prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligt den överenskommelse som underhösten 1975 träffades mellan regeringen och skall100000 nya daghemsplatser och 50000 nya platser i fritidshem byggas under åren1976-1980, för att kunna tas i bruk under perioden 1977-1981.1 baskalkylenförutsätts att denna utbyggnad kommer till stånd även om kommunerna i sinaktuella planering räknar med en något långsammare utbyggnadstakt. Utbyggnadenförutsätts fortsätta också . Det årliga platstillskottelunder dessa år har dock antagits bli halverat till 10000 daghemsplatser och5000 platser i fritidshem. För familjedaghem utgår baskalkylen från kommunernasegen planering. Ett annat område där de politiska bindningarna harbeaktats i baskalkylen är långtidssjukvården. Stor politisk enighet synes rådaom att långtidssjukvården vid sidan av barnomsorgen hör till de mest angelägnareformområdena i offentlig konsumtion. I landstingens egna planer enligt LKELP77 beräknas antalet vårdplatser i den somatiska långfidssjukvården öka med 12300 . Baskalkylen utgår från denna planerade utbyggnadslakt. För övriga kommunala områden har baskalkylenberäknats med hjälp av befolkningsförändringarna i de relevanta åldersgruppernaeller med totalbefolkningens ökning. Som underlag för baskalkylen avseende denstatliga konsumtionen har använts den statliga långtidsbudgeten för perioden1978/ 79-1982/83. Den offentliga konsumtionens volymökning har ibaskalkylen beräknats till 1,19771983. Den statliga konsumtionenskulle därvid öka och den kommunala per år.Skillnaden förklaras av att de prioriterade områdena ligger under kommunalthuvudmannaskap. Speciellt omfattande är de kommunala resurskrav som följer avbarnomsorgens utbyggnad. Av den totala konsumtionsökningen enligt baskalkylensvarar ändamålet socialvård (huvudsakligen barnomsorg samt äldreservice) förhela . De beräknade förändringstalen för olika ändamål anges i tabell 8. 1 LU:s huvudalternativ har utrymmet för denoffentliga konsumfionsvo-lymens ökning beräknats till 2,1977-1983.Det konsumtionsutrymme som kvarstår efter att baskalkylens tillväxttakter förde enskilda ändamålen uppnåtts kallas i LU för "överutrymme". Ävendetta har, bl. a. av modelltekniska skäl, fördelats på de olika ändamålen. Hur det för offentlig konsumtion tillgängligautrymmet kommer att fördelas på olika ändamål är självfallet en politiskavvägningsfråga. 1978/79:150 52 beräkningar på denna punkt är inte avsedda som prognoserför sådana ställningstaganden och resultaten har inte heller någon politiskförankring. Huvudalternativets konsumtionsökningar inom statlig och kommunalsektor samt inom olika ändamålsområden redovisas i tabell 8, där ocksåjämförelsetal för tidigare perioder medtagits. Offentlig konsumtion: utvecklingen 1965-1977samt kalkylerna för 1977-1983 -4),! -0,6 I ett historiskt perspektiv ter sigden i LU förutsatta ökningen av offentlig konsumtion som relativt låg.Utvecklingen innebär emellertid enligt kalkylerna en nödvändig anpassning avden offentliga sektorns expansion till de förutsättningar som ges avsamhällsekonomin i övrigt. LU betonar dock att redan baskalkylens tillväxttaktmöjliggör satsningar på flera betydelsefulla områden. Med huvudalternativetstillväxt finns del dessutom utrymme för ytterligare förbättringar. För kommunernas del innebär denberäknade konsumtionsökningen (2,) en neddragning i jämförelse medplanerna i denna sektor (3,). Emellertid är planerna - såsom deuttrycks i KELP- och LKELP-undersökningarna - i regel ofullständiga avseende periodenssista del och har därmed tenderat att underskatta den faktiska utvecklingen.Mot denna bakgrund konstaterar LU att den anpassning av den kommunalautvecklingen som förutsätts i huvudalternativet ej kan komma till stånd utanatt statsmakterna för en medveten politik för att begränsa den kommunalaexpansionen. Också för staten ställs stora krav på återhållsamhet med nyautgiftsåtaganden. Av olika delområden \\sar försvaret den lägsta ökningen.Detta sammanhänger med att försvaret antagits ligga kvar på baskalkylensmåttliga ökningstakt. Försvarsutgifternas utveckling regleras med långsiktigaförsvarsbeslut och baskalkylen utgår i detta fall från de kostnadsramar somangetts i det senaste försvarsbeslutet. Inom utbildningen antas antaletelever minska något i och öka relativt kraftigt i gymnasieskolan.För den högre utbildningens del har LU räknat med en viss ökning, även omutvecklingen här, liksom för olika former av vuxenutbildning, är svårbedömbar.Totalt beräknas den offentliga konsumtionen av utbildningstjänster öka meddrygt 1977-1983. I baskalkylen beräknades ökningstakten till 0,4%per år. Inom hälso- och sjukvården har den av huvudmännenplanerade utbyggnaden av långtidssjukvården redan berörts. Satsningen på dennavårdgren skall ses mot bakgrund av förändringarna i befolkningens åldersstruktur.En mycket stor del av patienterna i långtidssjukvård är ochantalet personer i denna åldersgrupp ökar mycket snabbt. förutses enviss minskning inom akutvården och inom psykiatrisk sjukvård. Denna utvecklingförklaras dels av att vissa patienter kommer att kunna överföras till somatisklångvård, dels av en övergång till öppnare vårdformer. Förutom den ovan nämndaomstruktureringen av den slutna vården kännetecknas planerna av en relativtsnabb utbyggnad av den öppna vården. Enligt LU:s huvudalternativ beräknas denoffentliga konsumtionen av hälso- och sjukvård öka med 2,1977-1983,vilket kan jämföras med baskalkylens ökningstakt på 1,. Som framgår av tabell 8 harsocialvården ökat mycket snabbt . Bakom denna utvecklingligger betydande satsningar på främst barnomsorg och äldreservice. LU räknarmed att denna utbyggnad fortsätter. Sålunda beräknas i baskalkylenbarnomsorgens driftskostnader öka i volym med 1977-1983. Inomåldringsvården väntas samhällets insatser i ökad omfattning inriktas på denöppna vården. Socialvårdens samlade tjänsteutbud har i LU beräknats öka med5,1977-1983, vilket är en halv procentenhet över baskalkylenstillväxttakt. Socialvården har således fått ett något mera begränsat"överutrymme" än andra offentliga tjänsteområden. Orsaken är denredan i baskalkylen höga utbyggnadstakten, som för barnomsorgens del t. o. m.överstiger kommunernas egna planer. Bland övriga tjänster har specielltkultur- och rekreationsområdet samt den statliga och kommunala förvaltningenexpanderat starkt . I LU:s huvudalternativ räknas med enårlig ökning på 1,1977- 1983. Baskalkylen, som för delområdet övrigatjänster skrivits fram huvudsakligen i takt med totalbefolkningens ökning,visar en ökningslakt på . Huvudalternativetskonsumtionsökning har beräknats medföra att antalet i offentlig produktionsysselsatta personer ökar med närmare 270000 . Närmarehälften av denna sysselsättningsökning beräknas falla på socialvården. Somjämförelse kan erinras om att den totala sysselsättningsökningen i landetberäknas till drygt 230000 personer. Den offentliga tjänstesektorns investeringar förutses i LUöka med 1, 1978/79:150 54 För kommunerna uppvisar kalkylen ennågot snabbare ökningslakt, 1,, medan man för de statligainvesteringarna räknar med en årlig neddragning på . En stor del av remissinstansernautgörs av offenfliga myndigheter och organ. För dessa har det tett signaturligt att mycket utförligt kommentera LU:s kalkyler över utvecklingen inomjust deras verksamhetsområde och de resurskrav som därvid ställs. Med anledninghärav är den följande redogörelsen tämligen omfattande. Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över denoffentliga sektorns tillväxt anser att det i LU 78 angivna tillväxtutrymmetinte är tillräckligt. För remissinstansemas ställningstaganden tillavvägningen mellan offentlig och privat konsumtion har redogjorts iavsnittet om de centrala avvägningsproblemen. Det erinras här om att bådestatskontoret och () anser LU:s cdternaliv V med ensnabbare offentlig tillväxt vara mera realistiskt än huvudalternativet. och anför att LU:s kalkyler för kommunernasdel innebär en under:>kattning av utbyggnadsbehoven. Båda förbunden ärberedda att verka för att den kommunala sektorns utveckling anpassas till desamhällsekonomiska förutsättningarna, men anser att möjligheterna till såstora neddragningar i den kommunala konsumtionens ökningstakt som anges i LU:shuvudalternativ är mycket begränsade. Förbunden understryker också vikten avatt staten visar stor återhållsamhet med beslut som medför kostnadsökningarför kommunerna. TCO och /SR anser det varken vara möjligt eller önskvärtmed en så stark nedskärning av den offentliga konsumtionens tillväxt som skullekrävas enligt LU. En motsatt uppfattning framförs av () och () som menar attden offentliga sektorns storlek nu har nått en sådan nivå att ytterligareökningar får närmast orimliga konsekvenser på arbetsinsatsernas fördelningmellan offentliga och privata verksamheter. Också med tanke på det stigandeskattetrycket framstår en omprövning av de offentliga utgiftsprogrammen somnärmast ofrånkomlig. Enligt SAF/SI finns det därför anledning att kraftfulltsöka begränsa den offentliga isektorns tillväxt och att inom den befintligaverksamheten göra de omprioriteringar som en sådan lägre total tillväxtmotiverar. ()anser liksom flera andra remissinstanser - att kalkylerna i LU:shuvudaltemativ är alltför optimistiska. Enligt LRF talar detta för att såvälden privata som offentliga konsumtionen tvingas ligga på en lägre nivå än vadsom förutsatts i LU 78. Efter dessa mera allmänna synpunkter sammanfattas i detföljande re- missinstansernas syn på mera specifika problem som ärförbundna med offentlig verksamhet och dess olika delområden. Ett par remissinstanser framförsynpunkter på konstruktionen av LU:s baskalkyl för offentlig konsumtion.Sålunda noterar bMeRRV och att baskalkylen i LU 78skiljer sig från motsvarande kalkyl i LU 75 på en väsentlig punkt. Baskalkyleni LU 75 inkluderade nämligen en successiv standardhöjning i det offentligatjänsteutbudet i takt med standardförbättringar i samhället i övrigt. Dennastandardhöjning angavs inte vara av direkt reformkaraktär, men skulle vara svåratt påverka politiskt på grund av del starka efterfrågetrycket på offentligatjänster. Den på detta sätt definierade automatiska standardhöjningenuppskattades i LU 75 schablonmässigt till . I baskalkylen i LU 78ingår inte något sådant "standardtillägg", vilket enligt RRV:s meningär orealistiskt. Enligt harLU 78 underskattat volymökningen till följd av barnomsorgens utbyggnad. I LU78 angavs denna utbyggnad motsvara en driftskoslnadsökning på per år1977-1983. Enligt förbundskansliets aktuella kalkyler innebär emellertid enutbyggnad av barnomsorgen med baskalkylens förutsättningar om platsantalet envolymökning med inemot . För primärkommunernas del borde därförbaskalkylen uppgå till 2,i stället för 1,enligt LU 78. påpekar attLU:s baskalkyl inte tar hänsyn till den utbyggnad som skett 1978 och inteheller till den utbyggnad som landsting och primärkommuner beslutat för 1979och åren därefter. Det finns vidare andra områden än de som ingår i baskalkylenför vilka kraftiga omprövningar av gällande utbyggnadsplaner enligt förbundetsmening inte är realistiska. För landstingens del nämns som exempel denplanerade utbyggnaden av den öppna vården. Till detta kommer de krav på ökadepersonalresurser som följer av den utbyggda föräldraledigheten ocharbetsmiljölagens arbetstidsregler. Mot denna bakgrund anserLandstingsförbundet att den baskalkyl som redovisas i LU 78 ger för lågaökningstal. För landstingens del kan underskattningen enligt förbundsstyrelsenuppskattas till I ä . I LU:s huvudalternativ anges dengenomsnittliga ökningen av den kommunala konsumtionen till 2,per år1977-1983. Med hänsyn till den faktiska och prognosticerade utvecklingen förperiodens två första år måste enligt ökningen av denprimärkommunala konsumtionen begränsas till under resten avperioden för att LU:s kalkyler skall hålla. Av detta utrymme anges utbyggnadenav barnomsorgen ta i anspråk . För övriga ändamål skullesåledes kvarstå . Inom delta utrymme skall bl. a.effekterna av ändrad åldersstmklur rymmas liksom de kommunalekonomiskakonsekvenserna av den ökade regionala omflyttning som LU 78 ser som enförutsättning för sina kalkyler. Inom en sådan ram torde det enligt förbundsstyrelsensbedömning knap- 1978/79:150 56 past var möjligt att förverkliga del beslutadebarnomsorgsprogrammet, klara behoven inom äldreomsorgen, den nya inriktningenoch utbyggnaden av kollektivtrafiken saml de kommunalekonomiska konsekvensernaav befolkningsförändringarna utan alt standarden sänks inom andra områden. påpekar också attkommunerna gjort mycket betydande satsningar på beredskapsarbeten under 1978.Dessa skedde helt i enlighet med statsmakternas intentioner och kan enligtförbundsstyrelsens uppfattning rimligtvis inte avräknas det utrymme som undernormala förhållanden kan avsättas för konsumtion. noterar altLU:s fördelning av den offentliga konsumtionsökningen på olika ändamål innebär- eftersom landstingens verksamhet domineras av hälso- och sjukvård - atllandstingen måste göra en betydligt kraftigare nedskärning i planerna änprimärkommunerna. Enligt förbundsstyrelsen harlandstingen redan visat att de är beredda alt ta sin del av ansvaret för densamhällsekonomiska utvecklingen. Sålunda var den genomsnittliga årligavolymökningstakten lägre i LKELP 78 än iLKELP 77. Ett annat exempel är resultatet av överenskommelsen mellan regeringenoch kommunförbunden om den kommunala ekonomin 1979 och 1980. I enlighetmed denna rekommenderades landsting och primärkommuner att undvika utdebiteringshöjningar1979 och att som riktpunkt för volymökningen 1979 och 1980 ha - enreducering med en fjärdedel jämfört med volymökningen 1978. Landstingensgenomsnittliga utdebileringsökning begränsades till . Landstingensbudgeterade volymökning 1979 innebär en reducering med en fjärdedel jiimförtmed volymökningen 1978. Enligt landstingens egna beräkningar uppnås emellertidinte riktpunkten på . Också beträffande utvecklingenefter anser det vara svårt att begränsakonsurntionsökningen till . Dels är den volymökning som följer avbefolkningsutvecklingen och redan fattade beslut som nämnts större än vad somframgår av LU:s baskalkyl, dels kan landstingens strävan att begränsavolymökningen de närmast liggande åren väntas medföra all beslut om utbyggnaderskjuls och därmed ökar utbyggnadsbehoven för åren efter den periodsom den nu gällande överenskommelsen omfattar. Styrelsen anser vidare att densamhällsutveckling som LU:s huvudalternativ förutsätter med snabb strukturomvandling,kommer att verka pådrivande bl. a. när det gäller volymökningen inom hälso- ochsjukvård. Statsmakterna bör enligtLandstingsförbundets mening påverka den kommunala utbyggnadstakten främst genomdet system för frivilliga överenskommelser som kommunalekonomiskautredning föreslagit. Det krävs dock att överenskommelserna dels beaktar deförutsättningar och behov som föreligger när det gäller den kommunala sektornsutveckling i stort, dels ger etl visst utrymme för den enskilda huvudmannensanpassning till lokala och regionala förutsättningar. RRV diskuterar den kommunala konsumtionens ochsysselsättningens utveckling och vad detta innebär för deåterstående årens tillväxt. Det står enligt RRV helt klart att den nubudgeterade utbyggnaden av den kommunala verksamheten kommer att bli meromfattande än vad som förutsattes i överenskommelsen mellan regeringen ochkommunförbunden ijuni 1978. Detta talar enligt RRV för att det utrymme som LU78 anslagit för konsumtion förefaller vara väl litet. Ocksåstatskontoret anser att LU 78 underskattar den kraft med vilken den offentligasektorns expansion fortsätter. I ekonomisk prognosverksamhet är man sedantidigare van att betrakta den privata konsumtionen som en relativtsvårpåverkbar faktor som kan påverkas endast med indirekta och trubbiga medel.En liknande syn måste enligt statskontoret allt mer tillämpas även på denoffentliga konsumtionen. Decentraliseringen av inflytandet över den offentligasektorn kommer att förstärka trycket att höja ambitionen i serviceutbudet.Detta måste enligt statskontoret betyda att långt gående nedskärningar ochdämpningar blir näst intill omöjliga i jämförelse med ett läge med hårdarecentral styrning. Statskontoret understryker också att en ökning avrationaliseringsansträngningarna bör ske såväl i stat som kommun och att dessaansträngningar i ökad utsträckning bör ske samordnat. Några remissinstanser tar upp de offentligainsatsernas betydelse för andra delar av samhällsekonomin. /SR pekar påbehovet av ökade insatser för forskning och utbildning och för att främjarörligheten på arbetsmarknaden. Enligt Landstingsförbundets bedömning finns detrisk för att sysselsätlningsprognoserna i LU 78 är för optimistiska. Om så ärfallet kan en snabbare expansion av den offentliga sektorn, än vad LU 78 räknatmed, framstå som ett alternativ för atl upprätthålla sysselsättningen. konstaterar att i ett läge med sysselsättningsproblemvisar erfarenheten att åtgärder från kommunernas sida kan komma attaktualiseras. Remissinstanserna framför även synpunkter påutvecklingen inom olika delområden av offentlig tjänsteproduktion. Beträffande försvaret påpekar överbefälhavaren attarbetskraftskostnaderna under en lång följd av år har tagit en allt störreandel av ramen för försvarskoslnaderna. Orsaken härtill anges vara attlönekostnaderna har stigit snabbare än den priskompensation som den rambundnaverksamheten inom försvaret erhåller. Detta framgår inte av LU:s beskrivning.Mot denna bakgrund har särskilda personalminskningsmål ställts upp inom detmilitära försvaret, medan LU 78 räknar med en viss ökad sysselsättning inomförsvarssektorn. Beträffande utbildningssektorn framförskolöverstyrelsen (SÖ) atl gymnasieskolans organisation måste utökas mera änvad som tidigare planerats. På grund av arbetsmarknadsläget för ungdomarräknar SÖ med att intagningskapaciteten i den direkt grundskoleanknutna delenav gymnasie- Prop.1978/79:150 58 skolan fr. o.m. /81 skall höjas frånnuvarande till av årskullen 16-åringar. Detta innebär jämfört medtidigare beräkningar en ökning med drygt 3000-4000 elevplatser per läsår iförsta årskursen. Enligt SÖ är del vidare troligt alt ökade insatser kommer attbehövas även inom den del av gymnasieskolan som avser ej grundskoleanknutnaspecialkurser och specialkurser som är kortare än . SÖ anser att åtgärder för att kunnabereda alla ungdomar i åldern 16- utbildning eller arbete måsteprioriteras vid politiska ställningstaganden till den offentliga sektornsutveckling. Att sådana insatser prioriteras överensstämmer med en avutgångspunkterna för LU:s arbete, nämligen den att full sysselsättning är etthögt prioriterat mål. De ökade ungdomskullarna och behovet av utökning avinlagningskapa-citelen på yrkesinriktade studievägar har gjort att behovet avinvesteringar i skollokaler för gymnasieskolan är mycket stort. Inomvårdområdet behövs ökade lokalresurser för såväl gymnasieskolutbildningar somkommunala högskoleutbildningar. Del finns även ett stort behov av skollokalerför i första hand beroende på befolkningsinflyttningar främst inomstorstadsregionerna. Sammanfattningsvis finner SÖ att produktionen avutbildningstjänster torde komma att behöva öka mera än vad som anges i LU:shuvudalternativ, framför allt på grund av behovet av ökade insatser inomgymnasieskolan. Också enligt Svenska kommunförbundets bedömning skulle deni LU angivna konsumtionsökningen a\'seende utbildningstjänster om per årvara otillräcklig. Förbundsstyrelsen pekar bl. a. på SIA-reformen och vill understrykaatt den ökning av driftkostnaderna som blir följden härav kan antas blibetydande. Beträffande utvecklingen inom högskoleområdet villuniversitets- och högskoleämbetet (UHÄ) betona att den ökning av antaletungdomar som inträffar sannolikt kommeralt medföra krav på fler nybörjarplatser inom högskolan. Enligt vad som kanutläsas av betänkandet har LU 78 beaktat variationerna i åldersklassernasstorlek för skolväsendets del men däremot inte för högskolans del. Den i baskalkylen beräknade ökningen avutbildningstjänsterna förefaller UHÄ väl låg. Genom redanfattade riksdagsbeslut är detta utrymme närmast förbrukat. När det gäller den iLU:s huvudalternativ beräknade ökningstakten för den högre utbildningen ochforskningen med drygt I % kan realismen i beräkningarna ifrågasättas,bl. a. mot bakgrund av de krav på utbildning som kan komma att ställas av destora ungdomskullarna. Till detta bör enligt UHÄ läggas de ökade ambitionernapå forskningens område. ställer sig mycket tveksam tillmöjligheterna att genomföra en så kraftig begränsning av den offentligakonsumtionen av hälso-och sjukvård som LU 78 anger. Vad gäller socialvårdenfinner socialstyrel- sendet förvånansvärt alt LU 78 anser en halvering av barnomsorgens utbyggnadstaktefter vara förenlig med de riktlinjer som statsmakterna angivit. I 1979års budgetproposition anförs bl. a. att det av fastlagda målet förutbyggnaden av barnomsorgen innebär atl - utöver den allmänna förskolan försexåringar - plats skall beredas inom den kommunala barnomsorgen för alla barni förskoleåldern till förvärvsarbetande eller studerande föräldrar somefterfrågar sådan plats samt för barn med särskilda behov av stöd ochstimulans. Avsikten är att detta mål skall uppnås i mitten av 1980-taIet. Detanförs vidare att nya överläggningar kommer att tas upp med om ett nytt utbygg-nad.sprogram för barnomsorgen avseendeperioden . Enligt mening finns det risk attLU 78 även underskattat utbyggnadsbehovet när det gäller äldreomsorgen. Devägledande mål som samhället har på detta område - ekonomisk trygghet,självständighet, bra bostad och god service som är anpassad efter den enskildesbehov -kommer att ställa stora krav på primärkommunernas insatser. Socialstyrelsenvill också erinra om den genomgripande förändring av socialvården som förberedsoch som enligt socialutredningen inte torde kunna genomföras utan omfattandetillskott av personal och andra resurser. framför alt näröverenskommelsen om barnomsorgens utbyggnad träffades räknade parterna med överenskomna utbyggnaden skulle leda till att i genomsnitt avomsorgsbehovet skulle täckas i regi 1981. Med denna utbyggnadstaktoch med den sysselsättningsutveckling som LU 78 antagit efter 1981 skulle dennaandel enligt förbundskansliets beräkningar 1983 uppgå till . Vill mankomma krävs det därför en betydligt kraftigare utbyggnad än vad LU78 antagit. anmärker också att behovet av tillsyn för skolbarninte behandlas i LU 78. I långtidsutredningens finansiella analys behandlasutvecklingen av priser, löner och vinster. Vidare presenteras en detaljeradanalys av den finansiella utvecklingen inom olika institutionella sektorer avekonomin. Inom ramen härför diskuteras utvecklingen av vinster, räntabilitetoch soliditet i företagssektorn. Beträffande hushållssektorn analyseras bl. a.skatteutvecklingen och sparandets utveckling. För den offentliga sektorn ges endetaljerad bild av utgiftsutvecklingen på konsumtions- och transfereringssidan.En viktig fråga i detta sammanhang är också utvecklingen av de skatter ochavgifter som flyter in till offentlig sektor. För var och en av sektorernaframkommer ur analysen en utveckling av sektorns finansiella sparande. Dessa resultathar sammanställts i en s. k. sparbalans för ekono- 1978/79:150 60 Uppbyggnaden av denna gör del möjligt atl diskuterabytesbalansunderskottet ur ett finansiellt perspektiv. Sparbalansen anger ocksådet erforderliga nettoflödet av finansiellt kapital mellan sektorerna och ärdärmed en viktig utgångspunkt för den kreditmarknadsanalys som avslutar LU:savsnitt om det finansiella perspektivet. Prognosperiodens utvecklingberäknas i LU medföra en återgång till en mera dämpad inflationsutveckling samten positiv tillväxt av både reallöner och vinster. Konsumentpriserna beräknasstiga med i genomsnitt , medan den genomsnittliga reallönenivånförutsätts växa med . De genomförda priskalkylerna hartagit sin utgångspunkt i världsmarknadsprisernas prognostiserade tillväxt om5,uttryckt i utländsk valuta.