prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — Kunskapsunderlaget beträffande kulturminnesvårdensintressen är alltjämt otillfredsställande för stora delar av landet.Situationen har dock förbättrats väsentligt under planeringsskedet. Arbetet medatt upprätta program som redovisar kulturminnesvårdens intressen har påbörjats.De miljöer och områden som har angetts vara av riksintresse för kulturminnesvårdenhar bara i begränsad utsträckning erhållit ett långsiktigt skydd genomsärskilda förordnanden. En betydande andel av de områden som har angettsvara av riksintresse för friluftslivet har under planeringsskedet fått etlgodtagbart skydd genom de riktlinjer för bebyggelseutvecklingen m. m. som harlagts fasl i de kommunöversikter och markanvändningsplaner som har upprättatsav kommunerna. I en del fall har områden för friluftsliv också skyddats genomförordnanden enligt naturvårdslagen. I många områden återstår dock eltbelydande arbele med all öka tillgängligheten och all i övrigl möjliggöra ettallsidigt utnyttjande för rekreation. För många områden av riksintresse förfriluftslivet är det angeläget att också vissa förordnanden enligtnaturvårdslagen kan utfärdas. Bildande av naturreservat torde emellertid barakunna komma ifråga för begränsade delar av dessa områden. 1 samband med planeringsskedet har förslag förtsfram om atl belydande områden skall avsättas som naturreservat eller på annalsätt säkerställas enligt naturvårdslagen. Regeringen har i budgetpropositionenför nästa budgetår (prop. 1978/79: 100, bilaga 13) föreslagit att anslagetErsättning vid bildande av naturreservat m. m. höjs med 5 milj. kr. till 14 milj.kr. och all anslaget Markförvärv för naturvårdsändamål m.m. på kapitalbudgelenökas med 7 milj. kr. till 11 milj. kr. Tillsammans med tidigare beslutadeanslagshöjningar innebär delta nästan en fördubbling av de tillgängliga medlenför atl säkerställa värdefulla naturområden, vilket bör underlätta förnaturvårdsverket och länsstyrelserna att genomföra det fortsatta säkerställandearbetet. Jag vill påpeka all jag inte bedömer delsom möjligl all inom överskådlig lid genomföra alla de förslag lillförordnanden enligt naturvårdslagen som har redovisats under planeringsskedet.De här berörda anslagen bör i första hand användas för sådana områden som är avriksintresse för naturvården och friluftslivet och vars bevarandevärden är särskilthotade. Del är en viktig uppgift för och länsslyrel- områden av riksintresse för naturvården. (Figuren visarproportionerna mellan länen när det gäller omfattningen av de riksintressantaområdena för naturvården. Cirklarna är ej ytriktiga i förhållande till kartskalan.) Andel som är skyddad enligt 4, 7 och 19 §§ naturvårdslagen(19 § avser naturvårdsområde) Den fysiska riksplaneringens planeringsskede. Rapport 44(Fysisk riksplanering. Underlagsmaterial 1978: 3). j) 0, o 50 100 In Prop.1978/79:213 44 sernaatl utarbeta underlag för de prioriteringar som härvid måsle göras. Regeringenhar i sina beslul med anledning av planeringsskedet angett atl del är angelägelatt handlingsprogram för naturvården upprättas också i de län där så ännu intehar skett. Jag anser alt del är angelägel att man isäkerställandearbetet också prövar i vilken utslräckning det finns andramöjligheter än förordnanden enligt naturvårdslagen för all skydda områden avsärskill intresse för naturvården, friluftslivet och kulturminnesvården.Erfarenheterna under planeringsskedet visar atl man i slor utsträckning harkunnal tillgodose behovet av skydd mol olämplig bebyggelse genom t.ex.riktlinjer i kommunöversikt. 1 andra fall torde behovel av skydd i vissutslräckning kunna tillgodoses genom en striktare tillämpning avhänsynsreglerna i speciallagstiftningen. Jag vill i det här sammanhanget påminna omregeringens förslag till ny skogsvårdslag som syftar till atl på vissa punkteröka möjligheterna atl tillgodose naturvårdens, friluftslivets ochkulturminnesvårdens intressen. Enligt förslaget bör bl. a. införas en generellskyldighet all via anmäla våtmarksdikning tilllänsslyrelsen för samråd enligt naturvårdslagen. Vidare avses skogsstyrelsenfå möjlighel alt ge föreskrifter beträffande skogsbilvägarnas sträckning.Skogsvårdsslyrelserna föreslås också få möjlighel att meddela särskillföreläggande för atl säkerställa atl föreskrifterna om naturvårdshänsyn iakttasi det enskilda fallel. Skogsvårdslagens (1948:237, ändrad senast 1977:352) regler om hänsyn till naturvården bör enligt föredragandedepartementschefen i prop. 1978/ 79: 110 betraktas som minimikrav somskogsbrukel under alla omständigheter mäste uppfylla och som normalt också kanförenas med elt rationellt skogsbruk. Reglerna gäller främsl sådana åtgärdersom avverkning, be-slåndsvård och beståndsanläggning. De föreskrifter som börkunna meddelas belräffande dessa ålgärder kan enligt regeringens förslag tillny skogsvårdslag användas för alt tillgodose såväl naturvårdens,friluftslivels som vissa av kulturminnesvårdens intressen. Vid utformningen avföreskrifterna bör samråda med berörda myndigheter. Regeringensförslag till ny skogsvårdslag tillgodoser på flera punkter önskemål somremissmyndigheterna har fört fram i samband med planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen. Möjligheterna all tillgodose naturvårdens,friluftslivets och kulturminnesvårdens intressen påverkas även av debrukningsmetoder som används inom jordbruket. ochriksantikvarieämbetet har föreslagil alt man i lag bör ålägga jordbruket alt tahänsyn till naturvården resp. kulturminnesvården. Regeringen har i prop.1978/79:163 med förslag lill lag om skötsel av jordbruksmark understrukit atlelt hänsynslagande lill naturvårds-, kulturminnesvårds- och övrigamiljövårdsintressen måste ingå som etl nödvändigt led i jordbrukel liksom i allannan verksamhet som avser utnyttjandet av naturresurser. Regeringen har vidarei sina beslut Prop.1978/79:213 45 medanledning av den fysiska riksplaneringens planeringsskede angett elt antal s.k.slörre områden av inlresse för kulturminnesvården vilka bör skyddas motförändringar i stor skala av landskapsbild och bebyggelsemönster. Regeringenavser atl uppdra ål berörda myndigheter atl närmare utreda hursamarbelet mellan lantbruksnämnderna och länsstyrelserna i dessa frågor skallkunna göras effektivare. Detbör vidare enligt min mening vara möjligl att ge kommunerna ett ökat ansvar förnaturvården, friluftslivet och kulturminnesvården. Länsstyrelserna bör därförundersöka möjligheterna till ökad delegation av beslutsbefogenheter tillkommunerna enligt reglerna i naturvårdslagen. Del är också angelägel attkommunerna vidareutvecklar sina kommunöversikter och markanvändningsplaner såatt dessa i ökad utsträckning kan ge underlag för tillämpningen av hänsyns- ochsamrådsreglerna i skogsvårdslagen och naturvårdslagen. Enligt regeringensproposition om riktlinjer för skogspolitiken bör iverkslällighetsbestämmelserna lill skogsvårdslagens regler om naturvårdshänsynföreskrivas att skogsvårdsstyrelse skall samråda med kommun i frågor avsärskild vikt med hänsyn lill de lokala förhållandena. De översiktliga fysiskaplaner som kommunerna upprättar bör kunna utgöra underlag för bedömningar avför vilka områden sådant samråd bör ske. Del lorde exempelvis gälla områden somär av särskilt värde för friluftslivet i närheten av tätorterna. I arbetet med förslag till ny plan- ochbyggnadslagstiftning torde kommunernas ansvar för naturvården, friluftslivetoch kulturminnesvården komma atl övervägas ytterligare. Därvid kommer ävensamordningen mellan plan- och byggnadslagstiftningen och speciallagstiftningenpå olika områden alt behandlas. Den fysiska riksplaneringen har medverkat till attförbättra kunskapen om kulturminnesvårdens intressen. Det material som harkommii fram vid inventeringar och utredningar har gett en bättre grund för altformulera hänsynsregler, göra urval och prioritera insatser av olika slag. Ivissa fall har materialet inte hunnit beaktas fullt ut i de kommunöversikter,markanvändningsplaner och ålgärdsprogram som har upprättats under planeringsskedet.Ännu återstår således mycket arbete innan kulturminnesvårdens intressen harsäkerställts på ett tillfredsställande säll. och statensplanverk har rekommenderat kommuner och länsstyrelser altupprätta program för kulturminnesvården. Sådana program bör enligt min meningkunna bli ett bra hjälpmedel både för arbetet inom kulturminnesvårdsseklorn ochför samarbetet med andra sektorsinlressen, t.ex. jordbruk, skogsbruk,rekreation och turism. Regeringen har för innevarande budgetår anvisat 50000kr. eller mer till resp. länsstyrelse i landet för att dessa skall kunna inledaarbetet med kullurminnes vårdsprogram. 1978/79:213 46 2.3.8 Industri m. m. Jag skall i det följande i korthetredogöra för regeringens ställningslagande lill frågor belräffandemarkreservationer m. m. för industri vid kuster. Norrlandskustenoch i inlandet som har aktualiserats under planeringsskedet. Jag berör ävenvissa frågor om åtgärder för samordning av statens insatser vidindustrietablering och om hälsoundersökningar som har tagits upp av utredningenrörande miljöproblem m. m. i vissa industriområden (UMI). Vidare anger jag hurfrågan om natur- och miljöundersökningar i vissa industriområden handläggs ifortsättningen. Jag finner även anledning att la upp vissa frågor angåendebehandlingen av anspråk på mark för kraftledningar saml för gruv- ochtäktändamål. 1 bilaga 1 redovisas mera utföriiglvad som har kommit fram belräffande bl. a. induslrin, energiförsörjningen samtgruvor och takter genom den planering som har genomförts. Beträffande kuster konslaleras i denpromemoria som har fogals lill regeringens beslut för varje län atl vidtagnamarkreservationer för särskilt resurskrävande och miljöstörande industri (s. k.FRP-industri) f. n. är i huvudsak tillräckliga. Det är angelägel atlhandlingsfriheten bevaras i områden där enligt beslut med anledningav prop. 1972: 111 mark skall reserveras för sådan industri som behandlas i denfysiska riksplaneringen. Sådan markanvändning bör enligt promemorian undvikassom kan försvåra framtida industrietablering. FortsaU arbete med utredningareller utvärderingar har i vissa fall föreskrivits i besluten för resp. län.Behovel av sådana ålgärder inom de olika områdena övervägs även i arbetet medden nya rapport om hushållning med mark och vatten som f. n. ularbelas. På regeringens uppdrag har berörda länsstyrelser ochkommuner studerat utvecklingsmöjligheter för befintliga och länkbaraindustriområden längs norra och . En närmareutvärdering av de studerade platserna sker i arbetet med den nya rapporten omhushållning med mark och vatten. I avvaktan på statsmakternas ställningstagandenmed anledning av denna bör enligt nämnda promemoria handlingsfrihetenbevaras på de platser för vilka genomförda studier visar alt godaförutsäUningar för lokalisering av FRP-industri föreligger. Vad gäller inlandet har elt antalplatser av kommuner och länsstyrelser angetts vara lämpade för sådan industrisom behandlas i den fysiska riksplaneringen. Kommuner och länsstyrelser iVänerområdet och Bergslagen har härutöver redovisat vissa studier avlokaliseringsförulsättningar. I promemorian konstateras att förutsällningarnaför lokalisering av FRP-industri till inlandet ännu inte är lillräckliglklarlagda. Behov föreligger exempelvis av atl ytteriigare ulreda vissarecipienlfrågor. Del konstateras vidare all del från den fysiskariksplaneringens utgångspunkter f. n. inte finns skäl alt föreslå ytterligarekommunala insatser i form av planering eller markreservationer. Fortsattastudier av förutsättningarna för alt lo- Prop.1978/79:213 47 kaliserasärskilt resurskrävande och miljöstörande industri till inlandet bör emellertidgenomföras. Berörda länsstyrelser skall enligt promemorian tillregeringen redovisa hur långt arbetet då har fortskridit. Under den fysiska riksplaneringens planeringsskedehar utredningen rörande miljöproblem m. m. i vissa industriområden (UMI)avlämnat sitt slutbetänkande, (SOU 1978:25) Etablering av miljöstörandeindustri. Belänkandet har remissbehandlats. UMI avlämnade etl delbetänkande,(SOU 1975:44) Etablering av miljöstörande industri. Jag skall i det följandeberöra vissa förslag som utredningen har väckt i sina båda belänkanden. UMI har föreslagit atl en eiableringsgrupp - meduppgift att svara för främsl erfarenhetsåterföring och samordning underetableringsprocessen - normalt bör tillsättas av regeringen när enindustrietablering skall prövas enligt 136 a § byggnadslagen. Utredningensförslag tillstyrks eller lämnas ulan erinran av flertalet remissinslanser. Ävenjag anser det vara av värde om en eiableringsgrupp kan bildas i vissa fall föratt underlätta planering och samordning av i första hand statliga insatserunder elableringsskedet. Jag vill i sammanhanget erinra om att en avexpertgruppen för regional utredningsverksamhet (ERU) särskill tillsaltarbetsgrupp i betänkandet (SOU 1978:68) Industri till , harföreslagit att en arbetsgrupp eller delegation bör tillsältas inför etableringav stora industrianläggningar. 1 likhet med vad bl.a. koncessionsnämnden förmiljöskydd har anfört beträffande UMI:s förslag anser jag alt eneiableringsgrupp kan behövas främst vid slörre etableringar av särskiltresurskrävande och miljöstörande industri. Det finns f.n. inga hinder mol alll.ex. länsslyrelsen i samband med en större industrietablering tar initiativtill alt bilda en särskild eiableringsgrupp för att samordna de statligainsatserna under elableringsskedet. Enligt min mening är det ändamålsenligt allregeringen i varje enskilt fall överväger om uppdrag bör ges till berördacentrala och regionala myndigheter alt medverka i en sådan eiableringsgrupp.Detta bör kunna ske i samband med behandling av en eventuell ansökan enligt 136a § byggnadslagen. Det får förutsättas att berörd länsstyrelse eller kommungör regeringen uppmärksam på atl behov av sådana uppdrag kan föreligga. I sitt slutbetänkande har UMI föreslagit atl elt s.k. epidemiologiskt bevakningssystem på sikl bör upprättas för att man skallkunna följa sjukdomsmönstret och dess växlingar i varje län eller grupper avlän. Även frågan om inrättandet av en miljömedicinsk informationscentral påcentral nivå bör enligt utredningen övervägas. Enligt utredningen minskarbehovet av speciella åtgärder i kommuner med miljöstörande industri om dennatyp av generella åtgärder vidtas. UMLs förslag i denna del bereds f. n. inomregeringskansliet. Jag vill i sammanhanget erinra om att frågor av det slag jagnu har berört också behandlas av miljödalanämnden. När det gäller åtgärder för att komma tillrätta medde särskilda problem som är förknippade med FRP-industri framhåller ulredningenbl.a. Prop.1978/79:213 48 hälsoeffekterna kan behöva utredas i särskild ordning vidmera omfatlande industrieiableringar. När får en ansökan enligt136 a § byggnadslagen på remiss bör styrelsen enligt UMI från fall lill fallbedöma om en särskild undersökning av effekter på hälsan erfordras. Om behovdärav föreligger bör anmäla detla lillregeringen. Remissinslanserna har inte anfört erinringar mol förslagel. UMI har vidare funnit behov avvissa åtgärder rörande räddningstjänsten på orter med industri med risk förspeciella nödlägen. De åtgärder som utredningen föreslår gäller dels förbättradplanering och övning av samordnade räddningsinsatser, dels behov av att man iökad utsträckning vidtar förebyggande åtgärder i induslrin. Dessa förslagbereds f. n. inom . För atl man i den fysiskariksplaneringen skall kunna bedöma möjligheterna till och konsekvenserna förnaturmiljön av industrieiableringar på en viss plats behövs ettkunskapsunderlag. En arbetsgrupp tillsatt av dåvarande civilministern har irapporten (Ds B 1974: 2) Förslag till principprogram för undersökningar avnaturförhållanden vid vissa industrilägen (PNI), lämnal förslag lill programför undersökningar av detta slag. Frågan om finansiering och organisationavseende PNI avses alt redovisas i en särskild promemoria frånbostadsdepartementet. Frågan om kraftledningarnasbehandling i den fysiska planeringen har tidigare behandlats av vidflera tillfällen (CU 1975/76:1, CU 1975/76:16, CU 1976/77:24, CU 1977/78:8,rskr 1977/78:99, CU 1978/79:1). , ,industriverket och valtenfallsverket har i samråd utarbetat en rapportKraftledningar i fysisk planering (statens planverk, rapport 46, ). 1 den promemoria som har bifogals regeringens beslul medanledning av planeringsskedet och i besluten avseende de län där det ärsärskilt angelägel atl ytterligare uppmärksamma vissa kraflledningsfrågor iplaneringen bar regeringen anfört atl ytleriigare samråd mellan kraflföretagenoch berörda kommuner, länsstyrelser och övriga berörda länsmyndigheter erfordrasbelräffande mark för kraftledningar. I promemorian anges vidare atl denhandläggningsordning som planverket, , industriverket ochvattenfallsverket föreslår i rapporten i fysisk planering börtjäna som vägledning vid planering för kraftledningar. Frågor ' rörande främststamlinjenälel behandlas i arbetet med den nya rapporten om hushållning medmark och vatten. 1978/79: 115 angåenderiktlinjer för energipolitiken anförs i fråga om utbyggnad av ett 800 kV-nälatl elt omfattande sådanl nät knappast behövs men atl det däremot i vissa fallkan bli aktuellt alt bygga enstaka ledningar dimensionerade för . Genom regeringens beslut den 7september 1978 har planverket getts i uppdrag alt efter samråd mednaturvårdsverket, industriverket, vatten- 1978/79:213 49 fallsverkel och berörda länsstyrelser lämna regeringen enöversiktlig redogörelse för konsekvenserna från markanvändningssynpunkt av atlbygga ell 800 kV-nät för eldistribution. Frågor rörande kraftledningarsbehandling i fysisk planering las också upp i arbetet med en ny plan- ochbyggnadslagstiftning. Som framgår av regeringens proposition angåenderiktlinjer för energipoliliken övervägs inom även behovel aven översyn av lagen (1902:71 s 1) innefattande vissa beslämmelser om elektriskaanläggningar (ändrad senast 1977:441). Genom de ålgärder som enligt vadjag nu har sagt har vidtagits eller planeras lorde man uppnå en sådan starkarekoppling mellan den fysiska planläggningen och beslul om sträckningen avkraftledningar som vid flera tilllallen har efleriysl. Kommuner, länsstyrelser ochcentrala myndigheter har i viss utsträckning behandlat gruv- och läktfrågor iyttrandena över planeringsskedet. Några kommuner har redovisat inmutnings- ochulmålsområden i kommunöversikter och markdisposilionsplaner. Kommuner medalunskiffer-förekomster har endasl i några fall uppmärksammat dessa iplaneringsarbetet. Planering sker i flera kommuner för alt klarlägga varforlsalt läklverk-samhet avseende sand, grus och sten kan komma till stånd. Flera länsstyrelser och centrala myndigheteransei" att det behövs etl bättre underiagsmalerial belräffande malm- ochmineraltillgångar inför det fortsatia planeringsarbetet. Önskemål om all i ökadutslräckning få del av prospekleringsresultal framförs av bl. a.länsstyrelserna i och . Några länsstyrelserframhåller behovet av en bättre kännedom om tillgångarna på och en merlångsiktig hushållning med grus-, sand- och slenförekomster. Fleralänsstyrelser saml och planverket anser atl gruvlagstiftningenbör ses över. Även industriverket framför synpunkter på lagstiftningen inomgruv- och mineralområdet. I den rapport om hushållning medmark och vatten som f. n. utarbetas kommer bl. a. atl redovisas etlplaneringsunderlag belräffande och . f.n. inom mineralpolitiska utredningen (I 1974:02), i anslutning lilldel pågående arbetet med plan- och byggnadslagstiftningen och i särskildordning inom regeringens kansli. Naturvårdskommitién (Jo 1970:28)har i betänkandet (SOU 1979: 14) Naturvård och läktverksamhet redovisat förslagsom syftar till alt förstärka de medel som samhällel behöver för alt i frågorom läktverksamhet åstadkomma en långsiktig resurshushållning. Det har visal sig att det främsl isamband med undersökning och utvinning av mineralråvaror utanför detraditionella gruvbrylningsområdena kan råda osäkerhet i kommuner ochlänsstyrelser om hur ärenden enligt gruvlagen och minerallagen handläggs.Förslag lill förbättrat informationsutbyte vid handläggning av gruvlagsärendenhar av planverket i samråd med industriverket, ochriksantikvarieämbetet lagts fram 4 1978/79. i rapporten informationsutbyte vidhandläggningen av gruvlagsärenden (statens planverk. Meddelande om fysiskplanering. Dnr R 1356/ 77). Förslag i rapporten som har bedömts vara avbetydelse i det arbete med föreskrifter, råd och anvisningar som ankommer påstatens planverk har överlämnats lill planverket. Vissa andra förslag irapporten bereds vidare inom . Förslagen i industriverkelsalunskifferutredning (Fysisk riksplanering, underlagsmaterial nr 1978)övervägs f. n. inom . Vissa förslag i ulredningen kommer atlbehandlas i den rapport om hushållning med mark och som f. n. utarbetas. 2.3.9 De fem särskilda redovisningsområdena Regeringen föreskrev i samband med sina ställningstagandentill arbelel under programskedet all berörda länsstyrelser skulle lämna ensärskild redogörelse lill regeringen för resultatet av planeringen för femområden där markanvändningsfrågorna bedömdes vara särskilt komplicerade. Deaktuella områdena framgår av fig. 11. En närmare redogörelse för planeringsarbetetför dessa områden lämnas i bilaga I. Jag kommer i det följande att för de femområdena i korthet redovisa utfallet av planeringsarbetet och hur jag ser påbehovel av ytterligare ställningstaganden lill markanvändningen under denärmaste åren. 1 sitt beslut angåendeprogram för fullföljande av riktlinjer för den fysiska riksplaneringen iGöteborgs och län föreskrev regeringen enligt bestämmelserna i atl del för Hogdalsnäsei i skall finnas engeneralplan som syftar till alt möjliggöra elt allsidigt utnyttjande avområdet för rekreationsändamål. Enligt regeringens beslul skall planen bygga påförutsättningarna atl tillverkning av oljeutvinningsplattformar kommer att skei Kålviksområdet under viss lid, alt återslällningsåtgärder skall kunna vidtasinom detla område när tillverkningen har upphört, att inget nyll område fördjuphamnskrävande verksamhel får tas i anspråk så länge verksamhelen vid Kålvikpågår och all området vid skall reserveras för naturvård ochfritidsändamål. Vidare föreskrevs att skall samråda med kommunenom lämpliga former för all bl. a. reglera verksamhelen vid Kålvik. Länsslyrelsenskall vidare i anslutning lill sin redovisning av arbetet under planeringsskedetlämna en särskild redogörelse till regeringen för planeringen på Hogdalsnäsei. Vid sin behandling av prop. 1975/76: 1 anfördecivilutskotiel (CU 1975/76: 1, rskr 1975/76:45) atl planeringen i syfte attklariägga förutsättningarna för tillverkning av oljeutvinningsplattformar böromfatta området fr. o. m. t. o. m. Kålvik. Enligt utskottets meninginnebär en Prop.1978/79:213 51 sådanutvidgning inte alt den fysiska riksplaneringens intentioner för obrutnakustområden omintetgörs. Utskottet utgår slutligen från atl en planering förifrågavarande verksamhel inte medför alt etl område får las i anspråk förrändel visals alt det föreligger behov därav. beslöt i enlighel medutskottet. Med anledning av vad anfört föreskrevregeringen med ändring av sitt lidigare fattade beslut att den generalplan somupprätias för Hogdalsnäsei bl.a. skall syfta till att upprätthålla en sådanplanberedskap all man kan välja mellan alternativa lösningar inom området fr.o.m. t.o.m. Kålvik om samtidig tillverkning i djupvatlenläge avflera oljeutvinningsplattformar aktualiseras. Under den fysiska riksplaneringens planeringsskedehar genomfört etl omfatlande planeringsarbete förHogdalsnäsei, se fig. 12. Enligt finns del inget att invända isak mol de planer som kommunen har upprättat. påpekar emellertidatl det är otillfredsställande alt kommunens ställningslagande tillmarkanvändningen redovisas i flera olika, delvis motstridiga dokument. Denplanberedskap för tillverkning av oljeutvinningsplattformar som regeringen harbegärt är enligt väl uppfylld. Länsslyrelsen delar kommunensuppfattning att ett dockläge för oljeutvinningsplattformar bör kunna anläggasi som ersältning för dockläget i .