prop · G203205 · 1978-12-31 00:00:00 — Förbundel ser positivt på alla ålgärder som kan förenkla ochförbilliga renhållningsservicen för såväl kommunerna som den enskildefastighetsägaren. Förbundet vill dock undersiryka att detta inte får ske påbekostnad av ambitioner all skapa en god lolalmiljö inom speciellt tätbebyggdafritidsområden. anser att inle minst del förhållandevis storaantal fall av be-lalningsvägran när det gäller renhållningsavgifter som förs lilldomstol tyder på atl nuvarande lagsliftning på områdei och del sätl på vilketdenna lillämpas i viss mån kommit all strida mot en utbredd rätlsuppfatlning.Mot bakgrund härav tillstyrker hovrätten ålgärder som syftar till en ren-hållningsorganisalionsom är mer flexibel och bällre tillgodoser medborgarnas behov och önskemål. framhåller att del torde råda en allmän enighelom atl nuvarande renhållningslagstiftning har haft en klart positiv effekt belräffandeden allmänna nedskräpningssiluationen även om åtskilligt återstår atl uträtta.Särskilt i kommuner med stor fritidsbebyggelse har denna effekl varit mycketpåtaglig. Det är enligl förbundet en utbredd 1978/79:205 41 uppfattning alt de negativa reaklioner mol renhållningslagensom var tämligen vanliga numera väsentligt tonats ned. Ellskäl härtill torde vara all en mera behovsanpassad tillämpning möjliggjortsgenom den revision av lagsiiftningen som irädde i kraft den I januari 1975.Förbundet framhåller att denna lagändring avsevärt förbättrat kommunernasmöjligheter att organisera avfallshämtningen på etl mer nyanserat och behovsan-passaisäll. Lagsiiftningen innebär dock alltjämt en detaljreglering som kommunernaanser helt övertlödig och som i vissa fall inte ger dem den handlingsfrihet somär en förutsättning för fullt rationella lösningar. Även RiksjÖrhundet Jörallmän hälsovård har betonat att nuvarande renhållningslag medförl avsevärdaförbättringar i den yllre miljön. kommun ullalar alt en översyn av gällanderenhållningslagstiftning är angelägen. En sådan översyn bör bl.a. varainriktad på alt vidga möjligheterna för den enskilde fastighetsägaren att självla hand om sill avfall då detta kan ske på etl från miljösynpunkt och sanitär synpunkltillfredsställande sätt. Det bör emellertid i detta sammanhang framhållas attde förändringar i gällande lagstiftning, som infördes , medfört attmöjligheten för kommunen all anpassa avfallshämlningen lill den enskildesbehov avsevärt ökal. Härigenom har också de negativa reaktionerna mol denkommunala renhållningen minskal betydligt. Elt slort anlal remissinslanser ifrågasätter behovet ochlämpligheten av så långtgående förändringar i renhållningslagstiftningen somkommittén föreslagit. bland vilka märkssocialstyrelsen, och JO avstyrker uttryckligen allbetänkandet i sin nuvarande utformning läggs lill grund för en ny renhållningslagsliftning. ullalar alt nuvaranderenhållningslagstiftning nu synes börja fungera tillfredsställande om manbortser från alt kommunerna inte alllid begagnar lagens möjligheter lill ensmidig anpassning till lokala förhållanden. Verket anser atl utgångspunkten förkommilléns arbeie all förenkla och minska detaljreglering avrenhållningsfrågorna är positiv. Del finns dock uppenbar risk för all kommitlénsförslag kommer all påverka renhållningsorganisationens ekonomiska ramar påsådant säll att den i prakliken inte uppfyller flertalet medborgares behov ochönskemål. Vad gäller kommilléns påstående att långväga sopiransporler i glesbygdenulgör ett onödigt slöseri med energi anser verkel alt detla påstående uppenbarligenär betingat av att kommillén inte haft den loiala renhållningssitua-lionen klarför sig. i anser, i likhel med vadlänets kommuner i infordrade yttranden angett som sin uppfattning, allnuvarande renhåll-ningsorganisation i slorl selt bör bibehållas. Genom enanpassning av renhållningslagstiftningen i vissa avseenden skulle, enligtlänsstyrelsens mening, den eftersträvade förenklingen och minskadedetaljregleringen av renhållningen kunna uppnås ulan alt i någon störteomfattning förändra förutsätlningarna för den av kommunerna uppbyggda och nuväl fungerande renhållningsorganisationen. Liknande åsikter har framförts av iÖstergötlands län. Länsslyrelsen uppger atl sedan de försia årens våg avbesvärsärenden passerat och de formella frågorna i de flesta stycken klariagls,samt en del ändringar vidtagits i lagsiiftningen, synes nu förhållandena ha någolstabiliserats. Kommunerna, i vart fall i , synes lill störstadelen ha funnit lämpliga former för renhållningen vilka tillgodoser de flestafastighetsägares önskemål. Anlalel besvärsärenden på länsslyrelsen har ocksåminskat Prop.1978/79:205 42 Det får fortfarande ansesföreligga ett behov av alt se över renhållningsbeslämmelserna. Mot bakgrund avvad ovan angivits kan dock någol behov av en mer radikal ändring av beslämmelsernainte anses finnas. Kvarstående ölägenheter och otympligheler bör lämpligenmotverkas genom ändringar i de befintliga reglerna i riktning mol ännu störrevalfrihet för kommunerna och siörre generositet mot enskilda i dispensfrågor.Svenska Renhållningsverks-Föreningen är i princip av samma mening. anser att kommunernasprincipiella skyldighet att hämta hushållens avfall är välmotiverad och bör bestä.Föreningen har dock förslåelse för den kritik som framförts av fastighetsägarevilka i många fall kunnat la hand om sill avfall, främst det komposlerbara, påett lillfredsställande sätt men som ändå tvingats anlita kommunens ijänsler. Möjlighelerall inom ramen för nuvarande lagstiftning göra undantag frånhämtningsskyldigheten är liten. En utvidgning av dispensmöj-lighelerna ärdärför önskvärd. LO anser att förslagel kan få konsekvenser för hela denkommunala renhållningsverksamhelen som byggts upp och som ofrånkomligen harresulterat i en renare yttre miljö i kanske främst fritidsområdena. Om mångafastighetsägare anmäler enskild avfallshantering försvåras givetvis elt rationelltutnyttjande av dagens renhållningsorganisalion. Kommunerna har i en del fallredan utvecklat en flexibel renhällningsorganisalion, men med uiredningensförslag finns risk all i stället för atl utveckla, slå sönder organisationen.LO förmodar vidare alt samma sopmängd kan komma atl koncentreras lill färrebehållare som hittillsvarande ansvar för den egna sophanteringenåsidosätts. Risken för en försämrad arbetsrailjö för renhållningsarbelarna ärsåledes uppenbar. Några remissinslanser har framfört kritik mol kommitténsarbetsmetodik. menar all renhållningskoraraittén alltförensidigt lagil fasta på och utgått från de klagomål som förekommit frånenskilda fastighetsägare mot del kommunala renhållningsmonopolet. En närmareanalys av hur omfattande missnöjet med tillämpningen av lagstiftningen ärskulle ha varit värdefull. De utan varje tvivel miljömässiga och hygieniskavinster som uppnåtts genom nuvarande renhållningslag och renhållningskungörelsehar nästan helt förbigåtts. Delta är ytterligt beklagligt, eftersom de klagomålsom förekommit enligl styrelsens mening visserligen givils slor uppmärksamhetmen torde vara relativt få med lanke på reformens slora omfaltning. Kommillénhar i vissa delaljavsnill inte utrett frågeställningar, vilka enligt direktivenskulle utredas, och i vissa avsnitt gått betydligt längre än vad som anvisatsi direktiven. 1 betänkandet redovisas på ell flertal ställen anlaganden ochpåståenden, vilkas riktighet med fog kan starkl ifrågasättas. Samma omdömemåste tyvärr följa på de slulsalser som i belänkandet dras på dessa gjordaantaganden och påståenden. betänkande visar enliglsocialstyrelsens mening så allvarliga brisler alt det inte gärna kan läggas tillgrund för en lagstiftning pä del sätt ulredningen föreslår. genomförande avrenhållningskommilténs förslag skulle tveklöst leda till en rad negaiivaomgivningshygieniska konsekvenser, vilka inle lill fullo beaktats eller t. o. m.förbiselts i förslaget. i län anför alt det i betänkandetpåtalas alt det förekommii kritik mol den nuvarande utformningen avrenhållningen. Utredningen har dock inle närmare klargjort vad kriliken avseiloch i vilken utsträckning den varit befogad. borde ha varil engrundläggande förutsättning för alt bedöma om del är påkallat atl ändranuvarande bestäm- 1978/79:205 , 43 Dessulom borde ulredningen ha beaktat denkartläggning av hur lagstiftningen tillämpats i kommunerna, som utredningenenligt direktiven ulförl. Såvitt framgår av belänkandet har utredningen intelagt någon bedömning av karlläggningen till grund för utredningens fortsatta arbeie.I avsaknad av dessa grundläggande uppgifter är det svårt atl ta ställning till förslagel.Troligen hade förslagel fått en annan ulformning om ulredningen skaffat deltaunderlag. Liknande synpunkler har även framförts av och kommun. Kommunernas ansvar för renhållningen Kommitténs förslag atl kommunerna själva skall få avgörahur renhållningen skall organiseras utan att i någon fråga behöva begäradispens från länsslyrelsen lillslyrks eller lämnas ulan erinran av elt slorlantal remissinstanser. anser att den föreslagna ordningen synes ledatill en förenkling av regelsystemet. ullalar atlkommunerna otvivelaktigt har de bästa möjlighelerna all lokall avgöra hurrenhållningen skall organiseras och inom vilka områden möjlighet lill befrielsefrån hämtning finns. Liknande synpunkler har framförts av Ao/ii/zmc/i/iere/. Verkelmenar all en överflyttning av dispensrätl lill kommunerna kan anlasleda lill bättre anpassning lill de lokala behoven men all kommittén i övrigtinte påvisat någol behov av utvidgade dispensmöjligheler. Varken utredningensredovisning av förhållandena i tre kommuner eller erfarenhelergenom kontakter med allmänhelen visar alt dis-pensmöjligheierna är förbegränsade. Kvarvarande problem måste därför antas bero på alt inle allakommuner har utnyttjat gällande bestämmelser fullt ut för alt anpassahämtningen till behoven. i ansluter sig tillutredningens strä-vani att i ökad utsträckning överföra prövnings- och lillsynsuppgiflervad gäller renhållningsfrågor lill den kommunala nivån. bör dock inle skeså atl tidigare principer avseende miljövård m. m. åsidosätts. En effektivarerenhållning och minskad byråkrati borde i försia hand åstadkommas genom auhälsovårdsnämnderna finge överta ytterligare prövnings- och till-synisuppgifteroch genom ökad anpassning av hämtningslaxor osv. i har inle någol all erinra molatt kommunerna själva får ansvara för hur renhållningen skall organiseras.Kommunerna bör dock vid dispensprövning vara tvungna all beakta vissa allmännariktlinjer. Dessa riktlinjer bör fastställas av central myndighet i form avallmänna råd lill hälsovårdsnämnderna. Genom atl ge kommunerna hela ansvaret för planeringen avrenhållningen synes enligt kommun ett starkl önskemål ha tillgodosetis.Örebro kommun anser all den enda ändring som del funnits behov av är all gekommunerna större möjligheler atl själva bestämraa omfaltningen av sophämtningen.Liknande uppfattningar har framförts av ett slorl antal kommuner. utlalar dock atl kommittén inle itillräcklig utsträckning tagit hänsyn lill kommunernas behov av alt själva taansvar för den kommunala renhållningen. Förbundel anser alt elt smidigt sätl atlkomma till rätta med kvarvarande problem är all fullfölja den hittillsvarandeutvecklingen mol ökad bestämmanderätt på detta område. Prop.1978/79:205 44 makterna bör alltså ge kommunerna vidgade möjligheter attavgöra såväl renhållningens omfattning som dess genomförande. Med den kunskap och erfarenhet som kommunerna förvärvatunder senare är angående renhflllningsverksamheiens olika sidor är kommunernanumera utan tvekan den part som är bäst skickad alt svara för den lämpligasteavvägningen. Kommittén synes inte tillräckligt ha beaktat de inlressen. somkommunerna kan ha i delta sammanhang. De förutsätts ju allmänt ha det ytterstaansvarel för renhållning i naturen. Enligt slyrelsen bör en revision avlagstiftningen nu leda till ett mera fullständigt överlåtande pä kommunerna avansvaret för inte blott verksamhetens prakliska genomförande ulan även för altden får en omfaiining och utformning som är rimlig från såväl allmän hälso- ochmiljövårdssynpunkt som med hänsyn till den enskildes möjligheler alt medverka ipraktiska lösningar av olika slag. Renl lagtekniskt kan en sådan reform baseraspå all i lagsiiftningen upptas en grundläggande bestämmelse om skyldighet förkommunerna alt upprätta en renhållningsplan som skall tillgodose skäliga hälso-och miljövårdskrav. Planen skall beslulas av fullmäktige. Av en sådan planskall framgå vilka områden som skall omfattas av renhållningsverksamheloch hur denna i stora drag skall fullgöras. Planen bör upprällas i samråd med grupper ochsammanslutningar som företräder olika kategorier av fastighetsägare och nyttjanderättshavare.Det bör också övervägas om en sådan plan skall utställas för atl ge envarkommuninvånare möjlighet att framföra synpunkler. Planen skall självfallelrevideras och komplelleras vid ändrade förhållanden. I lagen kan också föreskrivasall skälig hänsyn skall tas till den enskildes möjligheter att återvinnaavfall eller eljest medverka vid hanteringen i syfte alt sänka kostnaderna.Fullmäktige bör få befogenhel att ange riktlinjer för såväl de formella sommateriella förutsättningarna för enskild hantering. Bestämmelser av direktbetydelse för miljön bör vara godkända av hälsovårdsnämnden. Begreppelrenhållningsplan är i och för sig ingen nyhet. Prakiiski laget alla kommunertorde ha preciserat sin faktiska renhållningsverksamhet i någonform av skriftligt dokument som vanligen kallas renhållningsplan. Det egentligtnya i bilden skulle då bli att renhållningsplan efter erforderlig revision lillföljd av planens nya ställning fastställs av fullmäktige och får rättslig valöri den meningen atl den blir avgörande för både kommunens och den enskildesömsesidiga förpliklelser pä delta område. Med här skisserad uppläggning kommerrenhållningsverksamhelen alt bli politiskt förankrad i komraunen. Enligtstyrelsen är delta enda sättet atl vinna beakiande för kommuninvånarnas samladeintresse alt få lill stånd ändamålsenliga lösningar. En så mångfaselteradverksamhet som renhållning med ålskilliga inslag av övergripande krav kan inte överiämnastill vare sig central detaljreglering eller den enskildes fria bedömning. Länsslyrelsen i ultalar vissa betänklighetermot förslagel att en kommun skall kunna dispensera sig frånhämtningsskyldigheter inom ett vissl område. Enligt skulle enkommun kunna frigöra sig från renhållningsplikten inom stora delar av sillområde. Detla skulle i sin lur tvinga de fastighetsinnehavare vilka önskarbibehålla renhållningsservicen all överklaga hos länsslyrelsen. Föratt om raöjligtundvika en sådan effekl bör frågan penetreras ytteriigare och närmareföreskrifter meddelas under vilka förutsättningar befrielse kan äga mm. Enligtlänsslyrelsen i Västerbollens län är del tveksamt om kommunerna bör få befriasig från hämlningsskyldigheten inom vissl område. Risk kan finnas alt andra synpunklerän de hälsovårdsnämnden har atl bestrida blir avgörande om etl visst områdeskall undantas från kommunalt renhållningsansvar. Prop.1978/79:205 45 De flesta remissinstanser - med enstaka undanlag - ställersig avvisande till kommilléns förslag alt fastighetsinnehavare i glesbygd(utanför ren-hållningsiälort) i vid utsträckning själva skall kunna bestämma ivad mån de önskar kommunens renhållningsservice. Av dessa är många starkt kritiskaoch etl slort anlal förordar i stället etl förprövningsförfarande. är positiv till förslagel och menar atlell anmälningsförfarande som kommittén föreslagit ur byråkralisynpunkl är atlföredra framför det system med förprövning som ocksä diskuteras i betänkandet.Anmälningsförfarandet blir l.ex. sannolikt mindre formbundet och därigenomsnabbare och enklare. Utredningen tillstyrker därför förslagel i denna del. kammarrätten i , och villaägareförbundär tveksamma till förslaget i denna del. JO anser all den föreslagna ordningen för hantering avavfall utanför renhållningslälorterna i hög grad tillmötesgår den kritik somriktats mol gällande ordning. Det synes dock kunna sättas i fråga om förslageti tillräcklig mån beaktar behöriga miljö- och hälsovårdsiniressen. Kammarrätten i anför att kommitléns vällovligaförsök atl förenkla del nuvarande syslemet genom all införa etl enkeltanmälningsförfarande kan befaras medföra en viss försämring av miljövårdssiiualio-nenulanför renhållningslälorterna. Frestelsen att sända in en anmälan för allslippa avgifter blir stor. Särskilt belräffande personer som endast bor korttid på en plals, l.ex. de som bor i fritidshus, finns risk för missbruk. Det ärinle lätt alt uppspåra den som lägger sitt avfall i en skogsbacke eller t. ex.i soppåsar och alt mot dem använda de medel som lagen ger molmissbruk. KammaiTätien förordar - om del av ulredningen använda systemet i övriglskall användas - atl anmälningsförfarandel endasi skall gälla för dem som ärfast bosalla på fastigheter utanför renhållnings-tätort. Del förenklade syslemetbör inle gälla för fritidshus. För dem bör någon form av dispensförfarande lillämpas.Grunden till della kammarrättens ståndpunklslagande är alt den som hela årelbor på sin fastighet normalt kan förväntas ha större ansvar för sin omgivningän den som endast tillfälligt vislas där. Kammarrätten beklagar all man inlenärmare undersökte möjlighelerna alt göra etl enklare och effektivare syslempå grundval av nuvarande ordning. dispensförfarande innebär - rälltillämpat - en mera verksam och knappast mera byråkratisk lösning av problemelän den av kommittén förordade. RRV delar kommilléns uppfattning att etlanmälningsförfarande kan leda lill en betydande administrativ förenkling. Som etlalternativ lill elt anmälningsförfarande diskuterar kommittén också etl syslemmed förprövning. Enligt RRV torde även ett sådant system leda tilladministrativa förenklingar. Förprövning synes också innebära vissaytterligare fördelar. Med ell sådani system ökar t. ex. kommunernas möjlighelerall i elt lidigt skede föra ut råd och anvisningar om hur faslighelsinnehavarnasavfallshantering skall ordnas. Mol bakgrund av de problem som kan uppslå förtillsynsmyndigheterna alt i efterhand korrigera en mindre tillfredsställandeavfallshantering måste, enligl RRV, denna fördel bedömas vara väsenllig. Ellsystem med förprövning synes därigenom också ställa mer begränsade krav på lillsynsinsatserän ett syslem med anmälningsförfarande. Slutligen lorde elt förprövningssysieminnebära all de problem som sammanhänger med begreppel renhållningstälortundviks. Mot bakgrund av vad sora nu Prop.1978/79:205 46 sagts anser RRV alt ell syslem med förprövning börövervägas närmare som ett alternativ till anmälningsplikt. anser alt förslagetotvivelaktigt tillgodoser önskemålen om en enkel och smidig lillämpning. Moldelta mäsle slällas kraven på tillfredsställande sanitära och miljömässiga förhållanden,Ulredningen anvisar här en möjlighet till efterkontroll genom hälsovårdsnämnd.Del kan ifrågasällas om detta är en tillräckligt effektiv spärr. Man kan befaraalt kontrollen med tanke på kommunernas stora arbetsbelastning inle kan utövasi någon större omfattning. Mol bakgrund av det anförda släller sig förbundel någottveksamt till atl hell slopa möjlighelerna för kommunerna atl ingripa iförväg. Kommunen bör kunna anvisa vilka metoder som kan godlagas föromhändertagande av avfallet saml vilka typer av anläggningar som godkänts förolika typer av avfall och bebyggelse. En möjlighet lill kontroll av missbrukfinns om de fastighetsägare ulanför renhållningslätorl som själva önskar tahand om komposlerbart avfall i samråd med sin anmälan kortfattat redovisar hurman ordnat för avfallets hantering. Man får i princip samma lösning som nuföreslås beträffande icke komposlerbart avfall (7 § andra slyckel ilagförslaget) och belräffande undanlag från hämtningsskyldighet inom renhållningslätorl(3 S försia styckel förslaget lill förordningen). Därmed skapas elt underlagför kommunens bedömning. Presumtionen bör vara all tillstånd ges, vilket bör framgåav författningstexten. För atl undvika byråkratisering och formalism vid tillståndsgivningbör den fastighetsägare, som inle inom efter ansökan fått besked omatt ansökan avslagils eller bör kompletteras, kunna ulgå från alt han ärbefriad från häratningsskyldigheten. Flertalet remissinstanser släller sig avvisande till anmälningsförfarandel. menar atl elt genomförande av kommitténsförslag tveklöst skulle leda till en rad negaiiva omgivningshygieniskakonsekvenser. Slyrelsen anför vidare atl med all sannolikhet kommer inle enbartlantbrukare ulan även fritidsstugägare och permanentboende, som inte kunnaterhålla undanlag från det kommunala monopolet, all lacka nej lill den kommunalarenhållningsservicen. Här bör också erinras om det komplicerade förfaringssättsora föreslås. Den enskilde skall i sin framställning såväl anmäla all hansjälv avser alt omhänderta komposlerbart hushållsavfall som meddela att hanavser alt forsla ej komposlerbart avfall till plals kommunen anvisar. För atlmeddelandet skall kunna godtas måste del tydligen ske i samband med anmälan.Säkerligen blir det svårt för den enskilde faslighetsinnehavaren all rällförslå delta förfaringssätt. befarar all de ökade möjlighelerna för fastighetsinnehavarealt själva köra sitt icke komposlerbara avfall kan leda till ökad nedskräpningi naturen och ökal missbruk av mer näriiggande sopbehållare vid rastplatser o.d.Svenska finner förslagel oroväckande eftersom det kanleda till en betydande ökning av nedskräpningen och en felaktigavfallshantering med sanitära problem som följd. Myndigheternas rådgivanderoll reduceras. 1 stället kommer korrigeringar i efterhand alt bli nödvändiga. Liknande synpunkter framförs av länsslyrelserna iGävleborgs, , och och många kommuner. i Södermanlunds län framhåller all delföreslagna systemet torde komma all medföra icke önskvärda konsekvensersärskilt för icke planlagd fritidsbebyggelse som inte las in i renhållningslätorl.På sä- Prop.1978/79:205 47 dan fastighet skall man således få komposlera matavfall,latrin och avloppsslam och härjämte fä rält att från fastigheten forsla borticke komposlerbart avfall lill anvisad plats. Enligt mening kannågra garantier inle skapas för alt bortforslingen verkligen äger rum elleralt den inte sker till annan plals än den kommunala mottagningsplalsen. Somtidigare framhållits går utvecklingen inom renhållningen mot sloramiljöriktiga regionala avfallsbehandlingsanläggningar isiällel för de lidigareofta miljö-slörande avfallsupplagen. Enligt mening är det interimligt att tro atl enskilda fastighetsinnehavare kommer atl transportera siltavfall lill en regional behandlingsanläggning. Ett sådant transportsystemskulle dessulom harmoniera illa med dagens energitänkande. i föreslår att om eltanmälningsförfarande kommer atl lagfästas bör lagtexten få en visskomplettering. Det bör utsägas alt den behandling av avfall det är fråga omskall ske inom egen fastighet och på ett ur sanitär och miljömässig synpunkt lillfredsställandesätl. Det synes vidare oklart, som länsslyrelsen tolkar lagförslaget 7 §, huruvidaen fastighetsinnehavare som gör anmälan skall kunna överlämna för kommunaltomhändertagande någon del av det komposlerbara avfallet. Om man således inte ärberedd all själv omhänderta slam från sin reningsbrunn, vikel man endast i begränsalanlal fall kan anlas ha möjligheler lill, synes förslagel inte heller geförutsättningar för en fastighetsinnehavare atl genom anmälan befria sig frånkommunal renhållning avseende annal avfall. är positivi inställt lill ett utvidgatutnyttjande av syslemel med avfallsconlainer. befarardock all avstånden lill dessa platser för conlaineruppställning kan bli förstora för flertalet berörda avfallsgivare med därav följande risk för ökadnedskräpning i naturen. har negativa erfarenheter avcontainer. De har förorsakat sanitära problem och för att fungera måste defortlöpande bevakas. har också dåliga erfarenheler av containersy-sierael.Koraraunen anser alt det vore olyckligt om denna form av sophämtning fårytterligare spridning.