prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för alt tillkalla en särskild utredare med uppgiftatt uireda verksamhetsförhållandena och finansieringssituationen för mindreförelag inom servicenäringarna,ätt besluta om sakkunniga, experter, sekrelerareoch annat biträde åt utredaren. Vidarehemställerjag atl regeringen föreskriver, att ersättning till utredare,sakkunnig, expert och sekreterare skall utgä i form av dagarvode enligtkommiliékungörelsen (1946:394), om inte annat föreskrives, all kostnadernaskall belasla elfte huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hem.slällan. 291 Kommittéer: Del IIH:2 Öst Ekonomiska Byråns verksamhet Departementschefen, statsrådet , anför. Öst Ekonomiska Byrån är en privaträltslig stiftelse varsfullständiga namn är rörande öslekonomiska frågor.År 1959 träffade staten och näringslivet avtal om stiftelsens upprättande.Molivet för stiftelsens tillkomst var en önskan atl fä gmndligare kunskap omöststaternas ekonomi. Organisationenpåbörjade sitt arbete på försök . Efter två och etthalvt år ansågs resultaten av försöksverksamhelen så tillfredsställande attstatsmakterna beslöt alt siödja byråns verksamhet genom inrättande av enstatlig befallning för byråns verkställande direktör. Från och med budgetåret1975/76 (prop. 1975:1, bil. 12) är befattningen som är personlig, upplagen påkommerskollegiets stat. Utöverkostnaderna för befallningen som chef för byrån, som bestrids av staten,finansieras verksamheien genom åriiga abonnemangsavgifter från statliga verkoch myndigheter saml enskilda förelag. Dessutom har byrån vissa inkomster avsärskilt beställda utredningar. Byråns intäkter uppgick till ca 500.000kronor, varav ca i abonnemangsavgifter frän statliga verk ellerföretag. Byrån haralltsedan sin tillkomst haft en stor genomströmning av yngre akademiker vilkethar inneburit alt den även kunnai ge en värdefull vidareutbildning i ekonomiskafrägor särskilt med avseende på ekonomi. En översynav omfatiningen, organisationen och finansieringen av byråns verksamhei bör nukomma lill stånd. En särskild utredare bör tillkallas för alt se öververksamheten vid Öst Ekonomiska Byrån. Översynen bör innefatta en undersökningav behovet av och intresset hos avnämarna för den verksamhet som bedrivs avbyrån. Utredaren bör utifrån denna bakgmnd lämna förslag om verksamhetensinrikining, omfattning, organisation och finansering. Under fömtsättning av altett reellt iniresse från näringslivets sida föreligger bör i första hand prövasmöjlighelen atl basera verksamheien på det nuvarande samarbelel mellan stat ochnäringsliv. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för - att tillkalla en särskild utredaremed uppdrag att se över Öst Ekonomiska Byråns verksamhet - att besluta om sakkunniga,experter, sekrelerare och annal bilräde åt uiredaren. Vidare hemställer jag atl regeringen föreskriver - atl kosinaderna skall belasla elfte huvudtitelnskommitléanslag. Regeringen ansluler sig till fördragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Del II H:3 Skr 1978/79:103 292 3.Utredning om översyn av tullagstiftningen Departemenischefen,slalsrådel , anför. Tullverksamheienregleras i huvudsak av fyra författningar: lullagen (1973:670), tullsladgan(1973:671), tullförordningen (1973:979) och tullkungörelsen (1973:1014). Tullagenbehandlar själva tullförfarandel vid inoch utförsel av varor. I lagen lämnasföreskrifter rörande bl.a. förlullning, tulldeklaration, tulllax-ering ochuppbörd. Lagen innehåller vidare regler om kontrollverksamhet,straff och särskilda avgifter o.d. samt besvärsordningen. I tullstadgan gestillämpningsföreskrifter till tullagen. Tullförordningeninnehåller cenlrala besiämmelserom uttagande av tull, om tullfrihet och omtullreslilulion m.m. till tullförordningen finns itullkungörelsen. Samtligahär berörda författningar irädde i krafl som ett resultat aven allmän översyn av tullagstiftningen. Beiräffandetullförfarandel och därmed sammanhängande frågor gjordes översynen av ensärskild utredning, lullagsliftningskommittén. Propositionen 1972:110 medförslag till tullag m.m. grundades på kommitténs arbele. Som underlag fannsvidare en inom utarbetad promemoria med ett lagförslag somi huvudsak byggde på kommitténs betänkanden och de remissyttranden som hadeavgetts i frågan. Tullagen innebar en omfattande reform av självatullförfarandet. Ett enkelt hemlag-ningsförfarande och ell syslem med privalgodsvård infördes. En väsenilig nyhet var också tulliaxering av gods medledning av tulldeklaration som tullskyldig skall lämna. Lagstiftningen innebaren anpassning till nya marknadsförhållanden och modern varuhanlering. Översynenpå lullagsliflningsområdel i övrigi gjordes av en annan utredning, 1972 ärslullagsliftningssakkunniga. Propositionen 1973:187 med förslag tilllullförordning m.m. byggde pä de sakkunnigas betänkande (Ds Fi1973:ll)Tullagsliflningen mm. Tullförordningen innebaren anpassning av denövriga lagstiftningen lill de nya procedurreglerna i lullagen. Ilullförord-ningen sammanfördes efter en överarbetning då gällande regler ombl.a. uttagande av tull, om tullfrihet och om restitution. Tullagenoch lullförordningen ulgör föreskrifier som har beslulals av riksdagen.Tullsladgan och lullkungörelsen utgör regeringens tillämpningsföreskrifterlill de av beslutade författningarna. 1972års lullagsliftningssakkunniga berörde i sitt belänkande frågan om ettytteriigare sammanförande av vissa tullförfaliningar. De sakkunniga uttaladedärvid att deras förslag till lullförordning och lullkungörelse hade utformatssä all författningarna förhållandevis lätt skulle kunna slås samman medtullagen respektive tullsladgan, om delta visade sig lämpligt . Dennya tullagstiftningen har varil i lillämpning . Erfarenheternager vid handen att det är önskvärt atl en leknisk översyn av författningarna nukommer till stånd i syfte bl.a. all vinna en förenklad, mer enhetlig ordning. Iförsia hand bör prövas den av tullagstiftningssakkunniga berördamöjligheten all föra samman lullagen och lullförordningen till en lag. Påmolsvarande säll bör uiredas hur tullstadgan och tullkungörelsen skall kunnasamordnas inom ramen för en förordning. 293 Kommittéer: Del II H:4 sambandmed detta arbele bör författningarna, som har tillkommit före del atl nyregeringsform började lillämpas den , ses över med beakiande avvad som gäller i fråga om bl.a. normgivningskompetens och delegering. Vidöversynen bör också beakias huruvida erfarenheterna från lillämpningen av dessatullförfattningar ger vid handen att ändringar behövs på särskilda punkter. delen har generaltullstyrelsen i skrivelse redovisalresultatet av en granskning inom slyrelsen av tullförordningen ochtullkungörelsen saml därvid föreslagil vissa ändringar. Jag finner del lämpligtall de av slyrelsen väckta frågoma bedöms inom ramen för den av mig föreslagnaöversynen, i den mån de inte prövas i särskild ordning. Genomden omfaitande tullfriheten för varor från EFTA- och saml frånutvecklingsländerna har bedömningsgrunderna för vissa lullbestämmelserförändrats. Mol denna bakgmnd bör prövas huruvida del fortfarande finns behovav bestämmelserna i 5 § tullförordningen. Enligt dessa kan regeringen förordnaatl tull inte skall utgå för varuslag som icke eller endasl i ringa omfattningär föremål för tillverkning inom landet eller för vara av sådant slag. Bedömsbestämmelserna behövliga bör övervägas införandet av en möjlighel tilldelegering av regeringens beslutanderätt vid prövning av tullfrihet beiräffandesärskilda importfall. Också bestämmelserna om tullreslilulion bör mol sammabakgrund ses över, främsi med syfiet att uppnå en förenkling av reglerna. Vissajusteringar i materiellt hänseende kan härvid behöva övervägas, bl.a. medhänsyn lill atl tullreslilulionen numera har minskal i betydelse. Förden angivna översynen bör en .särskild utredare tillkallas. Uiredaren bör isitt arbele kunna överväga också behovei av ändringar i andra författningar pätullområdet när del kommer upp frågor som gör detta påkallat. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för aUtillkalla en särskild utredare med uppdrag alt se över tullagstiftningen, allbesluta om sakkunniga, experier, sekrelerare och annat biträde åt uiredaren. Vidarehemställer jag all regeringen föreskriver au kostnaderna för ulredningen skallbelasta elfte huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. 4.Översyn av import- och exportförfattningar Departementschefen,statsrådet , anför. Somnärmare utvecklas i en promemoria, upprättad den 26 okiober 1978 inom (bilaga lill detla ärende), är del nu påkallat med Del II H:4 Skr 1978/79:103 294 engenomgripande översyn av de allmänna import- och exportförfattningarna. Jagdelar uppfattningen all de nu gällande författningarna bör arbetas om förattbringas i överensstämmelse med den nya regeringsformens regler. Del är ocksåangeläget atl ersätta den existerande regleringen med ett enklare och meraöverskådligt regelsystem som är effektivt. Föratl ulföra denna översyn bör en särskild utredare tillkallas. Som utgångspunktför hans arbete bör tjäna vad jag nu har anförl jämte de ytterligare synpunktersom promemorian innehåller. Medhänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jag atl regeringen bemyndigarchefen för atltillkalla en särskild utredare med uppdrag alt göra översynen, attbesluta om experter, sekreterare och annat biträde ål utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver alt kosinaderna skall belalas frånelfte huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 295 Kommittéer: Del II H:4 Översynav de allmänna import- och exportförfattningarna om import och export finns i kungörelsen (1947:82) angåendeallmänt importförbud (omtryckt 1971:1178, ändrad senast 1977:1081) ochkungörelsen (1950:324) angående allmänt exportförbud (omtryckt 1971:1177,ändrad senast 1977:1082). De två kungörelserna är uppbyggda pä i huvudsak sammasätt. Båda innehåller ett generellt förbud mol införsel resp. utförsel av varorulan import- resp. exportlicens. Från förbudet undantas ett antal särskiltangivna varuslag. Vidare anges att statens jordbruksnämnd och kommerskollegiumefter regeringens bemyndigande kan medge undantag från licenskravet också förandra varuslag. Sådant bemyndigande har lämnats i fräga om fiertalet varor ochländer. Licenskravet har på grund därav i stor utsträckning upphävts. Redanrubrikerna på de två författningarna är alltså föråldrade och missvisande. När kungörelserna omimport- och exportförbud kom till, hade regeringen ensam befogenhet att geföreskrifter av detta slag. Detta förhållande har ändrats genom 1974 årsregeringsform (RF). Enligt 8 kap. 3 § RF ankommer del på att genomlag meddela föreskrifter som gäller förhållandet mellan enskilda och detallmänna och avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiskaförhållanden. 18 kap. 7 § föreskrivs dock bl.a. atl regeringen - ulan hinder av3 § samma kap. - kan efter bemyndigande i lag ge föreskrifter om in- ellerutförsel av varor. Föreskrifterna skall ha förordningsform. Ett bemyndigande avangivet slag har lämnat i lagen (1975:85) med bemyndigande attmeddela föreskrifter om ineller utförsel av varor. Enligt lagen fårregeringen-med viss begränsning-meddela föreskrifter om import och export, omdet är påkallat av hänsyn till risk för störning inom samhällsekonomin ellerfolkförsörjningen, av särskilda handelspolitiska skäl eller av hänsyn tillbehov att trygga kvaliteten hos produkter av vissl slag, till hälsovården,miljövården, växtskyddet eller skyddel mot djursjukdomar eller till kontrollenav maieriel som kan få militär användning. Regeringens befogenhet kan överiålastill förvaltningsmyndighet. Såsombemyndigandet är utformat skulle regeringen under nuvarande förhållanden inteha rätt att utfärda reglerom in- eller utförsel med så generell räckvidd som deallmänna import- och exportförbudskungörelserna. Dessa kungörelser har dockfortsatt giltighet på grund av punkt 6 i övergångsbestämmelserna till RF. Omkungörelserna skall ändras måsle emellertid de nya reglerna i RF iakttas. Dethar vid RF:s införande förutsatts att äldre författningar under enövergångsperiod skall ersättas av författningar som utfärdas enligt de nyagrundlagsreglerna. Redan på grund därav bör import- och exportförbudskungörelsernasnarast arbetas om. Härtill kommer atl det nuvarande systemet medför rättstekniskaproblem så snart som gällande regler och beslut i något avseende behöverändras. Ävenav praktiska skäl aren översyn av regelsystemet angelägen. De beslul ombegränsningar av olika slag som gäller särskilt i fråga om importen är Del II H:4 Skr 1978/79:103 296 svåröverskådliga.De har delvis meddelats av regeringen, delvis av kommerskollegium ellerstatens jordbruksnämnd. Ett enklare och mera överskådligt regelsystem somsamtidigt är effektivt bör eftersträvas. sådani syslem gör det lättare förmyndigheterna. Vidare är det av särskilt värde atl uppnå förenklingar med tankepå den allmänhet som berörs, bl.a. mindre och medelstora företag. Motdenna bakgrund bör en genomgripande översyn göras av reglerna om import ochexport. Målel bör vara alt ersätta import- och exportförbuds-kungörelserna ochdärpå grundade beslul med ett nytt regelsystem, Isamband med översynen bör rollfördelningen mellan regeringen ochförvaltningsmyndigheterna - kommerskollegium samt statens jordbruksnämnd -klarläggas. Därvid bör också frågan om formerna för överlåtelse av regeringensbefogenheter lil! 297 Kommittéer: Del II A:l 1.Utredning av vissa frågor på semesterrättens område Departementschefen,statsrådet , anför. semesleriag(l977:480)somger rätt till fem veckors semester har för kort lidsedan beslulals av . Lagen iräder i kraft . Därmedupphör semesieriag att gälla. Den nya semesterlagen harföregåtts av ell omfattande utredningsarbete inom 1974 års semesierkommillé.Den innefattar långtgående förbättringar av semesterrätiigheterna förarbetstagare i allmänhet och särskili för deliids-och korilidsanställda samlför nytillträdande på arbetsmarknaden. En principielll viktig nyhet är alträtten till semesterledighet inte längre förutsätter intjänande genom arbelehos arbetsgivaren. Rälien all tjäna in semesteriön vid sjukdom och annan s. k.semesterlönegrundande frånvaro har ökals avsevärt. Möjlighel har införts allspara ihop semesterledighet lill en längre, sammanhängande ledighetsperiod. Även om vi sålunda harfått en modern semesieriag som molsvarar högt ställda anspråk, bör reformarbetetpå semesterrätiens område fortsälla. Därvid bör givelvis beakias all enförbättring av semesterförmånerna begränsar utrymmet för siandardstegringar påandra områden. 1 propositionen med förslag till den nya semesterlagen har jagpekat på vissa frågor som påkallar fortsatt utredning. Andra har tillkommitunder riksdagsbehandlingen. Semesierkommitténundersökte i enlighel med sina direkliv möjlighelerna att bygga upp någon formav fondsystem för ulbetalning av semesterlön. I betänkandet (SOU 1975:88) Femveckors semester föreslogs inrättande av en begränsad fond för administrationoch ulbelalning av sådan semesterlön (s. k. särskild semesterlön) som tjänadesin vid sjukdom och annan semesierlönegrundande frånvaro. Fonden skulle anknytaslill sjukförsäkringens ADB-system. Den föreslagna anordningen syftade till allfördela kosinaderna för sådan semesterlön på hela arbeisgivarkollekiivet. Molden bakgrunden föreslog kommittén också en avsevärd ulvidgning av möjlighelernaatt tjäna in semesterlön under kvalificerad frånvarolid. Semesierkommitténlämnade dessutom en principskiss på eu fondsystem omfattande all semesteriön(SOU 1975:88 s. 213-220). Något slutligt förslag lill en sådan fond lämnadesdock inte. I anslutning till deua anförde kommiuén, att en mer eller mindrelångtgående ändring av gällande ordning för ulbetalning av semesterlön,exempelvis genom införande av en fond för all semesterlön, kunde bli nödvändigom vissa krav på förbättringar av semesterförmånerna skulle kunna genomföras.Kommittén syftade därvid bl. a. på möjlighelen att spara semester ulan hinderav byie av arbetsgivare, Del II A:l Skr 1978/79:103 298 rättentill en garanterad lägsta semesterlön samt frågor om semesierräiien vidarbetslöshet och arbetsmarknadsutbildning. Semesierkommitténsförslag lill en begränsad semesierlönefond, ansluten till sjukförsäkringensADB-system, mötte omfattande krilik under remissbehandlingen. För egen del fannjag mig inte kunna förorda ett sådant administrativt syslem som det kommitténhade förordat (se prop. 1976/77:90 s. 78). 1 stället bör frågan om inrällandeav ett fondsystem och ulformningen av fonden bli föremål för fortsattuiredning. Uiredningsarbelel bör början inriklas på ell fondsystem för semesterlön som tjänas in vid semesterlönegrundandefrånvaro. Såvitt gäller del begränsade fondsystemet vill jag nämna följande.Åtskilliga av de invändningar som riktades mot semesierkommitténs fondförslagskulle kunna undgås med en ordning enligt vilken semesteriön vid sjukdom m. m.inte grundas på semesleriagen utan i stället helt och hållet knyls lillsocialförsäkringen och alltså får uigöra en socialförsäkringsförmån. Det blirdå inte längre avgörande för rälien till sådan semesterlön att personen i frågaäranslälld vid sjukdomstillfället. Nägon samordning mellan den vid sjukdom m.m. intjänade, på sjukpenningen beräknade semesieriönen ochsemesierrällighelerna enligt semesleriagen skall i sådant fall inte ske. Detbör dock noga övervägas om en sådan, principiellt långtgående förändring avsemesierräiien är lämplig från allmänna utgångspunkter. Föreslås ett begränsalfondsystem, bör övervägas i vad mån möjlighelerna att tjäna insemester vid frånvaro bör ulvidgas. Vidare bör undersökas om del är möjligl allinom ramen för en begränsad fond lösa andra semesierproblem, exempelvis fråganom intjänande av semesteriön vid arbetslöshei, arbetsmarknadsutbildning m. m.Även frågan om privilegiering av militärtjänstgöring och motsvarande vapenfriijänsl bör övervägas i detla sammanhang. stannaför ett begränsat fondsystem, bör kommittén också undersöka möjligheten av atlinrätta en fond eller kassa för uppsamling av sparad semesterlön i samband medbyte av anslällning. Anordningen skall göra del möjligl att spara semesterenligt semesleriagen oavsett byle av anställning. Envikiig fräga för kommittén är naturligtvis atl utifrän koslnadsberäkningar avföreslagna förbättringar av semesierförmånerna anvisa allernalivafinansieringsmetoder. Frågan om inrällande av ensemesterlönefond för all semesteriön har stor principiell och prakliskräckvidd. En utgångspunkt för utredningsarbetet bör enligt min mening vara, alten sådan ordning bör övervägas endasl i den mån de eftersträvadeförbättringarna av semesterrätiigheterna inte kan uppnäs på annat säll. Jagtänker i delta sammanhang främst på frågan om en garanterad lägsia semesteriön,möjlighel alt bibehålla sparade semesterförmåner vid byte av anställning ochmöjlighet till ökad flexibilitet vid semestersparande. I sisinämnda hänseendevill jag erinra om atl jag i propositionen uttalade, att den nu beslutadeomfattningen av sparanderätlen fick ses som ett första Sleg. finner all en allmän semesierlönefond behövs för all de eftersträvadeförbättringama skall uppnäs, bör kommittén förutsättningslöst pröva hur fondenskall utformas. Det bör därvid undersökas bl. a. om den skall förvaltas av detallmänna eller av arbetsmarknadens parter eller i annan ordning. En särskildfråga även i delta fall är naturligtvis hur finansieringen skall ske. Denuvarande semesterkassornas uiformning och funktion bör i del sammanhangetbeaktas. 299 Kommittéer:Arbetsmarknadsdepartementet Del II A:l Vidbedömningen av frågan om inrällande av en fond - vare sig det gäller ettbegränsal fondsystem eller en fond för all semesterlön - bör,strävan vara allfinna en lösning som medger en enkel handläggning, så au byråkrati i möjligastemån undviks på detta område. Ulredningen bör också noga överväga om frivilligtuppbyggda semesterkassor skall behöva upphöra om ell fondsystem införs. Enligt 17 § 2 i den nyasemesterlagen är frånvaro från arbelel semesierlönegrundande närdet är fråga omföräldraledighet i samband med barns födelse eller adoption eller ledighet förtillfällig vård av bam. 1 fräga om den försl nämnda ledigheien gäller enbegränsning lill eller, för ensamstående förälder, . Genomden av beslutade utbyggnaden fr. o. m.den Ijanuari 1978 avföräldraförsäkringen (prop. 1976/ 77:117, SfU 27, rskr 296, SFS 1977:630) harinförts rält lill s. k. särskild föräldrapenning. Reformen innebär bl. a. av den sammanlagda ersätlningstiden skall kunna tas uti enlighel med föräldrarnas önskan i form av särskild föräldrapenning fram t.o. m. barnets första skolår. Föräldrapenning i samband med barns födelse kommersålunda alt utgå och s. k. särskild föräldrapenning under 90dagar. Rätt till föräldraledighet föreligger när förälder uppbärföräldrapenning som nämnts. Enligt den nya semesleriagen är som framgåttinte all föräldraledighet i samband med barns födelse semesieriönegrundande.Föräldraledighet i samband med att särskild föräldrapenning erhålls är inte inågot fall semesterlönegrundande. Frågan om rälien atl tjäna in semesterlön inu nämnda fall bör övervägas. 1 den män den lagstadgade rätten tillföräldraledighet ulvidgas ytterligare, bör kommittén pröva möjligheten atl göraäven den nya föräldraledigheten semesterlönegrundande. bör kommitténpröva frågan om jämställdhet mellan ensamstående föräldrar och andra föräldrari delta sammanhang. Jagvill slutligen la upp tvä frägor i vilka uttalat sig för fortsallutredningsarbete (SoU 1976/77:32, rskr 315). Den första frågan gällersemeslerräil vid uppsägning. Enligt 14 § i den nya semesleriagen gällerföljande. Om uppsägning har skett innan betald eller obetald semesteriedighethar lagts ut, fär ledigheten inte föriäggas till uppsägningstiden, om intearbetstagaren medger det. Har däremot semestern lagts ut innan uppsägningensker och infaller uppsägningstiden helt eller delvis under semesterledigheten,har arbetstagaren rält alt begära all semesieriedigheiens förläggning i sammamån skall upphävas. Bestämmelsen är lillämplig endast då arbetsgivaren sägerupp arbetstagaren på grund av förhållanden som ej hänför sig lill dennepersonligen. Den lösning som har valts i lagen tillgodoser i väsentlig månarbetstagarnas intresse av atl de förmåner som ansiällningsskyddslagen ger inteurholkas. Å andra sidan ger den inte arbetstagaren möjlighet att ta utsemesteriedighet om han samiidigi vill utnyttja rälien lill uppsägningslön.Arbetstagaren kan därigenom få avstå från en längre lids ledighet undersommaren. har mol den bakgrunden förordal en förnyad prövning av dennärmare ulformningen av ett förbud mol semesierförläggning underuppsägningstid. Utgångspunkten för arbelel i denna del bör vara attarbetstagarna skall ges möjlighet alt utan avslående från uppsägningslön få ulen längre lids sommarsemester hos arbetsgivaren. I samband härmed bör övervägasi vad mån lagsiiftningsåigärder krävs för all komplikationer i samband medarbetsgivarens konkurs skall undanröjas. Den andra frågan beträffande vilken förordal fortsatt DelIIA:2 Skr1978/79:103 300 utredningsarbeteavser den särskilda semesleriagen. Frågan om och i vad mån särskildasemesierregler är motiverade vid radiologiskt arbele bör belysas ytterligare.Komittén bör i delta sammanhang pröva om även underjordsarbetare som utsättsför joniserande strålning bör ges rätt till en förlängd semester. Medanledning av vad socialutskottet uttalade vid granskningen av propositionenvill jag avslutningsvis föreslå, att komiitén får i uppdrag atl uppmärksamtfölja lillämpningen av den nya semesterlagen i alla hänseenden och atlframlägga de ändringsförslag som bedöms motiverade av de erfarenheler somerhålls.