prop · G20372 · 1978-12-31 00:00:00 — I stort settöverensstämmer de svenska reglerna med dem som gäller i flertalet andra länder.Det kan emellertid nämnas alt del inom övervägs en sädanändring av namnreglerna, att alla barn skall erhålla moderns släktnamn. Sammanfattningsvis kan sägas altdet såviti gäller frågor som rör barnets person är osäkert om en utvidgning avrätten till svenskt medborgarskap vid födelsen får någon nämnvärd praktiskbelydelse, särskilt om del leder lill dubbelt medborgarskap för barnel. Detberor bl.a. på den vikt som läggs vid att barnel och vårdnadshavarna harhemvist i . När det gäller arvsrättsområdet och frågor om äktenskapelsrättsverkningar kan det dock antas att en ändring i medborgarskapslagen fårviss praktisk betydelse, eftersom nationalitetstänkandet dominerar på dessaområden. Lagstiftningen i dessa hänseenden är dock som framgåti under omvandling. Om barn i siörre utsträckning än nufår svenskt medborgarskap vid födelsen lorde detla på processrättens områdefrämsi få betydelse för tillämpningen av rättshjälpslagen (1972: 429) och lagen(1886: 84 sid. 14) om skyldighet för utländsk man att i rättegång vid svenskdomstol mol inländsk man ställa borgen för kostnad och skada. Enligt rättshjälpslagen (8 S förstaslyckel 2) får allmän rättshjälp inte lämnas den som ej är bosatt i landet, omhan ej är svensk medborgare eller särskilda skäl för rättshjälp inteföreligger. Regeringen kan emellertid under förutsäitning av ömsesidighetförordna att medborgare i viss främmande stal i fråga om allmän rättshjälpskall vara likställd med svensk medborgare (8S tredje siycket). Sådantförordnande har meddelats beträffande medborgare i ett stort antal främmandestater, däribland praktiskt Prop,1978/79:72 32 taget alla stater i . En utvidgning av rätlen tillsvenskt medborgai-skap lorde därför fä ytterst marginell betydelse. Beträffande kravet på borgen irättegång, som enligt lag gäller i fräga om alla utländska medborgarevare sig de är bosatta här eller inte, kan regeringen dispensera från kravetefter avtal med främmande stat (3 S), Även i detla fall har överenskommelseträffals med ett stort antal länder, Frägan om ett upphävande av lagen övervägsdessutom för niirvarande. Varie svensk medborgare anses somförsäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Detta innebär att ävenutomlands bosatta svenskar är försäkrade, även om särskilda regler gäller förutlandssvenskars möjligheter att erhälla förmåner. Enligt samma lag är en utlänning,som är bosalt i , all anse som försäkrad. Delta innebär dock inte atthan eller hon är berättigad till försäkringens alla förmåner eller underkastadförsäkringens alla förpliktelser. En utlänning som är bosalt iSverige är i fråga om sjukförsäkringen i alla avseenden likställd med härbosatt svensk medborgare. I bosatta utländska barn harsåledes samma rätl till sjukförsäkringens förmåner som här bosatta svenskabarn. För utlänningen är alltså bosättningen i avgörande. En svenskkan däremot, även om han är bosall ulomlands, fä ersältning försjukvårdsutgifter, förutsatt alt vården meddelas i och vårdbehovet haruppkommit under vistelse här. Utlänningar av vissa nationaliteter har berettsmotsvarande rättigheter genom bilaterala och multilaterala konventioner. Om ettbarn vid födelsen blir svensk medborgare till följd av atl modern är svenskmedborgare, medför detla ingen förändring i förhällande till vad som gällerunder förutsättning att barnet är bosatt i . Ulomlands bosall barn tillsvensk moder kommer dock med de föreslagna reglerna att även ulan konvention fårätt lill sjukhusvård i enligt bestämmelserna för utlandssvenskar,trots att barnet aldrig har varit bosatt i . De förmåner inom folkpensioneringensom kan tillkomma barn och ungdomar är barnpension, jörlidspension, .sjukbidragoch handikappersättning. De två grundförutsättningarna för att dessa förmånerskall kunna utgå är att barnet är svensk medborgare och bosall i ,Undantag frän kravel på svenskt medborgarskap kan ske på grundval av överenskommelsersom regeringen kan träffa med främmande makt. Flera sådana överenskommelser harträffats. Gemensamt för dessa har varil all utlänningar som uppfyller kravelpå en längre vislelselid i på samma sätt som svenska medborgare harrält till ovannämnda förmåner. Utlandska barn som vistas i Sverigehar således inte enligt lag någon rätt till nu nämnda förmåner. Genom de olikaöverenskommelser träffat med andra länder är dock i prakiiken deflesta i bosatta utländska barn tillförsäkrade dessa förmåner. Enändring av medborgarskapslagen skulle endasl innebära alt barnet, utan all uppfyllanuvarande konventionsbestämmelser om viss tids vistelse här blii- berättigattill dessa förmåner, om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda, Allmäni barnbidrag utgår även tillicke svenska medborgare, om barnel fostras av någon som är bosall och manlalsskriveni riket eller om barnet eller endera av dess föräldrar sedan minsl sex månadervistas i rikel. 1978/79:72 33 ändring av medborgarskapslagen får därför ingen belydelseför de barn som föds i , Även för svenska medborgare krävs atl de skallvaru bosatta i för all barnbidrag skall utgå. Om barnet däremot ärbosatt i utlandet blir barnet genom ändringarna i medborgarskapslagen vid eninflyttning till berättigat lill bidrag utan altsexmänadersperioden har löpt ul. Vad som har sagls om allmänt barnbidraggäller även rätlen till bldrag.sförskott enligt lagen (1964: 143) ombidragsförskott. Sammanfallningsvis kan konstaterasalt konsekvenserna av den ändring av medborgarskapslagen som föreslås kommeralt bli relativt begränsade. Detla beror på alt större delen av den socialalagstiftningen uppställer ett bosättningsrekvisit i stället för eller somkomplement lill medborgarskapet och på att med olika länder har träffalöverenskommelser vilka innebär att utländska medborgare som är bosatta iSverige är jämställda med svenska medborgare beträffande olika försäkringar ochförmåner. I vissa hänseenden, t.ex. i fråga om den latenta rätlen till sjukvårdför utlandssvenskar som kan åberopas så forl vederbörande kommer lill ,inträder emellertid en ändring. Likaså inträder rätt till folkpension för densom t.ex. är invalid, gammal eller efterlevande efter ankomsten tillSverige, om vederbörande är svensk medborgare. Enligt värnpliktslagen skall varjesvensk man fullgöra värnpliktstjänstgöring i , även om han är bosattutomlands. I prakiiken inkallas emellertid endast den som är folkbokförd iSverige. Den som återvänder lill skall fullgöra värnpliktstjänstgöring.Jämlikt 5 S värnpliktslagen kan han dock befrias helt eller delvis frånvärnpliktstjänslgöringen, dels om han har fullgjort militärtjänst utomlands,dels om han efter långvarig utlandsvistelse återvänder lill efterfyllda . Den som genom naturalisalion upptas till svensk medborgare detkalenderår han fyller eller senare kan enligt vämpliktslagen ocksåbefrias från värnplikten. 1 prakiiken tillämpas åldersgränsen . Dessa bestämmelser lillämpas ocksåpå svenska dubbel med borgare. Är vederbörande bosalt i skall hanfullgöra värnpliktstjänstgöring i . Är han bosatt utomlands är han iprakiiken befriad från svensk värnplikt och frågan om eventuell tjänstgöring iSverige vid återvändande hit skall underställas regeringens prövning jämlikt IS värnpliktslagen. En person som är medborgare i merän en stal riskerar atl bli ålagd alt fullgöra militärtjänstgöring i flerastater. För att förhindra sådana konsekvenser har 1963 årsEuroparådskonvention om begränsning av fall av flerfaldigt medborgarskap och ommilitära förpliktelser i fall av flerfaldigt medborgarskap reglerat de militäraförpliktelserna för den som har flera medborgarskap. Om särskilda överenskommelserinte har träffats gäller följande principer: 1) domicilprincipen,som innebär all var och en skall fullgöra militärtjänst i den fördragsslulandestat pä vars territorium han har sill varakliga hemvist, 2) valmöjligheten,dvs, all var och en skall, innan han har uppnått en ålder , kunna väljaalt frivilligt fullgöra sina militära förpliktelser i annan fördragsslulandestat, förutsatt alt han är medborgare i staten och atl tjänstgöringen ärlikvärdig den som krävs i den andra fördragsslutande staten, och Prop.1978/79:72 34 3) ekvivalensprincipen, som medgeratl den som fullgör militärtjänst i viss fördragsslutande stat skall anses hafullgjort sina militära förpliktelser gentemot annan fördragsslulande stat. Nio länder ulöver harhittills ratificerat konventionen. har vidare träffat särskildaöverenskommelser med vissa andra länder bl.a. de nordiska länderna. Därmedtorde problem kunna undvikas vid avgörandet av frågan i vilken stal svenskmedborgare, som ocksä är medborgare i någon av dessa sluter, skall fullgöramilitärtjänst. Svensk medborgare, som även är medborgare i stal som inte hartillträtt konvention och med vilken inte träffat någonöverenskommelse, riskerar emellertid atl åläggas värnplikt i flera länder. Om barn i äktenskap, vars föräldrarhar olika medborgarskap, erhåller bådas medborgarskap vid födelsen, medfördelta en ökning av antalet värnpliktiga. Den som är bosalt i kan väljaalt göra värnplikt i ett annal land, och den som är bosalt ulomlands kan väljaalt göra värnplikt i . Detla kan medföra vissa anpassningsproblem fördenvärnpliktige och vissa problem av administrativ natur, som har samband medplanläggningen av krigsorganisationen. 3.5 Det offenligrättsliga området Om ett barn med svensktmedborgarskap har varit kyrko-bokföri här i landet, får det vid 18års ålder allmän rösträtt här. De föreslagna ändringarna i medborgarskapslagenmedför att antalet röstberättigade ökar och en del av dem som får rösträttkommer troligen att finnas utomlands. Enligt den nya regeringsformen skallutlänning vara likställd med svensk medborgare i fråga om möjligheterna atlerhålla tjänst hos stal och kommun. Vissa tjänster är dock undantagna. Förrätten att utöva vissa slags yrken krävs likaså svenskt medborgarskap. Medborgarskap antecknas ifolkbokföringen endasl för den som ej är svensk medborgare. Likaså antecknasstalslöshet (I7S iredje stycket folkbokföringskungörelsen (1967:495)). Dennabestämmelse har gällt . skulle vid fall av dubbeltmedborgarskap antecknas de stater i vilka personen har medborgarskap. En ändring av medborgarskapslagenbeiräffande barn i äktenskap torde inte innebära någon extra arbetsbelastningför folkbokföringen. För de lokala folkbokföringsmyndigheterna skulle densnarare innebära en lättnad. Tillämpningen av I S första siycket punkl 3 imedborgarskapslagen förutsätier nämligen kännedom om innehållet i ochlillämpningen av lagen i faderns hemland. skapar i många fallsvårigheter, som hänger samman med all faderns medborgarskap ofta förvärvasendasl under vissa i den främmande lagen angivna förutsättningar. En lagändringmedför däremot den nackdelen att många föräldrar kommer atl vara ovetande omatl deras barn även har utländskt medborgarskap, eftersom någon anteckning integörs om del utländska medborgarskapet i de fall då bamet också är svenskt. 1978/79:72 35 4 Lagstiftningen i vissa främmande länder 4.1 Övriga nordiska länder Den nordiska medborgarskapsrätten bygger som redan nämntssedan gammalt på härstamningsprincipen. Enligt denna princip är föräldrarnasmedborgarskap och inte födelseorten avgörande för ett barns ställning imed-borgarskapsrättsligt hänseende. De nu gällande danska, norska och svenskamedborgarskapslagarna, nämligen i lagen om danskinfodsret, i lagen om norsk riksborgar-retl och iSverige lagen (1950: 382) om svenskt medborgarskap har tillkommit i samarbetemellan de tre länderna. I sakligt hänseende har dessa lagar överensstämt heltmed varandra, bortsett från atl den danska lagen på grund av stadgande igrundlagen saknar föreskrifier om villkoren för naturalisalion. Dessaåterfinns i stället i indenrigsministeriels cirkulär nr 126 ombeviljande av danskt medborgarskap. I har som nämnts under innevarandeår genomförts sådana ändringar i medborgarskapslagen att barn i äktenskap,vars ene förälder är dansk medborgare, alltid blir dansk medborgare vidfödelsen. Ändringarna träder i krafl den . och deltog inte idel samarbete, som föregick tillkomsten av de nordiska medborgarskapslagarna.Medborgarskapslagarna i dessa två länder - i medborgarskapslagen den 28juni 1968 och i lagen om isländsk riksborgarrätl -överenssiämmer dock i slorl selt med de danska, norska och svenska lagarna. Enligt I § i de nu gällande danskaoch norska medborgarskapslagarna förvärvas medborgarskap i respektive land vidfödelsen av I)barn i äktenskap,vars fader är dansk/norsk medborgare, 2) i det landet föll barn i äktenskap ommodern är dansk/norsk medborgare och fadern ej har medborgarskap i någon stateller om barnet icke vid födelsen förvärvar faderns medborgarskap och 3) barnutom äktenskap, vars moder är dansk/norsk medborgare. I S i den finskamedborgarskapslagen skiljer sig i två hänseenden frän motsvarande paragraf ide danska och norska lagarna. Dels krävs inte att barn som avses under punkt 2är fött i för atl det ska få finskt medborgarskap, dels innehåller denfinska medborgarskapslagen en kompletterande Ijärde punkt enligt vilken finsktmedborgarskap förvärvas vid födelsen av varje barn som föds i , ombarnel inte vid födelsen förvärvar medborgarskap i annat land. Barn som föds iFinland kan alltså inte bli statslöst vid födelsen. Gällande medborgarskapslag (das Reichs- undSlaatsangehörigkeitsgeselz) kom lill . Den har senast ändrats år 1975.Från och med den 1 januari 1975 förvärvar barn i äktenskap vid födelsen tysktmedborgarskap, om den ena av föräldrarna är tysk medborgare. Lagändringen hartillkommit för att jämställa en tysk fader och tysk moder i fråga ommöjligheten all överföra sitt medborgarskap på barn i äktenskap. Före år 1975gällde däremot att barn i äktenskap blev tysk medborgare, om fadern var tyskmedborgare. Barn till tysk moder och utländsk fader blev däremot inte tyskt.Genom en övergångsbestämmelse kunde även barn lill tysk medborgare Prop.1978/79:72 36 som före lagändringen 1975 hade varil utestängda frånmöjligheten all bli tyska medborgare av från lagensikraftträdande skriftligen anmäla (erklären) alt de ville bli tyskamedborgare. Denna möjlighet stod endasl öppen för den som var född efter den 31mars 1953 men före den nya lagens ikraftträdande. Den som fyllt kundesjälv anmäla sin önskan, medan den som var yngre skulle företrädas av sinvårdnadshavare. Möjligheten stod öppen både för barn födda i äktenskap mellantysk moder och utländsk fader och barn födda utom äktenskap, om barnet hadeförlorat sill tyska medborgarskap genom legitimation enligt utländsk lag. För att hålla nere förekomsten avdubbla medborgarskap infördes en förenklad möjlighet all skriftligengenom en förklaring avstå från det tyska medborgarskapet. För minderåriga barnsdel skall förklaringen, som görs av föräldrarna, försl godkännas av den tyskaförmynderskaps-domstolen och sedan av den myndighet som handläggermedborgarskapsfrågor. I den franska medborgarskapslagen (Code de la nalionaliléFranaise) genomfördes vissa ändringar . Del skedde delvismot bakgrund av ett ändrat synsätt i frågor som rörde kvinnans ställning iäktenskapet, adoption, utomäkienskapliga barns rättsställning saml föräldrarnasmålsmanskap. Barn vars ena förälder är franskmedborgare förvärvar numera franskt medborgarskap oberoende av om barnet ärfött inom eller utom äktenskap. Barn som är fött i och vars enaförälder är född i förvärvar likaså franskt medborgarskap vidfödelsen. Barnet kan emellertid i delta fall före uppnåddmyndighetsålder avsäga sig sitt franska medborgarskap. Fransk medborgare som är bosattutomlands och som efter att ha uppnått myndighetsåldern på ansökan harupplagils lill utländsk medborgare förlorar enligt lagens huvudregel inteautomatiskt sitt franska medborgarskap. En sådan person kan dock genom eninför fredsdomare eller konsul avgiven förklaring befrias därifrån. Minderårigfransk medborgare som även innehar annal medborgarskap kan i vissa fall påansökan av förmyndare befrias från del franska medborgarskapet. Eftersom såvälSverige som har ratificerat Europarådskonvenlion om begränsningav fall av flerfaldigt medborgarskap m. m. och konventionen har trätt i kraftden , förlorar emellertid myndig fransk medborgare alltid sittfranska medborgarskap vid förvärv av svenskt medborgarskap. Den schweiziska medborgarskapslagen (Bundesgeselz iiberErwerb und Verlusl des Schweizerburgerrechts vom ) har ändratsgenom lag . Lagändringen trädde i kraft den I januari 1978.Före ändringen gällde att barn i äktenskap förvärvade schweiziskt medborgarskapom fadern var schweizisk medborgare eller, i fall då endasl modern varschweizisk medborgare, om barnet inte genom födelsen kunde förvärva annalmedborgarskap. Ändringarna i lagen innebär bl. a. all barn får schweizisktmedborgarskap även i de fall där modern är schweizisk 1978/79:72 37 medborgare från födelsen och föräldrarna är bosatta iSchweiz vid liden för barnets födelse. Om ell sädanl barn enligt tidigaregällande regler inte har förvärvai schweiziskt medborgarskap, kan barnet om detinte fyllt genom ett förenklat förfarande erhålla schweizisktmedborgarskap. Om barnet fyllt , skall del samtycka till förvärvel. Genom lag , som trädde i kraft den 15februari 1977, har erhållit en helt ny medborgarskapslag (theCilizenship Act). I den nya lagen har man och kvinnalikställts i medborgarskapshänseende. Beiräffande förvärv av kanadensisktmedborgarskap vid födelsen gäller liksom lidigare atl barn som föds i Canadafår kanadensiskt medborgarskap oavsett föräldrarnas medborgarskap(territorialprincipen). Barn som föds utanför får enligt den nya lagenkanadensiskt medborgarskap, om någon av föräldrarna är kanadensisk medborgare.Det har ingen betydelse om föräldrarna är gifta med varandra eller ej. Enligt den tidigare kanadensiskamedborgarskapslagen gällde beträffande barn födda utanför atl barn iäktenskap förvärvade fadems och barn utom äktenskap moderns kanadensiskamedborgarskap, om födelsen registrerades vid kanadensiskt konsulat. För barnfödda före den nya lagens ikraftträdande står den möjligheten till förvärv avkanadensiskt medborgarskap allljämt öppen. 4.6 Vissa andra länder I , och blir barn i och barnutom äktenskap medborgare i respektive land, om endera av föräldrarna är medborgarei landet. a. och gäller däremot inte obetingatall barnel blir medborgare i respektive land, om barnet föds utanför landelsterritorium och endasl en förälder år medborgare i landet. , och tillämparbåde härstamnings- och territorialprincipen. Det innebär att sävälföräldrarnas medborgarskap som födelse inom statens territorium är avgörandeför förvärv vid födelsen av statens medborgarskap. Sålunda gäller till enbörjan alt barn födda i respektive land blir medborgare vid födelsen i detlandet. Barn födda utanför dessa länder blir i regel medborgare i respektiveland om båda eller i vissa fall bara den ene är medborgare i vederbörande land.Barn utom äktenskap som föds av brittisk moder utanför brittiskt territoriumförvärvar inte brittiskt medborgarskap. Däremot förvärvar barn lill amerikanskmor i vissa läll amerikanskt medborgarskap. Molsvarande gäller barn lillirländsk mor. ingicks mellan ochUSA en ännu gällande konvention om utflyttade personers nationalitet. Sverigehar därefter tillträtt ett flertal multilaterala överenskommelser påmedborgarskapsrättens område. Konventionerna har i allmänhet tillkommit föratl förhindra fall av dubbelt 1978/79:72 38 medborgarskap respektive stalslöshet. Vidare har flera avkonventionerna till syfte att lösa problem som uppslår för personer som pågrund av atl de har flera medborgarskap har militära förpliktelser mot fleraländer. I detta sammanhang bör nämnas fiir lösande avvissa konflikter mellan medborgarskapslagar (SÖ 1937:9) och 1930 årsNF-prolokoll angående värnplikt i vissa fall av dubbelt medborgarskap (SÖ1937:6). omhegränsitlng av stalslöshet (SÖ 1969: 12) syftar däremot till alt förhindrauppkomsten av stalslöshet och underlätta för statslösa personer atl få etimedborgarskap. Konventionen, som har ratificerats av , irädde i kraftden . Av större belydelse i detlasammanhang är den lidigare nämnda Europarådskonvention ungåendebegränsning av fall av flerfaldigt medborgarskap och angående inUitåraförpUktelser ifall av flerfaldigt medborgarskap (SÖ 1969:24). Konventionenssyfte är all åstadkomma större enhetlighet mellan medlemsstaternasmedborgarskapsregler och all motverka flerfaldigt medborgarskap och krav påmilitärtjänstgöring i mer än en stat. Konventionen trädde i kraft . Den harratificerats av bl. a. (prop. 1968: 128). Art. 1 innehåller den grundläggandeprincipen alt medborgare i fördragsslutande stat, som till följd av uttryckligviljeförklaring förvärvar medborgarskap i annan stat genom naturalisalion,option eller återvinning, skall föriora sitt tidigare medborgarskap. Regelngäller både myndiga och omyndiga. För omyndiga är den emellertid inteovillkorlig ulan förutsätier, dels alt omyndiga enligt lagen i medborgarlandetkan förlora medborgarskapet under ifrågavarande betingelser, dels atl denomyndige ägt rättslig handlingsförmåga eller varit lagligen företrädd. Vidareföreskrivs i artikeln att omyndiga som inte är eller har varit gifta, skallföriora sitt tidigare medborgarskap, om de på grund av bestämmelse i lag blirmedborgare i annan fördragsslulande stat till följd av att deras föräldrarförvärvar medborgarskap där genom naturalisalion, option eller återvinning. Ärdet bara den ene av föräldrama som förlorar sitt lidigare medborgarskap, bestämmerlagen i den stal där den omyndige är medborgare, om han skall följa denföräldern i medborgarrättsligt avseende eller inte. Konventionens andra kapitel (art.5-6) upptar regler om militära förpliktelser vid flerfaldigt medborgarskap. 5 mom. I stadgas bl.a. all den som äger medborgarskap i två eller fierafördragsslutande stater inte skall åläggas atl göra militärtjänst i mer än enav dessa stater. Departementschefen fastslog i prop. 1968: 128 atlkonventionens regler i allt väsentligt stämde väl överens med vårlagstiftning, varför nägon lagändring inte krävdes för anslutning för Sverigesdel (jfr 3.4). Slutligen skall nämnas att Sverigegenom överenskommelse med , och saml genom bilateralaavtal med och har reglerat skyldigheten alt fullgöramilitärtjänst för dem som är medborgare även i någon av dessa stater(Överenskommelse 1956 om förhåUandet mellan värnplikt och medborgarskap iSverige, och (SÖ 1956:1) jämte protokoll 1968 angående Finlandsanslutning (SÖ 1968: 9), Konvention 1933 med Förenta Stater angåendevärnplikt för personer med dubbelt medborgarskap (SÖ 1935:2) samtmilitårtjänstgörlngsöverenskommelse 1959 med (SÖ 1959:7). 1978/79:72 39 har vidupprepade tillfällen motionerats i om sådana ändringar imedborgarskapslagen, atl barn i större utsträckning blir svenska medborgare omden ene av föräldrarna är svensk medborgare. I motioner (1: 437 och II: 556) föreslogs en översyn av medborgarskapslagen såvitt avsåg svenskt medborgarskap för barn. Enligt motionärerna borde alla barn som föds i bli svenska medborgare, om den ene föräldern är svensk. Till stöd härför anförde motionärerna atl till följd av invandringen allt flera barn som är födda här inte är svenska medborgare och all antalet socialfall bland dessa barn hade ökal väsentligt. I motionerna uttalades vidare att barn kidnappas och förs utomlands efter upplösning av föräldrarnas äktenskap. Dessulom fram hölls som otillfredsställande att bam blir svenska medborgare endast om föräldrarna avstår från äktenskap. Utskoitet (ILU 1967:27) ansåg att motionerna inte borde föranleda någon åtgärd. Frågan förföll efiersom sammanjämkning av kamrarnas beslul inte var möjlig. Som slöd för sill ställningslagande anförde utskottet bl. a. alt dubbla medborgarskap skulle uppkomma i stor ulsiräckning om förslaget genomfördes. Utskottet refererade även till följande uttalande av departementschefen vid medbor garskapslagens tillkomst. Stundom kan del vara motiverat attbarnet naluraliseras självständigt. gäller främst då föräldrarnasäktenskap upplösts och modern fått vårdnaden om barnet.