserföranleda låneinstituten att till omedelbar betalning säga upp befintliga lån. Ulredningenföreslår atl, i de fall det finns sjöfartspolitiska skäl, siailig garanti skallfå utnyttjas som kompletterande säkerhet och att en viss del av garantiramentas i anspråk för della ändamål. Jagvill framhålla au de statliga garantiema till rederiförelag är att se som eu 1978/79:116 24 Sjöfartskrisen är emellertid långt ifrån övervunnen. Jag föreslårdärför all garantiramen får stå kvar under också budgetårel 1979/ 80. Om en ytterligareförlängning bör ske får avgöras . Villkoretför garanti bör alltjämt vara alt såväl fartyg som rederi skall bedömas varalivskraftiga inom svensk sjöfartsnäring. Sjöfartskrisens längd och djup kanföra med sig att tidigare gjorda bedömningar i vissa fall kan behöva prövas ommed en mera restriktiv syn som följd. Inom vissa sjöfartsseklorer kan å andrasidan finnas motiv för en mera positiv bedömning. Detsagda innebär alt nya garantier kan behöva beviljas och alt redan givna garaniierskall kunna utvidgas. Jag har inledningsvis nämnt de krav på amorteringsanståndsom ställts i samband med prövningen av behovet av krediigarantier. Ävenframdeles bör som allernaiiv eller komplement lill garantiema förutsättasamorteringsanstånd från kreditgivarna, såväl varv som kreditinstitut. Syftetmed garantigivningen är inte att förbättra dessas säkerhetsläge och tryggaamorteringar. De risker långivarna tagit fårde själva svara för. Vid prövningav ansökningar om stöd bör lillses au syftei med stödet - vid de bedönmingarsom är rimliga vid prövningstillfället -tillgodoses och atl statens risk hållsnere. Liksom gäller f n. äger fullmäktige i att hänskjutagarantiärende till regeringen för prövning då i vissl fall fråga uppkommer omkreditgaranti står i överenssiämmelse med garantigivningens syfte eller detrisktagande som avses med garantigivningen. Jag vill i sammanhanget erinra omden översyn av hanteringsordningen beträffande bl. a. de statligakreditgarantierna som sker genom en särskilt tillkallad utredare (I 1979:12). Sjöfartspolitiskaulredningen föreslär vidare att garanti skall kunna lämnas för längrelid än . bemyndigande innebär au denna möjlighel redanfinns i fråga om den mindre skeppsfarten. Prövningen lillkommer därvid - somockså ulredningen avsett med sill förslag - regeringen. Del lorde vara för denmindre skeppsfarten sådan föriängning i första hand kan bli aktuell. Ombemyndigandet behöver utsträckas lill atl gälla också andra delar av sjöfartengår knappast au bedöma. utestående garantier har inte varil ikraft myckel . Samma syfte som med en förlängning går vanligen attåstadkomma genom ulvidgning av redan lämnad garanti. Jag är inie beredd alt f. n.föreslå några ändrade bestämmelser på denna punkt. Den närmasle tidens utvecklingfår avgöra behovei av en ändring av bestämmelserna. Vadslutligen gäller säkerhetsläget för lämnad garanii, dvs. f n. maximalt 90 '-I)inom del beräknade värdel för farlygel, vill jag erinra om uttalandeår atl det skall gälla ell värde som inte är statiskt bundet till marknadsvärdet.Riksdagens uttalande har tolkats så att del skall vara fräga om ett mera långsiktigivärde. Hänsyn skall tas lill det värde fartyget bör ha vid en mera normal sjöfariskonjunkturoch också del mervärde som kan räknas fartyget tillgodo i den nuvarande ägarenshand på grund av t. ex. eu långsiktigt befraktningsavtal eller sysselsättningeni upparbetad linjeverk- 1978/79:116 25 En sådan värdering är vägledande vidgarantiprövningen. För den mindre skeppsfarten har regeringen i och för siggenom bemyndigande möjlighel lill ytterligare frihet i prövningen.Att gå utöver 90 ".1 av eu beräknal framlida marknadsvärde ser jag dock knappaslförenligt med rederinäringens långsiktiga inlressen eller ett rimligtrisktagande från statens sida. Jag finner alltså inie skäl att nu föreslå någraändringar i de regler som gäller för den statliga garantigivningen i denna del. Vad gäller frågan om behov av kompletterande säkerhet förlån vilka har lämnats från kassorna eller länefonden får jag efter samråd medchefen för industridepartementet anföra följande. Med de säkerhetsgränser somär författningsmässigt föreskrivna för de tre låneinstituten föreligger fall dådessa gränser genom sjunkande fartygspriser och uppskjutna amorteringar kommitalt överskridas betydligt. Gränsen vid beviljande av län - av det beräknade fariygsvärdei50 "n för och 70 "n för sekundärlånekassan - geri och för sig goda marginaler för atl möta framtida minskningar i fariygsvärdena,dvs. minskningar som går längre än de successiva amorteringarna. Tryggheten förlängivarna - för kassornas del främst obligalionshavare - rubbas knappasl avalt under lånens löptid marginalen minskar. Detta framgår också av alt irolsdagens låga fartygsvärden den totala risken för kassorna och dä enbart sekundärlånekassanär mycket obetydlig, då beräknat efter de totala aktuella marknadsvärdena och inteckningssäkerhetenför lämnade lån. Som sjöfartspolitiska utredningen haranförl grundar kassornanumera sin bedömning pä mera långsiktiga fanygsvärden. Som framgårav vad jagredan nämnt överenssiämmer en sådan bedömning med den praxis som gäller förberedningen av de statliga kreditgarantierna till svenskl rederiföretag. Vidden värdering som kassornas slyrelse redan tillämpar ökar marginalerna inteobetydligt jämfört med en på de aktuella värdena grundad bedömning. Vidfastställda säkerhelsgränser, alllså för sekundärlånekassan 70 "u av deberäknade värdena, föreligger dock i några fall en viss om än närmasi leoretiskkreditrisk. I de fall tilläggssäkerheter inte gär alt uppbringa skulle det formelllkunna bli aktuellt au säga upp lämnade lån eller avslå ansökningar om amorteringsanslånd.Den rörliga kredil i som kassorna numera förfogar över löserde lik vidilelsmässiga problemen vid amorteringsanstånd men kan inte påverkasäkerhetsfrågorna. Jag vill i sammanhanget anmäla atl chefen förindustridepartementet i samband med tilläggsbudget 111 kommer au föreslå enökning av garantifonden för sekundärlånekassan. De fartyg för vilka säkerhetsbrister föreligger för sekundäriånekassansdel är främst alt hänföra till den mindre skeppsfarten. Fartygen ärocksånormalt belånade i länefonden som arbetar i ett högre riskläge och kan lämnalän inlill 85 96 av fartygens beräknade värde. Fondens långivning bestrids somnämnts med budgetmedel. Jämfört med fartygens nuvarande marknadsvärden blir enligtde uppgifier som sjöfartspoliliska utredningen har lämnat föriuslrisken förfonden 12 milj. 1978/79:116 26 kr.om utgångspunkten är de totala marknadsvärdena, dvs. den reella risken lorfonden, och 26 milj. kr. om som grund tas av dessa värden. Delåneobjekt som det här gäller avser på något undantag när fanyg som levereratsunder senare år. Det rör sig om såviti nu kan bedömas en ganska väl avgränsadgrupp. Jag ser därför inte anledning att f. n. föreslå ätgärder med en merabred räckvidd. Tillräckliga skäl finns inte att enligt lånenämndens ochkassornas förslag inrätta en särskild iredje kassa med uppgift att finansiera amorteringsanslånd.Också det av sjöfartspoliliska utredningen föreslagna förfarandet medindividuella ansökningar m. m. ter sig onödigi byråkratiskt. Deförluster som redan realiserats får liksom av övriga långivare bäras av låneinstitutensjälva. Enligt vad jag har inhämtat rör del sig hitintills enbart om någoienstaka fartyg och förhållandevis obetydliga belopp. Också i ytterligare fallkan del främsi för lånefondens del visa sig nödvändigt att la en förlusl. Fleraav de fartyg som det här gäller ter sig dock livskraftiga inom svensksjöfartsnäring. Bristande möjligheter för ägarna atl erbjuda tilläggssäkerheierbördärför inte framtvinga försäljningar eller förhindra amorteringsanstånd. 1 dessaavseenden får dock liksom ske en ingående individuell prövning. Dennabör omfatta ocksä de risker som staten har iklätt sig genom redan medgivnakreditgarantier med eller ulan tilläggssäkerheter. Som ellreellt problem ser jag närmasi lånefondens krediter med hänsyn till riskläget fördessa.Jag finner det dock inte befogat att för lånefondens del ge tilläggssäkerheteri form av statliga kreditgarantier, eftersom fondens utlåning bestrids medstatsmedel. Jag förordar i stället att regeringen efter att ha fåll en samladredovisning för de akluella fartygen far bemyndiga lånenämnden att med avstegfrån gällande bestämmelser ligga kvar med redan lämnade lån och också lämna amorteringsanslånd,i sådana fall då det finns skäl att åtminstone l. v. trygga berörda fartygsfortlevnad inom svensk sjöfartsnäring. Regeringen kommer alt ge lånenämnden iuppdrag au efter samråd med FKN avge en sådan redovisning. 6Lånefonden för den mindre skeppsfarten Jaghar lidigare lämnat en korlfallad redogörelse för de bestämmelser som gällerför lånefonden för den mindre skeppsfarten. Lånefondens omslutning utgörsålunda nu ca 120 milj. kr. var 12 milj. kr. tillgängliga för utlåning. 6.2 Lånenämndenför den mindre skeppsfarten 1skrivelse har nämnden hemställt om eu invesleringsanslagom 50 milj. kr. förbudgelårel 1979/80. 1978/79:116 27 budgetåret1977/78 nio lån om sammanlagl 17,2 milj. kr. Av de beviljade lånen avsåg tre omtillsammans 3,4 milj. kr. moderniseringar av fartyg. Återstående belopp, 13,8milj. kr., användes för att finansiera inköp av fem andrahandsfartyg medinköpspris mellan 3 och 8 milj. kr. Fartygen höll sig mellan 840 och 2 820 londödvikt. Underbudgetåret har nämnden avslagit ansökningar om lån av tillsammans 28 milj. kr.,varav 19,5 milj. kr. avsell nybyggnader vid svenska varv. Då säkerheierna fördel senare beloppet bestått av statliga kreditgarantier har ansökningarnakunnat behandlas enbart formelll. Bestämmelserna för lånefonden tillåler intedenna typ av säkerhet. Nämnden erinrar om en tidigare gjord framställning medanhållan alt fa godta också sådan säkerhet. Nämndenanför all det fortsau dåliga fraktmarknadsläget har fön med sig atl likvidiieislägetför de mindre rederierna blivii allimer ansträngt. Möjligheterna för låntagareatl fullgöra amorteringar och räntor på lånen hos fonden har därigenomförsämrats ytteriigare. För atl hjälpa rederiema har nämnden därför beviljalanstånd om lillsammans hälften av de lill lolv milj. kr. uppgåendeamorteringarna under budgetårel. Delansträngda likvidiieisläget har negativt påverkat aktiviteten i frågaom inköpav andrahandstonnage. Intresset för sådana förvärv är dock fortfarande påtagligt. Utredningenanför att inberäknal amorteringar har utlåningskapacitelen hos lånefonden desenaste fyra budgetåren legat vid 20 ä 25 milj. kr. De amorteringsanslåndsom har och kommer att ges reducerar påtagligt länekapaciteten. För atlupprätthålla denna bör fonden för nästa budgetår tillföras 20 milj. kr. Dettabelopp krävs för att lånefonden skall kunna fylla den uppgift som den har vidförvärv av modernt andrahandstonnage. Detmindre tonnaget börjar alt bli ålderstiget. Medan den svenska handelsHottantotalt sett haren gynnsam åldersfördelning ligger för fartygen under 2 000 bruitoregisiertonenbarl av tonnaget i åldersklassen under fem är medan äräldre än lio år. Tonnaget behöver förnyas men redarnas investeringsvilja ärsvag och investeringsförmågan ringa. Med den klena kapitalbas som kännetecknarden mindre skeppsfarten kan man räkna med en tonnageförnyelse genom nybyggenenbart i sådana fall då rederiet har nått en viss ekonomisk och organisatoriskstadga. Härtill kan bidra långsiktiga befraktningsavtal eller dylikt! Det ärviktigt alt uppbyggnaden av ett rederi sker successivi och alt det inte vid enför lidig tidpunkt binder sig för nybyggen. Av belydelse är också alt ett litetrederi som planerar alt la över andrahandsfartyg från siörre, etableraderederier inom landet genom lånenämndens kreditprövning får en sakkunnig ochutomstående bedömning av projektet som det genom beviljad kredil kanbli 1978/79:117 28 fartygenmed ansvars- eller arbetsledningsfunktioner är inte sjöbefäl i kungörelsensmening, även om de i vissa fall anses tillhöra befälskalegorin. Bemanningsbestämmelsernai sjöbefälskungörelsen avser såväl antalet sjöbefäl av olika slag sombehörighets- och övriga kvalifikationsregler. Sjöbefälskungörelsentillämpas enligt I § på alla handelsfartyg utom linfärjor och på fiskefartyg omminst 20 brt. Vissa regler gäller dock inte generellt, vilket anges särskilt ibestämmelsen. I 3 § finns definitioner på begrepp som används i kungörelsen.Kungörelsens 2 kap., som omfattar 6-15 §§, reglerar befälsbemanningen på defartyg som avses med kungörelsen. Befälhavare skall vara svensk medborgare, hafyllt och inte vara omyndigförklarad (7 §). För allt sjöbefäl finnsvidare krav beträffande syn-och hörselförmåga. Dessa preciseras f n. ikungörelsen (1970:160) om läkarintyg för sjöfolk. I anslutning tillgenomförandet av en ny ordning för hälsoundersökning av sjöfolk (prop.1978/79:19, /79:7, rskr 1978/ 79:62) har regeringen med verkan från denI delegerat till all besluta om vilka krav som skallställas upp beträffande syn och hörsel och övriga hithörande frågor genomförordningen (1979:38) om läkarintyg för sjöfolk. Förpassagerarfartyg och för maskindrivet lastfartyg om minst 30 brt finns bestämmelserom sjöbefälets antal och behörighet i fyra tabeller som är fogade tillkungörelsen. Utgångspunkten är de två huvudgrupperna passagerarfartyg ochlastfartyg. För vardera av dessa grupper görs en uppdelning mellan befälhavareoch övrigt fartygsbefäl å ena sidan samt maskinchef och övrigi maskinbefäl åandra sidan. Tabellerna anger behörigheten att utöva befäl i skilda fartområdenoch på olika stora fartyg.