prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Kan del anias atl ytterligarebelalning kommer au tilläggas inleckningshavaren, skall dock med anmälan anslålills del har blivit avgjort, om sådan betalning skall utgå. Slulligenföreskrivs alt, när inleckningshavaren lyfter betalning, anteckning häromskall göras på inleckningshandlingen. Paragrafeninfördes med lagen (1966:454) om företagsinteckning och bör jämförasmed 14 8 denna lag. Enligt detta lagrum blir, om företagsintecknad egendomsäljs på grund av utmätning eller i konkurs och betalning utfaller påkapitalbeloppet av iniecknad fordran, inteckningen utan verkan tillmotsvarande belopp. Jfr även 29 8 andra stycket lagen om företagsinteckning och10 8 8 kungörelsen (1966:455) med tillämpningsföreskrifter lill samma lag. Eftersomrättens ombudsman skall avskaffas, kan paragrafen inte kvarslå oförändrad. Kommitténnämnde i sitt betänkande (SOU 1974:6) Förenklad konkurs m.m. attadvokalsamfundet i skrivelse till utredningen (Ju 1972:12) angåendeföretagsinteckning hade riktat krilik mol anmälningsskyldighetens utformning iparagrafen. Enligt kommitténs mening borde frågan regleras i administrativordning. Kommittén föreslog därför i nämnda betänkande att paragrafen skulleupphävas. 1975/76:210 uttalades atl del inte var möjligt att i då förevarandesammanhang ta stäUning tiU hur anmälningsskyldigheten i sakligt hänseende bordevara utformad i fortsättningen. För den skuU borde endast en nödvändiganpassning av bestämmelsen lill den nya handläggningsformen för mindrekonkurser göras. Lättast kunde en sådan anpassning ske, omunderrättelseskyldigheten flyttades över från rättens ombudsman tillförvaltaren. Med en sådan lösning borde bestämmelsen lills vidare kunna ståkvar i KL. Förmin del anserjag att den lösning som föreslogs i prop. 1975/76:210 bör väljasäven . Den i förevarande paragraf avsedda underrättelseskyldigheten flyttassålunda över från rättens ombudsman till förvallaren. Härutöver har i lagtexten"inskrivningsdomaren" bytts ut mot "inskrivningsmyndigheten". 1468 I paragrafen har vad som sägs om rättens ombudsman utgått. 1488 Denna paragraf innehåller regler om utdelning efter konkursens avslutande(efteruldelning). Sålunda gäller enligt den nuvarande lydelsen bl.a. atlvanliga bestämmelser om utdelning och om redovisning vid slututdelning harmotsvarande tillämpning vid efteruldelning. Efter framställning av rättensombudsman och förvaltaren får emellertid konkursdomaren, om han med hänsyn tiUkostnaderna finner utdelning inte lämpligen böra äga rum, förordna att medlen istället för att delas ul skall överlämnas till gäldenären. 1978/79:105 317 I den föreslagna lydelsen har vad som föreskrivs omrätlens ombudsman utgått. Det ankommer alltså på förvaltaren ensam alt görasådan framställning som avses i paragrafen. 149 8 Här ges regler om nedläggande av konkurs på grund avföriikning. Enligt nuvarande lydelse av paragrafen skall konkursdomaren hörarättens ombudsman och förvallaren, innan han med anledning av gäldenärensansökan meddelar beslut om nedläggning av konkursen. Vad som sägs om rällensombudsman har utgått. Det har inte ansetts nödvändigt att lillsynsmyndigheienskall höras i här berörd fråga. Hänvisningen i andra siycket till 61 8 andra stycket harändrats till alt avse 67 8 första stycket andra och Iredje meningarna. 152 8 Enligt gällande lydelse av paragrafen skallkonkursdomaren höra rättens ombudsman och förvaltaren i frågan huruvida ingivetackordsförslag bör föreläggas borgenärerna. Det kan inte anses behövligt attkonkursdomaren i denna fråga inhämtar yttrande från tillsynsmyndigheten. Iparagrafen har därför endast gjorts den ändringen all rätlens ombudsman fällutgå. 159 8 Denna paragraf är ny. Förutvarande 159 8 upphävdesgenom SFS 1970:848. 1 paragrafen regleras borgensmans och därmed likstäUdpersons röslräll vid omröslning i ackordsfråga. Regleringen överensstämmer isak med nuvarande regler i 182 8 KL. Enligt gällande lag har borgenärema samfällt rätlatl beslula eller yllra sig i vissa frågor. Denna beslutande- elleryttranderätt utövas vid borgenärssammanträden, varom allmänna regler finns i 8kap. KL, som har mbriken "Om borgenärssammanlräden". Beslutanderätt tillkommer borgenärerna i fråga omtillsättande av slutlig förvaltare (45, 48 och 49 88 KL) och av granskningsmän(46 8 KL). Som framgått i avsnilt 5.2.5 krävs för en delförvaltningsåigärder f n. vidare all borgenärema lämnar sill samtycke ellerfattar egel beslul i saken. Detla gäller i vissa lägen beträffande fortsättandeeller åtempptagande av rörelse, försäljning av egendom, indrivning avuteslående fordringar och förlikning angående osäker eller tvistig lillgång.Se 60, 64, 65, 70-72, 77 och 78 88 KL. Även i fråga om inskränkning av anmärkning mot bevakadfordran m.m. (108 § tredje st. KL) och antagande av ackordsförslag (154 8)ligger avgörandet hos borgenärema samfällt. Yttranderätt för borgenärskollektivet föreligger i frågaom entledigande av förvaltare (80 8 KL). I den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2.5) harföreslagits atl borgenärskolleklivet inte längre skall ha någon beslutanderätti förvaltningsfrågor. 1978/79:105 318 Förvaltarenskall emellertid samråda i vikligare frågor med borgenär som särskiU berörs.Vidare föruisäiier vissa ålgärder liksom enligt gällande lag samlycke avspeciella grupper av borgenärer (se 71 8 andra siycket och 76 8)- I det nyaförfarandet behövs inga borgenärssammanlräden i nuvarande mening förbehandling av förvaltningsfrågor. Den reglering i 8 kap. KL som behandlarsådana frågor kan följaktligen utgå. 1den nya ordningen kommer borgenärerna atl ha formlig beslutanderätt endast ifråga om inskränkning av anmärkning m.m. och om antagande av ackordsförslag.Vidare erhåller borgenärerna räll alt yttra sig i fråga om tillsättande avslutlig förvallare (46-48 8§). Den yttranderätt som enligt KL f n. tillkommerborgenärema i fråga om entledigande av förvaltare kvarstår. I nu angivnahänseenden har alltså borgenärssammanträden belydelse även i fortsättningen.Härav följer all en del av föreskrifterna i 8 kap. bör finnas kvar. avskaffande medför dock behov av vissa ändringar i den kvarståenderegleringen. Kommitténföreslår att 8 kap. i sin helhet upphävs och att de föreskrifter där som börfinnas kvar förs över till andra ställen i KL. Någon erinran mol detla förslaghar inte framförts vid remissbehandlingen. Även jag godiar förslaget. Samtligai kapitlet ingående paragrafer (175-184 88) skall alltså upphävas. Vidare skallkapitelrubriken utgå. 175 8Enligt denna paragrafär rättens ombudsman ordförande vid borge närssammanträde, som ej enligt KL skall hållas inför konkursdomaren. Vidde borgenärssammanträden som skall förekomma i fortsättningen är konkursdomarenenligt särskilda bestämmelser ordförande. Bestämmelsen i 175 8 kan därförutgå. 176 8 Paragrafen handlar om kallelse till borgenärssammanträde. 1försia slyckel anges f n. all kallelse ulfärdas av rättens ombudsman, där detej är särskilt föreskrivet att uppgiften ankommer på konkursdomaren.Avskaffandet av rättens ombudsman gör denna bestämmelse obehövlig. Övrigabestämmelser i paragrafen anger vad kallelse till borgenärssammanlräde skaUinnehåUa saml hur och när kallelsen skaU utfärdas m.m. Dessa bestämmelser harfortsättningsvis betydelse för borgenärssammanträden som avses i 47, 48 och 8086 och för borgenärssammanträden i samband med ackord i konkurs. Regleringenbör överföras till KF. Pågmnd av det sagda har reglema i förevarande paragraf fått utgå. 177 §Paragrafen rör protokoll vid borgenärssammanlräde. Beträffande konkursdomarens proiokollföring gäUer regleringen i RB och i protokolls kungörelsen (1971:1166). Bestämmelsen i förevarande paragraf har med hänsyn härtill fått utgå. 1978/79:105 319 178 6 1 denna paragraf anges hur manskall bestämma vilken mening som skall uigöra borgenärernas beslul i fråga somrör boets förvaltning, när särskilda omröslningsbestämmelser inte finns påandra håll i KL. Som en följd av alt borgenärskollektivet inte längre skall hanågon rält atl besluta i förvaltningsfrågor blir bestämmelserna överflödiga. Dehar därför fåll utgå. 179 8 I denna paragraf anges vad somkrävs för alt någon skall få föra talan i förvaltningsfråga vidborgenärssammanträde. Bland annat uppställs del kravet att belopp ochbeskaffenhei av den fordran som görs gällande skall uppges. Vid sammaniräde somhålls efter bevakningstidens utgång får talan ej föras för fordran som intebevakats i konkursen. Vidare gäller all talan inte får föras för fordran somuppenbarligen är ogrundad. Talan för fordran som blivit ogillad av domstol färinte föras även om domstolens beslul inte är lagakraftvunnel. Som tidigare angetts skall borgenärerna inte längrebesluta i förvaltningsfrågor. Hit hör inte fråga som behandlas vidförlikningssammanträde, inte heller ackordsfråga. Enligt kommittén kan den somuttalar sig vid borgenärssammanträde i fråga om tillsättande eller entledigandeav förvaltare ej anses "föra talan" i saken. Denna uppfattning harinte mött någon invändning från remissinstansema och även jag ansluter mig tillden. De nuvarande bestämmelserna i 179 8 kommer därför att hänga i luften.Frågan är då om några molsvarande bestämmelser är påkallade med de nya reglernaom borgenärs medverkan i förvaltningen. Under konkursens gång kan givelvis fråganuppkomma om den som uppträder som borgenär i konkursen verkligen innehar engiltig fordran. Frågan kan t.ex. aktualiseras när någon vill göra framställningenligt 43 8 om atl granskningsman skall ulses för hans räkning eller när någonvill yttra sig enligt 46 8 i frågan om slutlig förvallare. Även i andrasammanhang kan frågan om borgenärsbehörigheten tänkas uppkomma. Beiräffanderält att föra talan vid föriikningssammanträde torde gällande bestämmelse (1088 första stycket KL jfrt med 104 8 andra stycket) vara atl uppfatta så all densom har bevakal fordran i konkursen äger sådan rätt. Vid bedömandet av om några särskilda bestämmelser iaktuellt hänseende behövs bör enligt min mening beaktas att liknande frågor kanuppkomma redan med gällande KL utan all detla har föranlett några bestämmelser.All borgenäremas medverkan i förvaltningen nu ges en annan form och att denenskilde borgenären ges rätt atl begära tillsättande av granskningsman bör intebehöva föranleda att bestämmelser molsvarande de nuvarande i 179 8 KL införs.En sådan reglering skulle knappast heller i övrigt fylla något påtagligtpraktiskt behov. Det är tydligt att de principer som kommit till uttryck inuvarande 179 8 även utan särskilt stadgande får anses gälla, ombehörighetsfrågan blir aktuell. Prop.1978/79:105 320 Medstöd av del anförda förordas att 179 8 får utgå. 180 8 Enligt paragrafen fårborgenär i vissa fall inte föra talan vid borgenärssammanträde. Talan får inteföras när borgenärens rätt uppenbariigen inte är beroende av frågans utgång.Vidare gäller jäv vid behandling av vissa frågor. Bestämmelserna laruteslutande sikte på förvaltningsfrågor och fyller därför inte någon funktion idel nya systemet. Paragrafen har därför fåll utgå. 181 6 Enligt 181 8 i gällande lagfår förvaltaren inte della i val av granskningsman. Eftersom val avgranskningsman inte längre skall förekomma har paragrafen ulmönslrals. 182 8 1 182 8 i gällande lagföreskrivs all om både borgenär och borgensman eller annan som föruiomgäldenären ansvarar för borgenärens fordran har bevakat fordringen och villrösta för denna, de har tillsammans en röst. Vidare sägs (andra ledet) atlborgenärens mening vid oenighet skall gälla om inte de andra löser ut honomeller släller full säkerhet för fordringen. Regleringen är även tillämplig vidborgenärssammanträde i samband med ackord vid sidan av de för ackord särskilt avseddarösträttsbestämmelserna i 158 § KL saml vid föriikningssammanträde (jfr 108 8tredje stycket andra meningen). Av del anförda framgår all vad som sägs i 182 8inte kan frånkännas viss betydelse även i fortsätiningen. På gmnd härav har 182§ fått utgå men har en reglering i saklig överensstämmelse med 182 §i fråga om röstning i samband med ackord tagits in i 159 8. Vidare har enbestämmelse i enlighel med 182 8 andra ledet förts in i 108 8. 183 8Paragrafen innehåller bestämmelser om besvär mol beslut som fattas av borgenärerna vid borgenärssammanlräde. De enda borgenärs beslut som i fortsättningen har intresse i detta sammanhang är beslut vid förlikningssammanträde om inskränkning av anmärkning m.m. (108 8 tredje slyckel andra meningen i förslaget) och beslut alt förkasta av gälde nären bjudet ackord (154 8 KL). Nämnda beslut kan överklagas, vilket medför att regleringen i 183 8 till en del måste finnas kvar. Denna del har förts över till 207 6. Vissadelar av 183 8 har ingen betydelse för nyssnämnda borgenärs-beslut och kanalllså som överflödiga avskaffas. Det sagda har tillämplighel beiräffandeandra stycket med undantag för tredje meningen samt iredje stycket andrameningen. Bestämmelsen i Qärde stycket har visserligen teoretisk betydelsebeträffande de borgenärsbeslut som kan förekomma i framliden. Med tanke på denutomordentligt ringa praktiska betydelsen har emellertid föreskriften iöverensstämmelse med vad kommittén föreslagit utmönstrats. 1978/79:105 321 184 8 Paragrafen avser det fall attborgenärema har fatlat beslut i ärende vari de inte får besluta eller atl de iännäl ärende överskridit sin beslutanderätt. Enligt paragrafen är beslutet dåogiltigt. Med den nya ordningen har borgenärema inte någon beslutanderätt i andrafrågor än de som avses i 108 6 tredje stycket andra meningen och 154 § KL. Ävenutan regleringen i 184 8 torde beslul av borgenärema i andra än nu nämndafrågor komma att vara ogiltiga. Paragrafen har därför fått utgå. 185 § I paragrafen anges i vilka fall enkonkurs skall handläggas som mindre konkurs. Principema för gränsdragningen harbehandlals i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.7.2). Där har även frågan omhur valet av handläggningsform skall gå till behandlats. För att en konkurs skall handläggas som mindre konkursskall endera av två förutsättningar föreligga. Den ena överensstämmer ihuvudsak med vad som enligt nuvarande 185 8 gäller som fömtsättning förurspmnglig fattigkonkurs, dvs. att det finns anledning anta att gäldenärens bointe förslår till belalning av konkurskostnadema. Härmed avses kostnadema förordinär konkurs. Att det är dessa kostnader som avses har särskilt markerats iförslaget. 1 likhet med vad som gäller i fråga om fattigkonkurs uppställs iförsta stycket 1 inte något krav på att boet skall antas vara av enkelbeskaffenhet. Beträffande frågan hur värdet av tillgångarna och storleken avkonkurskostnadema skall uppskattas skall i princip gälla detsamma som f.n. vidtillämpningen av 185 §. Om gäldenären är fysisk person, skall hans beneficium dvs. vad som behövs för hans och hans familjs försörjning (jfr 27 och 97 88) frånräknas. Vidare måste reglema i 81 8 om fördelning av ansvaret förkonkurskostnadema mellan olika slags egendom beaktas. Dessa regler innebär attvissa tiUgångar får tas i anspråk bara för speciella konkurskostnader. Dettakan medföra att en konkurs skall handläggas som mindre konkurs enligtförevarande altemativ trots att värdet av tillgångarna i boet översliger deberäknade sammanlagda konkurskostnadema. Humvida tvistiga tillgångar skall medräknas får avgörasfrån fall tiU fall. Vid beräkning av värdet av sådana tillgångar bör storförsiktighet iakttas. Under förarbetena till KL anmärktes att hänsyn inte kundetas till värdel av ett tvistigt anspråk, om det inte var så gott som uppenbartatt detta tUlkom gäldenären. Vad angår kostnadssidan får konkursdomaren bilda sig enungefärlig uppfattning om hur stora kostnader som skulle följa med en ordinärkonkurs i det aktuella fallet. Härvid kommer främst arvodet till förvaltaren iblickpunkten. Några massaskulder finns inte när konkursen beslutas.Konkursdomaren kan på detta stadium normalt inte fömtse storleken av demassaskulder som eventueUt kan uppkomma. Med hänsyn härtill behövermassaskulder inte beaktas i detta sammanhang (jfr 185 d 8 andra stycket). Prop.1978/79:105 322 Imolsats lill vad som gäller nu har konkurssökanden eller annan inte någonmöjlighet alt få till stånd ett ordinärt konkursförfarande genom att ställasäkerhet. Den som önskar en sådan handläggning är hänvisad till att hoskonkursdomaren söka förebringa skäl för att ett ordinärt förfarande skalltillämpas. Delandra alternativ enligt vilket handläggning som mindre konkurs kan ske enligtförevarande paragrafs första stycke är alt det finns anledning anta attkonkursboet med hänsyn lill dess omfattning och övriga förhällanden är avenkel beskaffenhet och att konkursen med fördel kan genomföras utan attbevakningsförfarande anordnas. Häri ligger inte bara att handläggningen kanväntas bli snabbare och billigare utan också atl den kan antas fyllaerforderliga krav på säkerhet. Avandra siycket framgår i vilken utsträckning reglema i övriga kapilel i KL ärliHämpliga i mindre konkurser. Bestämmelsema innebär att föreskrifterna omhandläggning av konkurs i 3 och 5-7 kap. KL skall tillämpas i mindre konkursendasl om del är särskilt angivet i 9 kap. KL. Av regleringen kanmotsättningsvis utläsas att de materiella bestämmelserna i skall varatillämpliga även i mindre konkurser. Regleringeni andra siycket leder till att hela 2 och 4 kap. KL blir tillämpliga närkonkurs handläggs som mindre konkurs. Av bestämmelsema i 1 kap. blir 18 a och20-26 88 tillämpliga vid mindre konkurs. Bland de materiella bestämmelser i 5och 6 kap. som blir tillämpliga kan nämnas reglerna i 100 och 100 a 88 om vilkafordnngar som får göras gällande i konkursen, 121 och 121 a 86 om kvittningunder konkurs, 133-135 §§ om solidariska skuldförhållanden, 136 § omvillkorliga fordringar, 138 8 om ränta och 139 8 om värdering av vissafordringar. Även 10 och 11 kap. blir tillämpliga. 185a 6 Paragrafen handlar om förvaltare och tillsyn över förvaltningen i mindrekonkurs. Regleringen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitten5.7.3 och 5.7.4). 1försia stycket anges att konkursdomaren genast skall efter hörande avtillsynsmyndigheten utse en förvaltare i mindre konkurs att handhaförvaltningen av boet. Häri ligger att förvaltaren företräder boet på sammasätl som vid ordinär konkurs. I fråga om förvaltare gäller de i 44 8 uppställdakvalifikations- och behörighetskraven. Vad detta närmare innebär har behandlatsi den allmänna motiveringen. Någon skyldighet för konkursdomaren att höraborgenärema innan förvaltare i mindre konkurs utses föreskrivs inte. Dettahindrar inte att det ibland kan finnas anledning för konkursdomaren att näromständigheterna medger det rådgöra med borgenär som särskilt berörs avförvaltningen i personfrågan. Merän en förvaltare får inte utses i mindre konkurs. Något praktiskt behov av attkunna förordna ersättare för förvaltaren (jfr 49 8 andra stycket) har inteansetts föreligga. Om förvaltaren är förhindrad alt utföra 1978/79:105 323 viss förvaltningsåtgärd, fär han i stället utnyttja demöjligheler konkursförvaltare i allmänhet har att sätta ombud i sitt ställe. Paragrafens andra stycke anger att när gäldenären ärdödsbo förvaltare behöver utses endasl om bouppteckning enligt 20 kap. ÄB intehar upprättats eller särskilda skäl annars föreligger. Del är viktigt attbedömningen av om förvaltare skall utses inte sker schablonarlat. En vissundersökning bör såvitt möjligt alltid komma till stånd, särskilt beträffandeeventuella ålervinningsmöjligheler. Enligt tredje stycket skall 42, 59 och 60 88 hamolsvarande tillämpning beträffande tillsyn över förvaltningen i mindrekonkurser. Hänvisningen lill 42 8 innebär all förvaltningen skall slå underlillsyn av en kronofogdemyndighet som tillsynsmyndighet. I 59 8 gesföreskrifter om tillsynsmyndighetens allmänna uppgifter och befogenheler.Bl.a. skall myndigheten se till alt avvecklingen av konkursen sker ulan onödigtdröjsmål. 1 vissa fall får myndigheten utse revisor för granskning avförvaltningen. 60 8 ger tillsynsmyndigheten räll alt få del av handlingar somrör boel och ålägger förvallaren skyldighet att på begäran lämnatillsynsmyndigheten upplysningar om boet och dess förvaUning. Enligt 60 8 skallmyndigheten också på begäran lämna konkursdomaren, borgenär eller gäldenärenupplysningar. Tillsynen i mindre konkurs torde i många fall kunna ulövasutan någon annan grundval än förvallarens redovisning. Kontrollen har dånärmast karaktären av en efterhandskoniroll. Möjligheten att ingripa med påpekandenoch på annal sätt står emellertid öppen för tillsynsmyndigheten i samtligafall. I en del mindre konkurser kan t.ex. förekomsten av frågor om ålervinningeller gäldenärsbrott motivera en mer aktiv och ingripande kontroll varvidtillsynsmyndighetens befogenheter enligt 59 och 60 88 kan få betydelse. Någonskyldighet för förvaltaren att ge in halvårsberättelse eller kvartalsräkningföreligger dock inte i mindre konkurs. I fråga om entledigande av förvaltare i mindre konkursskall enligt Qärde stycket av förevarande paragraf 80 8 gälla i tillämpliga delar.Delta innebär alt konkursdomaren inte självmant ulan endast på framställningkan entlediga förvaltare. Vad angår dem som enligt 80 6 första stycket ärbehöriga atl göra framställning bör erinras om att granskningsman inte kantillsättas i mindre konkurs. Om förvaltare entledigas, skall ny förvaltareförordnas. Liksom beslut om förordnande av förvaltare går beslut om entledigandeav förvaltare enligt 210 8 i verkställighet utan hinder av att ändring söks, ominte annat bestäms. Fjärde stycket innehåller också en föreskrift omredovisning över förvaltningen, om förvaltaren avgår innan konkursen avskrivs.Enligt kommitténs förslag skall redovisningen tillställaskonkursdomaren och tillsynsmyndigheten. Enligt min mening bör dock av lagtextenframgå alt del är i förhållande lill tillsynsmyndigheten som förvallaren ärredovisningsskyldig. I enlighet härmed föreskrivs i departementsförslaget attredovisning skall avges lill tillsynsmyndigheten och atl avskrift av Prop.1978/79:105 324 redovisningenskall tillställas konkursdomaren. 185b 8 Paragrafen gäller förvaltarens åligganden och har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 5.7.3). 1första siycket anges i vad mån förvallarens allmänna åligganden i ordinärakonkurser skall gälla för förvaltare i mindre konkurs. Här hänvisas till 51, 51a och 52 68, 53 6 första stycket, 57 8. 58 8 första och andra styckena samt 60§ andra stycket. Vidare innehåller stycket en hänvisning till 54 8. Hänvisningentill 51 § innebär att förvaltaren skall ta tUl vara borgenäremas gemensammarätt och bästa samt vidta alla åtgärder som främjar en förmånlig och snabbutredning av boet. Vidare skall till följd av hänvisningen till de nyabestämmelsema i 51 a 8 förvaltaren även i mindre konkurs i viktigareförvaltningsfråga samråda med borgenär som särskilt berörs och med gäldenären.Vad som är en "viktigare fråga" får naturligtvis bedömas medutgångspunkt i förhållandena i den mindre konkursen. Förvaltaren får ocksåanlita sakkunnigt biträde enligt vad som gäller vid ordinär konkurs (52 8). I53 8 första siycket sägs att förvaltaren så snart ske kan skall omhändertagäldenärens bo. Där sägs dessutom att förvaltaren skall ta hand om de böckeroch andra handlingar som rör boet samt, när gäldenären är eller under detsenaste året före konkursansökningen har varit bokföringsskyldig, iomhändertaget räkenskapsmateried på lämpligt ställe anteckna dagen föromhändertagandel. Del bör påpekas att det material som skall omhändertasbestår inte bara av de egentliga räkenskapsböckerna (kassabok, inventarieboketc.) ulan också av följesedlar, verifikationer, affärskorrespondens m.m.Bestämmelsema bör tiUämpas på det sätl som föranleds av omständigheterna i detsärskilda faUet. Förvaltarenskall vidare snarasi möjligt upprätta sådan bouppteckning som anges i 53 8första stycket. Bouppteckningen skall uppta tUlgångar och skulder i boet meduppgift om varje borgenärs namn, boningsort och postadress samt om nyssberörda böcker och handlingar. Bouppteckningen skall dessutom innehålla uppgiftom i vad mån skuld avser lön eller pension.