prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — . . SOU 1978:34 regeringsformen.Därmed förs de s. k. fredskriserna ur resonemangel. I13 kap. 6 S regeringsformen avses de fall då rikel är i krig eller krigsfaraeller del råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda uv krigeller av krigsfara vari riket har befunnit sig. Stadgandet innebär allriksdagen för dessa fall kan delegera sin normgivningsbefogenhei lillregeringen långl mer än som normull får ske enligt 8 kap. regeringsformen. kan regeringen bemyndigas all i dessa situationer beslularäiligheisbegränsande normer (grundlag får dock ej ändras). Mankunde kanske då lycka au i samma situationer alllid borde kunna självfuttu ell omedelburt beslul om rättighetsbegränsande lag. Del synes docklydligl atl 13 kap. 6S regeringsformen omfattar många slags situationer därtillämpligheten av ett uppskovsförfarande kan vara lill fördel. Detsynes vara en lämpligare avvägning om man gör det särskildalagstiftningsförfarande! oiillämpligt bara i fall av krig eller omedelbar krigsfara.Del kan för övrigt anmärkas alt del är i sådana situationer som riksdagenskrigsdelegation kan träda i ställe (13 kap. 2 S regeringsformen). 1krigsdelegalionen kan del särskilda beslulsförfarandet av organisatoriska skälknappasl lillämpas. Slutligenrnå här i korthet pekas på ett problem som kan uppkomma i fråga omberedskapslag. När sådan lag innebär all regeringen bemyndigas all i angivnasituationer sätla vissa av lagens paragrafer i lillämpning, föreskrivs iblandall regeringens beslul härom skall underställas prövning. Till dennafråga ålerkommer ulredningen under 4.11.4. 4.7.7 Räitighetsbegränsning som följdändring till grundlagsändringeller till konvenlion Delkan länkas all en grundlagsändring görs för all öppna möjlighel lill en vissrältigheisreglering på vanlig lags nivå. Man inför t. ex. ett nylt tillåtetändamål i 2 kap. 14 S regeringsformen för begränsning av mötesfriheten. sedan utnyuja denna nya möjlighel sker det genom vanlig lag. Om intet annatföreskrivs blir sådan lag omfattad av det särskilda lagsliftningsförfarandelför räliighetsbegränsande lag. Man kan också länka på del fallel atl del införsett nytl tryckfrihetsbrott. har deua skett genom atl man itryckfrihetsförordningen och fört in gärningsbeskrivningar medsamma innebörd. Särskiltnär del gäller fall av sisinämnda lyp kan man ställa frågan, om det särskildalag.5iiftningsförfarandet för räliighetsbegränsande lag verkUgen bör varalillämpligl på den ifrågavarande följdändringen. Redan i grundlags-ärendel velman ju hur denna kommer alt se ul. Och grundlagssliflningsförfarandel är ju isig ett "kvalificeral" lagsiiftningsförfarande. Emellerlidkan del förekomma många olika varianter på den nu beskrivna situationen. Delfinns som sagt fall då det redan i grundlagsärendei är fullt klarl hurföljdändringen i vanlig lag kommeratt se ul. Själva grundlagsändringen lämnarkanske inte så många alternativ öppna. Vidare kan förslag i fråga omföljdändringen vara framlagt i själva grundlagspropositionen. I andra fall kani dess moli viexl vara mer eller mindre bestämt angivel hur den SOU1978:34 Ett särskilt lagstiftningsförfäiande ... 77 ifrågavarandevanliga lagen avses bli ulformud. Men i mångu fall kan ingenting besläml sägashärom i grundlagsärendei. Del kun vara meningen alt man eftergrundlagsändringen skall närmare uireda, om och på vad säll man skall användasig av de yiierligare lagsiiftningsmöjligheler som grundlagsändringen öppnar.Förslag härom kommer kanske sedan försi . Ifall av sisinämnda slag är del tydligl atl skäl saknas all ulesluta tillämpningav del särskilda lagsliftningsförfarandel för räiligheisbegränsande lag.Vidare synes del knappasl gå all dra någon klar gräns mellan följdändringar somkan sägas vara mer resp. mindre självsländiga i förhållande tillgrundlagsändringen. Man skulle visserligen kunna särskilja de fall då förslagetlill räliighetsbegränsande lag läggs fram samiidigi med förslag lill dengrundlagsändring som förulsatls. Och för dessa fall skulle man då föreskrivaalt enbart grundlagsstiftningsförfarandel skall tillämpas. Men enspecialreglering bara för dessa fall synes inle tillräckligt påkallad. Självagrundlagsärendei kan vid behov läggas upp så, all de båda särskildabeslulsförfarandena kan förlöpa parallelll i tiden, förden händelse yrkandeframförs om atl det särskilda förfarandet för räiligheisbegränsande lag skalllillämpas på följdändringen. har därför stannat förall inle föreslå något undanlag beiräffande del nu ifrågavarande särskildalagsiiftningsförfarandeis tillämplighet i sådana situationer som avsetls. Delfallel kan länkas atl vårt land skall ansluta sig till en konvention somförutsätter existensen av viss rättighetsbegränsande lagsiiftning. Om dennalagsiiftning kommer till siånd innan ralifikationsfrågan las upp i riksdagenuppslår ingel problem. Eljesl föreligger en sådan situation som avses med 10kap. 2 S andra slyckel regeringsformen. Där sägs atl om särskild ordning ärföreskriven för del riksdagsbeslul (t. ex. lagbeslui) som konvenlionenförutsätter så skall samma ordning iaktlas vid godkännandet av konventionen.Om konvenlionen sålunda förutsätter lagsiiftning som omfattas av det nuföreslagna särskilda lagsliftningsförfarandel, så skall detta enligt 10 kap. 2S andra stycket regeringsformen lillämpas ocksä i raiifikaiionsärendei, om såpåyrkas. Harkonventionen godlagils med lillämpning av nämnda förfarande uppslår motsvarandespörsmål som i ovannämnda grundlagssliftningssam-manhang med avseende påefterföljande räliighetsbegränsande lagförslag. Alltså: skalluppskovsförfarandel då kunna bli aktuellt på nyll? Spörsmälel måsle bevaras påmolsvarande sätl och således i princip jakande. På nämnda lagförslag skall alllsådel särskilda lagsliftningsförfarandel i princip vara separal tillämpligt. Tasallt upp i samma proposiiion uppslår dock inget problem. Det är ju i della falli sak samma beslulsförfarande del gäller. Och för det fall atl lagförslagetkommer senare må erinras om atl det särskilda förfarandel skall tillämpas barapå yrkande. 4.7.8Om mer än ett särskilt lagsiifiningsförfarande efter ordalagen är lillämpligl I2 kap. 12 S riksdagsordningen föreskrivs bl.a. all man icke får vid kammarenssammanträde uttala sig otillbörligt om annan eller begagna 78 En särskiltlagsiijiningsförfäranric . . . SOU 1978:34 är en ytlrandefrihelsbegränsning som del nuföreslagna särskilda lagsliftningsförfarandel efter orden är lillämpligl på. Emellerlidingår numndu föreskrift i riksdagsordningens huvudbestämmelser. Den är därförredan omfattad av ell specielll lagsiiftningsförfarande. Enligi nuvarandelydelse av 8 kap. 16 S regeringsformen sliftas riksdagsordningenshuvudbestämmelser på samma säll som grundlag. De kan emellertid också sliftasgenom endasl ell beslut, om minsl 3/4 av de rösiande och mer än hälften avriksdagens ledamöier förenar sig om beslutet. Del må erinras om ull del för ellomedelbart beslul - när ell sådani behövs - enligi del nu föreslagnaförfarandel för beslul om räliighetsbegränsande lagsliflning fordras anslutningfrån minsl 5/6 av de röstande. Närtvå såduna särskilda lagstiftningsförfaranden efter orden är tillämpligasamiidigi, bör bara del ena lillämpas. Någon slags "summering" av deskilda förfarandeelemenien skall inte göras. Man bör välja del förfarande somfår anses mest "kvalificeral". Är inte utgången av en sådanjämförelse självklar, bör man välja del speciella förfarande som gäller för denförfattning, vari den ifrågavarande föreskriften ingår. I nu förevarande fallblir således enbart del särskilda lagsiiftningsförfarande, som gäller förriksdagsordningen, all lillämpa. Del lorde knappasl vara nödvändigi atl låladel nu sagda komma lill ullryck i grundlagsiexten. Det avser ju bara ett litetantal speciella fall som ytterst sällan aklualiseras. 4.7.9 Om rättigheter sont bryter sig mot varandra m. m. Ipropositionen 1973:90 åberopades såsom ett skäl motell krav på kvalificeradmajoritet för beslut om räliighetsbegränsande lag, att del skulle leda lillsäregna konsekvenser i de fall då två grundlagsskyddade rättigheter bryier sigmol varandra. ökat skydd för den ena rättigheten skulle kräva kvalificeradmajoritet, eftersom del skulle innebära ytteriigare ingrepp i den andraräliighelen. Härtillär lill en början all säga atl man vid ulformningen av grundlagsskyddeti 2 kap. regeringsformen sökte undvika, all en grundlagsskyddad rättighet komatt direkl bryias mol en annan. En praklisk sådan situation skulle eljesl hakunnai vara konflikten mellan yttrandefriheten och skyddet för den enskildesintegritet (t. ex. hans goda namn och rykte). Något allmäni inlegriletsskydd har däremot inte lagils in i 2kap. Skyddel för den enskildes inlegritet är å andra sidanenligt 2 kap. 13 S regeringsformen eit lillålel ändumål för begränsning avyttrandefriheten. Konsekvensen av denna grundlagsreglering är allyitrandefriheten automatiskt väger över iniegritetsskyddel, i den mån delsaknas vanlig lag i motsatt riktning. Avvägningen av de ifrågavarande bådainlressena mot varandra skall alllså enligt delta säll all utformagrundlagsskyddet i försia hand göras av lagstiftaren och inte avdomstolarnaellerandra tillämpande myndigheler. Å andra sidan skulle lag avsisinämnda slag kräva kvalificerad majoritet, om sådani flertal skulle fordrasför beslut om rättighetsbegränsande lag. Deti nämnda proposition påpekade problemet torde därför vara av myckel begränsudomfallning. Och även om del skulle kunna uppkomma så skulle SOU1978:34 säisklli lagsiiftningsförfarande ... 79 delinle innebäru unnat eller mera än alt del särskilda lagstiftningsförfurandelskulle bli lillämpligl vid varje förskjutning av gränsen mellan de fri- ochrälligheler som bryier sig mol varandra. Undaniugfrån vud nu sagls om den gällunde regleringen i 2 kap. regeringsformen kanbeslummelsernu i 4 kup. 8 och 9 u SS brollsbulken synas uigöra. Här föreskrivssiruff för brytande uv post- eller lelehemlighel resp. olovlig uvlyssning.Beslämmelserna anses innebäru begränsning av informalionsfriheten (2 kap. 1 Sförsta slyckel 2 regeringsformen). Sumiidigi ur del lydligl all de ulgör ellskydd för rälien lill förtrolig meddelelse. Sistnämnda räiiighel skyddas ocksåav 2 kap. regeringsformen. Begränsning uv rätten till förtrolig meddelelseavses bli omfutlud uv del särskilda lugsliftningsförfaran-det. Delsamma gällerbegränsning av informationsfriheten. Här är emellertid alt märka atl regeringsformensskydd för förtrolig meddelelse skyddar enbart mol ingrepp häri från detallmännas sida. För sådana ingrepp krävs försl och främsi Slöd i lag. Däremoiinnefallar inle grundlagsskyddel någoi krav på del allmänna ull vidlu posilivaåtgärder lill skydd för förtrolig meddelelse, vilkel ell införande av sådanabestämmelser som 4 kap. 8 och 9 a SS innebär. Eu borttagande elleren "nedtrappning" av dessa bestämmelser skulle alllså visserligenvara lill nackdel för rälien lill förtrolig meddelelse men skulle inle varanågon begränsning av denna rättighet i regeringsformens mening. 4 kap. 8 och 9a SS skulle alllså visserligen vara omfaltade av det särskildalagsliftningsförfarandel men bara såsom berörande informationsfriheten, intesåsom berörande skyddel för förtrolig meddelelse. 1della sammanhang må också nämnas besiämmelsen i 18 kap. 5 S broilsbalken ombrotl mol medborgerlig frihel. Där föreskrivs slraff förden som ulövar olagaivång eller olaga hol med uppsål att påverka den allmänna åsiktsbildningeneller inkräkla på hundlingsfriheten inom politisk organisation eller yrkes-eller näringssammanslutning och därigenom sätter yllrande-, församlings- ellerföreningsfriheten i fara. Denna strafföestämmelse är ell annal exempel pä enposiliv skyddsföreskrift som - oavsell hur välmoiiverad den är - inle krävs avdel räiiighetsskydd som ges i 2 kap. regeringsformen. Bestämmelsens bortiagandeskulle därför inle uigöra något ingrepp i nämnda räiiighetsskydd. Och sådanahandlingar som bestämmelsen sirafföelägger inle beslår i utövning av någonfri- och rättighet, så skulle 18 kap. 5 S till skillnad från 4kap. 8 och 9 a SS nämnda balk inte vura omfattad av del särskilda förfarandelför beslul om rättighetsbegränsande lag. Renlallmänt lalas del i den allmänna deballen ibland om alt skyddel för denenesfri-och rättigheter går utöver den andres. Som en iakilagelseav vud som kungällu renl fakiiski är della korrekl. På samma plals kan t. ex. i regel inlemer än en demonstration av någorlunda format hållas . Men detta slagsproblem kan inle lösus uv grundlugssiiftaren. 4.7.10Särskilt om ekonomiska ingreppsformer Bestämmelserom bidrag av allmänna medel och andra gynnande offenlligrällsliga regler kanteoretiskt ulformas eller eljesl hanteras så, all de kommer all Slrida mol degrundläggande lankegängarna bakom 2 kap. regeringsfor- iO Ett särskiltlagstiftningsförfarande . . . SOU 1978:34 men.Formelll sker dock därmed inlel inirång i del fri- och räiiighetsskydd som 2kap. skydd, som ju är förenal med lagprövningsräliför domslolar och andra tillämpande myndigheler, har inle kunnai ulformas påannal säll än så, all del ger skydd enbart mot sådana ingrepp från delallmännas sida som avses i 8 kap. 3 S regeringsformen. I sisinämndagrundlagssiadgande lalas om föreskrifierom förhållandel mellan enskilda och delallmänna, som gäller åligganden för enskilda eller i övrigi avser ingrepp ienskildas personligu eller ekonomisku förhällanden. Bland de exempel på sådanaföreskrifier som siadgandel anger nämns föreskrifier om skall lill staten.Därmed aklualiseras problemel i vad mån skaltelag och dylikt kan bli akluellför del särskilda lagstiftningsförfarande som avses. Skattkan alllså vara ell sådani ingrepp frän del allmännas sida som 2 kap.regeringsformen skyddar mot. Detta lorde dock kunna bli fallel enbart undermyckel speciella förhållanden. All en skall på vissa turistresor ulomlandsskulle beröra grundlagens skydd för rörelsefrihelen kan sålunda inte hävdas.Däremoi lorde nämnda grundlagsskydd beröras för den händelse man skulle avkrävaen emigrant en siörre penningsumma - t. ex. såsom "ersältning förutbildning" - för all denne skall få lämna Iandel. En sträng valularansone-ring,som ju kan behövas i vissa lägen, kan å andra sidan naluriigtvis inle ansesberöra den grundlagsskyddade rörelsefriheten. Över huvud lorde man när delgäller beskattning och dylikl få ta ell grepp som är generellt för allabegränsningsbara fri- och rättigheter. Därvid torde man få fästa avgörande viktvid skallens (resp. annan belungande ekonomisk reglerings) syfte och reellufunklion. Är skutten "opinionsfrihetsneulral" och inte"prohibitiv" kan den alllså inte begränsa någon opinionsfrihet. 4.7.11 Säi'sklli om sekreiesslag Ifråga om rälten all la del av allmänna handlingar hänvisar regeringsformen lilltryckfrihetsförordningen (2 kap. 1 S andra siycket regeringsformen).Tryckfrihetsförordningen innehåller föreskrifier i ämnel i sill andra kapilel.Begränsningarna i nämnda räll skall i regel anges i en särskild lag. F. n. skerdeua i princip i lagen (1937:249) om inskränkningar i rälien all uibekommaallmänna handlingar (den s. k. sekretesslagen). Rälienalt ta del av allmänna handlingar skall ses som en självständig räiiighel sominle regleras i regeringsformen (se propositionen 1975/76:209 s. 145). Enkonsekvens härav är alt sekretesslagen inte blir omfattad av del särskildalagstiftningsförfarande som rällighetsskyddsutredningen föreslår. Molsall ordningskulle förulsätla en särskild grundlagsregel härom i tryckfrihetsförordningen.Denna förordning är f n. föremål för översyn av yltrandefriheisulredningen. F.ö. har de lyslnadsplikler, som kan sägas motsvara handlingssekretessreglerna,enligt rätlighetsskyddsutredningens förslag undanlagils från del särskildaförfarandets lillämpningsområde. Ulredningens förslag innebäratt lagomhandlingssekreless kommeratt ligga uianför del särskildalagsiiftningsförfarandeis ram. SOU 1978:34 Ett säfsklli lagstiftningsförfarande... 81 4.8 Övriga huvudfrågor i vad avser det särskildalagstiftningsförfarandets utformning Idenlidigare deballen har huvudsakligen förekommii två förslag om hur det särskildabeslulsförfarandels huvuddrag bör se ul. Enligi det ena förslaget skulle sammaförfarande användas som vid grundlagsstiftning, alllså två beslul med valemellan. Enligt det andra skulle man använda ell förfarande med uppskov i sexmånader. I båda fallen har förulsalls en möjlighet till ell omedelbarl,slutligt beslul med kvalificerad majorilel. Rällighetsskyddsutredningenhar för sin del stannat för den avvägningen, atl del särskildabeslulsförfarandel bör vara ett uppskovsförfarande med uppskovels längd beslämdlill 12 månader. Del betyder i sak, att man i under de försia tvååren efter ordinarie val kan göra sina slällningsiaganden ulan att behöva räknamed all majorilelsförhållandena skall ändras genom nyval. Däremoi skulleförslag som väckts under valperiodens sisla vid den särskildabeslutsordningen kunna slutbehandlas först sedan väljarna fåll tillfälle alluttala sig. Såsomrättighelsskyddsulredningen slagil fasl i del föregående kan man inle hellavslå från en möjlighel till beslul utan uppskov. Krissilualioner kan baradelvis, aldrig hell, mötas med hjälp av beredskapslagsliftning. En möjlighetlill beslul genasl kan - med bibehållande av en skyddseffekt -knappasl anordnaspå annat sätt än genom krav på kvalificerad majoritet. Av praktiska skäl böremellertid ett sådant krav bestämmas lill enbarl viss andel av de rösiande, ochinle därjämle viss andel av alla ledamöier. Här må också hänvisaslill del malerial rörande röslsiffror i som redovisas i bilaga 2. Denandel av de rösiande som skall krävas för beslut ulan uppskov bör enligträllighelsskyddsuiredningens mening vara fem sjättedelar. Idetla sammanhang bör ytterligare några spörsmål av mera principiellt iniressebehandlas. Del gäller först frågan vilken handlingsfrihet skall haefter uppskovet, alllså i den andra och slutliga behandlingsomgången. Tvåhuvudalternativ slår lill buds. Delena alternalivet är att efter uppskovet bara har all aniaga ellerförkasia ett vilande beslul, utan möjlighel atl göra några som helst ändringari della. Delta alternativ har den fördelen alt det är fullt klarl vaddiskussionen under uppskovet skall handla om. Och i slutomgången föreliggeringa praktiska problem om vilka justeringar som får göras i det vilandebeslutet eller det vilande förslaget. Mennackdelen är att möjlighelerna för all lillgodogöra sig den debatt,som förls under uppskovet, blir begränsade. Del kan ju myckel väl länkas allmänt kommii fram lill atl gällande ordningvisserligen bör ändras men all del bör ske på ett något annal säll än manlidigare tänkt sig. Det finns då ingen annan möjlighet för än allsäga nej i slutomgången och salsa på en bälire lösning i ett nyttbeslulsförfarande. Delandra huvudalternativet innebäratt i slutomgången haren visshandlingsfrihet, men bara inom ärendets ram. Problemel med denna lösning ärgränsdragningen kring sistnämnda begrepp. Ändringar inom ärendels ram skallinle kunna underkastas förnyat uppskov. 12 1978/79. 82 Ett särskUllagstiftningsförfarande . . . SOU 1978:34 omändringarna är så sloru alt del får anses föreligga ett nylt förslag. Del harvisseriigen föreslagits ull mun skulle införa den särskilda regeln, atlriksdagen i slutomgången i vart fall inle skulle få beslula längre gåenderällighetsin-skränkning un som besluluts eller föreslagils i försia omgången.Men en sådan regel skulle uppenbariigen kunna medföra särskildatillämpningsproblem. Om avgränsningen "inom ärendels ram" kan mansäga all den visseriigen inte är skarp men alt den anknyter till eniraditionell gränsdragning i riksdagsarbetel. Rättighetsskyddsutredningenhar funnil att en lämplig avvägning kan vara följande. Det :>ärskildabeslulsförfarandet får avse ett slags förlängd bordläggning under 12 månaderav ett utskoitsutlåiande. Del blir möjligl all efter uppskovel göra vissajusleringar. Dessa måsle dock hållas inom ramen fördel föreliggande ärendei.Begreppet "inom ärendels ram" får inte tolkas alltför vidsträckt. Enviss stramhet i tillämpningen kommer all behövas om skyddssyslemel skallfungera. Ellvikiigt elemeni är alt del särskilda förfarandel för beslut om räliighetsbegränsandelag avses vara lillämpligl bara på yrkande. Del synes lämpligt atl föreskrivaall del bakom ell sådani yrkande måsle slå minst 10 riksdagsledamöter. Fråganom del särskilda förfarandets tillämplighet i del enskilda lagstiftningsärendetskulle - sedan yrkande om särskilt förfarande framförts - för riksdagensvidkommande avgöras av . Talmannen skiilledärmed inlebehöva göra några egna slällningsiaganden lill spörsmålet, humvida fråga är omräiligheisbegränsande lag. Någon prövning av konsiiiulionsuiskollel skulleemellerlid inle behövas, om genasl förkastar ifrågavarande lagförslageller antager del med minsl fem sjättedels majoritet bland de rösiande. 4.9 Sammanfattning av förslaget i denna del Somframgår av del föregående finner alllså rättighetsskyddsutredningen atl fri'och rättighetsskyddel i 2 kap. regeringsformen bör förslärkas. Det bör skegenom all man inför ell i viss mån försvårande förfarande i förbeslul i fråga om räliighetsbegränsande lag. De därmed förenade prakliskasvårighelerna, som berörts idet föregående, bör kunna bemästras om man gör debegränsningar i fråga om lillämpningsområdel och utformar själva metoden på detsätl som angivits där. Då kan vidare de mera principiella invändningar mot enlösning av förevarande slag, vilka anförts senast vid ändringar i 2kap. regeringsformen, anses bemötta. Rättighelsskyddsulredningenföreslår alltså atl förslag till lag avseende frioch rällighetsbegränsning påyrkande skall vila i i minsl 12 månader, innan del för aniagas. Tidenräknas från det alt del beredande utskottets yttrande över förslaget anmäldes ikammaren. skall dock kunna antaga lagförslaget utan sådani uppskov,om minsl fem sjättedelar av de röstande förenar sig därom. skallockså kunna, med vanlig majoritet, genasl förkasia lagförslaget. Defri- och rättigheter som avses är med nedan nämnt undantag de begränsningsbararättigheter som anges i 2 kap. l-II SS regeringsformen. SOLi 1978:34 Ett säiskUi lagstiftningsförfarande ... 83 Förfarandeskyddelavses alllså gälla för yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten,demonsiralionsfrihelen, föreningsfriheten (1 S första Slyckel 1-5). denkroppsliga integriteten och förtrolig meddelelse (6 S), rörelsefrihelen (8 S)och rälien till offentlig domslolsförhandling (11 S andra slyckel). Skyddet mothusrannsakan och liknande inirång är undantaget. Vad yttrandefrihetenundanlas vidare reglerom lyslnadsplikl för offentliga befaUningshavare ochijänsleplikliga. I fråga om rörelsefrihelen undanlas "renu"friheissiraff Vidare undanlas generelli föriängning på högsl Ivå år avtidsbegränsad lags gillighelslid. Del särskilda lagsliftningsförfarandel avsesöver huvud inle vara tillämpligt vid krig eller omedelbar krigsfara. Förfarandelskall inle omfatta den fackliga konflikträtten (17 S). Däremoi skall del omfattalag som innebär atl ullänning särbehandlas i fråga om de fri- och rällighelersom anges i 20 S andra siycket. Delsärskilda lagsliftningsförfarandel skall alllså, inom sitl sålunda angivnatillämpningsområde, användas bara om så yrkas i . Bakom ett sådantyrkande skall stå minst lio riksdagsledamöler. Huruvida yrkandet skall bifallasavgörs för vidkommande av konstitutionsulskottet. Utskoitet tar dockej avslå yrkandei utan alt lagrådel har yttrat sig i frågan. Om genaslförkastar lagförslaget eller anlar del med minst fem sjättedelar av de rösiandebehövs inte den angivna prövningen från konstitulionsulskoitels sida. 1princip omfattar del särskilda förfarandel alla lagbeslut i fråga omrättighetsbegränsande lag, oavsell om besluten går i skärpande eller mildranderiklning eller är neutrala från fri- och rättighelssynpunkt. I prakiikenaklualiseras förfarandet givelvis främsi i skärpningsfallen. Genomdelta uppskovsförfarande för man bätire möjligheler till grundligt övervägundeav föreslagna rällighelsbegränsningar. a. blir del siörre ulrymme förallmän debau i frågan.