prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — Enbart det förhållandetalt ett bolag har bestämmande inflytande över ett annat bolag innebär inte allbolagsledningen i moderbolaget är all betrakta som gärningsman beträffandehandlingar som företas inom dotterbolaget. Någon form av medhjälpsansvar ärofrånkomligt. Utredningen har valt alt särskilt kriminalisera den medverkan lillförbjudna åtgärder eller investeringsbeslut som företas av den juridiskapersonen och som en följd därav uttryckligen undantagit anstiftan och medhjälpfrån ansvarsområdet i dessa situationer. Med hänsyn lill alt brottsbalkensmedverkansregler inrymmer åtskilligt handlande som kan te sig föga straffvärtmed hänsyn till de syften som uppbär sanktionerna och till att den krets avpersoner, som kunde drabbas av medverkansansvar, i annat fall skulle blialltför vidsträckt, tillstyrker jag uiredningens förslag i nu berört hänseende. 1 delta sammanhang vill jag dock framnälla att vad somavses med det av utredningen använda ullryckel medverkan inte har utvecklats påannal sätt än all det straffrättsliga medverkansbegreppei i 23 kap. 4 §brottsbalken angetts sakna relevans för tolkningen. Det bör underlagstiftningsärendets fortsatta handläggning närmare utvecklas vari skillnadenavses skola bestå. Enbart en hänvisning till den kommande rättstillämpningenkan ej anses tillfyllest. I lagen har uttryckligen fastslagits att även underiåtenhetskall vara ansvarsgrundande. Förslaget i denna del torde visseriigen ligga ilinje med de regler som utbildats inom specialstraffrätten när det gäller brottsom förövats av företrädare för juridiska personer. Den allmänna plikt alt ledaoch övervaka verksamheten, som följer av ledamotskapet i företagsledningen, hari praxis ansetts medföra viss skyldighet för ledamoten att på eget initiativ 1978/79:196 143 granskaoch övervaka förvaltningen för alt förvissa sig om all den äger rum på ettlagenligt sätt. I vart fall lordeenslyrelseledamol vara skyldig alt ingripa lillförhindrande av lagöverträdelser så snart han filt anledning lill misstanke om oegentligheli företaget. När del gäller koncernförhållanden förhåller det sig emellertid pådel sätt att bestämmelser som reglerar under vilka förutsättningar och ivilken omfattning moderbolag har räll all ulöva sill bestämmande inflytande saknasi svensk rätt. Det enda lagrum i aktiebolagslagen, som direkt avserkommunikationen mellan moderbolag och dotterbolag, synes vara bestämmelsen i 8kap. 7 § om upplysningsplikt i koncernförhållanden. Aktiebolagslagen synesnärmast utgå från att moderbolaget ger instruktioner till dotterbolagetsförvaltningsorgan genom att såsom aktieägare på dotterbolagets bolagsstämmagenomdriva beslut, som senare skall verkställas av styrelsen och verkställandedirektören. I vart fall finns inte någon i lag fastslagen rätt förmoderbolagets ledning att ge order direkl till dotterbolagets styrelse ellerverkställande direktör (se t. ex. : Koncernrätlsliga problem s.99 och där gjorda hänvisningar). 1 den föreslagna lagen har emellertidförutsatts, att ett moderbolags ledning med förbigående av bolagsstämman börkunna ge dotterföretagets ledning anvisningar även om en åtlydnad av dessaskulle leda lill direkt ofördelaktiga konsekvenser för företaget. En sådanförutsättning är inte invändningsfri från civilräitslig synpunkt och i vartfall möter betänkligheter att grunda straffansvar med utgångspunkt i en sådanförutsättning. Med hänsyn härtill och vad ovan anförts beträffande lagstiftningsom tar sikte på förhållanden i främmande stat torde för undvikande avpassivitetsansvar knappast kunna krävas mera anan företrädarna fördel svenskaföretagel gör ett allvarligt menat försök all så långt de faktiskaförhållandena del medger påverka utvecklingen i avsedd riktning. På grund häravföreligger enligt min mening så beaktansvärda svårigheter att i det enskilda fallelfastställa det erforderliga kausalsamman-hanget mellan underlåtenheten och denförbjudna åtgärden all det kan ifrågasättas om del är lämpligt att särskilt straflbeläggasådan medverkan som sker genom passivitet. I vissa extrema fall skulle detkanske kunna te sig slötande om underlåtenhet lämnas slraffri. För sådana falltorde dock den allmänna straffrättsliga princip vara tillämplig vilken innebär,alt underlåtenhet utan uttryckligt lagstöd i vissa kvalificerade falllikställs med positivt handlande. Utredningenhar framhållit att höga krav måste ställas på koncernledningen och t. o. m.uttalat att ansvaret närmast är strikt. Utredningen har förutsatt att grov oaktsamhetutan vidare föreligger i det fallet att koncernledningen försummar attupprätta den förutsatta investeringsplanen och otillåten investering idotterföretaget sker. Denna slutsats är enligt min mening förhastad. Här liksomi andra sammanhang måste den grundläggande straffrättsliga principupprätthållas som innebär all ansvar för underlåtenhet icke bör inträda medmindre styrkts att underlåtenheten varit kausal i förhållande till denförbjudna effeklen. Prop.1978/79:196 144 I2 och 3 §§ hur föreskrivits skyldighet för moderbolaget i svenskslyrd koncernmed dotterföretag i eller all uppräliainvesteringsplan för doilerförelaget saml lill regeringen redovisa hur verksamheteni dessa länder utvecklas. Förslaget i denna del är avsett att möjliggöra enaktiv kontroll av all lagen efterföljs och är från denna synpunkt värt bcukiande.Del bör dock understrykas, att moderbolaget självfallet är hänvisat till den rällalt erhålla upplysningar, som följer av den för dotlerförelagei gällande lagsiiftningenpå verksamhelsorten. Härav följer alt nu ifrågavarande föreskrifter ofta kanbli mer eller mindre verkningslösa. Vidkommande innehållet i 3 § vill jagvidare framhålla att det måste närmare preci.seras vad som idetia hänseendeåligger den juridiska personen eftersom till bestämmensen knuiits en strafTregel;uttrycket "andra sådana förhållanden som har betydelse för allkontrollera efterievnaden av denna lag" kan inte godtagas. Straffbestämmelsernavilka åierfinns i 4 § har konstruerats med sankiionslag som förebild.Jag har inte någon erinran mot de föreslagna sirafflatituderna och ansluter migsom framgår av det ovan sagda lill uiredningens förslag att medverkansreglernai skall undantagas från lagens tillämpingsområde. Del kan vidarekonstateras att lagens utformning ej heller medger all försök, förberedelseeller stämpling till brott beivras i detta sammanhang. Inle heller mot dettahar jag någon erinran. Vad avser paragrafens avfallning synes lokulionen"åtgärd som avses i 1 §" vara all föredraga framför det användauttrycket "brott mot 1 §", eftersom förfarandet blir brottsligt förstgenom kriminaliseringen i 4 §. Engrundläggande svaghet när det gäller nationell lagsliftning som avser förhållandeni annan stal är att tillämpningen sällan blir effektiv och att eliminerande motlagsliftningkan tillgripas i den andra staten. För svenskt vidkommande har sådanlagstiftning förekommit för tillgodoseende av svenska inlressen isjöfartsnäringen (lagen 1975:87 om förbud för redare all i vissl fall lämna uthandling som angår den svenska sjöfartsnäringen). I utredningen har ocksåframhållits att den principen måste respekteras alt dotterbolag i främmandestat är underkastat den nationella lagen och att svenska medborgare inte åläggsförpliklelser som strider mot främmande stats lagsliftning. Bestämmelserna idet framlagda förslaget gäller svensk juridisk person. Invändning altdotterbolag i sitt verksamhetsland är rättsligen förpliktat att vidtaga vissåtgärd och att ett handlande från det svenska företagets sida därför ter sigmeningslöst måste givetvis beaktas vid bedömandet huruvida brottsligtförfarande kan läggas det svenska bolagets ledning lill last. Göiahovrätt: Hovrätten finner det otillfredsställande att ge begreppet medverkanannan betydelse än det har i , särskilt som bestämmelserna skallvara straffsanklionerade. Lagregeln bör därför utformas på annal sätt. Vidarebör i motiven närmare preciseras vari de förbjudna gärningarna består.Beträffande utkrävande av straffansvar för brott mot 1 § Prop.1978/79:196 145 punkterna3) och 4) får antagas att betydande svårigheter kan förekomma alt bedöma i vadmån strafföar gärning föreligger. Särskilt vanskligt måste det vara all avgörai vilka fall koncernledningen genom underiåtenhet medverkat till t. ex. beslutom anskaffande av anläggningstillgångar. Förslaget innebär ej attdotterföretagets ledning hindras all av egna medel eller genom upplåning påsydafrikanska marknaden anskaffa anläggningstillgångar. Hur långtkoncernledningens ansvar i sådana fall sträcker sig förefaller oklart. Subjektivtkrävs för straffansvar enligt lagförslaget uppsåt eller grov oaktsamhet.Samtidigt anför utredningen att koncernledningen åläggs ett närmast striktansvar. Uppenbarligen måste av rättssäkerhetsskäl klariäggas hur långt aktsamhelskravetär avsett att utsträckas. Stockholmstingsrätt anser alt de straffrättsliga reglerna i utredningsförslaget bör gesen mera omsorgsfull utformning. vid : Under vanViga förhållanden omfatlaransvar för medhjälp och anstiftan icke underiåtenhet att handla (se härom vadsom anfördes av remissinslanser och departementschef i prop, 1971:77 s, 91 O änmindre postdeliktuella handlingar, såsom underiåtenhet att ingripa mol enperson efter det gärningen begåtts. En annan bedömning torde ifrågakomma endasti det fall att underiåtenheten är ett avbrott i en kontinueriig verksamheteller vid vårdslöshelsbrott där visst mått av aktivitel kan krävas för attförebygga att den förbjudna handlingen kommer till stånd. Detriktiga hade i detla läge varil all i lagtexten precisera det akiiva handlandesom kräves av vederbörande och till vars underiåtande straffsanktionen sedanknöls, Ulredningen har förfarit så i viss utsträckning genom aU föreskrivaskyldighet för moderföretaget i att upprätta s, k. investeringsplanför det sydafrikanska bolaget - vilken då med nödvändighet innehållerdirektivom aU icke anskaffa anläggningslillgångar utöver angivna ramar. Vad gäller underiåtenheti övrigt, menar sig utredningen ha kommit tillrätta därmed genom att dels ilagtexten intaga att medverkan kan ske "genom handling ellerunderlåtenhet" samt i motiven anmärka (s, 179) "att med medverkanavses i detta sammanhang en självständig gärning och alltså inte medverkan istrikt straffrättslig mening". Utredningentillägger all del straffrättsliga begreppet medverkan, vars närmare innebördhar utvecklats i rättstillämpningen, saknar relevans för tolkningen avförslagets bestämmelser härom, "Den närmare innebörden av begreppetmedverkan i denna paragraf får klarläggas i tillämpningen", slutarutredningen. Fakultetenmåste anmärka mot att utredningen vill ge ett i straffrätten vedertaget begreppsåsom medverkan en ny innebörd utan att närmare precisera denna i denföreslagna lagtexten. Del är en förkastlig lagstiftningsteknik alt låta vaga motivultalandenträda i stället för precisa strafföestäm-melser. Fakulteten accepterar att delstraffrättsliga begreppet medverkan i vissa sammanhang inte må vara eU adekvat uUryckför vad lagstiftaren vill- \0 1978/79. 1978/79:196 146 uppnåmed en särskild bestämmelse men då kräver såväl rätissäkerheten somkonstitutionella hänsyn alt dessa lagstiftarens avsikter kommer till uttryck ilagtexten och icke blott i några motivultalanden. Fakultetenmenar alltså allom icke bolagel redan förut, såsom ett led i sina vanliga rutiner,övervakar att dotterbolaget icke anskaffar visst slag av tillgångar, underiåtenheti delta hänseende icke rymmes inom del föreslagna slraffstadgandel och att, omsådan underlåtenhet skall bestraffas, deila bör komma lill uttryck i lagtexten.I än högre grad gäller detta underlåtenhet att avlägsna eller på annal sättbestraffa en ohörsam ledning för det sydafrikanska bolaget. Enligt1 § 4) är del medverkan "till beslul" i sydafrikanskt bolag omanskaffande av anläggningstillgångar som slrafföelägges. Om"beslutet" väl fattats i det sydafrikanska bolaget, skulle vaddärefter inträffar, såsom medverkan till själva anskaffningen, i sin egenskapav postdeliktuella handlingar vara tillåtet och slraffritt. Om däremotmedverkan till själva anskaffandet - vilket även kommer att inbegripa medverkanlill beslutet -skall kriminaliseras, bör detta uttryckligen anges i lagtexten. Strafföestämmelsernai 4 § överensstämmer med vad som upptagils i FN-lagen. Däremot avvikerförverkandebestämmelserna i 5 § från FN-lagens ulan att något skäl härför angeseller eljest kan upptäckas. Enligl den senare skall utbyte av brott sålundaförklaras förverkat om del ej är uppenbart obilligi, medan annat förverkandeblott om det är påkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skälföreligger. I det senare fallet är alltså presumtionen enligt förslaget denomvända. Förslaget bör här följa FN-lagen. Detskall också anmärkas alt uttrycket "egendom som varit föremål för brottenligt denna lag" synes kunna tillämpas endast i fall av överträdelse av I) och2) punkterna av 1 § medan vid medverkansbrott enligt punkt 3) och särskiltmedverkan till beslut enligt punkt 4) ingen egendom kan sägas ha varit föremålför brott enligt lagen, eftersom själva anskaffandet liksom beslutet därom-enligt den konstruktion utredningen valt - för förvärvaren är slraffri och rällsenligt. Internationellahandelskammarens svenska nationalkommitté hävdar att utredningens förslag ifråga om medverkansbegreppet ursvensk straffrällslig synvinkel avviker från vadsom gällerenligt svensk rättspraxis. Användandet av enhetliga begrepp med olikainnebörd i olika sammanhang kan - i så specialiserad lagstiftning somstrafflagstiftning - få till effekt att respekten för lagstiftning överhuvudtagetundergrävs. SI/SAF:Från svenska rättsliga utgångspunkter är det olämpligt att utforma enmedverkansregel i enlighet med förslaget. Det föreslagna straffbudet tar intesikte enbart på direkta handlingar eller aktiv medverkan av dem mol vilkabestämmelsen riktas. Därutöver kriminaliseras även att genom"underlåtenhet medverka" lill de sydafrikanska bolagens anskaffningav anläggningstillgångar. I motiven (s. 171) uttalas all även passivitet från 1978/79:196 147 koncernledningens sida bör kunna grunda straffansvar.Utredningen framhåller all en koncernledning - med vissa undantag - kan hindraförbjudna investeringsåtgärder saml fortsätter: Underiåter den all göra det bör straffansvar inträda.Skulle man i en svenskslyrd koncern ha tillsatt en styrelse i dotterföretagetsom inte känner sig bunden av den svenska sydafrikalagstiftningen, börkoncernledningen aktivt verka föratt styrelsen fåren annan sammansättning.Försummar man det och leder förhållandel till att dotterföretaget vidtarförbjudna investeringsåtgärder, får koncernledningen anses ha medverkat tillåtgärderna och straffansvar för ledningen kan inträda. I specialmotiveringen sägs vidare (s. 179): Här skall endast poängteras alt med medverkan avses idelta sammanhang en självständig gärning och alltså inte medverkan i striktstraffrättslig mening. Det straffrättsliga begreppet medverkan, som anges i 23kap. 4 § som främjande av straffbargärning "med råd ellerdåd" och vars närmare innebörd har utvecklats i rättstillämpningen, saknarrelevans för tolkningen av punkterna 3 och 4 i förevarande paragraf Den närmareinnebörden av begreppet medverkan i denna paragraf får klarläggas itillämpningen. Förslaget innebär att lagstiftaren skulle å ena sidan ilagtext använda ett medverkansbegrepp som i andra lagar och rättspraxis givitsen viss innebörd och å andra sidan i motiven ta avstånd från begreppelsvedertagna innebörd och överlämna åt tillämpningen att klarlägga begreppetsnya, förden speciella lagen avvikande innebörd. Sådant måste medföra inte bararättsosäkerhet utan också att medborgarnas respekt för lagstiftaren i allmänhetminskar. föreslår inte någon lagstadgad rält lillersättning för föriuster med anledning av ett investeringsförbud. Stockholmstingsrätt, juridiska fakulteisnämnden vid universiiei, ochSkånes handelskamtnare. SI/SAF, och anser att en lagstadgad ersättningsrätt bör införas. anser all i anslutning tillprövning av lagförslaget bör pröva ersättningsfrågan och, om lagstiftning sker,anvisa medel för kompensation av skadelidande enligl riktlinjer som riksdagenkan antaga såsom anslagsvillkor. vid universitet:Fakulteten finner det över huvud betänkligt att lagstiftningen utslräckes altomfatta även bolag där annat än svenska minoritetsintressen förekommer,eftersomman ålägger den Prop.1978/79:196 148 ledande svenska aktieägargruppen eller bolagsledningen allhandla bolaget eller de övriga aktieägarna till skada. Så länge åtgärdernaendast drabbar svenska aktieägare kan de möjligen motiveras med att deföretages i ett gemensamt nationellt intresse. Även i del fallel drabbar dockåtgärderna folkgemenskapen så ojämnt, att en mera positiv inställning lillersättningsfrågan borde kunna tagas än vad som redovisas i belänkandet (s.176). Under alla förhållanden bör i förevarande sammanhang på ett mera entydigtsätl än ulredningen gjorl (jfr även s. 190) ståndpunkt lagas till huruvidaersättning skall utgå till företag som skadas av lagstiftningen. säger sig instämma i vad somframhållits av utredningens ordförande, nämligen att "det ter sigutmanande att av slatsfinansiella skäl låta några få enskilda bära bördan av enviss utrikespolitisk aktion, särskilt när denna har ett så starkt inslag avsolidaritet och moral som här är fallet". Handelskammaren menar att medelmåste anvisas för kompensation för de skador som företagen kommer att drabbasav om det ensidiga investeringsförbudet genomförs. En särskild ersättningsregelbör inläs i lagen. handelskammare: I ersättningsfrågan fårhandelskammaren med anknytning lill vad ovan anförts beträffande effekten påsvenska företags verksamhei i utlandet instämma i vad som framhållits avutredningens ordförande, nämligen alt "del ter sig utmanande att avstatsfinansiella skäl låta några få enskilda bära bördan av en vissutrikespolitisk aktion, särskilt när denna har ett så starkt inslag avsolidaritet och moral som här är fallel". Handelskammaren anser att del pålämpligt sätt måste söas för all kompensation utgår för de skador som företagenkommer alt drabbas av om det ensidiga invesieringsförbudel genomförs. SI/SAF: Vad beträffar de förluster som företagen kommeratt lida på grund av det ensidiga anskaffningsförbudet harSydafrikautredningens majoritet inte velat föreslå en lagfäst rätt till ersättning.Organisationerna ansluter sig lill den reservation i ämnet som ordföranden iutredningen, regeringsrådet framfört. Enligl vår mening ter delsig ytterligt utmanande att några få enskilda skall få bära bördan av enutrikespolitiskt betingad solidaritetsaktion. Enligt borde ianslutning till prövningen av lagförslag i ämnet överväga ersättningsfrågan,och om lagstiftning sker, anvisa medel för kompensation av skadelidande enligtriktlinjer som kan antaga såsom anslagsvillkor. Enligt vår mening ärdetta, bl. a. ur rättssäkerhetssynpunkt, inte tillräckligt. Om en lagstiftningöver huvud blir aktuell, bör en särskild rättsregel om ersättning tas upp ilagen. : Utredningsmajoritetenintar en kylig hållning till ersättning för minskning av värdet av tillgångarnai de sydafrikanska förelagen som blir följden av utredningsmajoritetensförslag. Den föredrar att skjuta över följderna av regeringens politik på dedrabbade företagen. Endast i de fall förelag på grund av lagen ominvesteringsförbud helt tvingas upphöra med sin verksamhet i. börman enligt Prop.1978/79:196 149 majoritetensuppfattning kunna tänka sig en diskreiionär ersättning efter särskilt beslut avstatsmakterna. Förbundetanser att full ersättning skall ulgå för varje förlust som blir följden av dennya lagen och som kan beläggas på ett lillfredsställande säll. : Beträffande de berörda svenska förelagens rätt lill ersättningför skador som kan vållas av den tänkta lagsiiftningen har ordföranden isydafrikautredningen regeringsrådet uttalat bl. "flesta fall ärdel frågan om företag som under lång lid varit verksamma iSydafrika utan några av de svenska statsmakterna uppställda hinder och sometablerats med kapital som ulförts i överensstämmelse med gällandeföreskrifter, dvs. verksamheten har ansetts förenlig med svenska intressen.Förutsatt all sambandet mellan skadan och det statliga ingreppet i förvärvsverksamhetenär klariagl är det svårt att på någon materiell grund avvisakompensationsanspråk. Ettintresse som i sammanhanget inie kan tilläggas någon väsentlig betydelse ärdelstatsfinansiella iniresset. Visserligen ärde värden som kan gå till spillogenom den valda formen för påtryckningar på i och för sig inteobetydliga men det ler sig utmanande att av slatsfinansiella skäl låta några fåenskilda bära bördan av en viss utrikespolitisk aktion, särskilt när denna harett så starkt inslag av solidaritet och moral som här är fallet. Rårstatsfinanserna inte med kompensation i fall då anspråken i och för sig erkännssom berättigade, bör lösningen vara att man avstår från aktionen"(sydafrikautredningens betänkande s. 188). instämmer ivad sålunda har uttalat. har tillagt att bör ianslutning till prövningen av lagförslag i ämnet överväga ersättningsfråganoch, om lagsliftning sker, anvisa medel för kompensation för skadelidandeenligt riktlinjer som kan antaga såsom anslagsvillkor. Bankföreningenanser all, likaväl eller hellre än alt ger sådana riktlinjer bör ensärskild ersällningsregel kunna upptas i den nya lagen. Till ersättningsfråganvill bankföreningen foga ytteriigare en kommentar: Det måste av flera skäl mötaoöverstigliga svårigheter att närmare beräkna omfattningen av de skador somberörda förelag och den svenska exporlen kan tillfogas av en lagstiftningutformad enligt förslaget. Detta är i sig starkt skäl all försöka nå det tänktasyftet på andra vägar. Prop.1978/79:196 150 Bilaga 4 Det remitterade förslaget Lagom förbud mot investeringar i och Svenskjuridisk person får inie 1. mol vederlag förvärva rörelse som drivs i Sydafrikueller eller del av sådan rörelse, 2. mol vederlag förvärva akiie eller andel i sydafrikanskldier namibiski förelag eller obligaiion eller annan för den allmänna omsäiiningenavsedd skuldförbindelse som sådani förelag uifärdal, gesådant företag tillskott av pengar eller annan egendom som är avsedd attanvändas i dess verksamhet, eller ställasäkerhet för sådant företags skulder med en löplid , 3. genomhandling eller underlåtenhet bidra lill au äigärd som anges i I eller 2 vidtas uv ulländskl doilerföreiug, .4. genom handling eller underlåtenhet bidra till anskaffning uv anläggningstillgångari sydafrikanskt eller namibiski dotterföretag. Meddotterföretag avses juridisk person belräffande vilken svensk juridisk persondirekt eller genom annan juridisk person på grund av aktie- eller andelsinnehaveller avtal haren bestämmande inflytande och en betydande andel i resultatet avverksamheten. Svenskjuridisk person som själv eller genom utländskt dolterföretag driver rörelse iSydafrika eller skall åriigen upprätta investeringsplan för dennarörelse med angivande av finansieringsmetoder. Svenskjuridisk person som själv eller genom ulländskl doilerförelag driver rörelse iSydafrika eller skall lill regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer redovisa hur verksamheten i dessa länder utvecklas.Redovisningen skall avse produktion, omsättning, anial ansiällda, föreiagnainvesteringar och andra sådana förhållanden som har betydelse för kontroll avefterlevnaden av denna lag. Regeringen bemyndigas all meddela närmareföreskrifter om sådan redovisning. Prop.1978/79:196 151 Regeringenkan för visst fall medge undantag från 1 §. Sådant undanlag flr dock endasiavse sådan svensk juridisk person, som vid ikraftträdandet av denna lag själveller genom utländskt dotterföretag driver rörelse i eller . Medgivandetfår avse viss investering eller investeringar i visst företag under ett år.Undantag får inle göra det möjligt för sökanden all ulvidga sin verksamhei iSydafrika eller . Medgivandeflr återkallas eller ändras om de uppgifter på vilka det grundats var orikliga.