prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — : Kommitténs förslag rörande inskränkning igäldenärens rörelsefrihet före och under konkursen samt om hämlning synesalltför långtgående. Det finns i detta sammanhang anledning särskilt framhållaatl tvångsmedlen i konkurs inte skall lillgodose andra syften än allsäkerslälla gäldenärens medverkan i konkursulredningen. Syftet alt säkralagföringen för brottsligt förfarande tillgodoses av de straffprocessuellatvångsmedlen. Enligt hovrättens mening bör i försia hand reseförbud användasför att säkra gäldenärens medverkan i konkursutredningen. Även detla tvångsmedelär emellerlid ingripande för den enskilde och bör endast användas när det ärnödvändigt för alt konkursutredningen skall kunna genomföras. Generelltreseförbud bör därför inte föreskrivas. I stället bör konkursdomaren påyrkande av förvaltaren kunna beslula om reseförbud. Före konkursen börreseförbud kunna beslutas på yrkande av borgenär. Det bör innefatta förbud atlulan konkursdomarens samlycke lämna rikel och vara förenat med skyldighet attlämna ifrån sig pass. Om gäldenär överträder förbudet eller vidtar åtgärd isyfte alt lämna riket eller inte efterkommer skyldigheten alt lämna ifrån sigpass, måste han kunna häkias. Häklning bör också kunna tillgripas utanföregående reseförbud om sådant finnes uppenbart otillräckligt. Förbud förgäldenären att lämna viss ort inom rikel synes opåkallat och dess efterlevnadär dessutom svår atl kontroUera. De föreslagna reglerna härom bör utgå. Inteheller synes det nödvändigi alt ge regler om häktning när det inte finnsanledning befara att gäldenären skaU lämna riket. För sådana fall bör det varatillräckligt att gäldenären kan hämtas till inslällelse inför rätlen ellerkonkursförvaltaren. Ifrågavarande bestämmelse om häklning i 94 8 i förslagetbör därför enligt hovrättens mening utgå. Hovrätten över och : Hovrätten kan ihuvudsak instämma i de uppfattningar kommittén givit ullryck för i förevarandeavsnitt. Hovrätten har ovan ställt sig avvisande till atlförvaltaren över huvud tagel får befogenhei all personligen ulöva ivång molgäldenären. Hovrällen intar samma ståndpunkt i nu förevarande fall. Enligthovrättens mening bör det ankomma på polismyndighet att verkslällaomhänderlagande av pass. Hovrällen vill även ifrågasätta om den i 88 8 2 st. iförslaget angivna förutsättningen för omhänderlagande av passet tillräckligttillgodoser behovet av atl kunna hindra en gäldenär alt lämna landet. För attmera effektivt säkerslälla efterlevnaden av reseförbudel vore det enligthovrättens mening en bättre ordning, om konkursgäldenär i samband med konkursbeslutetålades all lämna ifrån sig passet till polismyndigheten. Regleringen bördärvid kompletteras med en föreskrift för konkursdomaren att underrätlapolismyndigheten om konkursbeslul. I 14 a 8 hänvisas lill 15 kap. i medan 14b § endast gör hänvisning till 5 och 6 88 i nämnda kapitel. För alt få lill ståndett skingringsförbud måste borgenären sålunda visa sannolika skäl för sinlalan. 1978/79:105 595 Motsvarande villkor gäller enligt förslaget inte för attgäldenären skall kunna åläggas reseförbud eller häktas. Del lorde väl knappastha varit kommitténs mening all kraven skall vara strängare för all fä vidlagaålgärder mol gäldenärens egendom än mot denne personligen. atl vilja avstyrka den föreslagna regleringen i 14 b8 om häktning vill hovrätten dock ifrågasätta om del i praktiken någonsin gåratl häkta en gäldenär på de i paragrafen angivna grunderna. Konkursdomarenseller konkursdomslolens beslutsunderlag förutsätts sålunda kunna komma atlutgöras av endast borgenärens uppgifier. Atl på det tidiga siadium varom här ärfråga, utan förhandling och ulan hörande av gäldenären, meddela häktningsbeslullorde sannoliki de flesta domare hesitera inför. Hovrätten vill invända mol kommitténs ullalande på s. 195all gäldenären bör friges om konkursansökningen ogillas. Enligt hovrättensmening skall i överensstämmelse med vad som gäller i brottmålsprocessen efterfrikännande dom häktningen alllid hävas i sådana fall. Del skulle vara i höggrad stötande att hälla gäldenären häktad under en långdragen process, omansökningen är så oklar all den ej bifaUes redan i försia inslåns. Hovrällen framhåller även behovet av rättsligt biträde vidhäktning i samband med konkurs. Sådani lorde lämpligen kunna beredas den somskall häktas genom förordnande av offentligt biträde enligt rällshjälpslagen. : Kommitténs förslag om möjlighet altbegränsa gäldenärens personliga rörelsefrihet under konkursen och därigenomminska riskerna för att han avviker utomlands innebär väsentligt ökad befogenhetför förvallaren att ingripa mot gäldenär som söker undandra sig sinaförpliktelser enligt konkurslagen. De vidgade möjlighelerna lillivångsingripande som kommittén föreslår synes emellertid påkallade. Tingsrättentillslyrker därför förslaget i denna del. De av kommittén föreslagna reglema om att frihelsinskränkandeåtgärder reseförbud och häktning skall kunna tillgripas mot gäldenär redaninnan denne försatts i konkurs saknar hell motsvarighet i nu gällande konkurslag.Enligt tingsrättens mening inger del från rältssäkerhetssynpunkt starka betänkligheterall införa möjlighet alt redan innan konkursbeslul meddelals ingripa molgäldenären i varje fall med sådan staikl frihelsinskränkande ålgärd somhäklning. Betänkligheterna försiärks av den vaga utformning som bestämmelsemafått. Fömtsättningama för all konkursdomaren eller rälien på begäran avborgenär skall kunna meddela gäldenären reseförbud i avvaklan på prövning avkonkursansökan är enligi förslagei I) all ansökningen ej genasl bifalles, 2) all del är sannolikt atl gäldenärenunder en konkurs kommer all undandra sig skyldighet eller överträda förbud somföreskriviis i konkurslagen och 3) all del föreligger särskilda skäl föråtgärden. För häklning gäller som ytterligare fömlsäitning all reseförbudfinnes uppenbarl otillräckligl. I den föreslagna lagtexten anges ejuttryckligen all en fömtsättning för häklning är atl borgenären visal sanno- Prop.1978/79:105 596 lika skäl för atl gäldenären är insolvent och att detdärför kan antas alt han kommer atl försällas i konkurs. 1 motiven lill bestämmelserna om reseförbud och häktning(s. 194) uttalar emellertid kommittén att det ligger i kravet pä särskildaskäl all del måste kunna antas all konkursansökningen leder till bifall.Efiersom syftei med de föreslagna bestämmelserna är att säkerslälla gäldenärensmedverkan i utredningen vid konkursen, börenligt tingsrättens mening bestämmelsernautformas så att därav framgår alt som en första fömtsättning för reseförbudeller häklning gäller alt borgenären kan visa sannolika skäl för alt konkursansökningenskall bifallas. Tingsrätten delar kommitténs uppfattning att del börinföras möjlighet att, sedan konkursansökan gjorls, förordna omskingringsförbud på gäldenärens egendom. I fråga om ulformningen av lagtexteni 14 a 8 gör emellerlid tingsrällen samma invändning som i avsnilt 3.2.2.2 ifråga om 14 b 8. Den föreslagna lagtexien bör således utformas så att däravframgår all som en försia förutsättning för skingringsförbud gäller attborgenären kan visa sannolika skäl för all konkursansökningen skall bifallas. Kommittén bygger siu förslag till bestämmelser omobligatorisk edgång på atl den nya regleringen bör utgå från principen all allaställföreträdare för juridisk person är skyldig all avlägga ed men samiidigi gemöjlighet till undantag. Den praxis som tillämpats vid tingsrätten har uigållfrån samma princip. Sålunda har till edgång kallats alla slällförelrädare men iden mån det visats all någon av dem hell saknat kännedom om boets tillgångaroch skulder har han ej behövt avlägga ed. Denna ordning har visat sig fungeratillfredsställande. Kommitténs förslag till reglering av den obligatoriskaedgången synes tingsrätten väl avvägl och ägnal alt undanröja de lolkningssvårighetersom ulformningen av nu gällande bestämmelser gett upphov till. Vad nu sagtsgäller även kommitténs förslag till bestämmelse om fakultativ edgång.Tingsrätten tillslyrker därför i förevarande avsniii framlagda förslag. : Mol de i förslagei upplagnabesiåmmelserna om frihels-inskränkningar finns ej annal atl erinra än all detlycks onödigt hårt alt gäldenären under hela konkursliden skall vara förbjudenalt utan tillstånd av förvaltaren resa ulomlands. Beiräffande förutvarandeslällförelrädare för juridisk person bör bestämmelsen utformas så atl det förreseförbud skall krävas positivt beslul därom av förvaltaren. 1 övrigt kan delobligatoriska förbudet sträcka sig lill förslagsvis försiaborgenärssammanlrädet och därvid fullgjord edgång. : Tingsrälten har erfarit altsvårigheler ofta uppkommer när det gäller att förmå gäldenär till avseddmedverkan i konkurs. Detla gäller särskilt gäldenär som inför föreståendekonkurs eller därefier beger sig ulomlands. De föreslagnaändringarna lillgodoser därför ett praktiskt behov. Motsvarande bedömning görtingsrätten beträffande den föreslagna ändringen i 93 8 2 st. konkurslagenangående skyldig- Prop.1978/79:105 597 hel för annan än gäldenären att avlägga bouppieckningsed.Ulöver vad som föreslås synes det lämpligt att 1518 intaga en bestämmelse omåläggande för förvallaren att genast underrätta gäldenären om dennes skyldighelerunder konkursen. Domstolsverket:Under konkursen skall gälla ell förbud för gäldenären att resa ulomlands.Förvaltaren skall dock få medge undantag härifrån. Förvaltaren skall också gesbefogenhet alt omhändertaga gäldenärens pass. godtager allgäldenären under konkursen i princip förbjuds lämna landet. Från denutgångspunkten lorde det böra övervägas om inte ett omhänderlagande avgäldenärens pass skall vara obligatoriskt. Med en sådan ordning skulle onödigamotsättningar i samarbelel mellan förvallaren och gäldenären kunna undvikas. Avsamma skäl bör lillsiånd för gäldenären att resa utomlands (och åierfå passet)ges av konkursdomaren. Beträffande möjligheten att förbjuda gäldenären atlbyta vistelseort inom rikel. ifrågasätter om ett sådant förbudär verksamt. Undandrager sig gäldenären all frivilligt medverka vid konkursulredningenfinns möjlighelen lill hämlning och häklning. I de fall gäldenären uppträderlojalt, ter sig ett inrikes reseförbud onödigt ingripande. Den nuvarandebestämmelsen om reseförbud i 88 8 konkurslagen lorde ha tillkommit i dåkommunikationerna var dåligt utvecklade och gäldenären inte kunde tillräckligtsnabbi inställa sig hos förvaltaren. kan bestämmelsen inte motiveras avsådana hänsyn och bör därför upphävas. RSV:Skingringsförbud skiljer sig från kvarstad i verkställighelsledel.Verkslällighel av skingringsförbud till skillnad från verkställighet avkvarslad förutsätter alt förbudet delges svaranden (och om det riktas molIredje man också med denne). Delgivningen verkställs på sökandens anmodan avutmätningsman. Ätt handläggningen av en konkursansökan fördröjs, dvs. de fall ivilka del föreslagna skingringsförbudel kunde användas, kan ofta ha sin grundi just delgivningssvårigheter. Enligt verkels mening bör därför förevarandeparagraf kompletteras så alt i angivna sUua-lioner möjlighel ges alt ocksåbesluta om kvarslad. RSV tillstyrker det föreslagna generella förbudet förkonkursgäldenär atl utan förvaltarens samlycke lämna landet. Verket delar ocksåkommitténs uppfattning atl gäldenärens möjligheter all lämna landet i stridmed förbudel bör så långt möjligl begränsas. I delta syfte bör därför enligtverkets mening, om ell generellt reseförbud accepteras, konkursgäldenärenspass alUld omhändertas i samband med konkursbeslulel. Delta innebär inte pånågot vis all konkursgäldenärens inlressen åsidosätts på ett otillbörligt sätt.Denne är ju efter konkursbeslulel ändå underkastad det generella reseförbudet.Det kan knappast heller göras gällande atl konkursgäldenären skulle ha någotbehov av passet för annal ändamål, t.ex. som legitimationshandling. Om passet alltid las från gäldenären behöver förvallareninte ägna sär- Prop.1978/79:105 598 skild uppmärksamhet åt frågan om anledning finns atlbefara att gäldenären avviker ulomlands. Därigenom undviks de fall därgäldenären döljer sina planer och förvallaren därför inte fråntar honom passettrots atl så borde skett. på diskretionär bedömning grundat omhändertagandekan också vara ägnal all försämra de forlsatta kontakterna mellan förvaltareoch konkursgäldenär. Omhändertagande av pass i andra fall, t.ex.omhänderlagande före konkursbeslulel eller från annan än konkursgäldenären,bör däremot prövas särskilt i varje enskilt fall. Bestämmelsen om fakultativ edgång enligt 93 8 bör ägatillämpning även i mindre konkurser. I 185 d 8 bör därför hänvisas även till 938. Lika starka skäl som i ordinär konkurs kan anföras för att i mindre konkurskunna ålägga edgång för t.ex. förutvarande slällförelrädare för juridiskperson. Som lidigare sagts finns del minsl lika stor risk för illojala ellerillegala förfaranden i mindre konkurser och de möjligheter till säkrareutredning som följer av 93 8 är därför behövliga även när konkursen handläggs idenna ordning. i : Slulligen har vi intenågot att erinra mol de skärpningar som föreslagils i syfte att gäldenäreneffektivare skall kunna hindras från att dra sig undan sina skyldigheter isamband med konkurs. i : Föreslagna 14 a 8 omskingringsförbud bör kompletteras med bestämmelser som i angivna situationerger möjlighel alt besluta om kvarstad. Härigenom kan lös egendom säkerställasvilket skingringsförbudel inte medger. I förtydligande syfte bör också i vartfall i motiven anges alt borgenär måste ansöka om verkställighet avkonkursdomarens förbud hos behörig KFM. Kronojögdemyndlgheien i : Kfm anser förslaget omgäldenärens skyldigheler vara väl underbyggt. Kronojögdemyndlgheien 1 : I jämförelse medtiden för gällande konkurslags tillkomst är del nu vanligare och lättare att,i syfte att undandra det allmänna och andra borgenärer egendom, bege sig utomlands.Ändringen i 88 8 bör ha stor praklisk betydelse för effektivisering avkonkursförfarandet. lorde ofta ha kännedom om gäldenärenoch bör kunna lämna upplysning om behovet av tvångsmedel. Tillsynsmyndighetenbör därför höras i denna fråga i ett lidigt skede av konkursen. Del harförekommii all polismyndighet när fråga varit om hämtning av gäldenär ansellsig förhindrad alt öppna låst dörr. Det torde vara av behovet påkallat all iadministrativ ordning föreskriva alt polismyndighet i hämtningsfall i konkursskall kunna bereda sig tillträde till lokal där gäldenären finns även omdörren är låst. har den situationen kunnai uppstå att vid tidenför konkurs Prop.1978/79:105 599 en varil behörig slällförelrädare för juridisk person.Genom 93 8 2 si. i föreslagen lydelse kan även styrelseledamol som avgåttförpliklasatl avlägga bouppieckningsed. Samma problem föreligger beiräffandedelgivning av uppmaning enligt 4 8. Det skulle undanröja svårigheter altförsälla juridisk person i konkurs om molsvarande stadgande tillkombeträffande delgivning av uppmaning enligt 4 8. Förslaget om effektivisering av tvångsmedlen molgäldenären i konkursens inledningsskede lorde fylla ett viktigt behov. i : Reglerna ombouppteckningsed i 91 8 blir genom lagrummet tillämpliga i mindre konkurs mendäremot inte vad som sägs om avläggande av ed i 93 8. Enligt denna kan annan ängäldenären åläggas atl under konkurs avlägga ed. Inte heller reglerna omborgenärsed är tillämpliga. Betr. de sistnämnda finns det klart utlalal iprop.-förslaget s. 209. Jag anser del som en brist atl inte ens möjlighet finnsalt ålägga annan än gäldenären atl avlägga ed. väljes konkurs i de fallman under indriv-ningsarbelet gentemot en gäldenär ifrågasätter att annanperson sitter inne med kunskaper om gäldenärens ekonomi (se sid. 28 av denpreliminära utgåvan av Konkurs och ackord). Denna möjlighet kommer omförslaget godtages i sin nuvarande form på denna punkl att vara utesluten iframtiden. Det kan vara myckel svårt alt på förhand avgöra, om konkursenkommer att handläggas som ordinär eller i förenklad ordning. Såväl 93 8 som 116 8 bör vara tillämpliga i mindrekonkurs. AMS: De föreslagna reglerna om tvångsmedel - såväl föresom under konkursen mot tredskande gäldenärer tillstyrkes ävenledes. Likasåbiträdes förslaget angående den personkrets som kan göras till föremål förtvångsmedel då gäldenären är en juridisk person. i : Genom bestämmelsema i88 8 föreslår kommittén en ytterligare inskränkning i gäldenärensrörelsefrihet, som avses omfatta den tidsperiod under vilken konkursen varar,mol tidigare endasl fram lill lidpunkten då gäldenären avlagi bouppteckningsed.Länsstyrelsen finner förslaget vara väl moliverai. Mol bakgrund av vad länsstyrelsenovan anförl angående förvaltares möjligheler atl ulöva tvång, föreslårlänsstyrelsen dock, atl förvaltaren i de fall konkursgäldenär vägrar lämnaifrån sig gilligl pass bör erhålla biträde av tillsynsmyndighet för all fålillgång till detta. Lånsstyrelsen 1 : Likasåtillstyrker de föreslagna utvidgade möjlighelerna all inskränkagäldenärens frihel i syfte all hindra honom från all dra sig undan sinaskyldigheler i konkursen. 14 a 8 i konkurslagsförslagel bör emellerlidomformuleras med lanke på lagberedningens förslag om sammanslagning av kvarstadoch skingringsförbud till ell gemensami institut, benämnt kvarslad. USS: I della sammanhang efterlyser USS slutligenmöjligheter för bor- 1978/79:105 600 genärerna atl då konkursansökan har ingetts till rättenbegära atl räkenskaper och liknande handlingar får tas om hand om s.k.sabotagerisk bedöms föreligga. Ett sådani beslul bör då kunna fallas avkonkursdomaren eller rätten. Bestämmelser av detla slag torde kunna inarbetas i14 a 8 kommitléförslaget. USS har även varil inne på tanken atl föreslåbestämmelser, som gör del möjligt för kronofogdemyndighet att på eget initiativeller på begäran av borgenär företa någon form av revision i fråga om gäldenärsekonomiska förhållanden redan innan konkursansökan har ingeits. Enförutsättning skulle vara alt gäldenären varil föremål för exekuliva åtgärderpå grund av upprepade belalningsförsummelser. En sådan ordning bör kunna geavsevärda preventiva effekier och i vissa fall avslöja begynnande obestånd påett förhållandevis tidigt skede. Efiersom regler av della slag saknar direklanknytning till konkurslagen, avstår USS från all vidare utveckla dennatankegång. I fråga om bestämmelsema avseende skingrings- ochreseförbud i 14 a 8 och 14 b 8 kommitténs förslag till ändring i konkurslagenvill USS göra följande anmärkningar. Skingringsförbud kan knappast anses utgöra något verksamtmedel mol gäldenär. som misslänks ämna sabotera ett kommande konkursförfarande.Del straffhol. som vilar över en sådan gäldenär, torde mera sällan avhållahonom från atl företa obehöriga ålgärder med sin egendom. En förbättring äratl byta ul inslilulel skingringsförbud mot kvarstad. Äv förslaget framgår att förvaltaren under vissaomständigheter äger omhänderta och/eller förvara gäldenärs pass. Bestämmelsernaåterfinns i 88 8 kommitléförslaget. De innebär alt förvaltaren får använda tvångmol gäldenären i enlighet med 54 8 samma förslag. USS kan inte godta alt förvaltare,som inte lillhör myndighei eller kan jämställas med en sådan, betros medbefogenheler av detta slag. Beslut som inskränker gäldenärs rörelsefrihet böri alla situationer meddelas av myndighet eller domstol. Verkställighetsåtgärdermed anledning av sådana beslut bör få företas endasl av exekuiiv myndigheteller polis. I linje härmed bör omhändertaget pass förvaras hosbeslulsmyndigheten eller i förekommande fall då domstol förordnat omreseförbud hos den som har verkställt beslutet. : Mot förslaget lill föreskrifter omkonkursgälde-närers skyldigheler och rätlen för konkursförvaltaren att begagnatvångsmedel har samfundel ingen annan erinran än alt det måste ifrågasättas omdet finns lillräcklig grund för bestämmelsen i 88 8 första meningen i förslagetom förbud för gäldenären all bege sig utomlands ulanförvaltarens tillstånd. Bestämmelsen är dessutom enligt % 8 försia styckettillämplig även på styrelseledamot, verkslällande direktör eller likvidalor,som avgått senare än före konkursansökningen. Enligt samfundelsuppfattning är den "frihetsinskränkning" som det innebär såväl vidyrkesutövning som i privatlivet all nödgas begära tillstånd för ut- Prop.1978/79:105 601 landsresa kränkande och obefogad i andra fall än dåflyklfara i samband med misslanke om broll kan föreligga. Del obligatoriskaförbudet bör lämpligen kunna inskränkas till exempelvis efterkonkursutbrollel och hell undvaras för personer som före konkursen avgått somslällförelrädare saml i övrigt ersättas med att konkursförvallare får möjlighelatt förbjuda resa ur riket. föreningsbankers Jörbund: Beträffande deföreslagna föreskrifterna om gäldenärens skyldigheter ifrågasätter förbundet ilikhel med samfundel, del berättigade i förbudel för gäldenären all bege sig utomlands ulan förvaltarens tillstånd. Då konkursgäldenärenär juridisk person är bestämmelsen tillämplig även pä styrelseledamot,verkställande direktör eller likvidalor som avgått senare än förekonkursansökningen. Enligt förbundels mening är förbud mol utlandsresa befogatendast då det finns flyktfara i samband med misslanke om broll. Detobligatoriska förbudel skulle förslagsvis kunna inskränkas lill efterkonkursulbrottet och inte alls avse personer som avgått som ställföreträdare. : I kommitténs förslagföreslås förbud för gäldenären att bege sig utomlandsulan förvaltarens tillstånd. Bestämmelsen är lillämplig även påstyrelseledamot, verkställande direktör eller likvidator, som avgått senare änett år före konkursansökningen. Vidare föreslår kommittén i 14 b 8 bl.a. allom reseförbud är uppenbarl olillräckligt får gäldenären häkias. Detsammagäller de företrädare för juridiska personer som angetts. Med utgångspunkt från de inlressen föreningen har allbevaka har föreningen i och för sig ingen anledning alt motsätta sigbestämmelser som innehåller en begränsning av gäldenärens eller dennesföreträdares rörelsefrihet. Del är dock föreningens mening all de i föregåendesiycke nämnda reglerna leder för långl och därför bör modifieras. Del syns varatillfyllest atl konkursförvaltaren ges en möjlighet all förbjuda resor lillutlandet. Fri-heisberövning bör enligt föreningens mening inte kunnaifrågakomma i andra fall än i samband med misstanke om brotl. SACOISR: Det generella förbudet för konkursgäldenär alllämna landet bör tidsbegränsas till exempelvis efterkonkursutbrollel. Indusiriförbundei: Enligt kommiltéförslaget får i enlighelmed 88 8 första stycket gäldenären icke under konkursen utan förvallarenssamtycke begiva sig från riket. Enligt andra stycket samma paragraf fårförvaltaren om del skäligen kan befaras alt gäldenären utan samtycke begiversig från rikel omhänderta hans pass. Bestämmelsen är dämtöver enligt 96 8försia siycket tillämplig även på styrelseledamol, verkställande direktör ellerlikvidator. som avgått senare än före konkursansökningen. Den föreslagna beslutsfunktionen för förvaltaren är enfråga av synnerlig principiell belydelse inte minst frånrältssäkerhetssynpunkt. Förbundet finner dock ej anledning yllra sig över dennaprincipfråga utifrån en sam- 1978/79:105 602 Här skall dock pekas på vissa negativaeffekier förslaget i denna del kan få. Innan sådana omständigheter föreligger atl beslul omkonkurs skall meddelas kan i vissa fall möjlighel finnas till rekonstruktion avdet kon-kurshotade förelagel. Byle av styrelseledamöter och verkställandedirektör kan i en sådan situation vara av avgörande betydelse för företagelsfortsatta bestånd. Inte heller kan bortses från att sådana åtgärder kanuppställas som villkor från kreditgivare och andra iniressenler. Inlresset frånhär berörda personer att ålaga sig nu ifrågavarande uppdrag avlar naturligtvismed vetskapen om ett hot alt såväl vid yrkesutövning som i privatlivet nödgasbegära tillstånd för utlandsresa och i vissa fall kunna fråntas passet. LRF: Förslagen om------- gäldenärens skyldigheler-- synesända målsenliga. : I betänkandet föreslås atlkonkursgäldenär under konkursen ska kunna förbjudas att lämna landet och hanspass ska kunna las ifrån honom.