prop · G203143 · 1978-12-31 00:00:00 — fick regeringensuppdrag atl följa utvecklingen i fråga om del kommersiella kulturulbudet. Rådetarbelar planmässigt med denna fråga. Förslag belräffande fonogrammarknadenkommer alt läggas fram . gav regeringen iuppdrag atl göra en kartläggning av barns och ungdomars val avfritidsaktiviteter. Inom ramen för kartläggningsarbetel har rådet redanpublicerat två rapporter i en planerad serie debattskrifter, som främst avserall belysa olika former av kommersiell påverka på barn och ungdomar. Flera avde frågor som barnkullurgruppen har aktualiserat behandlas i del påbörjadekartläggningsarbetet. Utredningen (U 1976: 04) om läromedelsmarknaden harnyligen kartlagt marknaden beträffande lek- och arbetsmaterial för förskolan(Ds U 1978: 14). (U 1977:05) har enligl sina direktiv lilluppgift att överväga om åtgärder behöver vidtagas för atl motverka negativaeffekter av kommersialism och förelagskoncenlralion på videoområdet. Inom kortkommer utredningen all lägga fram en rapport angående den forskning som bedrivsi och utomlands beträffande hur "kombinationen ljud och rörligbild inverkar på barn". En rad utredningsiniliativ har alltså redan tagils för allkartlägga marknaden av kommersiella kulturprodukter och analysera behovel avinsatser för atl motverka negativa verkningar. Det är givetvis inle uleslulelall det efter hand kan komma atl visa sig nödvändigt all aklualiser ytterligareutredningsiniliativ för atl fullständiga bilden. Innan pågående utredningar harslutförts är del dock enligl min mening inte befogal all aktualisera ell nyttkartläggnings- och analysarbete. I stället bör vi koncentrera våra ansträngningar på atlskapa alternativ lill undermåliga masskullurprodukler. Alternativa produkieroch alternativ verksamhet kan uiformas på många olika sätl. Utformningen måstediskuteras mot bakgrund av den kunskap som finns om barns och ungdomarskultur- och fritidsvanor. Olika undersökningar visar att massproduceradekulturprodukter är populära hos så gott alla barn. De allra flesta läser sammaserier och ser samma filmer. Däremot skiljer sig barnen ål när det gälleranvändningen av den totala fritiden. Vissa barn får sina kulturupplevelser heltoch hållet genom masskullurprodukler och TV. Andra ägnar sig dessutom ålläsning av ambitiösa barnböcker, olika organiserade fritidsaktiviteter och egenskapande verksamhet. En ensidigt kontakt med masskullurprodukler verkarsannolikt hämmande och passiviserande genom atl produkterna ofta är stereotypaoch onyanserade både när del gäller utformning, innehåll och värderingar. Barnsom t. ex. bara läser serier måste därför stimuleras till att också läsa annatoch då är del viktigt alt det finns lättillgängliga och bra alternativ. Del är en viktig kullurpolilisk uppgift all skapaalternativ till utbudet av Prop.1978/79:143 12 masskuhurför barn och att försöka se lill att detla når alla barn, inle bara de mestaktiva. Genom all inrikta sig på skola, förskola och sådan fritidsverksamhetsom når mänga barn kan man uppnå all t. ex. olikheler i föräldraintresse inleblir avgörande för barnens möjligheter att få kontakt med ett varieratkulturulbud. Alternativtill den masspridda barnkulturen bör givetvis skapas inom just de områden därmassdislibution är särskilt lämplig. Det är inte någon tillfällighet atl dentecknade serien är ett populärt uttrycksmedel eller atl böcker som bygger påserier som i sin tur bygger på filmer eller TV-program tilltalar barnen. Barn älskaratl känna igen sig. Därför bör dessa former utnyttjas för en mer ambitiösproduktion och mer varierande produkter. Slagkraftigaalternativ till masskulturen kan emellertid skapss också inom andra områden. Påbiblioteken har barnen riklig tillgång också till andra böcker än sådana som ärproducerade i långa serier till lågpriser och de kan få tillfälle att delta imånga olika aktiviteter som stimulerar läsintresset. Ambitiösa TV-program kange barnen impulser och upplevelser som aldrig förmedlas av kommersielletproducerade barnfilmer. Jagåterkommer senare vid behandlingen av bl. a. frågor om massmedier (6.4), böckeroch bibliotek (6.5) och film (6.6) till aktuella åtgärder för all främjakvaliletsalternativen i den kulturproduklion som riktar sig till barn. 5 Ansvaret för kulturverksamheten bland barn Kulturverksamhetenbland barn är ingen ny företeelse. Folkrörelsernas barnverksamhel är nästanlika gammal som folkrörelserna själva. Bibliotek och museer har länge ägnat sigsärskilt ål barn. De kommunala musikskolorna började byggas ut redan i börjanav . Vadvi nu försöker alt fä lill stånd är en större planmässighet och stadga iarbetet för atl främja barns kulturaktiviteter. Dessa ambitioner rubbarsjälvfallet inte den ansvarsföredelning som tillämpats och gällerför all verksamhei på kulturområdet. Iarbetet med att utveckla kulturverksamheten bland barn måste många olikamyndigheter, organisationer också institutioner medverka. Den ansvarsfördelningmellan olika organ och verksamhetsnivåer som tillämpas allmänl på kulturområdetbör självfallet och gälla för den verksamhei som riktar sig direkt till barnen.1 den första kulturproposilionen (prop. 1974:28 sid. 303) anges riktlinjernaför hur verksamhetsansvaret bör vara fördelat mellan stal, kommun, landstingoch organisationsliv. Enligtmin mening är del naturligt atl organisationerna får spela en framslädande rollnär del gäller att stimulera barns kullurintresse. De ha lätt för att nu ul medverksamhet i de miljöer där barn vistas och vana vid . verksamhetsformer sombygger på barnens egna aktiviteter. 1978/79:143 J3 Viktiga delar av barns kulturaktiviteter består av lokalverksamhet som alltså ligger inom del kommunala ansvarsområdet. 1 kommunernagörs betydande insalser för alt främja barns kultur- och fritidsliv. Mycketåterstår dock ännu alt göra för alt kulturverksamheten bland barn skall fåbredd och attraktionskraft. Verksamhetens framlid beror i mycket hög grad påvilka insatser som kommunerna kan göra. Flera avbarnkulturgruppens krav riktas lill kommunerna. Bland annat påpekar gruppen hurangeläget det är med en planmässig genomgång i kommunerna av behovet avinsatser för barn. Jag delar barnkulturguppens mening i denna fråga. 1 flerakommuner genomförs redan en målmedveten planering av kulturverksamheten som ärintressant inle minst därför att det ofta bedrivs över de traditionellt såsvårforcerade nämndgränserna. Även centralt inom pågårett planeringsarbete som syfiar till att genom diskussioner och vägledningstimulera kommunerna alt intensifiera sina ansträngningar på barnkulturområdel. Statensansvar för barnkulluren avser de statliga institutionerna och de verksamhetersom får elt betydande statligt stöd. En viktig statlig uppgift är också altsvara för utredningsverksamhet, utvecklingsarbete och information i frågor somhar gemensamt intresse för stat, kommuner och organisationsliv. Statenskulturråd har huvudansvaret för de sistnämnda uppgifterna. Barnkulturgruppenhar haft i uppdrag alt lämna förslag om hur bevakningen av barnkulturfrågornaskall ske inom ramen för statens kulturråds verksamhet. Orsaken till attbarnkulturgruppen gavs uppdraget att precisera detta var bl. a. alt det hadeförts fram krav från olika håll på att ansvaret för barnkulturfrågorna skulleges åt en särskild nämnd eller arbetsgrupp inom . Gruppen har i sinrapport avvisat denna lanke och föreslår i stället all regeringen vid utseendeav ledamöter i kulturrådels styrelse och nämnder ser till att personer med ettdokumenterat intresse för barns kulturaktiviteter blir väl representerade. Inleheller kulturrådels kansli bör enligt gruppen organiseras så atlbarnkulturfrågor handläggs av särskild personal. Vad som behövs är en allmänförstärkning av personalresurserna så alt det skapas reella möjligheler alt idel fortsatta arbetet ta särskild hänsyn till barnens behov. Remissinstansernahar över lag anslutit sig lill barnkullurgruppens förslag om hur det fortsattaarbetet med frågor om barn och kultur skall bedrivas. Även jag ansluter miglill uppfattningen alt barnkulturfrågorna vid handläggningen inte bör skiljasut från övriga frågor. Del bör ankomma pä att närmat bestämma hurbarnkullurfrågorna skall handläggas. Som jagpåpekade inledningsvis måste samhällets insatser för att främja barnskulluraklivileter sältas in i etl brett perspektiv. Del behövs insalser påmånga områden och därför är det nödvändigt för atl få till ståndelt förtroendefullt samarbele mellan många olika organisationer. 1978/79:143 14 Speciellt viktigt är del atl goda kontakter knyts med dem somär ansvariga för kultur, barnomsorg, utbildning, fritidsverksamhet och förfrågor som gäller invandrare. Enligtde mål som har angivits för kulturpolitiken skall kulturverksamheten utformasmed hänsyn till eftersatta gruppers erfarenheter och behov. Barnen är en av deeftersatta grupperna och deras behov måste därför uppmärksammas särskilt.Kulturverksamheten måste i ökad uisiräckning utformas med utgångspunkt i barnserfarenheter och önskemål. Ansvasretför att detta sker kan inle överlåtas på särskilda institutioner ellerpersoner. Det måste delas av alla som är verksamma på kulturområdet om eltsnabbi och bra resultat skall uppnås. Erfarenheterna av hur man bäst inresseraroch engagerar barn finns inom de institutioner, grupper, organisationer ochföreningar som svarar för kulturverksamhetens genomförande. Därför är delnaturligt att etl slort ansvar för all barns behov blir tillgodosedda läggs hosdem som är praktiskt verksamma. Slaat, kommuner och landstingskommuner har attsvara för att kulturen får resurser. De som i praktiskt arbete förvaltarresurserna får ansvara för alt barnen tillgodoses med en rimlig andel. 6 Åtgärder för att främja barns kulturaktiviteter Statensuppgift på barnkulturområdet gäller till väsentlig del att sörja för debasresurser i kulturlivet som behövs för en aktiv barnverksamhet. Utöver sådanainsalser behövs emellertid mer specialinriktade åtgärder som kan få enstrategisk betydelse genom atl de startar en utveckling som fårgenomslag i ett vidare sammanhang. Jag har i del följande sökt atl koncentreramina förslag till specialinriktade insatser. Förslag som gäller förstärkningarav basresurserna har presenterats redan i budgetpropositionen. Jag vill erinraom att förslaget lill kulturbudget för /80 innebär allreformulrymmet ökar med 50 milj. kr. vilket är den kraftigaste ökningenhiltills mellan två budgetår. Betydande resursförstärkningar görs på områdensom har särskilt stor betydelse för barnens kulturverksamhet. Anslaget lillfilmproduktion ökar med 5,5 milj. kr. Ökningen till de fria teater- ochmusikgrupperna är 4 milj. kr. De regionala teater- och musikinstitulionerna fårslatsbidrag lill ytteriigare etl 30-tal musiker och skådespelare. Till deregionala museerna ökar anslaget med 5,5 milj. kr. och den regionalabiblioteksverksamheten får ytterligare 4 milj. kr. Stödet tillungdomsorganisationerna, som inle inräknas i kulturbudgeten, förstärks med 14milj. Hurslor andel av den föreslagna ökningen av kulturbudgeten som kommerkulturverksamheten bland barn till del kan inte avgöras förrän resur- Prop.1978/79:143 15 serna har omsatts i verksamhet. Jag vill undersiryka detangelägna i atl resursförstärkningarna verkligen används för att förbättrabarnkullurens ulvecklingsmöjligheler. Ansvaret för detla vilar, som jag (5) har framhållit, på dem som bl. a. inom institutioner och organisationersvarar för kulturverksamhetens utformning. Jag övergår nu lill alt presentera de särskilda insalserför barns kulturaktiviteter som jag vill förorda för budgelårel 1979/80. Somjag har framhållil är det inte möjligl all nu lägga fram förslag påalla de områden där insatser har aktualiserats. Flera frågor är fortfarandeunder ulredning och resultalel av utredningsarbelel måsie avvaktas. 1 någrafall är del dessulom nödvändigt atl ta nya utredningsiniliativ. För översiktensskull gör jag undet deila avsnill en sammanfallande beskrivning av akluellareformer, pågående utredningar och planerade inilialiv. Med denna redovisningavser jag alt markera lill vilket område ansträngningarna för atl stimulerabarns kulturaktiviteter bör koncentreras. 6.2 Skolan och förskolan Barnkulturinsalserna skall i störsia möjliga uisiräckningsällas in i de miljöer där barn redan vislas. Denna grundläggande rikllinje förarbetet med utveckling av barnkulluren leder förutom till hemmen i första handtill skolan och förskolan och till olika former av fritidsverksamhet. Del är idessa sammanhang som barn och ungdom bör komma i kontakt med kulturlivet i dessolika former och själva få möjligheler alt delta i kullurak-liviieler av olikaslag. Skolan har alllid haft som en av sina väsentliga uppgifteratt förmedla vårt kulturarv till nya generationer. Den har all förmedla deskaller av litteralur och konst, historia och religion som lillhör kulluren.Den har att vänja eleverna vid alt aktivt söka upp och aklivl tillägna sigockså del som tillhör vår egen tid, det som ständigl skapas nylt på kulturensolika områden. En viktig del av skolans kulturpolitiska uppgift är också attta vara på elevernas spontana skaparlust, och ge dem möjligheler att genom ellfritt skapande ulveckla hela sin uttrycksförmåga. Del ger slimulans förfantasin och en ökad känslighet för de konstnärliga uttrycksformerna. 1 och med atl blivit elt invandrarland under desenaste årtiondena har skolan ett ansvar också för alt förmedla den kultur sominvandrarna är delaktiga av och utveckla förståelse mellan vår traditionellakultur och de många nya kulturerna i . Skolans kultumppgifl utförs framför allt inom ramen förden ordinarie undervisningen. Många skolämnen delar ansvaret för atl deltasker. Svenskundervisningen spelar en central roll. välmstal skolbibliotek inära samverkan med folkbiblioteket är härvid etl viktigt redskap. Desamhällsorienterande ämnena till vilka religionskunskapen ansluter sig har atlförmedla en omvärldsorientering som också innebär ell inträngande i kulturenssammanhang. Nalurorienterande ämnen orienterar om viktiga Prop.1978/79:143 16 förulsäUningar för kullurens framväxande och utveckling.Undervisningen i de främmande språken inövar inte endast basfärdigheter för atlorientera sig om andra länders förhållanden, den kan också leda tillförtrogenhet med andra länders kultur. Ämnen som bild, musik, slöjd, gymnastikger utrymme både för orientering om bildkonst, musik, konsthantverk, dans menockså - och främst - för skapande verksamhet. Jag vill erinra om vad departementschefen uttalade ipropositionen om riktlinjer för det svenska skolväsendels utveckling (prop.1950: 70 s. 69). "I många slyckel äro kraven på skolan oförändrade.Den måste alltjämt ge något av det krav som hör barnaåldern lill, sång ochsaga, lek och poesi, och den måste med nit och allvar innöta de grundläggandetekniska färdigheterna, läsning, skrivning och räkning, inpränta dem så altfärdigheten blir varaktig. De ämnen åter som ha till särskild uppgift atl förmedlabarnens orientering i omvärlden, måste främst vara inriktade på atl vidga deväxande synfält och ge stoff åt deras fantasi som de lämna silloumbärliga bidrag till den allmänna medborgarutbildningen." Jag vill även erinra om vad del föredragande slatsrådeluttalade i propositionen om skolans inre arbeie (prop. 1975/76: 39 s. 22). "Skolan måste också ägna uppmärksamhet åt elevernasmöjligheter alt ge uttryck för sina tankar och upplevelser. Uttrycksformerna ärdjupt förankrade i vår personalighet, och skolans påverkan måste ske med storvarsamhet och respekt för eleven som människa. Genom alt stödja elevernas egelspråk och andra utlrycksmedel kan skolan hjälpa till alt utveckla dem.Kommunikationsförmågan är grundläggande för allt skolarbete, och den måsteutvecklas i den dagliga verksamheten. I detla sammanhang är deeslelsikt-praktiska ämnena av stor betydelse. Drama, bild och form, musik samtrörelse i skolarbetet blir medel att nå en ny kunskap som de ökarelevernas uttrycksmöjligheter. Dessa uttrycksformer bör därför komma till ökadanvändning i skolarbetet." Överväganden av detta slag är vägledande för det arbetesom pågår med utarbetande av förslag lill ny läroplan för . Våren1978 överlämnade ett läroplansförslag. Förslagl harremissbe-handlats och bereds inom ulbildningsdeparlementel. Jaghar för avsikt all föreslå regeringen atl en proposition om ny läroplan skallläggas fram för . Skolans roll som kulturförmedlare, dess roll att stimuleraoch ulveckla elevernas skapande förmåga kommer i delta läroplansförslag alllillmätas slor vikt. Det gäller härvid inte bara den yttre ram som tim- ochkursplaner ger för skolans verksamhet. Läroplansförslaget kommer även alt läggastor vikt vid utvecklingen av skolans arbetsformer och vid dess kontakter medsamhällel utanför skolan. Det är därvid bl. a. fråga om all finna arbetssälloch arbetsformer där de konstnärliga uttrycksformerna kan fungera som enpedagogisk resurs i den dagliga verksamheten. Prop.1978/79:143 17 inre arbeie (SOU 1974:53 s. 53 ff) gav exempel påarbetsområden på högstadiet där teckningslärare och slöjdlärare kan ingå iarbetslaget. Barnkulturgruppen har visat bl. a. på hur etl samarbete mellanlågstadielärare och teckningslärare öppnat nya vägar till fördjupande kunskaperför eleverna. Undervisningen berikas av ell samarbele mellan skola,kulturinstitutioner, organisationer på kulturområdet och kulturarbetare. ex inbjuda författare atl medverka i svenskundervisning och bildkonstnärerpå teckningslektionerna kan verka stimulerande och ge nya impulser för såvällärare som elever. De möjligheler som härvid kan erbjuda sig tycks ännu intevara utnyttjade i tillräcklig grad. finnspå många håll goda kontakter mellan skola och kulturliv. Rikskonserter,Riksulslällningar och Rikslealern har ell väl utbyggt samarbetemed skolan. Inom dessa institutioner pågår också försök alt finna nya formerför samverkan med skolan. Jag vill även erinra om att centrumbildningarna ochde fria grupperna tagit initiativ lill samarbete med skolan genomförfatiarbesök, teaterföreställningar osv. Enliglriksdagens beslul med anledning av propositionen (prop. 1975/ 76:39, UbU1975/76; 30, rskr 1975/76; 367) om skolans inre arbete får verksamhetenorganiseras i en samlad skoldag där undervisning och fria aktiviteter varvasmed och kompletterar varandra. Införandel av en samlad skoldag öppnar nyamöjligheler lill ell närmande mellan kullur och skola och ökar skolansmöjligheler all fullfölja sin kullurpolitiska uppgift. De fria aktiviteternabör i hög grad kunna användas för skapande verksamhet och kontakter medsamhällets kulturulbud. Barnkulturgruppenmenar alt mycket kan göras för alt utveckla kontakterna mellan skola ochkulturliv inom ramen för befintliga resurser. Jag delar denna /79 infördes ell nyll statsbidragssystem för grundskolan.Statsbidraget är i huvudsak uppbyggt i form av basresurser ochförslärkningsresurs. Förstärkningsresursen inrymmer medel som kan användas förannan verksamhei än undervisning. Till de kommuner som inför den samladeskoldagen utgår vidare etl särskilt bidrag. Det nya statsbidraget ger ökade möjlighetertill samarbete med det lokala föreningslivet. Genom ett sådant samarbele skapasförutsättningar för barn och ungdomar att steg för steg la egel ansvar förkultur- och friiidsakliviteler. Del är vikligl atl på alla sätt stärkaföreningslivels möjligheter atl engagera sig i skolans verksamhet. Jag avseratl föreslå regeringen alt lägga fram en proposiiion som gerarbetstagare räll lill ledighet för atl på uppdrag av förening medverka iskolan. Jag har i budgetpropositionen (prop. 1978/79; 100 bilaga12, s. 244) ullalat atl jag har för avsikt all låla skolans roll ibarnkullurarbetel bli föremål för vidare behandling inomulbildningsdepartementet. Jag kommer därför atl påbörja elt arbeta inomdepartementet för atl se över förutsättningarna för ett ökat samarbele mellanskola och kulturinstitutioner. Även 2 1978179. Prop.1978/79:143 18 de av stal och kommun siödda fria teater- ochmusikgruppernas insatser bör kunna behandlas. Syftet är atl bedöma vilka hinderoch svårigheter som föreligger för etl utökat samarbete och att lägga framförslag lill hur man på bästa sätl skall kunna la lillvara möjlighelerna tillsamordning av insatserna och därmed öka effektiviteten i utnyttjandet avsamhällets samlade resurser. De resonemang jag fört belräffande skolans kullurpolitiskauppgift gäller också förskolan, även om metoder och arbetssätt av naturligaskäl ofta måste bli annoriunda. På grundval av egen forskning ochbarnstugeulred-ningens belänkande om Förskolan (SOU 1972:26 och 27) hållersocialstyrelsen enligl vad jag erfarit på alt utarbeta en arbetsplan förförskolan. Denna är avsedd atl fungera som ell hjälpmedel i det pedagogiskaarbetet. Arbetsplanen avses bestå av en inlroduklionsdel samt ett antaltemadelar. Barn och kultur avses ingå som en temadel. En sådan temadel börkunna bli ett viktigt hjälpmedel i strävan atl fördjupa förskolans roll somkulturmedlare i vid mening. I förskolan finns elt betydande utrymme för skapandeverksamhei. Delta ger rika lillfällen all sätta in förskolans verksamhet i ettkulturellt sammanhang, där kontakter med samhällets kulturverksamhet kan bli enutvecklande och stimulerande del. Böckernas betydelse i förskolans arbeie har tagits upp imånga olika sammanhang. framhöll att förskolan bör ha etlrikligt bokbestånd som är tillgängligt för både barn och vuxna. Barnkullurgruppenunderströk för sin del alt om delta skall kunna förverkligas behöver varjeförskola dels etl eget bokbestånd dels möjligheter all flitigt utnyttjafolkbibliotekens resurser t. ex. genom vandringsbibliotek. Jag delar dennauppfattning. Utbyggnaden av förskolan har otvivelaktigt lett lill enökad efterfrågan på bibliotekens tjänster. Det är viktigt atl klargöra hurbiblioteken skall kunna betjäna förskolan. Detla bör ske inom ramen för detarbete som avser alt påbörja när det gäller samverkan mellanförskolan och del lokala kulluriivel. Del kan vara värdefullt atl i del sammanhangetularbela alternativa modeller för hur del ekonomiska och prakliska ansvarel förförskolans bokförsörjning kan fördelas i kommunerna. Elt sådaniutredningsarbete bör bedrivas i nära samarbete med och . 1 många kommuner pågår intressanta försök med atlföra kulluren närmare förskolan och skolan. Enligt min mening är del värdefulltom erfarenheterna av deila arbete kan komma flera lill del. För att ytterligarestimulera denna utveckling avser jag att föreslå regeringen alt uppdra åtkulturrådet alt i samarbele med respeklive socialstyrelsendokumentera akluella försök och sprida informaiion till kommuner, förskolor ochskolor om intressanta kultursatsningar. bör också kunna tainitiativ till etl utvecklingsarbete på delta område. Prop.1978/79:143 19 Jag övergår nu till atl behandla en speciellbarnkulturfråga, nämligen dansarn t bild ningen. Den grundläggande utbildningenav dansare har länge varit eftersatt i vårt land. Riksdagenfattade vid 1977/beslut om försöksverksam-hel med förberedandedansundervisning i saml om yrkesutbildning för dansare (prop.1977/78: 100 bil. 12 s. 200 f, UbU 1977/78: 16, rskr 1977/78; 181). Riksdagsbeslutet innebar, atl försöksverksamhet fickinledas vid i , och fr. o. m. hösllerminen1978 med en klass i varje kommun i vardera årskurserna 4 och 7. Grundskolanstimplan modifieras för danseleverna så atl vissa limmars obligalorisk undervisningersälls med dansundervisning. Kommunerna erhåller för arvo-dering av timlärareen resurs som motsvarar enbart reduktionen av den obligatoriska undervisningen.Finansieringen i övrigt förulsalies ske inom ramen för s. k.förslärkningsresurs. Några ytterligare statsbidrag borde enligt föredragandensmening inte ulgå försöksverksamheten pågår. Beträffande yrkesutbildningen av dansare beslutaderiksdagen anvisa medel för två klasser av en specialkurs inomgymnasieskolorganisationen i fr. o. m. . Varken den förberedande dansundervisningen i grundskolaneller specialkursen för yrkesutbildning av dansare har kommil till stånd underbudgelårel 1978/79.