prop · G20395 · 1978-12-31 00:00:00 — För att minska nettobelastningen på statsbudgeten föreslogutredningen att ytterligare två allmänna statsbidrag skulle slopas, nämligendels det särskilda bidraget om 122 milj, kr. som infördes som enkompensation för beslut om den ändrade finansieringen avskatteomläggningen detta år, dels det generella stafliga bidraget tiU kommuneroch landstingskommuner som uppgick tiU 720 milj. kr. Utredningenförordar att denna kvittning av ett stort antal penningströmmar mellan statenoch kommunsektorn genomförs så snart det anses samhällsekonomiskt möjligt. Vadgäller effekterna för enskilda kommuner och landstingskommuner gör KEU 76 denbedömningen att ingen torde förlora på omläggningen om den genomförs efter år1979. För huvuddelen av kommunerna och landstingskommunerna bör den föreslagnakvittningen i stället ge betydande merintäkter. RemissinstansernatUlstyrker över lag KEU:s förslag. Positiva är RRV, ochsamtliga länsstyrelser som yttrar sig över förslaget. Prop.1978/79: 95 83 tingskommuner som yttrar sig i frågan samt det dominerandeantalet kommuner tillstyrker också omläggningen. Sex kommuner anför att förslagetför deras del innebär minskade inkomster. Ett par kommuner instämmer i attbeskatiade förmåner bör räknas in i det kommunala skatteunderlaget men anserinte att detta bör kopplas till slopandet av vissa allmännakompensationsbidrag. RRV menar däremot att utbytet av penningströmmarna börske så att staten inte förlorar på omläggningen. En mellanskillnad bör enligtRRV kunna regleras genom andra statsbidrag som kommuner och landstingskommunerfår. och understryker att det fåranses rikfigt att den kommunalskatt som påförs de beskattade förmånerna ocksåtillförs kommuner och landstingskommuner. Remissinstanserna framhåller liksom KEU 76 att nuvaranderegler har betydande nackdelar. Framför allt är de administrativt betungandemen dessutom har kommunerna inte någon reell möjlighet att kontrolleraskatteunderlaget. Omläggningen skulle innebära betydande förenklingar. Fleraremissinstanser, däribland , anser alt den förenkladeberäkningen bör genomföras . Även jag delar utredningens uppfattning att det ärangeläget att förenkla reglerna för beräkning av det kommunalaskatteunderlaget. Emellertid är förutsättningarna för KEU;s förslag nu delvisandra. Det särskilda bidraget på 122 milj. kr, och det generella bidraget somår uppgick till 720 milj. kr, har för ersatts av ett särskiltbidrag med viss skatteuljämnande effekt. Som jag har nämnt kommerdetta särskilda bidrag till största delen att avräknas mot kostnaderna förskatteutjämningsreformen. En sådan avräkning ter sig naturlig mot bakgrund avatt det särskUda bidraget har en viss skatteuljämnande effekt. De justeringarav KEU:s förslag som jag har föreslagit innebär att samtliga kommuner ochlandstingskommuner som ingår i skatteutjämningen kommer fr. o. m. atttillförsäkras en skattekraft som är minst en procentenhet högre än denskattekraft som garanteras i form av ordinarie skatleutjämningsbidragoch särskilt bidrag. Resterande del av bidraget skall, som jag också har nämnt,balansera effekien på statsbudgeten av att kommunernas ersättning till statenför bidragsförskotten slopas. En avräkning av det särskilda bidraget för motkostnaderna för en förenklad skatteunderlagsberäkning är mot dennabakgrund inte aktuell. Härmed kommer statens nettokostnader för den förenkladeskatteunderlagsberäkningen att bli betydligt större än i KEU:s kalkyler. Enligtnu aktuella beräkningar kommer kostnaderna för staten för att slopa de tvåskattebortfallsbidragen och att tUlföra kommuner ochlandstingskommuner skatteunderlaget från de beskattade förmånerna att uppgåtill ca 2 300 milj. kr. om förändringen genomförs . kommerkostnaderna att ha ökat till ca 1978/79: 95 84 3800 milj. kr. I rådande statsfinansiella läge är det inte möjligt att vid sidanav mitt förslag om betydligt ökade bidrag via skatteutjämningssystemet fr. o.m. tillföra kommuner och landstingskommuner ytterligare 23miljarder kr. Idetta läge måste man välja att uppskjuta reformen eller attförsöka finna någon annan balanserande post än de som KEU 76 har kunnat pröva.Man får emellertid räkna med att ett uppskov snarare ökar än minskarsvårighetema eftersom skUlnaden mellan det skatteunderlag som avser beskattadeförmåner och det skatteunderlag kommuner och landstingskommuner tillförs viaskattebortfallsbidraget samt kompensationen reform växer för varjeår. Ätt en kvittning mellan dessa skatteunderlag innebär en successivt växandeöverföring från staten till kommunsektorn är oundvikligt, men det avgörande problemetligger i den kraffiga statsfinansiella engångspåfrestningen just vidövergången. Genom en samordning med de reformer i inkomstbeskattningen som jagkommer att föreslå regeringen senare denna dag är det dock enligt min meningmöjligt att här finna en tUlfredsställande lösning. Principen för dennalösning är att grundavdraget vid den kommunala inkomsttaxeringen ökas samtidigtsom den av staten finansierade särskilda skattereduktionen minskas. Härigenomminskar det kommunala skatteunderlaget, medan statens skatteinkomster ökar. Omskattereduk-fionen minskas med ett blopp som motsvarar värdet av det ökade kommunalagrundavdraget vid den för riket genomsnittliga utdebiteringen, uppnår man inomramen för ett oförändrat totalt inkomstskatteuttag en överföring frånkommunsektorn till staten. Den sammanlagda statliga och kommunala skattenförblir i princip opåverkad också för de enskilda skattskyldiga, medavvikelser om maximalt ca . som beror på utdebiteringsskUlnader kommunernaoch landstingskommunerna emellan. Därvid gäller alt det blir en sänkning fördem som har en utdebitering över genomsnittet och en höjning för dem därutdebiteringen är lägre än genomsnitfligt. De närmare detaljerna idessa ändringar, liksom de åtgärder som bör vidtas i fråga om den statligataxeringen, redovisar jag denna dag i samband med de övrigainkomstskattereformema. Här begränsar jag mig till att redogöra förkonsekvenserna för det kommunala skatteunderlagets utveckling. Mitt förslaginnebär i detta avseende att grundavdraget vid den kommunala taxeringen ökasfrån . Kommunema och landstingskommunerna tUlförssamtidigt skatteunderlaget från de beskattade förmånerna, medanskattebortfallsbidraget och kompensationen skattereform avskaffas.Det kommunala skatteunderlaget kommer därefter att utgöras av de totalabeskattningsbara inkomsterna enligt de nya reglerna, utan avdrag eller andratillägg än som följer av skatteutjämningssystemet. Prop.1978/79: 95 85 Den beräknade förändringen av kommunernas skatteunderlagvid en omläggning i enlighet med det förslag jag har redogjort för vid senastkända taxering och framåt framgår av följande uppställning. Skatteunderlagets förändring enligt förslaget för samtligakommuner vid taxeringar (milj,kr.) 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1, Taxeringsutfallmed nuvarande regler 211742 233 950 255 494 276245 298 582 322 608 348 384 2, Beskattadeförmåner 13 630 16 534 17 798 19 202 20 752 22 079 23 493 reform 7 131 8 639 9 788 10 683 11450 12146 12 780 4, Underlag förskattebortfallsbidrag 1 630 858 405 160 50 12 1 5, "Eget"skatteunderlag enl, nuvarande regler (l-2-|-3-f4) 206 873 226 913 247 889 267 886 289 330 312 687 337 672 (8 119) (8 310) (8 430) 8505 8 580 8 655 8 730 7, "Eget"skatteunderlag enl. förslaget (16) (203 623) (225 640) 247 064 267 740 290 002 313 953 339 654 8, Ändringgenom förslaget (75) (-3 250) (-1 273) (- 825) -146 -1-672 -1-1266 -t-1 982 9, Procentuelländring (-1,57) (-0,56) (-0,33) -0,05 -hO,23 -h0,40 -fO,59 Första gången nya bestämmelser om grundavdrag ochskattereduktion kan tillämpas blir vid taxering, som avser inkomståret1980, Som framgår av uppställningen beräknas det föreslagna utbytet gå jämnt utdetta år, så att skatteunderlaget för kommunsektorn blir praktiskt taget exaktlika stort enligt de nya reglerna som enligt de nu gällande. Därefter medförutvecklingen ett successivt växande tillskott för kommunkollektivet, eftersomden införda avdragsposten i form av höjt grundavdrag växer endast mycketlångsamt. Om nya regler för det kommunala skatteunderlaget börjartillämpas vid taxering påverkas kommunernas och landstingskommunernasinkomster fr. o, m, . Förändringen i överföringen från staten gentemotdagens system blir dock helt obetydlig detta år. Sedan sker en successiv ökningoch reformen kan beräknas innebära en merkostnad för staten om ca 1000 milj, kr. i form av ökade utbetalningar av kommunalskattemedel och densekundära effekten av att skatteutjämningsbidragen ökar när den genomsnittligaskattekraften stiger. I sammanhanget vill jag erinra om att KEU 76 föreslår attden nya skatteunderlagsberäkningen skall tillämpas endast ifråga om förskotten av kommunalskattemedel. Syftet med denna avvikelse från degängse reglerna är att undvika den dubbla effekt som normalt följer efter en skatteunderlagsförändring. I KEU:s förslag skulleöverföringen till kommunsektorn bli stor redan från bör- 1978/79: 95 86 en speciallösning är angelägen för att minska belastningen påstatsbudgeten. Eftersom förändringen genom mitt förslag blir så liten de förstaåren bortfaller detta motiv och normala regler bör kunna tillämpas frånbörjan. Vad jag har sagtgäller förslagets verkningar för kommunkollektivet som helhet. Dågarantinivåerna i skatteutjämningssystemet är uttryckta i procent avmedelskattekraften kommer emellertid effekten för det stora flertalet kommuneroch landstingskommuner att bli exakt densammma. För dessa kommer förslaget attge i stort sett oförändrade inkomster och därefter en successivtväxande fördel jämfört med dagens regler. Endast för det begränsade antalkommuner och landstingskommuner som även efter utbyggnaden av skatteutjämningenstår utanför detta system kan étt annat resultat uppstå. Avvikelsen kan gåsåväl i positiv som negativ riktning, dvs. förslaget kan vid övergången i endel fall ge upphov till en viss ökning och i andra fall en viss minskning avskatteinkomsterna jämfört med nuvarande regler. Förändringarna blir dock isamtliga fall små. I ett enda fall pekar beräkningarna på enskatteunderlagsminskning vid taxering som överstiger och iytterligare sex fall på en minskning . Tre kommuner skulle fåen ökning av skatteunderlaget med och i övrigt skulle ändringama ipositiv eller negativ riktning understiga . Eftersom det här genomgående ärfråga om kommuner eller landstingskommuner med hög egen skattekraft anser jagatt de mindre avvikelser i negativ riktning som således kan uppstå i ettbegränsat antal fall inte bör få hindra en reform som allmänt sett får ansesönskvärd. Jag vill också betona att utvecklingen för alla kommuner ochlandstingskommuner blir positiv, dvs. att skatteinkomsterna i varje fall efternågra år blir större än enligt nuvarande regler. Sammanfattningsvisföreslår jag alltså att kommuner och landstingskommuner med början vid 1981års taxering tillförs det skatteunderlag från beskattade förmåner där skatteni dag i sin helhet tillfaller staten. Med verkan från samma tidpunkt skallskattebortfallsbidraget års skattereform och kompensationsbidragetför skattereform upphöra. höjs grundavdraget vid denkommunala inkomsttaxeringen från , till . De förslag tilllagändringar, som aktualiseras av den av mig här förordade förenklingen av detkommunala skatteunderlaget m, m., kommer jag att redovisa senare denna dag isamband med förslag om vissa ändringar i inkomstbeskattningen m. m. KEU76 framhåUer att syftet med den nuvarande staisbidragsgivningen till kommuneroch landstingskommuner i första hand är att 1978/79: 95 87 ge ett allmänt finansiellt stöd utjämna skillnader i servicenivå och utdebiteringsbehov stimulera utbyggnaden ay viss service ge stöd av konjunktur- och arbetsmarknadspolitiskaskäl, fall syftet med staisbidragsgivningen är att ge ett allmänt finansielltstöd finns det enligt KEU 76 inte skäl att bevara nuvarande system med en radspecieUa statsbidrag tUl kommuner och landstingskommuner. Detta allmänna syftekan likaväl nås genom allmänna statsbidrag, KEU 76 finner inte heller att despeciella bidragen i någon större utsträckning leder till en utjämning avskUlnader i servicenivå och skattesats. I detta avseende ärskatteutjämningssystemet klart att föredra. Utredningen förordar därför attett antal speciella statsbidrag avvecklas och de medel som frigörs bör enligtförslaget föras över till skatteutjämningssystemet. Omdäremot syftet är att stimulera utbyggnaden ay vissa kommunala tjänster elleratt stödja kommunerna och landstingskommunerna som ett led i konjunktur- ocharbetsmarknadspolitiken, anser KEU 76 att det finns skäl för en fortsättspecialdestinerad statsbidragsgivning, I sin genomgång av de speciellabidragen finner utredningen därutöver att vissa ytterligare skäl föreligger föratt bibehålla en del av de nuvarande bidragen. KEU76 konstaterar att det normalt inte bör komma i fråga att införa nya specieUastatsbidrag liksom inte heller att räkna upp de nuvarande speciella bidragenutöver vad en följsamhet tiU pris- och volymutvecklingen kräver. Utredningenframhåller att restriktivitet med statsbidrag av stimulanskaraktär är enförutsättning för att en dämpning av den kommunala utgiftsexpansionen skallkomma till stånd. Förbättringar av skatteutjämningen prioriteras av KEU 76framför nya eller höjda speciella bidrag. Ettstort antal remissinstanser anser att KEU:s förslag att slopa vissa specieUastatsbidrag och i stället tillföra kommunerna och landstingskommunerna medel imer generella former är ett steg i rätt riktning. RRV framhåller att detstatliga stödet i första hand bör utgå som ett allmänt skatteutjämningsbidrag.RRV finner att många bidrag är förenade med höga administrationskostnader försåväl utbetalande statliga myndigheter som för kommuner ochlandstingskommuner. Många statsbidragsbestämmelser innebär enligt RRV enineffektiv resursanvändning och onödig statlig detaljreglering av kommuner ochlandstingskommuner. RRV anser att man utöver KEU:s förslag bör överväga attslopa ytterligare sex bidrag. Även statskontoret anser att utredningen bordeha gått längre på den inslagna vägen och föreslagit avskaffande av ytterligarestatsbidrag och förenklingar i ytterligare ett antal fall. Socialstyrelsenmenar att ett generellt skatteutjämningsbidrag som tar hänsyn fill Prop.1978/79: 95 88 socialafaktorer är att föredra både i jämförelse med specialdestinerade bidrag ochallmänna bidrag som baseras på kommunernas nettokostnader för den socialaverksamheten. Landstingsförbundetanför att de specialdestinerade bidragen till landstingskommunerna i huvudsakhar rensats bort med undantag för avtalsbidragen och vissa skolbidrag.Förbundet tillstyrker förslaget med hänsyn till att bidragsbeloppen är relativtsmå och att administrationen blir enklare. biträderockså KEU:s förslag. Om intäktsbortfallet för kommunerna i undantagsfall vållarproblem anser förbundet i likhet med KEU 76 att kompensation bör ges i form avextra skatteutjämningsbidrag. /SR delar KEU:sprincipiella syn att antalet specieUa bidrag bör minska men finner detnödvändigt att staten även ger direkta bidrag i syfte attstimulera och trygga utbyggnaden av viktiga serviceområden. Denna senaresynpunkt delas av flera remissinstanser, bl. a. ochhandikapporganisationerna. Jag kan för egen delinstämma i de grundläggande principer för staisbidragsgivningen till kommuneroch landstingskommuner som KEU 76 och det stora flertalet remissinstanserförordar. En successiv förskjutning av tyngdpunkten i staisbidragsgivningenbör ske. Skatteutjämningsbidraget bör därvid svara för en ökad andel på despeciella statsbidragens bekostnad. KEU:s förslag att slopa ett antalspeciella statsbidrag och överföra de frigjorda medlen tillskatteutjämningssystemet finner jag således av många skäl vara värt attbiträda. För det första ser jag ensådan utveckling som ett naturligt led i prioriteringen av en förbättradskatteutjämning. De kraftiga förstärkningar av skatteutjämningssystemet som jagi det föregående har förordat bör därför till en mindre del finansieras genomatt ett antal speciella statsbidrag avvecklas. För det andra delar jag denuppfattningen som bl. a. utredningen och RRV redovisar, nämligen att enminskning av antalet speciella bidrag bör leda till att den omfattandeadministration som staisbidragsgivningen totalt sett medför kan reduceras.Regeringen förbereder f, n. en särskild proposition om skall behandla förslagtill att minska den statliga byråkratin. Jag anser att ett slopande av vissaspecialdestinerade statsbidrag är ett verksamt sätt att minska byråkrati ochkrångel såväl för staten som för kommuner och landstingskommuner. För dettredje vill jag peka på att många av de speciella statsbidragen är förenademed en detaljerad reglering av den bidragsberättade verksamheten. Jag harredan tidigare (avsnitt 2.1) särskilt betonat att översynen av statsbidragenoch avvecklingen av vissa specialdestinerade bidrag är ett viktigt led iarbetet med att minska statskontrollen och den statliga detaljregleringen. Jagerinrade där också om att statskontrollkommittén ser över de specialdestineradebidragen för att åstadkomma förenklingar och ta bort onödigadetaljföreskrifter. 1978/79: 95 89 Enförskjutning i staisbidragsgivningen från specialdesfinerade bidrag tillskatteutjämningsbidrag bör också som KEU 76 konstaterar leda till att ansvaretför prioriteringar mellan olika kommunala verksamheter i ökad grad kommer attåvila de kommunala beslutsinstanserna. De speciella bidragen har en styrandeeffekt i detta avseende som också kan innebära risk för snedvridande effekter.Vissa kommunala verksamheter med statligt stöd kan ges företräde framför andralika angelägna uppgifter som inte är statsbidragsberättigade. En minskadspecialdestinerad bidragsgivning bör därmed öka förutsättningarna för att denkommunala servicen anpassas till lokala förhållanden och prioriteringar. Enligtbåde utredningen och många remissinstanser finns det emeUertid anledning attäven i fortsättningen stimulera utbyggnaden av angelägen verksamhetvia specialdestinerade bidrag. Jag delar denna uppfattning. Statsmakterna måsteha möjlighet att ge bidrag till viss verksamhet, exempelvis den kommunalabarnomsorgen, i de fall mycket starka skäl att stimulera utbyggnaden avverksamheten bedöms föreligga. Jag vill dock liksom utredningen betona att storrestriktivitet bör iakttas i fråga om bidrag av stimulanskaraktär. Flera skälkan anföras för detta. Jag har i det föregående (avsnitt 2.2) uttalat att denkommunala verksamhetens volymutveckling måste dämpas. En alltför omfattandebidragsgivning av stimulansskäl är inte förenlig med detta synsätt. Vidare utgörstimulansbidragen som jag har nämnt instrument för att påverka dekommunala prioriteringarna, vilket innebär att de bör utnyttjas medförsiktighet och endast när de allmänna skälen härför är mycket starka. KEU76 föreslår att stimulansbidragen omprövas regelbundet, t. ex, vart femte år.Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utanerinran. Även jag delar denna uppfattning, eftersom bidragens stimulerandeeffekt kan beräknas avta när verksamheten har byggts ut och övergått till attvara en permanent del i kommunernas och landstingskommunernas utbud av service.Det är svårt att fastställa bestämda regler för omprövningen avstimulansbidragen. Det bör ankomma på regeringen att i budgetarbetetgöra en sådan prövning. Somexempel på bidrag som bör omprövas och då överföras tillskatteutjämningssystemet nämner utredningen bl. a, bidragen till socialhemhjälp och färdtjänst. Bidragen kan enligt KEU 76 av stimulansskäl behövavara kvar ytterligare . Eftersom vissa kommuner kommer att ligga utanförskatteutjämningen även i fortsättningen skulle dessa kommuner också gå miste omdet statliga stödet om ifrågavarande bidrag skulle avvecklas. Chefen försocialdepartementet uttalar i prop. 1978/79: 100 (bil, 8 s, 65) att detfortfarande flnns skäl att bibehåUa en bidragsgivning till dessa verksamheter.Bidragen bör dock omprövas med vissa mellanrum. 1978/79: 95 90 allmänna debatten förs då och då fram förslag om att införa allmännadriftbidrag till vissa kommunala verksamheter, t, ex, socialvården. Jag delarhelt de synpunkter som bl. a KEU 76 och anför. Enbidragsgivning via skatteutjämningssystemet är klart att föredra framförallmänna driftbidrag till vissa sektorer. Dels möjliggör skatteutjämningsbidragenen angelägen utjämning mellan kommunerna resp, landstingskommunerna, delsundviker man de svårigheter att på lämpligt sätt avgränsa kostnaderna för denbidragsberättigade verksamheten som skulle uppstå med allmänna sektorbidrag. Denkraftiga förbättring av skatteutjämningssystemet som jag har förordatkombinerat med en avveckling av vissa speciella statsbidrag kommernaturligtvis att leda till en viss omfördelning av det stafliga stödet mellanenskilda kommuner och landstingskommuner. Huvuddelen av kommunerna får ett ökatstöd, men vissa kommuner, främst kommuner utanför skatteutjämningssystemet, kankomma att förlora på omläggningen. KEU 76 föreslår att avvecklingen avstatsbidragen skaU kunna beaktas vid prövningen av extraskatteutjämningsbidrag. Även flera remissinstanser, bl. a. , betonar detta. Jag har i det föregående (avsnitt 2.7) uttalatatt också jag finner detta vara lämpligt. Vid prövningen av extraskatteutjämningsbidrag till en kommun bör hänsyn således kunna tas lilleffekterna av att vissa speciella bidrag slopas. Jaghar tidigare redovisat min syn på prioriteringen mellan olika statligaåtgärder som innebär överföring av ökade resurser till kommuner ochlandstingskommuner. Liksom utredningen finner jag att ökade bidrag i förstahand bör ges via skatteutjämningssystemet och inte i form av nya ellerförstärkta specialdestinerade bidrag. Nya speciella bidrag till kommuner ochlandstingskommuner bör således enligt min mening införas endast iundantagsfall. Jag övergår nu till att redovisa mina ställningstaganden tillvUka specieUa bidrag som bör upphöra. Utredningenhar granskat ett femtiotal av de nuvarande drygt 60 speciella bidragen tiUkommuner och landsfingskommuner. KEU 76 förordar att nio bidrag slopas heltoch delar av ytterligare sex bidrag upphör. Därmed skulle speciella bidragtill ett sammanlagt belopp av 240 milj. kr. i 1977/budgeterade värdenavvecklas. Debidrag som enligt KEU 76 helt kan slopas är bidragen till borgerlig medling,ferievistelse för barn, familjerådgivning, anordnande av institutioner förpsykiskt utvecklingsstörda (vårdhem/elevhem), kommunernas skattekontroll,bostäder för lärare inom det obligatoriska skolväsendet, inrättande av elevheminom del allmänna skolväsendet samt undervisningsmateriel inom gymnasieskolan. Utredningenföreslår att följande bidrag delvis upphör, nämligen bidragen tillskyddsympning (ersättning för engångsmateriel), ersättning till kommunerna förutbetald socialhjälp till icke svenska medborgare. 1978/79: 95 91 svenska och finska zigenare samt renskötande samer,administration av de kommunala nykterhetsnämnderna, anläggningsstöd tillidrotten (exkl. riksanläggningar) och åtgärder för fritidsbåtstrafiken, ersättningför skogsbrandsläckning och katastrofbränder samt beredskap(planrevision). Vidare föreslog KEU 76 att bidraget till semesterhemskulle upphöra. Detta bidrag har avvecklats fr. o. m, (prop.1977/78: 100 bU. 8, SoU 1977/78: 25, rskr 1977/78: 188), Jag delar i huvudsak KEU:s uppfattning och de skäl somutredningen anför för att t. v. bibehålla huvuddelen av de granskade bidragen.Jag finner det emellertid niotiverat att gå något längre än KEU 76 och förordaratt ytterligare ett antal bidrag slopas, I några fall kan jag däremot intebiträda KEU:s förslag till avveckling. Vidare förordar jag vjssa modifieringari de avgränsningar KEU 76 gör i fråga om bidrag som delvis bör upphöra. Debedömningar jag nu kommer att redovisa har gjorts i samråd med berördastatsråd. Lagändringar, anslagsfrågor m. m. i samband med ett slopande avbidragen behandlas i resp. statsråds anföranden. I det följande kommenterarjag de avvikelser i förhåUande tiU KEU:s förslag som enligt min mening bör göras.