prop · G203161 · 1978-12-31 00:00:00 — förslag skall kontrollen av att arbetsgivaren fullgör sinaskyldigheter i fråga om källskatteuppbörden i betydande utsträckning grundas påett maskinellt förfarande hos länsstyrelserna. Uppbördsdeklarationema ochinflutna skattebelopp skall sålunda registreras med hjälp av ADB. Genom dennaregistrering kan en maskinell avstämning göras mellan gjorda inbetalningar ocharbetsgivarnas uppgifter om hur mycket som har innehållits genom skatteavdrag.Maskinell jämförelse kan också göras med arbetsgivamas redovisning för tidigareuppbördsmånader. Sådana jämförelser kan exempelvis avse skillnaden i procenteller kronor mellan senast och föregående uppbördsmånad redovisat belopp ellervariationer i de lönesummor på vilka arbetsgivaren har verkställtskatteavdrag. Dessaavstämningar och jämförelser initierar vid misstämning eller när fastställdajämförelsevärden uppnås en automatisk utskrift av arbetskort för uppbördskontroll.Arbetskortet ger med andra ord impuls om att det finns skäl att vidta den enaeller andra åtgärden. Denna kan exempelvis bestå i att arbetsgivaren anmanasatt betala in felande belopp eller att lämna eller komplettera enuppbördsdeklaration. Stomme till sådan anmaning skrivs automatiskt ut. Arbetskortkan också ge anvisning om att arbetsgivarens räkenskaper bör granskas närmareför kontroll av att skatteavdrag görs och redovisas i föreskriven ordning. Prop.1978/79:161 80 Del maskinella kontrollförfarandet skall enligtutredningens förslag handhas av . Utredningen anser sig kunna utgåfrån att huvudparten av avstämningsarbete kommer atl bestå iatt rätta likvider eller lekniska fel av olika slag. De närmare undersökningarsom måste göras när inbetalt belopp inte stämmer med uppgifterna iuppbörds-deklaration eller när gjorda jämförelser annars resulterar iframställning av arbetskort bör enligt utredningens mening utföras av lokalskattemyndighet i enlighet med den arbetsfördelning som redan nu råder mellandessa myndigheter och länsstyrelsema. Som jag har nämnt kommer bristande betalning ellerunderlåtenhet att lämna uppbördsdeklaration att automatiskt medföra utskrift avstomme till anmaning. Enligt uiredningens förslag skall anmaningamaregelmässigt distribueras av . Vid bristande betalning skallbifogas ett inbetalningskort på vilket bl. a. anges felande skattebelopp ochutgående restavgift. Erinran som arbetsgivaren eventuellt vill göra medanledning av anmaningen bör vidare enligt utredningens mening i första handgöras hos länsslyrelsen. Måste obetalt skattebelopp fastställas till betalningeller bör arbetsgivarens redovisning granskas närmare skall ärendet överlämnastill lokal skattemyndighet. Det maskinella kontrollförfarandet hos länsstyrelsemaomfattar också en avstämning av arbetsgivares totalt inbetalda och iuppbördsdeklaration redovisad skatt mot summan av den innehållna A-skatt som angespå kontrolluppgifterna. Det arbete som kan krävas för att reda ut eventuellamissstämningar i samband med krediteringen bör enligt utredningens meningutföras av lokal skattemyndighet. Utredningen pekar härvid bl. a. på att dettaarbete kan bli inledning lill en fördjupad kontroll av arbetsgivarenssätt att sköta inbetalning och redovisning av källskatt. Brister i enarbetsgivares källskatteredovisning kan också peka på att även underlaget förandra skatter och avgifter bör kontrolleras närmare. Bland remissinstanserna synes enighet råda om att denmaskinella kontrollen bör handläggas hos länsstyrelsema. Många länsstyrelservänder sig dock mot att utredningen inte i sitt förslag har öppnat möjlighetför länsstyrelse atl fastställa skatt till betalning när arbetsgivare intebetalar det belopp som enligt uppgift i uppbördsdeklaration har innehållitsgenom skatteavdrag. Dessa länsstyrelser anser det naturligt att förfarandetmed anmaning kombineras med en sådan möjlighet. Härigenom skulle man få enklar rationalisering och förenkling eftersom betalningsbevakning, fastställelseoch framställning om indrivning kunde ske i ett sammanhang. Flera länsstyrelser är inte heller redo att accepterautredningens förslag att lokal skattemyndighet skall utföra det kontrollarbetesom kan behövas i anslutning till avstämningen mot kontrolluppgiftema. a. på att länsstyrelsema enligt utredningens förslag skall hahuvudansvaret för all kreditering och att det för detta ansvar förutsätts attlänsstyrelsen har kontroll över hela avstämningsarbetet. Prop.1978/79:161 81 För egen del får jag anföra följande. Länsstyrelserna bör enligl min mening också ifortsättningen ha det övergripande ansvaret för krediteringen och kontrollen ifråga om arbetsgivarnas redovisning av innehållen skatt. Jag anser det vidareligga i sakens natur att del är länsstyrelserna som skall svara för den del avkontrollen som kan utföras på maskinell väg. Den maskinella avstämningen mellanlikvider och uppbördsdeklarationer och mot kontrolluppgifter bör sålundaankomma på dessa myndigheter. Denna verksamhet behöver dock enligt min meninginte så skarpt avgränsas mot det kontrollarbete som skall utföras av lokalskattemyndighet att länsstyrelserna vid konstaterade missslämningar underlåteratt göra de klarlägganden som på ett enkelt sätt kan nås genom en skriftligförfrågan eller ett telefonsamtal. Närmare undersökning eller kontroll frånlokal skattemyndighets sida bör påkallas först när ell klarläggande inte kanerhållas på detta sätt eller utskrivet arbetskort ger anvisning om att närmarekontroll bör vidtas i ett eller annat avseende. Frågan i vilken utsträckning länsstyrelse bör vidtautredning eller andra åtgärder i anslutning till den maskinella kontrollensammanhänger i viss mån med förfarandet vid fastställelse av arbetsgivaresansvarighet för innehållen skatt. F. n. gäller i detta avseende följande. Skattebelopp som arbetsgivare har innehållit men inteinbetalt inom föreskriven tid får enligt 77 § UBL indrivas hos arbetsgivaren isamma ordning som gäller för restförd skatt. Indrivning får dock inte skeförrän vissa åtgärder har vidtagits. Föreskrifter härom finns i UK. skall sålunda upprätta en rapport av vilken framgår hur stortskattebelopp som hade bort redovisas och inbetalas. 1 rapporten skall ocksåanges vilken restavgift och tilläggsavgift som utgår. Redovisning skall vidarelämnas för hur det innehållna skaUebeloppet fördelar sig på arbetstagama. Sedanrapporten har färdigställts skall arbetsgivaren beredas tillfälle att yttra sigöver den. Först sedan den för yttrande bestämda tiden har gått till ända kanden lokala skattemyndigheten meddela beslut om arbetsgivarens ansvarighet ochöversända detta till kronofogdemyndigheten för indrivning. Utredningen föreslår att rapport i vissa fall skall kunnaupprättas i en något annan form än den här beskrivna. När frågan om fastställelsebara gäller skillnaden mellan i uppbördsdeklaration redovisad innehållen skattoch inbetalt belopp bör sålunda enligt utredningens mening rapport kunna upprättasoch beslut om ansvarighet meddelas utan någon fördelning på de olika arbetstagama. Utredningens förslag har inte föranlett någon erinran frånremissinstansemas sida. Jag anser också för egen del att det inte bör finnasnågot hinder mot att förfara på det av utredningen angivna sättet när fastställelsenavser arbetsgivare som inte är skyldig att lämna specificerad redovisning förvarje arbetstagare. Det kan dock enligt min mening vara lämphgt att ianslutning till rapporten avfordra arbetsgivaren uppgift om de arbetstagare 6 1978179. Prop.1978/79:161 82 för vilka skatten har innehållits. Uppgift härom kan havärde vid avstäm-ningsförtårandet i samband med krediteringen frånkontrolluppgifterna. En tillämpning i enlighet med vad jag här har sagtförutsätter endast en mindre jämnkning i . I den mån fastställelse av arbetsgivares ansvarighet pådetta sätt kan ske på grundval av arbetsgivarens egna uppgifter skulle detenligt min mening kunna vara till viss fördel om beslut härom också kunde meddelasav i anslulning till det maskinella kontrollförfarandet. Jag harmed andra ord viss förståelse för de remissinstanser som anser att länsstyrelsernabör ges möjlighet härtill. Frågan om en arbetsgivares ansvarighet för etlinnehållet skattebelopp kan emellertid inte ses som avskild från kon-trollförfarandeti övrigt. Arbetsgivaren kan vara föremål för lokal skattemyndighets kontroll ifråga om tidigare redovisningsperioder eller i annat sammanhang, som också kanavse ansvarighet för icke innehållen skatt. Del framstår då som önskvärt attmyndigheten har den överblick som följer med att alla ärenden om ansvarighethandläggs i en och samma ordning. Jag anser därför att beslutanderätten i frågaom arbetsgivares ansvarighet tills vidare bör ligga kvar hos lokalskattemyndighet. Frågan hur arbetsuppgifterna också i övrigt påuppbördsområdet slutligt bör fördelas mellan myndighetema bör enligt min meningprövas sedan man fått tillräcklig erfarenhet av det nya uppbördsförfarandet. Avbetydelse blir härvid också hur frågan om de lokala skattemyndighetemas inordnandei länsstyrelserna löses. Denna fråga utreds f. n. av fögderiutredningen (Kn1975:02). Det förfarande somjag har behandlat har närmastgällt den kontroll som kan utföras maskinellt i kombination med vad man skullekunna kalla skrivbordsgranskning. Det beskrivna förfarandet är vidare inriktatpå kontroll av att innehållen skatt betalas och redovisas i föreskriven tid ochordning. Härutöver krävs självfallet ofta kontrollåtgärder som för att bli effektivaförutsätter sammanträffande med arbetsgivaren och en genomgång av dennesräkenskaper och anteckningar. Ett sådant granskningsförfarande är inte minstviktigt för att kontrollera att arbetsgivare fullgör sin skyldighet attverkställa skatteavdrag. Hur kontrollen bör organiseras och utföras har diskuteratsi olika sammanhang. a kan nämnas vad RRV uttalade i en rapport av den 13juni 1975. Verket ansåg att arbetsgivarkontrollen i huvudsak inriktades pågranskning av att arbetsgivama inbetalar och redovisar gjorda skatteavdrag.Kontrollen av att arbetsgivama gör riktiga skatteavdrag var enligt verketsbedömning på de flesta håll ringa. Kontrollverksamheten borde därför utökas ochorganisatoriskt avskiljas från annan verksamhet hos de lokala skattemyndighetema. Frågan om hur arbetsgivarkontrollen bör bedrivas berördesockså i prop. 1977/78: 181. Jag redovisade där utredningens förslag om samordningav denna kontroll med de revisioner, som skall utföras genom revi- 1978/79:161 83 sionsenhetemaeller i anslutning till deklarationsgranskningen. Samordningen innebär attrevisionerna för inkomst- och förmögenhetstaxeringen kombineras med en kontrollav hur arbetsgivaren fullgör sina skyldigheter i fråga om skatteavdrag,mervärdeskatt, arbetsgivaravgifter m. m. Jag ställde mig i princip positiv tillförslaget och föreslog i syfte att underlätta samordningen vissa ändringar ibl. a. UBL, lagen (1959:92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning ochlagen (1959: 552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmänförsäkring, m. m. Jag framhöll dock att det inte ännu var möjligt att närmareange i vilken utsträckning en sådan samordning kunde komma till stånd. Utredningenhar i nu föreliggande delrapport berört kontrollfrågan på nytt. Utredningenpekar därvid på att nuvarande kontrollverksamhet är alltför skrivbordsbundenoch behöver kompletteras med granskning på fältet. Försl genom en fältkontrollkan man få den inblick i arbetsgivarens verksamhet och räkenskaper som krävsför att bedöma om arbetsgivaren redovisar utgivna ersättningar på ett från källskattesynpunktriktigt sätt. Utredningen framhåller vidare betydelsen av att man i samband medkällskattekontrollen i möjligaste mån granskar arbetsgivarens redovisning beträffandearbetsgivaravgifter, mervärdeskatt och punktskatter. Blandremissinstanserna råder enighet om att källskattekontrollen behöver förstärkasoch i större utsträckning än inriktas på kontroll av att skatteavdragverkställs i föreskriven ordning. Härvid framhåller många länsstyrelserbetydelsen av att källskattekontrollen och kontrollen av mervärdeskatt ocharbetsgivaravgifter samordnas med den revisionsverksamhet för taxeringen somlänsstyrelsernas revisionsenheter svarar för. Flera länsstyrelser påpekar ocksåatt en offensiv källskattekontroll fömtsätter viss förstärkning av resursernahos länsstyrelsema och de lokala skattemyndighetema. Jagvill för egen del först erinra om att man enligt den nya taxeringsorganisationenavsatt stora resurser för deklarationsgranskningen. Denna skall bl. a. breddasoch fördjupas genom revisioner som skall utföras av granskningspersonal hoslänsstyrelser och lokala skattemyndigheter. 1 enlighet med prop. 1977/78: 181har vidare öppnats möjlighet att i samband med deklarationsgranskningen företaviss kontroll av räkenskaper, anteckningar eller andra handlingar utan attbeslut om revision enligt TL meddelas. Förutsättning härför är bl. a. attöverenskommelse om detta enklare kontrollförfarande har träffats mellantaxeringsnämndens ordförande eller föredragande i nämnden och denskattskyldige. Imålsättningen för den nya taxeringsorganisationen ingick att taxerings-revisionemai stor utsträckning skulle vara integrerade, dvs. också omfatta andra skatteroch avgifter, såsom källskatt, mervärdeskatt och arbetsgivaravgifter. Somjagframhöll i prop. 1977/78:181 bör en sådan samordnad kontroll främst vara lämpadför den revisionsverksamhet som bedrivs av länsstyrelsemas revisionsenheter. Derevisioner som utförs av dessa enhe- 1978/79:161 84 terspersonal bör enligt min mening regelmässigt syfta till en allsidig kontrolloch alltså avse underlagen för inkomsttaxering, källskatt, mervärdeskatt ocharbetsgivaravgifter. Det är naturligtvis önskvärt att man vid de revisioner somutförs i direkt anslutning lill deklarationsgranskningen i möjligaste månsamtidigt bedömer den skattskyldiges redovisning också i nämnda avseenden.Huvudinriktningen på dessa revisioner måste dock av naluriiga skäl vara atterhålla det klarläggande som behövs för åsättande av en riktig taxering iförsta instans. Detär å andra sidan uppenbart att den kontroll av källskatt, mervärdeskatt ocharbetsgivaravgifter som behöver företas i form av revision eller annars vidbesök hos företagaren inte kan byggas enbart på en samordning medtaxeringsrevisioner eller annan granskning för taxeringen. Härutöver krävs en fältkontrolli direkt anslutning till lokal skattemyndighets befattning med de olikaskatterna och avgifterna. Lokal skattemyndighet bör sålunda företa revisioneri fråga om källskatt till vilka impulser fås genom det maskinella avstämningsförfarandeteller på annat sätt, t. ex. genom påpekande från tjänsteman som har granskatarbetsgivarens självdeklaration eller deklaration för mervärdeskatt. bör också i förekommande fall mer ingående konlrollera attarbetsgivaravgift redovisas på rätt sätl. Somjag har sagt fömt är det inte ännu möjligt att mer bestämt ange i vilkenutsträckning taxeringsrevisioner eller annan granskning i samband medtaxeringsarbetet också kan tillgodose behovet av kontroll beträffande källskattm. Erfarenheter behöver först vinnas av den nya taxeringsorganisationen.RSV bedriver vidare f, n. ett utvecklingsarbete för att klarlägga hur de olikaskatterna och avgifterna bör ses i förhållande lill varandra med tanke påmöjligheterna att åstadkomma en lämplig fördelning och avvägning avkontrollinsatserna. Det är självfallet önskvärt att ett sådant klarläggandeoch, med hänsyn därtill, en bedömning av kontrollförfarandet sker så snart detblir möjligt. Jag avser att återkomma till dessa frågor i ett senaresammanhang. 7 Redovisning av skatteavdrag på artistersättning Utredningentar i sin rapport också upp några frågor som rör bestämmelsema i kungörelsen(1969: 5) om skatteavdrag i vissa fall från artistersättning (). Bestämmelsema,som har utfärdats med stöd av 3§ 3 mom. andra stycket UBL, reglerar de fall dåersättning som utges för artistisk verksamhet inte utgör den skaltskyldigeshuvudsakliga inkomsi av tjänst. Skatteavdrag skall då verkställas avdet utbetalda beloppet efter avdrag för särskilt beräknad reseersättning.Innehållen skatt skall av uppdragsgivaren betalas lillartistskattekontot hos i län. 1978/79:161 85 De förslag som utredningen lägger fram gäller tiden förinbetalning av innehållna skattebelopp och lillämpning av bestämmelsema vid engagementsom avses vara än . Förslagen har inte föranlett någrauttalanden från remissinstansemas sida. Jag är inte för egen del beredd att nuta ställning till dessa frågor, som enligt vad jag under hand har meddelatskommer att övervägas ytterligare inom . Jag vill därför i nuförevarande sammanhang bara föreslå några ändringar som betingas av minaförslag i lidigare avsnitt. Bestämmelsema är av sådan karaktär att de börmeddelas i form av lag. Om innehållen skalt inle betalas i föreskriven tid äruppdragsgivaren enligt 6§ skyldig att lämna skriftligtmeddelande om storleken av den innehållna skatt som hade bort betalas in.Meddelandet skall lämnas inom den tid som gäller för inbetalningen. Vidunderlåtenhet att fullgöra denna skyldighet utgår restavgift avdet skattebelopp för vilket uppgift inle har lämnats. Reslavgiflen utgårenligt hänvisning i 7§ till bestämmelsema om restavgift i 58 § UBL. Enligt den ordning som enligt mill förslag skall gälla förinbetalning av innehållen skatt kommer arbelsgivare vid försumlighet alt lämnaföreskrivna uppgifter inte att påföras någon restavgift. Vid underlåtenhet attlämna uppbördsdeklaration i rätt tid skall i stället utgå förseningsavgift.Nuvarande bestämmelse i UBL om restavgift efter slopas därför. Deskäl somjag har angett för mitt förslag om förseningsavgift vid försummadredovisning enligt UBL talar enligt min mening för att också underlåtenhet attlämna meddelande enligt bör förenas med skyldighet att utge sådan avgift istället för restavgift. Jag föreslår därför att 6 § förses med hänvisningtill bestämmelserna om förseningsavgift i 54§ 3 mom. UBL. börhänvisningen till 58 § UBL i 7 § utgå till den del den avser den Ivå-procentigareslavgiflen. 8 Skatteavdrag på pension m. m. Enligt 10 § andra stycket d) UBL skall avdrag förpreliminär A-skatt inte verkställas på sådan pension, livränta eller frånförsäkringsanstalt utgående annan skattepliktig ersättning, som uppgår tillhögst . Frän denna bestämmelse görs dock vissa undantag. a.undantas pension och vårdbidrag som utgår på grund av lagen (1962:381) omallmän försäkring. RSV har i skrivelse fill regeringen lagtfram förslag till höjning av beloppsgränsen. Verket redovisar härvidinledningsvis synpunkter som har framförts i frågan av . Förbundel har sålunda framhållil atl nuvarandebeloppsgräns har gällt och är för låg för atl ge denlindring i försäkringsbolagens källskattearbete som den var avsedd atlmedföra. 1978/79:161 86 betungandedelen av detta arbete sägs bestå i den årliga kontrollen av huruvida mottagamabetalar A-skatt eller B-skatt och, i del förra fallet, huruvida utbetaltbelopp utgör mottagarens huvudsakliga inkomst av tjänst eller inte. mening bör beloppsgränsen nu höjas så alt den motsvarar detbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring som gäller vid beskattningsåretsingång. RSVdelar förbundets uppfattning att nuvarande beloppsgräns genom penningvärdesförändringenhar kommit atl bli för låg. En höjning till basbeloppet anser verket dock varaalltför stor. Den skulle i många fall kunna leda till kvarstående skatt. Entänkbar lösning kunde enligt verkels mening vara atl knyta beloppsgränsen tillbasenheten enligt lagen (1977: 1071) om basenhet enligt 10 § I mom. lagen(1947: 576) om statlig inkomstskatt. Denna basenhet är vid taxering5000 kr. och vid taxering . Verket anser det dock av prakliskaskäl bättre att välja en fast beloppsgräns och förordar att den sätts vid 6000kr. Denfråga om beloppsgräns för vilken jag har redovisat här bör enligt min meningavgöras i nu förevarande sammanhang. Jagser riksförbundels önskemål om en höjning av beloppsgränsen som berättigat. Jagdelar å andra sidan RSV:s uppfattning alt en höjning till basbeloppet skullevara alltför stor. Detta belopp var för december . Det är uppenbart attriskema för att kvarstående skatt skall uppkomma ökar betydligt om inkomster avdenna storlek undantas från skatteavdrag. Jag anser atl RSV:s förslag innebären rimlig avvägning. Beloppsgränsen bör dock med fördel kunna anknytas lillbasbeloppet. Med hänsyn till det sagda bör den bestämmas till hälften avbasbeloppet för december månad året före det år ersättningen utges. Jagföreslår att 10 § UBL ändras i enlighet härmed. Utredningenföreslår vissa ändringar i UBL:s beslämmelser om anstånd. Dessa förslag innebärmed ell undantag inte någon avvikelse från nu gällande grunder för meddelandeav anstånd. De begränsas huvudsakligen till vad utredningen har ansett påkallatpå gmnd av atl skatt i fortsättningen inte skall erläggas under uppbördsterminutan betalas senast den 18 i upf>-bördsmånad. För att få ett enkelt systemför myndighetemas bevakning av meddelade anstånd föreslår utredningen vidare atlanståndstidema alltid skall löpa lill den 18 i uppbördsmånad. Detta förslagavspeglas också i de ändringar som utredningen föreslår i anståndsbestämmelsema. Remissinstansemahar i sak inle haft någol att erinra mot utredningens lagtextförslag. Jag kanockså i stort sett ansluta mig till det. Ändringama bör dock enligl min meningkunna förenklas genom atl de i större utsträckning ansluts till nuvarandelagtext än som har skett i utredningens förslag.' Prop.1978/79:161 87 Jag delar utredningens uppfattning att det frånbevakningssynpunkt skulle vara till fördel att regelmässigt låla anstånd löpaut den 18 i uppbördsmånad. En sådan ordning behöver dock enligt min meninginte påverka utformningen av UBL:s anslåndsbeslämmelser. Dessa bör liksomhittills ange vissa tidsramar. Närmare anvisningar om förfarandet bör utfärdasav RSV. Mitt förslag i här berörda avseenden till lagtexländringar i 48 § 1 och2 mom., 49§ 3 mom. och 50§ torde inle kräva någon ytterligare kommentar.Beträffande förslaget till 49 § 3 mom. vill jag dock framhålla följande. Skattskyldig, som har anfört besvär över taxering ellerexempelvis gjort ansökan angående skatteberäkning för ackumulerad inkomsi, kanenligt 49 § beviljas anstånd i avvaktan på beslul med anledning av besväreneller ansökningen. Enligt 49 § 3 mom. får anståndet meddelas att gälla längstintill dess har förflutit för beslutet. Utredningen harföreslagit alt bestämmelsen ändras så, atl anstånd kan medges till den 18 i denuppbördsmånad som infaller närmast efter det att har förflutitfrän dagen för beslutet. Jag anser emellertid som jag fömt har nämnt attbevakningsförfarandet inte bör påverka anståndsbestämmelsema. An-ståndslidenbör också i fortsättningen avse vissl anlal månader efter beslutsdagen.Nuvarande lidsintervall har i praktiken visat sig vara för kortmed tanke på alt den skallskyldige bör få rimlig tid på sig för belalning sedanhan har fått kännedom om beslutet. Jag föreslår att anstånd enligt 3 mom.skall kunna meddelas atl gälla till dess har förflutit frånbeslutsdagen. Utredningen har slulligen föreslagil att beslutanderätteni några anståndsfrågor skall flyttas från länsslyrelsen till lokalskattemyndighet. F. n. gäller enligt 49 § 2 mom. UBL atl fråga om anståndmed betalning av skaft på gmnd av ansökan om skatteberäkning för ackumulerad inkomsteller om befrielse från erläggande av skalt, som har påförts avliden eller hansdödsbo, skall prövas av . Utredningen föreslår attbeslutanderätten i fråga om anstånd i samband med yrkande om särskildskatteberäkning skall fördelas mellan lokal skattemyndighet och länsstyrelseenligt bestämmelsema i 49§ 1 och 2 mom. angående anstånd vid besvär ellerframställning om rättelse av taxering, som har blivit oriklig på grund avfelräkning, misskrivning eller annal uppenbart förbiseende. Beträffandeanstånden i samband med ansökan om dödsbobefrielse föreslår utredningen allbeslutanderätten helt läggspå lokal skattemyndighet.