prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Tillkommande skatt,som vanligen påförs efter revision eller annan granskning, har under åren1970-74 restförts med , varav skrivits av. Del bör ävenomtalas atl särskilt uppdebiterad A-skatt, dvs. sädana arbetstagarskatter somarbetsgivaren underlåtit att inbelala, restförts hos KFM medett belopp om . har av denna summa avskrivits 395 mkr.Mervärdeskatt har restförts med , avvilket belopp avskrivits. Under de nämnda åren har s.k. ATP-avgifterrestförts med och av denna summa har måst avskrivas. Detföreligger enligt föreningens mening starka skäl all anta. atl en effektivarekonkursförvaltning med KFM som styrande konkursorgan, kommer alt leda tiUvinster genom att en inte obetydlig del av de skatte- och avgiftsbelopp, som nuskrivs av, kan återvinnas lill staten. Föreningen vill framhålla att del bör prövas, om KFM börtilläggas uppgifien som konkursförvaltare. I allt fall synes del uppenbart attKFM måste få utöva tillsynsfunktionen. : Kommittén har såsom främsta bristermed nuvarande syslem angivii att konkursavveckling ofta inte sker så snabbi ochrationellt som är önskvärt. Den uttalade målsällningen inför förslaget harvaril all göra förvaliningen mindre formbunden, samiidigi som man eftersträvaten effektivare tillsyn över förvaltningen. Icke minst utifrån denborgenärssituaiion banker ofta befinner sig i vid ordinära konkurser delarföreningen denna gmndsyn. De invändningar som kan resas från borgenärssynpunkltorde oftast ha med förvallningslidens längd och konkurskostnaderna att göra.Mot denna bakgrund är det enligt föreningens mening lämpligt och riktigt attförvaltningen avformaliseras och atl konkursförvaltningen ges ökadsjälvständighet och handlingskraft på del säll kommittén föreslagit. Detsammagäller den föreslagna ordningen enligi vilken förvallarna skall ulses avkonkursdomaren och viss omfördelning ske av förvaltningens ochtillsynsfunktionens uppgifier. Föreningen tillslyrker därför förslaget i dessadelar. : I betänkandet anges påsid 13 att ett mindre formbundet förfarande som medger en snabb och rationeUavveckling eftersträvas. Föreningen utgår ifrån att därvid skall beaktas attborgenärerna erhåller bästa möjliga ekonomiska utfall samt att den av kommit- Prop.1978/79:105 444 ténangivna målsättningen ej skall ske på bekostnad av ett sämre ekonomisktresultat. LO:Eniigt LOs mening är det angeläget att en förändring av reglema förkonkursförvaltning och tillsynen över förvaltningen kommer till stånd. Denuvarande reglerna är, specielll när del gäller fattigkonkursema, bådeotidsenliga och otillfredsställande, vilket leder till atl de anställda ,under konkursens gång, är helt beroende av det sätt på vilket förvaltningenarbetar. LO finner de nu föreslagna förändringarna ägnade atl delvis råda botpå dessa missförhållanden. LO ställer sig därför i princip positiv till deredovisade förändringama. LOvill----- avslutningsvis betona viklen av atl konkurs institutel och konkursförvaltning sätts in i ett samhäUsövergripande perspektiv där arbelsmarknadsmässiga överväganden får en framskjuten position. Konkursrätten måste därför fortsätta att reformeras. föreslår i sill belänkande nya regler om konkursförvaltning.Bl.a. föreslås att systemet med s.k. fattigkonkurser avskaffas och ersätls aven ny ordning för handläggning av mindre konkurser. Denna handläggningsformskall dessutom lillämpas i åtskilliga konkurser som handläggs i ordinärordning. Det förenklade förfarandet för mindre konkurser beräknas komma tillanvändning i av alla konkurser. Isåväl ordinära som mindre konkurser skall enligt förslaget förvaltningenhandhas av en förvallare. Institutet rättens ombudsman försvinner. Ansvaretför tillsynen över konkursförvaltningen läggs i stället påkronofogdemyndighelen. Den nuvarande uppgifien för rättens ombudsman attförsöka uppnå förlikning av tvistiga fordringar anförtros åt konkursdomaren. 1företagskonkurser skall vid behov ett aUmänt ombud kunna förordnas med uppgifiatl verka för att arbetsmarknads- och regionalpoliliska intressen beakias. TCOfinner de nu redovisade förändringarna i konkurslagsliftningen vara välavvägdaoch ämnade att underlätta den framtida konkursförvaltningen. Industriförbundet:Förbundet har lagit del av ell av avgivet yttrande överbetänkandet. Förbundel vill för egen del instämma i de synpunkter som framförtsi yttrande. Köpmannaförbundetoch SHIO: Inledningsvis kan anföras alt anledningen lill en omarbetning avkonkurslagstiftningen i första hand bör vara atl åstadkomma en effektiv ochändamålsenlig avveckhng av konkurserna, varvid särskilt skall beakiasborgenärernas intresse av bästa möjliga ekonomiska utfall. Härvid bör beaktasatt snabbhet skall iakttas vid avveckling av konkurser, vilkel dock inte fårleda till ett ogynnsamt resuUat för borgenärema. : Förbundels ändamål är atl främja ett 1978/79:105 445 näringsliv byggt på marknadshushållning, fri konkurrensoch enskild äganderätt. Genom ell sådani näringsliv tryggas så långl möjligtett effektivt resursutnyttjande och ett fritt konsumtionsval. I ell sådant näringsliv måsle man acceptera all företagsom inte förmår atl läcka sina kostnader måsle upphöra med sinverksamhei. I ell slorl anial fall sker detla genom konkurs. Under allmäntdåliga konjunkturer, blir antalet konkurser större än eljest. Även väl rustadeoch väl skötta företag kan då gå över styr. En konkurs drabbar alla som på ell eller annal säll ärintresserade i företaget, t.ex. ägarna, långivarna, leverantörerna,arbetstagarna saml slal och kommun. De två sisl nämnda kategorierna drabbasbåde som skatteborgenärer och såsom "sociala borgensmän" försysselsättning och individens trygghet mol nöd. Konkursenframstår ofta som en brutal process, där intressegrupperna drabbas hårt och därtillgångar med stora värden slumpas bort. Ofta blir ej ens så myckel kvar attkoslnadema för konkursförfarandet täcks. Denna bild förstärkes utan tvivel avredovisningen i massmedia, där man hell nalurligt tar vara på de dramatiskamomenten i händelseförloppet. Inte minsl har detta skett i de fall på senarelid då enstaka företagare figurerat i flera faltigkonkurser efter varandra. Om den nuskisserade bilden får dominera lagstiftningen, riskerar man enligt Förbundelsmening att komma vid sidan av ändamålet med en reformering avkonkursinstitutel. Detta ändamål måste vara atl främja en effektiv ochändamålsenlig avveckling av konkursema, under särskilt beaktande av berördaborgenärers intresse av bästa möjliga ekonomiska utfall; hit hör bl.a. attavväga kravet på snabbhet mot kravel på gotl resultat för borgenärskollektivel,eller för förmånsberättigad borgenär. Reformen bör inriktas på de punkler därnuvarande organisation fungerar dåligt. På övriga punkler bör lagstiftningenbeslå oförändrad. Förbundetmenar alt man i debatten måste bortse från den olust som var och en kan kännainför den enskilda konkursen. har ju trots allt ett gott ochi en marknadsekonomi ofrånkomligt ändamål. Positivt uttryckt kan ändamåletsägas vara att frigöra de resurser som i sin hittillsvarande organisation inteutnyttjas lill produktion av varor eller tjänster som köparna har tillräckligtintresse för. Därmed bereds lättare plals på marknaden för nya eller andraförelag som har bätire förmåga att ulnyllja resurserna. Risk för alt komma fel vid reformeringen finns enligtFörbundels mening i två hänseenden. Dels kan lagsliftarna frestas atlöverskatta betydelsen av rent administrativa reformer, dels kan de frestas attskjuta fram någon borgenärsgrupps intressen framför övriga borgenärers. EnligtFörbundets mening har i allt fler fall konkurslagskommittén utsatts för dessafrestelser och fallit för dem. Ackordsceniralen: Konkurser är i tämligen vanliga. 1978/79:105 446 betydligt flera än i våra nordiska grannländer och iförhållande lill antalet företag är mängden konkurser större än i något annatindustriland. Detta förhållande är anmärkningsvärt, eftersom de yttrebetingelserna inte torde vara nämnvärt sämre i än annorstädes i västväriden. En orsak kan vara ovanligt liberalanäringsfrihetslagsliftning. Företag får etableras utan kontroll och underformer där personligl ansvar för dess skulder inte föreligger. En annan orsak till de många konkurserna i lordevara atl alternativen till konkursformen - likvidation, avveckling under handeller ackord utnyttjas endast i begränsad omfattning. Till detla bidrar alllönegaranlilagen är tillämplig endasl vid konkurs. Saknas pengar lill lönerexempelvis därför all en oväntad likviditelsbrisl uppkommit, bedöms enackordsuppgörelse vara otänkbar, oaktat della vore den bästa lösningen föranslällda och fordringsägare. Äckordsuppgörelser försvåras också därför altskaller och sociala avgifier är prioriterade och i förmånshänseende placeradeföre löner. Mot denna bakgrund får det anses vara mindre angelägel altkonkurslagen reformeras än att ändringar görs i lönegarantilagen ochförmånsrättslagen i syfte atl underlätta uppgörelser utan konkursförfarande. Ackordsceniralen har genom ledamoten i kommittén,direktören , kunnat fortlöpande följa kommitténs arbete.Ackordscentralen anser, att det framlagda förslaget innefattar förbättringar iväsentliga avseenden och atl det kan läggas till grund för en ny lagstiftningpå förevarande område. Ackordscentralen menar dock, atl kraven på en snabb ochrationell konkursförvaltning samt på en effektiv tillsyn blir bättretUlgodosedda om ackordscentralens synpunkter beakias vid utformningen avlagstiftningen. : I betänkandet föreslås nya reglerför förvaltning och lillsyn i konkurser. Vidare innehåller betänkandet enöverarbetning av ett lidigare förslag tiU ändringar i reglerna om mindrekonkurser samt dessutom vissa nya bestämmelser om konkursgäldenärsskyldigheter. Förbundet vill lill en början framhålla att ell uppenbarl behovav nya regler för mindre konkurser och vissa förenklingar i reglerna omförvaltning av konkurs har gjort sig gällande. Förslag till förändringar idessa delar lorde därför fylla ett praktiskt behov. Förbundet kan i huvudsaktiUstyrka den utformning av förevarande regler som kommittén förordar ibetänkandet. Vad emellertid angår reglerna om tillsyn i ordinära konkurser harkommittén enligt förbundets mening inte kunnat påvisa att så betydandenackdelar med nuvarande system föreligger att skäl finns för ' Ett av i län bifogat yttrande frånKalmar läns handelskammare överensstämmer i allt väsentligt medhandelskammarförbundets yttrande. 1978/79:105 447 genomgripande förändringar i gällande regler. Även om ettsådant behov av förändrade regler skulle kunna påvisas kan förbundet i vartfall inte tillstyrka kommitténs förslag lill reglering av tillsyn i konkurser.Som nedan skall utvecklas synes den av kommittén i förevarande sammanhangförordade lösningen innebära försämringar i förhållande till nu gällande regleri flera betydelsefulla hänseenden. : anser det vikligl all konkursboels avveckling sker med minsta möjligavärdeförsämring och med beakiande av förutsättningarna för en ur sysselsättningssynpunktangelägen eventuell fortsall drifl. Mol denna bakgrund finner förbundel detväseniligi, all en fortsatt reformering av konkurslagsliftningen tar fasta påatl främja en effektiv och ändamålsenlig avveckling av konkurserna. 2 Förvaltningen i ordinära konkurser 2.1 Förvaltares kvalifikationer och tillsättande avförvaltare m.m. JK: Jag har ingen erinran mol kommitténs utgångspunkt ifråga om valel av förvaltare. Uppgiften bör i de flesta fall anförtros advokalmed inriktning på affärsjuridik eller liknande verksamhet. Valet böremellertid påverkas av konkursens beskaffenhei. Om gäldenären inte är rörelseidkarekan anspråken ställas lägre än eljest. Del är också rimligt atl man under enövergångstid inte är alllför inriktad på val av specialister utan öppnarmöjlighet till en utvecklad specialisering. 1 synnerhet uianförområden runt de största städerna kan följden eljesl bli att ingen advokatbefinnes lämplig som konkursförvaltare. Detla skulle medföra extra kostnaderför förvaltningen men framför allt skulle del på sikl kunna leda lill enutarmning av landsbygdens lillgång på advokaler. Överåklagaren i : Del ärangeläget från åklagarsynpunkl all höga krav ställs pä den som utses lillförvaltare i konkurs. Med beaktande av de nya kvalifikations- ochbehörighetskraven kan förvallaren ges siörre befogenheler och därigenommöjligheter all åstadkomma en säkrare konkursuiredning. Förvaltarens enligt kommillébetänkandet omfattandebefogenheler, hans övriga skyldigheler, formen för hans tillsättande och deliniresse som samhällel har av konkursförvallningen ger konkursförvallarenssiällning och verksamhei en officiell prägel. Med hänsyn härtill bör delklarare redovisas i vilka avseenden hans ålgärder bör belraklas som myndigheisuiövning. : Hovrällen vill emellertid starkt ifrågasättaom inte de kvalifikationskrav utredningen uppställer leder för långt. Flertaletkonkurser är inte mer komplicerade än atl de allmänpraktiserande jurisler Prop.1978/79:105 448 somnu anses lämpliga som konkursförvaltare även i framliden skulle kunna anlilas.Konkursdomarens självsländiga prövningsrätt lorde innebära lillräcklig garantiför atl endasl kvalificerade personer erhåller förvallamppdrag. Även omförvaltaren enligt nu föreliggande förslag föreslås fä vidgade befogenhelerfinner hovrätten ej skäl frångå sin lidigare slåndpunkl i denna fråga. Härtillkommer svårighelerna all i del akluella fallel avgöra huruvida viss advokatsverksamhei har speciell inrikining på affärsjuridik. HovrättspresidentenÅqvisl, hovrätlslagmannen och adj. ledamolen Palmer: Vi delarkommitténs uppfattning alt förvaltaren i ordinära konkurser regelmässigl bör haspeciell inriktning på affärsjuridik. Härigenom skapas förutsättningar för atlge förvallaren en mer självständig ställning. Hovrättenöver och : Hovrätten ansluter sig lill förslagen om dekvalifikations- och behörigheiskrav som skall gälla i fråga om enkonkursförvaltare. Likaså biiräder hovrätten de föreslagna reglerna förutseende av förvallare. Hovrällen vill här endast framhålla all konkursdomarenvid uiseende av förvallare ej bör känna sig bunden av gäldenärens egelförslag. Göteborgstingsrätt: Enligt tingsrättens mening bör förvaltningen anförtros huvudsakligenål kvalificerade advokater. Tingsrälten finner väsentligt att konkursdomarenär obunden av borgenärsintressen vid val av förvaltare. Att förvaltare fyllerhögt ställda krav är av avgörande betydelse för förvaltningens effektivitet ochsnabbhet. För tingsrätts del lorde del inte föreligga några problematt rekrytera krafter som fyller de av kommittén angivna kraven. Tingsrätteninstämmer i de synpunkter departemenischefen utvecklar i propositionen på sid.181-186. Den förändring i rättslägel som avses komma till stånd avspeglasemeUertid inte i den föreslagna lagtexten, vilken närmast för tanken till dekrav som stäUs på en konkursförvaltare. För atl markeraförändringen i rättsläget borde paragrafen i stället lyda "Konkursförvaltareskall ha den särskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver samt åtnjutaborgenärernas förtroende. Han skall även i övrigt ha förutsättningar attfullgöra sådant uppdrag. Den som är anslälld vid domstol får ej varaförvaltare". Första punkten i den första meningen syftar då påförvaltarens personliga kvalifikationer och den andra meningen närmast på honomtill buds stående resurser i fråga om bokföring m.m. Kronofogdemyndighetenfår i sin egenskap av tillsynsorgan många löpande kontakter med konkursförvaltarnaunder själva konkursförvaltningen och torde få god inblick i hur dessa skötersina uppdrag och deras lämplighet för uppgiften. bordedärför, som kommittén anfört, kunna ge konkursdomaren värdefulla synpunkter vidförvallarvalet. Om någon föreslås liU förvaltare i konkursansökan och 1978/79:105 449 konkursdomaren inte vet all denne fyllerkvalifikaiionskraven, bör konkursdomaren samråda med kronofogdemyndighelen. Delkan vara känsligt både för konkursdomaren och den det gäller om konkursdomarenförbigår viss föreslagen förvallare exempelvis då denne i och för sig inte ärolämplig, men annan skulle vara bättre. Del vore en fördel om det redan föreikraftträdandet slod klart vilka som kan förordnas till förvallare.Konkursdomaren kan göra en förfrågan hos tänkbara förvaltare om vilka som harintresse av förvaltaruppdrag och efter prövning av kvalifikationerna i samrådmed lokala organ och lillsynsorganel välja ett relativt fåtalpå vilka i princip samtliga uppdrag sedan fördelas. Alla som inte blivitutvalda blir hell uteslutna från förvaltaruppdrag genom ett beslul som är heltinformellt och inte kan överklagas. Delta kan anses mindre tillfredsställande.En annan lösning är atl överlala någon form av auktorisation förförvaltaruppdrag till . I allmänhet utses interimsförvaltaren lill förvaltare viddet försia borgenärssammanträdel. 1 prakiiken sker alltså valel av den somkommer alt bli förvaltare konkursen igenom vid utseendet av interimsförvaltare.Det är därför vikligare all konkursdomaren samråder med tillsynsmyndighetenredan vid förordnande av interimsförvaltare än vid förordnande av slutligförvallare. : Mol förslaget om atl skärptakvalifikationskrav skall ställas på förvaltare och att förvaltare alllid skalltillsättas av konkursdomaren har tingsrätten i och för sig inget alt erinra.Tingsrätten vill dock påpeka all det på mindre orter kan vara svårt all finnanågon som uppfyller de nya kraven. I sådani fall bör man kunna anlila t.ex. enallmänpraktiserande advokat från orten. Alt behöva ulse en advokal från annanort kan göra konkursförvaltningen onödigt tungrodd. : Tingsrälten delar kommitténsuppfattning att siörre krav bör ställas på förvallarens kvalifikationer.Förslaget innebär all i allmänhet advokaler som är specialiserade påkonkursförvaltning skall förordnas till förvallare. Ett sådani system tillämpasredan vid tingsrätten. har tingsrätten sålunda koncentrerat förvaltamppdragentill två advokatbyråer. Erfarenhelerna härav är goda. Äv stor betydelse är attvid de anlitade byråerna arbetas in rutiner för skötseln av de löpandegöromålen i förvaltningen. En koncentration av förvaltaruppdragen torde skapaförulsältningar för förvaltaren atl bygga upp en för sådana rutiner lämpligkontorsorganisalion. Med det föreslagna sysiemel får särskilt uppmärksammasfrågan om rekrytering av nya förvaltare. 1 viss mån torde behovet avrekrytering tillgodoses genom alt advokatbyrå som anlitas förkonkursförvaltning själv anställer jurisler att biträda i förvaltningen. Somett nalurligl led i nyrekryteringen bör vidare allmänpraktiserande jurist,utan särskild erfarenhet av konkursfrågor, anlitas i vissa mindre konkurser.Som kommittén framhåller bör detta dock gälla endast beträffande sådanakonkurser där till-29 1978179. Prop.1978/79:105 450 gångarnakan antas inte räcka betalning av konkurskostnadema. Enkoncentration av förvaltamppdragen bör naturligen medföra att de advokater somi allmänhet kommer att anlitas som förvaltare i mindre utsträckning än andraadvokater ges annat offentligt uppdrag. Ifråga om lagtextens utformning (44 8) kan sägas att den ej ger tillräckligtuttryck för den av kommittén åsyftade sakliga ändringen avförvaltar-kvalifikationema. Tingsrätten ulgår emellertid från att i vart fallmotivtexten blir så fullständig att innebörden av lagtexten framstår som klar. Tingsrättentillstyrker förslaget att förvaltare skaU utses av konkursdomaren. RPS:Del är angeläget alt kommitténs krav att såsom konkursförvaltare regelmässigtskall utnyttjas specialister också i realiteten blir uppfylll. Umeåtingsrätt: Tingsrätten ansluler sig till förslaget i fråga om ordningen förutseende av förvaltare och de kvalifikationskrav som bör uppställas. RSV:Genom förslaget fråntas borgenärema rätten atl välja förvaltare. 1 ställetläggs valel av förvaltare på konkursdomaren. Borgenärernas möjlighel attpåverka personvalet tillgodoses genom föreskrifien att konkursdomaren vidförsta borgenärssammanlrädet skall höra närvarande borgenärer. EnligtRSVs mening borde man även kunna underlåta alt inhämta "närvarandeborgenärs" synpunkier på förvallarvalet. Konkursdomaren har all fästa viktvid borgenärernas synpunkter på förvallarvalet. Emellertid kommer han dåpåtagligen i ett visst dilemma efiersom han skall verka för att denav honom utsedde interimsförvaltaren också blir slutlig förvallare. Man undviker denna besvärlighet om borgenäremas synpunkter på personvalet endastanses vara av underordnad betydelse. Förvaltamas kompetens skall ju enligtförslaget vara stäUd utom aUt tvivel. Det har sagts alt borgenäremas synpunkterpå personvalet skulle ge konkursdomaren säkrare underlag för dennes ställningstagande(lämplighetsbedömningen) men även denna omständighet torde ha ringa betydelsepå grund av de skärpta kraven på förvaltarens kompetens. Konkursdomarens ochtUlsynsmyndighetens kännedom om presumtiv förvaltares kvalifikationer ochlämplighet för förvaltaruppdrag kommer att bli så goda att detta garanterar atttUlräckligt underlag finns för konkursdomarens prövning utan att borgenäremassynpunkter behöver inhämtas. RSV vill också erinra om borgenärernas möjligheteratt överklaga förvallarvalet (210 8), få ytterligare förvaltare utsedd (47 6)samt att få granskningsman förordnad (43 §). Med den av RSV föreslagnaordningen kan institutet interimsförvaltare avskaffas. Underdessa förutsättningar anser RSV också att det bör övervägas om första borgenärssammanträdetlängre fyUer någon funktion i förfarandel. Dess funktion är huvudsakligenatt möjliggöra valet av förvaltare. Därutöver skall konkursgäldenären, om intelaga förfall möter, vara när- 1978/79:105 451 varande och avlägga bouppteckningsed. Enligt RSV kan bouppteckningseden (91 8) väl avläggas utananknytning till ett första borgenärssammanträde. Borgenärernas möjlighet attnärvara när eden avläggs behöver självfallet inte inskränkas. Atl förstaborgenärssammanträdet utmönstras torde enligt verkets mening inte innebäranågon nackdel. RSV erinrar om att lagutskottet uttalat önskemål om attförfarandet vid de båda konkursformema bör bli så enhetligt som möjligt. i : KFM har ingel attinvända mot att advokater som är specialiserade på konkurser förordnas tiUförvaltare i både ordinära och mindre konkurser. Inte minst urutbildningssynpunkt är det viktigt att den unge advokaten får börja med enklarekonkurser för att ge sig i kast med mera krävande uppgifter. KFM vill också framhålla det lämpliga i förslaget att detblir konkursdomaren som utser förvaltare. Detta ökar förutsättningarna för enopartisk förvaltning. Det nuvarande systemet med möjlighet att insamla fullmakterför att behärska förvallarvalet leder ibland till mindre lämpliga arrangemang. i : Det lorde vara avgrundläggande betydelse för tUlsynsorganets möjligheter atl fullgöra sina uppgifter,atl övervaka att förvaltningen bedrivs på ett ändamålsenligt sätt och iöverensstämmelse med konkurslagen samt arbets- och skattelagstiftning och dessmöjlighet att göra detla smidigt och rationellt, att samarbetet mellantillsynsorganet och konkursförvaUaren fungerar tillfredsställande och att dessaorgan har ingående ömsesidig kännedom om varandra och om i väsentliga avseendengemensamma lokala förhåUanden. För att tillsynsorganet skall kunna fullgörasina uppgifter tillfredsstäUande torde fordras ett verkligt inflytande påtillsättningama av förvaltare och frågan vilken tillsynsmyndighet som skaUhandha tUlsynen. Konkursdomaren torde böra höra tiUsynsmyndigheten redan vidtillsättningen av förvaltare enligt 45 8 i föreslagen lydelse. Förvaltare tordeinte i någon av tillsätt-ningssituationema böra kunna tiUsättas mottUlsynsmyndighetens avstyrkande om tillräcklig grund för avstyrkande anföres. i : I 208 8 föreslåsdomarjäv för tjänsteman hos tillsynsmyndigheten. Däremot har ej föreslagkssådani jäv för konkursförvaltare. Detta är uppenbarligen en stor brist, som ärägnad att allvarligt minska förtroendet för förvaltningen. Anledningen tUl attsådant jäv ej behöver föreligga för förvaltare har ej förklarats.