prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — Delta har ansetts kunna medföra att enbelalningsoförmögen förälder åläggs bidragsplikt när även den andra föräldernsaknar förmåga alt ensam bidra lill barnets underhåll och del alltså gäller allfördela bristen. Familjelagssakkunnigahar ansett all uppfattningen om atl underhållsskyldigheten är ovillkorligsaknar bärkraft i dagens samhälle. Det finns inte anledning all döma utunderhållsbidrag av den förälder som inte har medel lill annat än sitt egetuppehälle. Har föräldrarna däremot möjlighet all ge barnen en standard utöverden som tillförsäkras dem genom barnbidrag och andra socialförmåner bör detlaenligt de sakkunniga komma barnen till del. De sakkunniga anser alt det börframgå av FB all föräldrarnas ekonomiska förhållanden tillmäts avgörandebetydelse för deras underhållsskyldighet. De sakkunnigas förslag hargodtagits av så gott som alla remissinstanser och förtjänar också enligt minmening instämmande. Att kräva ut underhåll av en förälder som inte förfogaröver medel för mer än egna nödvändiga behov kan endast leda till att denunderhållsskyldige antingen ådrar sig en underhållsskuld eller också får tasamhällets hjälp i anspråk för egen del. Barnels intresse får i detla fall istället tillgodoses genom samhällets försorg. Existerande sociala stödformergaranterar en minimistandard för barnet. domstolspraxis fårockså anses innebära alt principen om underhållsskyldighetens ovillkoriighel iden mening som jag lidigare angav har övergetts (se särskilt högsta domstolensdom DT 50/77). Jagförordar alltså alt i underhållskapiilets inledande paragraf föreskrivs atlföräldrarnas underhållsskyldighet är beroende av deras ekonomiska förhållanden.Detla innebär inte bara att föräldrarna skall ha en viss ekonomisk förmåga föratt något underhåll över huvud taget skall utgå utan också atl barnet kan göraanspråk på högre standard och därmed siörre underhåll ju bättre föräldrarnasekonomiska ställning är. Principen far naluriigtvis sin största betydelse närdet gäller atl fastställa underhållsbidrag. Det finns enligt min mening fördetta fall ett behov av att närmare ange vad principen leder till i form avrätt för den underhållsskyldige atl förbehålla sig viss del av sin inkomst. Jagåterkommer till denna fråga under 5.2.3. Bortsett från del falletatt barnet har egna tillgångar anges f. n. inte i 7 kap. FB atl barnels behovär en förutsäitning för föräldrarnas underhållsskyldighet. Enligtfamiljelagssakkunnigas förslag bör emellertid av 7 kap. 1 S FB framgå atlföräldrarnas underhållsskyldighet avser vad som erfordras för all täckaunderhållskostnaderna sedan därifrån har avräknats- förutom vad som kan tas avbarnets egna tillgånger- bidrag till kostnaderna som barnet erhåller på annalsäli. Med detta syftar de sakkunniga främst på allmänna och särskildasocialförmåner som utgår till barnel och är av sådan karaktär att de börbeaktas i sammanhanget. Vadde sakkunniga sålunda har föreslagit har i del viisentliga godtagits underremissbehandlingen. Några remissinstanser anser dock atl avvägningen mellanföräldrarnas och samhällets ansvar inte har blivit lillriickligi belyst ibetänkandet. Andra menar att den föreslagna lagtexten inte nog klart markeraratt föräldrarna har del primära ansvaret för barnens försörjning. När del gäller detekonomiska ansvaret för barnens uppehälle och utbildning kompletterar bidragenfrån samhället och från föriildrarna varandra. En annan sak är att vissasociala förmåner enligt sin konstruktion eller sitt syfte är primära i denmeningen att de utgår oberoende av vilket underhåll som föräldrarna kan lämna,medan andra är sekundära och inte påverkar underhållets sioriek utan tvärtomutges efter prövning som lar hänsyn lill underhållet. Man måste också räkna medatt en del förmåner som inte är beroende av någon behovsprövning åtminstonedelvis iir avsedda atl öka barnets standard och inte att reduceraunderhållsskyldigheten. Även andra mellanformer förekommer. Samspelet mellan socialaförmåner och underhållsskyldighet är sålunda ganska invecklat. Del låler sigknappast göra atl genom föreskrifter i FB ange i vilka fall och på vilket sättett bidrag eller en förmån från det allmänna skall påverkaunderhållsskyldigheten. Denna fråga får i första hand lösas med ledning av debestämmelser som gäller för resp. förmåner. De kollektiva insatserna förbarnens räkning är emellertid i betydande omfattning avsedda att ge enmotsvarande lättnad i föräldrarnas underhållsskyldighet. Jag delar de sakkunnigasuppfattning att underhållsreglerna i FB bör innehålla en erinran om delta. Jagförordar dock att föreskriften i ämnet fåren avfattning som något avviker frånvad de sakkunniga har föreslagit och som tydligare markerar att bedömningen avsocialförmånens betydelse för underhållsskyldigheten måste nyanseras, främstefter vilken förmån det giiller. Ramen för föräldrarnasunderhållsskyldighet bestäms naluriigtvis av barnets behov av mat, kläder,bosiiadsutrymme, förströelse m. m. samt av den utbildning som barnet bör få.Detla får anses underförstått i nuvarande 7 kap. 1 S FB och kan utläsas ur 6kap. 2 S FB. 1 sistnämnda paragraf sägs atl vårdnadshavaren skall se lill altbarnet erhåller uppehälle och utbildning efter vad som är tillbörligt med hänsyntill föräldrarnas villkor och barnets tillgångar saml barnets anlag. Enligt minmening bör det av den inledande föreskrifienom underhållsskyldighet uttryckligen framgå att omfattningen avunderhållsplikten skall bestämmas med ledning av vad som är barnets behov.Sammanställt med vad jag har sagt förut innebär detta att i 7 kap. 1 S FB böranges att föräldrarnas underhållsskyldighet skall bedömas efter vad som ärskäligt med hänsyn lill barnets behov och föräldrarnas ekonomiska förhållandenoch atl man när barnets behov bedöms skall ta hänsyn lill barnels egnainkomster och tillgångar och till de sociala förmåner som barnet har rält till. Enligt7 kap. I S andra stycket upphör inte föräldrarnas underhållsskyldighet förränbarnel har lätt den utbildning som med hänsyn till föräldrarnas villkor ochbarnels anlag kan anses tillböriig och inte i något fall förrän barnel harfyllt . Enligi 7 kap. 11 S tredje stycket FB får inte mol denunderhållsskyldiges vilja underhåll bestämmas för tid efter del barnel harfyllt , innan det lillföriilligt kan bedömas om underhållsskyldighetföreligger därefter. Sextonårsgränsen överskrids i allmänhet i praxis, medanden sist angivna bestämmelsen medför alt underhållsbidrag normall utdöms lilldess barnet har fyllt . Föräldrarna kan emellertid fa svara för barnetsunderhåll även sedan barnet har blivit myndigt och så lång lid därefter sombehövs för dess utbildning. Sedan underhållsbeslämmelserna infördes, har dockläget förändrats lill följd av det samhällsstöd som finns för studerande. Ipraxis har förhållandet beaktats så lill vida att barn som bedriver eftergymnasialastudier i allmänhet har ansetts skyldiga att bekosta sina studier med statligastudiemedel, medan det har ansetts att studien, o. m. gymnasienivån normalt iförsta hand bör bekostas av föräldrarna. Enligtde sakkunniga är det naturiigt att i princip låta föräldrarnasunderhållsskyldighet upphöra när barnet blir myndigt, dvs. när det fyller 18år. Även för liden därefter bör emellertid underhållsplikten kvarstå, omunderhåll behövs för alt barnet skall kunna avsluta sin grundutbildning. Tilldenna räknar de sakkunniga i första hand utbildning vid grundskola ochgymnasieskola. För högre studier vid universitet och högskolor bör däremotföräldrarna inte vara underhållsskyldiga. Sågott som samtliga remissinstanser som har yttrat sig i frågan har tillstyrkt desakkunnigas förslag. Också jag anser alt förslaget i princip bör genomföras.Det stämmer i det väsentliga överens med vad som redan nu tillämpas enligtpraxis, dock med den avvikelsen att föräldrarna f. n. torde kunna bli skyldigaall under speciella omsländigheier bekosta också högre studier. Jag anseralltså atl enligt huvudregeln barn som har uppnått myndig ålder bör svara försin egen försörjning. Artonårsgränsenbör emellertid kunna överskridas om barnet behöver underhåll förgymnasiestudier eller annan grundliiggande utbildning. Underhållsskyldighetenbörgälla inte bara det vanliga fallet atl barnet ännu går kvar i gymnasieskolannär det fyller . Även när studierna efter ett avbrott återupptas enkortare tid efter det atl barnet har blivit myndigt, förslagsvis 1978/79:12 86 inomett år, bör föräldrarna i princip vara underhållsskyldiga. För alt inte Allmän ansvaret skall utsträckas över alltför lång lid bör dock en övre gränsför motivering underhållsskyldigheten sältas vid . I de fiesta fallkan underhållsansvarel beräknas upphöra när barnet är . Debestämmelser som har varit på tal nu anger endasl den yttre gränsen förföräldrarnas underhållsskyldighet. Om och i vad mån underhåll inom denna gränsskall utgå till ett äldre barn får bedömas med hänsyn lill bl. a. barnelsekonomiska behov. Har barnet skaffat sig förvärvsarbete kan underhållsbehovetminska eller falla bort, beroende på hur stora barnets inkomster är. Föräldrarnasunderhållsskyldighet mot vuxet, sjukt barn Enligt7 kap. 3 § första slyckel FB kan föräldrar vara underhållsskyldiga även efterdel all barnels rätt lill underhåll enligt 1 § har upphört. Om bamel lill följdav sjukdom eller annan sådan omständighet inte själv kan försörja sig ärnämligen föräldrarna skyldiga au i mån av förmåga ge barnel ell skäligtunderhåll. De sakkunniga har föreslagit att denna underhållsskyldighetavskaffas, efiersom barnel genom samhällets insatser kan få tillräckligekonomisk hjälp. Sålunda har alla under sjukdom skydd genom sjukförsäkringen.Skulle sjukdomen leda lill nedsättning av arbetsförmågan kan den sjuke fåsjukbidrag eller förtidspension. Enså gott som enig remissopinion har tillslyrki förslaget eller lämnat del utanerinran. Även enligt min mening är liden mogen att upphävaunderhållsskyldigheten för föräldrar i de fall som regleras i 7 kap. 3 §första stycket FB. Sedan bestämmelserna kom lill har läget avsevärt förändratsgenom samhällets insatser för sjuka och arbelsoförmögna. Jag biiräder sålundade sakkunnigas förslag. Upphävsunderhållsskyldigheten mot vuxet barn får det återverkningar också utanför FB:sområde. Delsamma gäller f ö. andra begränsningar som införs i rätten tillunderhåll. Främst berörs sådana bestämmelser som vid den underhållsskyldigesdöd ger barnet vissa rättigheter. Till den del rättigheterna är knutnalill underhållsskyldighet enligt lag kommer de sålunda att upphöra förframtiden. Det bör dock uppmärksammas alt barnels rätl inte alllid är knutenlill en i lag intagen föreskrift om underhållsskyldigheten. Inom ell såcentralt område som skadeslåndsrälien gäller sålunda enligt 5 kap. 2 §skadeståndslagen (1972:207) att ersättning för föriust av underhåll tillkommerinte endast eflerievande som "enligt lag" hade rält till underhåll avden avlidne utan också efterlevande som eljesl var beroende av honom för sinförsörjning, om underhåll utgick vid tiden för dödsfallet eller om del kanantas att underhåll skulle ha kommit att utgå därefter.Bedömningen av vad som kan antas om framlida underhåll kan emellertid komma attpåverkas i begränsande riktning, om den legala underhållsskyldigheteninskränks. Styvföräldrarhar enligt 7 kap. 4 S FB en särskilt utformad underhålls.skyl-dighet motstyvbarn. Sålunda aren make, så länge äktenskapet består, skyldig att jämte denandra maken efter sin förmåga bidra till underhållet för den andra makens barn,om barnet står under den andra makens vårdnad. Styvföräldernsunderhållsskyldighet medför inte någon ändring i den underhållsskyldighet somkan åligga barnets andra förälder, dvs. den som inte är styvförälderns make,utan kommer i andra hand. Den som bor tillsammans med barnets vårnadshavareutan att vara gift med vårdnadshavaren har inte någon på lag grundadskyldighet att bidra till barnets underhåll. Desakkunniga har föreslagit alt skyldigheten för sly vförälder att bidra lillstyvbarnets underhåll skall upphävas. De anser visseriigen att de nuvarandereglerna så lill vida är berättigade alt de ger uttryck för den självklaraprincipen alt alla barn i en och samma faktiska familjebildning skall leva påsamma standard. Med hänsyn till detta borde reglerna helst utvidgas lill attomfatta också bam i en familj där föräldern sammanbor med annan utan att varagift med denne. Så länge parterna sammanbor lorde bestämmelserna emellertidendasl ha normbildande funktion. Praktisk betydelse får de om parterna är giftamed varandra och sammanlevnaden men inte äktenskapet upplöses,dvs. främst underbetänketiden som föregåren äktenskapsskillnad. 1 en sådan situation kanbestämmelserna dock missbrukas. Mot all behålla de nuvarande bestämmelsernatalar enligt de sakkunniga också all barnel i förhållande till den andraföräldern är berättigat inte bara till underhållsbidrag utan också tillbidragsförskott. Har föräldern avlidit kan barnpension utgå. Styvföräldernsbidragsskyldighel kommer därför normalt atl avse endast att tillförsäkra barneten nivå ovanför bidragsförskottet resp. barnpensionen. Desakkunniga betonar att det förhållandet att föreskrifterna i FB omslyvföräldrars underhållsskyldighet upphävs givetvis inte innebär atl denbakomliggande principen upphör alt gälla. Föräldrarna bör fortfarande ha enmoralisk plikt all hålla barnen i familjen på samma ekonomiska standard sålänge de sammanlever. Två av de sakkunniga harreserverat sig och förordar att 7 kap. 4 § FB . behålls, med en jämkning somföranleds av de nya föreskrifterna om gemensam vårdnad. Enligt reservanternahar några nackdelar i rättstillämpningen med bestämmelserna inte påtalats. Tvärtomtorde de fylla en uppgift från normbildningssynpunkt. Blandremissinstanserna är meningarna i frågan starkt delade. En knapp majoritetförordar atl underhållsskyldigheten för styvföräldrar får slå kvar. Någrainstanser föreslår att partnern till förälder som har vårdnaden skall ha ettunderhållsansvar mol styvbarnet oavsett vilken samlevnadsform som föreligger. Somde sakkunniga själva har anfört bör utgångspunkten vara att barn i en ochsamma familj skall leva på samma standard. Redan med tanke på detta anserjagdet mindre lämpligt all upphäva den regel om underhållsskyldighet mol styvbarndär denna princip kommer till uttryck. Under remissbehandlingen har ocksåomvittnats alt bestämmelsen i del praktiska rältslivel fyller en uppgift frånnormbildningssynpunkt. Principen att ell underhållsansvar föreligger ävengentemot andra barn i familjen än de egna kommer f. n. lill ullryck också iannan lagstiftning, särskilt i bidragsförfallningar, se t. ex. 3 kap. 28 §sludieslödslagen (1973:349). Upphävs slyvföräldrars juridiskaunderhållsskyldighet, rycks den principiella grunden undan för dennaförfattningsreglering. På grund av det anförda anser jag atl en lagfästskyldighet att svara för styvbarns underhåll bör finnas kvar. Den böremellertid avgränsas på ett något annat sätt än f. n. Underhållsskyldighetenbör i första hand gälla den som är gift med barnets vårdnadshavare. Med hänsynlill vad som har sagts om grunden för underhållsskyldigheten anserjag emellertidatt sådan skyldighet i regel bör vara begränsad till situationer då makarna ochbarnet lever samman i familjegemenskap. Styvfadern eller styvmodern bör intevara skyldig alt betala underhållsbidrag lill styvbarnet när makarna underbetänketid eller annars varaktigt lever isär. Med en sådan regel eliminerar manden risk för missbruk som nuvarande bestämmelse inrymmer i fråga om fall dåhustrun under äktenskapet har fått ett barn med en annan man än maken ochäktenskapet därför slår inför sin upplösning. har en slyvförälder underhållsansvar också gentemot ett styvbarn som harflyttat från hemmet men som fortfarande slår under vårdnad av slyvföräldernsmake. Enligt min mening bör en underhållsplikt i en sådan situation förframliden föreligga endasl om särskilda skäl talar för del. Vidare bör enförutsäitning också här vara att styvföräldern och barnets förälder fortfarandelever tillsammans. Underhållsskyldighet kommer i första hand i fråga när barnetstuderar utom hemmet. Flyttar barnet samman med den andra av föräldrarna, börslyvförälderns underhållsskyldighet praktiskt laget alllid anses upphöra. Omen gift slyvförälders underhållsansvar på det sätl som jag har förordat iprincip knyts lill atl slyvbarnei ingår i styvförälderns familjegemenskapligger det nära lill hands att utsträcka ansvaret till alt gälla ocksåfamiljebildningar där parterna inte är gifta med varandra. Atl generellt åläggaen person som sammanbor med annan ett underhållsansvar för partnerns bam skullevisseriigen kunna föra för långt. Några betänkligheter kan dock knappast resasmol alt införa en uttrycklig underhållsskyldighet gentemot "styvbarn"när de samlevande också har barn gemensamt. Del är ju ytterst önskemålet attundvika att barn inom samma familjebildning behandlas olika som motiverarunderhållsansvarel för annans barn. Vadjag har sagt nu innebär ati. en person bör ha ett underhållsansvar gentemotannans barn, om han eller hon är gift med eller har ell annat barn gemensamt med styvbarnetsförälder och dessutom varaktigt bor tillsammans med föräldern och barnel.Självfallet är del en förutsättning alt föräldern - ensam eller tillsammans medbarnets andra förälder - är vårdnadshavare för barnet. Om särskilda skäl föreliggerbör underhållsskyldigheten slå kvar även när styvbarnet har lämnat hemmet.Slyvförälders underhållsplikt bör bestämmas på samma sätt som förälders. Denbör emellertid liksom hilills komma i andra hand i förhållande till denunderhållsskyldighet som åligger den förälder som inte bor tillsammans medstyvföräldern. Haren arvlåtare genom testamente bestämt, att underhållsbidrag ur kvariålenskapenskall utgå lill barn som till följd av sjukdom eller annan sådan orsak inte kanförsörja sig själv, och behöver barnet underhållet, kan sådant bidrag enligt 8kap. 2 § ÄB krävas ut även om det skulle innebära atl bröstarvinge får tålaintrång i sin laglott, dvs. hälften av arvslotten. Om arvlåtaren har efteriämnalell sådani barn men testamenterat bort sin kvarlåtenskap lill annan, har barnelenligt 8 kap. 3 S ÄB rätt att fa en närmare bestämd avkastning av denborttestamenterade egendomen. Omunderhållsskyldigheten enligt FB mol vuxet sjukt barn avskaffas faller grundenför de här redovisade bestämmelserna. De sakkunniga har därför föreslagit atlde avskaffas. Jag ansluter mig till förslaget, som allmänt har godtagits underremissbehandlingen. Desakkunniga har föreslagit att också 8 kap. I S ÄB upphävs. Enligt dennaparagraf gäller alt om en arvlåtare dör och lämnar efter sig barn, varsuppfostran inte är avslutad, barnet i princip har rätt att ur kvariålenskapenfå ut ett engångsbidrag försitt underhåll i den mån delta inte kan täckas genombarnets arv eller på annal sätt. Rätten till underhållsbidrag går i allmänhetföre andra bröstarvingars rätt till laglott. Enligt de sakkunniga kan delifrågasättas om rätten till underhållsbidrag ur kvariålenskapen har någon-verklig belydelse . a. barnpension enligt den allmännaförsäkringen samt de tilläggsbelopp som utgår till en avlidens barn enligtvillkoren för Ijänstegrupplivförsäkring har barnen ett gott ekonomiskt skydd.De sakkunniga pekar vidare på all barnen i siörre bon kan få sittbehov täckt genom arvslotten. Barnets arv skyddas genom laglottsinstiiulel mollångtgående teslamentariska förordnanden. 1 mindre bon, å andra sidan, övertarofta den eflerievande maken med stöd av den s. k. basbeloppsregeln i 13 kap. 12§ andra stycket GB hela behållningen. Någon kvarlåtenskap ur vilken barnet kanfå underhållsbidrag finns då inte. Rättenför ett barn atl ur kvariålenskapen få ut underhållsbidrag för sin uppfostrankan väl inte alldeles sägas ha spelat ut sin roll. Likväl är det tydligt attsamhällets socialpolitiska insatser och del frivilliga försäkringsskyddetnumera har fått en sådan omfattning att ett barn knappast behöver riskera att ställas utan medel för sinuppfostran vid en förälders bortgång. Bestämmelserna i 8 kap. 1 S ÄB kandärmed på det hela taget endasl fylla uppgiften all verka utjämnande mellanunderåriga barn och vuxna syskon vars utbildning redan har bekostats av denavlidne. Som de sakkunniga har visat får bestämmelserna emellertid endast sällannågon effekt. Behovet av en utjämning olika barn emellan lorde f. ö. i mångafall komma att bli tillgodosett på lestamentarisk väg. Med hänsyn till detanförda ansluter jag mig, liksom nästan alla remissinstanser, lill desakkunnigas uppfattning atl bestämmelserna i 8 kap. I § ÄB kan avvaras förframliden. Då återstående paragrafer i kapitlet anknyter till 1-3 §S, kanföljaktligen hela kapitlet upphävas. 5.2.2Underhållsskyldigheten vid gemensam vårdnad Nuvaranderegler om underhållsbidrag till barn innebär all sådani bidrag skall betalas avförälder som inte har vårdnaden om barnel. Däremot utgår inte underhållsbidragenligt FB, om föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnel. I sådani fallgäller endast den allmänna regeln i 7 kap. 2 S FB atl var och en av föräldrarnaefter sin förmåga skall tadel i kostnaden för barnets underhåll. Bidragsförskottutgår f n. till barn som står under vårdnad endasl av den ena av sina föräldrareller som inte står under någondera förälderns vårdnad. Har bara den ena avföräldrarna vårdnaden utgår bidragsförskott enligt huvudregeln med ett åriigtbelopp som motsvarar 40 "n av basbeloppet enligt lagen (1962:38 Dom allmänförsäkring, dvs. f. n. . Bor barnet tillsammans med den underhållsskyldigeutgår inie något bidragsförskott. Denya vårdnadsregler .som infördesår innebär bl. a. all föräldrar kan hagemensam vårdnad om ett barn utan att bo tillsammans och ulan att vara giftamed varandra. Inte heller i denna situation är någon av föräldrarna f n.skyldig atl betala underhållsbidrag till barnet, och något bidragsförskottutgår inte. Vid tillkomsten av de nya vårdnadsreglerna diskuterades om bestämmelsernaom underhållsbidrag och bidragsförskott borde ändras så att de blev tillämpligaäven i fall då föräldrar som inte bor tillsammans gemensamt utövar vårdnaden omett barn. Denna fråga ansågs emellertid inte kunna lösas i det sammanhanget. Istället tillsattes en särskild arbetsgrupp inom justiliedepartementel meduppgift att överväga frågan om ekonomiskt stöd i de situationer som kanuppkomma vid delad bosättning och gemensam vårdnad (prop. 1975/76:170 s. 147 fLU 1975/76:33 s. 92 ff, rskr 1975/ 76:397). Sedanarbetsgruppen hade insamlat material och övervägt olika lösningar av den angivnafrågan,överlämnade gruppen sitt material till familjelagssakkunniga förnärmare överväganden i samband med de sakkunnigas övriga arbetsuppgifter. Familjelagssakkunnigasförslag innebäratt skyldigheten alt betala under- hållsbidragutvidgas till förälder som har del i vårdnaden om ett bam men inte varaktigtbor tillsammans med barnet. De sakkunniga föreslår vidare att bidragsförskott iprincip skall kunna utgå i ett sådant fall. Desakkunnigas förslag har i allmänhet tillstyrkts eller lämnats utan erinran vidremissbehandlingen. Ett par remissinstanser anser dock alt förslaget omunderhållsskyldighet vid gemensam vårdnad strider mot grundtanken bakom de nyavårdnadsreglerna. Några remissinstanser pekar vidare på svårigheterna attbestämma var barnel är varaktigt bosalt. Förslaget om bidragsförskott vidgemensam vårdnad anses slutligen från några håll kunna leda till administrativabesvär för försäkringskassorna och innebära risker för missbruk. Syftetmed de nya reglerna om gemensam vårdnad har i första hand varit att främja godaförhållanden mellan barnet och båda föräldrarna. Eftersom reglerna har varit ikraft.så kort lid .saknas än så länge närmare erfarenheter av deras verkningar.Det förefaller dock som om möjligheten till gemensam vårdnad harutnyttjats endast i begränsad omfattning. Detta kan tänkas åtminstone delvishänga samman med atl frågan om underhållsbidrag och bidragsförskott i dessafall ännu inie har lösts.