prop · G20318 · 1978-12-31 00:00:00 — Socialstyrelsenoch konstaterade i den gemensamma skrivelsen attdet efter hade uppkommit vissa svårigheter att få läkarandersökningarav sjömän utförda av sjömansläkare som var landstingsanstäUda tjänsteläkare.Detta hade i sin tur fört med sig förseningar och förlängda hamnuppehåll meddärav föranledda kostnader. Även sjömännen drabbades av den uppkomnasituationen genom att de måste vänta oskäligt länge eller resa tiU avlägsnaorter för att :få läkarintyg. För att förbättra förhållandena hadesocialstyrelsen dels försöksvis medgett att intyg som utfärdats av godtagen utiändskläkare fick gäUa även för påmönstring i svensk hamn, dels hemstäUt attLandstingsförbundet skulle rekommendera sina medlemmar att vidta åtgärder föratt underlätta genomförandet av hälsoundersökningar för sjöfolk.Socialstyrelsen och hoppades att dessa åtgärder skuUe förbättrasituationen men befarade att vissa svårigheter ändå kunde komma att bestå. Socialstyrelsenframhöll i skrivelsen att det var nödvändigt att se över heladet sjöfartsmedicinska området i syfte att få tiU stånd en utvidgad hälsokontroUför aUa anstäUda inom sjöfartsnäringen. De principer som gäller för modemföretagshälsovård borde därvid eftersträvas. Dessa frågor borde enligtstyrelsen diskuteras i samband med förslag tUl ny lagstiftning om mönstring avsjömän. översynsutredning hade kommit fram tiU att vissa bristerredan nu kunde avhjälpas. Fönlagen finns i en promemoria dag-tecknad den 17juni 1976. Ipromemorian påtalades de svårigheter att rekrytera sjömansläkare som rått underde och de betydande olägenheter detta medfört för rederier ochsjömän. ansåg att det inte behövs någon specialläkarkår fcirundersökning och utfärdande av läkarintyg för sjöfolk. Utredningen föreslogdärför att offentligt anstäUda läkare i öppen vård och företagsläkare inomsjöfartsnäringen skulle ges ett allmänt bemyndigande att vara sjömansläkare. gemensam framställning till chefen för i april1978 hemställde och att regeringen skuUelåta se över reglerna om mönstring och registrering av sjöfolk. Framställningenhar remissbehandlats och bereds f. n. inom regeringskansUet. Vidde överläggningar som undei har ägt rum mellan företrädareför berörda myndigheter och organisationer har det redan från början råttenighet om behovet av ändringar i fråga om Prop.1978/79:19 11 Arbetet har resulterat i förslag tiU ändringar imönstringsförordningen och förslag tUl en författning, som skall ersätta såvälkungörelsen om läkarintyg för sjöfolk som det kungl. brevet den 12 maj 1961angående bestämmelser om antagande av sjömansläkare m. m. Vidare harsocialstyrelsen utarbetat förslag tUl en ny kungörelse med föreskrifter omhälsoundersökning av , som mer i detalj reglerar undersökningensomfattning och inriktning. Jag övergår nu till att redovisa huvuddragen av översynsarbetet. Såsom har framgått av minredogörelse för nuvarande bestämmelser får läkarintyg inte godtas under längretid än från utfärdandet, om inte sjömannen har genomgått engrundlig läkarandersökning enligt 43 § mönstringsförordningen. Läkarintygefter grandlig undersökning får godtas intiU från utfärdandet, om inteintygets gUtighet särskilt har begränsats. Kritik har framförts mot systemetmed läkarintyg med olika lång giltighetstid och enighet föreligger om att det ifortsättningen bör finnas endast ett system med läkarandersökning minst en gångvartannat år. Intygen föreslås således gäUa från utfärdandet. Förungdomar som inte har fyllt bör uppställas krav på årUg läkarandersökning.Det kravet finns i intemationeUa arbetsorganisationens () konvention nr 16om läkarundersökning av unga sjömän. Om gUtighetstiden för ett intyg går utmedan fartyget är tUl sjöss eller i hamn där läkare med behörighet att utfärdaintyg inte finns, skall enligt förslaget befälhavaren se till att sjömannengenomgår läkarundersökning i första hamn där så kan ske. Underlåter befäUiavarendetta, skall han kunna dömas till böter enUgt 54 §. GUtigtläkarintyg skaU liksom f. n. företes vid inskrivning i sjömans-registret ochvid påmönstring. Skyldighet att underkasta sig regelbundna läkarundersökningarbör gäUa för den som är skyldig att mönstra. Detsamma bör gälla för den sompåmönstras friviUigt enligt 13 § och har befattning ombord. Föratt avhjälpa de olägenheter som angavs i skrivelse i augusti1976 är det nödvändigt att flera läkare får behörighet att utfärda läkarintyg.Det är då inte möjUgt att kräva att läkaren har erfarenhet av sjöfolks arbetsförhåUanden.Beteckningen sjömansläkare bör därför ändras tiU läkare. Kravetpå årlig lungundersökning i 15 § mönstringsförordningen föreslås utgå.Förslaget är föranlett av rekommendationer från omåterhållsamhet med användningen av röntgen- och skärmbildsundersökning i hälsokontrollerandesyfte med hänsyn tUl de strålrisker patienten utsätts för. Styrelsen har ttotsatt sjömännen får anses utgöra en riskgrupp i vad avser lungtuberkulos funnit det lämpligt med en tvåårsintervall mellan undersökningama. Dengällande ordningen i 45 § mönstringsförordningen, enligt vUken sjömansläkare,som finner att på grand av sitt hälsotUlstånd är 1978/79:19 12 olämpligatt utöva sjömansyrket, ofördröjligen skall göra anmälan därom tiUsjömansnämnden, har kritiserats starkt under översynen. Kritiken avser delsatt läkarens anmälningsskyldighet är obligatorisk, dels att anmälan skall görastUl sjömansnämnden. Det är främst som har kritiserat denobligatoriska anmälningsskyldigheten. Styrelsen har framhåUit att denna äroförenlig med den relation läkarepatient som bör råda vid undersökningen avsjömannen. Det har också framhållits att sjömansläkare i stor utsträckninginte tiUämpar bestämmelsen. Vid överläggningama har enighet uppnåtts om attobligatoriet bör tas bort och ersättas av en möjlighet för läkare att göraanmälan. Sådan bör göras framför allt när lider av allvarlig psykisksjukdom eUer visar tydUga tecken på alkohol- eUer narkotikamissbrak. Kritikenmot att anmälan skall göras tUl sjömansnämnden har kommit främst från de ombordanstäUdasorganisationer. Dessa har framhåUit att sjömansnämnden huvudsakligen sysslarmed disciplinära bestraffningar och att det därför framstår som olämpligt attsjömän med mindre gott hälsotillstånd riskerar att sammanblandas med dem somhar uppträtt olämpligt. En lämplig lösning på problemet anses vara att anmälangörs till . När anmälan har gjo:rts skall verket underrätta sjömans-förmedUngaroch mönstringsförrättai e härom. Vidöversynen har också föreslagits ett antal ändringar i mönstringsförordningenav huvudsakligen formeU eller redaktionell karaktär. I detta avseende vUl jag framhåUafölj.mde. I1 och 53 §§ har uttrycket "svensk konsul" bytts ut mot "svenskutlandsmyndighet" resp. "mönstringsbehörig utiandsmyndighet".Detta hänger samman med att utiandsmyndighet numera är det vedertagna begreppeti fråga om svensk utlandsrepresentation. Sålunda talas i förordningen (1976:785) med instrakition om handläggning av sjöfartsärenden vid utiandsrepresentationengenomgående om utlandsmyndighet som handläggare av ärenden. I 4 § har ordet"förmyndare" bytts ut mot "vårdnadshavare", vilket bättreåterspeglar regleringen i 6 kap. 4 § . I 41 § har första ochtredje styckena tagits bort. Dessa bestänunelser fyller inte längre någonfunktion sedan begreppet "års-pass" har tagits bort ur tuUagstiftnLogen.Det nuvarande andra stycket i samma paragraf måste formuleras om med hänsyntill de ändringar som (prop. 1973: 42, LU 22, rskr 272, SFS 1973: 1064)gjordes i fråga om registreringsplikt för skepp i sjölagen (1891: 35 s. 1,ändrad senast 1978:136). Enligt nu gäUande regler skall svenskt skepp varmedförstås fartyg vars skrov har en största längd av och enstörsta bredd av vara infört i skeppsregistret. Dennabestämning passar inte i miinstringsförordningen. I stället bör regeln om tullklareringavse svenskt handelsfartyg med en nettodräktighet av 20 registerton eller merasamt svenskt handelsfartyg där påmönstring har skett enligt 13 §mönstringsförordningen. I 49 § föreslås 1978/79:19 13 ettbemyndigande för regeringen eUer myndighet som regeringen bestämmer attmeddela närmare föreskrifter om läkarandersökning av sjömän och om läkarintyg.Häri inbegrips givetvis även befogenhet att uppställa de hälsokrav som behövs.Bemyndigandet innefattar också rätt att föreskriva eller medge undantag frånförordningen i sådana frågor. 1 53 § har centrala folkbokförings- ochuppbördsnämnden ersatts med sedan nämnden har gått upp iverket. Under översynsarbetet harbeaktats innehållet i nr 16 och 73, vUka båda handlar om läkarandersökningav sjömän. Efter samråd medstatsrådet ansluter jag mig för egen del tUl de föreslagna ändringarnaoch förordar att de genomförs. De nya reglerna blir i viss mån av provisoriskkaraktär, eftersom mönstringsförordningen bör bli föremål för en genomgripandeöversyn. Jag viU i detta sammanhang erinra om den framställning härom somarbetsmarknadsstyrelsen och har gett in. Liknande övervägandenhade redan tidigare gjorts i och det är bekant förmig att parterna på sjöarbetsmarknaden också önskar en översyn av regleringen imönstringsförordningen. Upplysningsvis vill jagnämna att jag avser att föreslå regeringen atl läkarintyg för sjöfolk iSverige får utfärdas av den som är behörig att utöva läkaryrket. Utomlandsskall läkarintyg få utfärdas av läkare som har utsetts av chefen förutrikesdepartementet. Lagförslagetbör genomföras med verkan från . Med hänvisning tUl vad jagnu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår attantaga inom upprättat förslag till lag om ändring iförordningen (1961: 87) om registrering och mönstring av sjömän(mönstringsförordningen). Regeringenansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden har lagtfram.