prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — I Vänerredovisningen (slutrapport,) lämnar ledningsgruppen en sammanfattning av tillgängligtplaneringsunderiag saml riktlinjer för fortsatt planering vid Vänern.I rapporten redogörs för förutsättningar för olika verksamheter,bl.a. industri, rekreation och turism samt fritidsbebyggelse. Vidare redovisasvissa gemensamma utgångspunkter för framtida mark- och vattenanvändning.Rapporten avslutas med en redovisning 1978/79:213 Bilaga1 46 avförutsättningarna för etablering av sådan industri som behandlas i den fysiskariksplaneringen (s. k. FRP-industri) inom vissa avgränsade områden vid Vänern.För samtliga områden ges en översikt över bl. a. befintlig FRP-industri, hamn-och djupförhållanden, beredskap för ytterligare industri samt marktillgångar,transportsystem och eventuella konflikter med annan markanvändning. Två avdessa områden, nämligen och , saknar heltFRP-industri. , och kommuner föreslås reservera markför nyetablering av hamnberoende industri. Vänerredovisningens slutrapport hargodkänts av kommunfullmäktige i Vänerkommunerna. Bedömningarav genomfört planerings- och utredningsarbete I ett särskilt yttrande till regeringen den 13december 1978 över Vänerredovisningens slutrapport framhåller länsstyrelsernai , och alt Vänerplaneringen nu harfullföljts under samråd med främst länsstyrelserna. De synpunkter som tidigarehar framförts har i huvudsak beaktats. De riktlinjer för den fortsattakommunala planeringen som redovisas i rapporten bör i allt väsentligt kunnagodlas. Rapporten ger enligt länsstyrelserna tillsammans med Vänervattenkommitténsslutrapport möjligheter att utarbeta riktlinjer för . Försl närmarkdisposilionsplaner har upprättats och kommunöversiklerna omarbetats anserlänsstyrelsema atl man kan erhålla en översiktlig bild av avsedd markanvändningför . 1 den fortsatta planeringen anser länsstyrelsemaatl formerna för upplåtelse av fritidsbebyggelse bör ägnas ökad uppmärksamhetoch att eventuella konflikter mellan friluftsliv och fritidsbebyggelse börbeaktas. Mot bakgrund av fritidsfiskels omfattning bör behovel av skydd förvissa fiskarters lek- och uppväxtområden vägas in i den kommunala planeringen.Det är enligt länsstyrelserna väsentligt att kommunema i sina markanvändningsplanerredovisar preliminärt avgränsade bullerområden i anslutning till militäraövnings- och målområden samt flygbullerzoner och låg-flygningsstråk. Länsstyrelserna avser att i samverkan medkommunerna utarbeta förslag till säkerställande och markanvändning inom de förnaturvården mest intressanta områdena vid , främst inom de attraktivaskärgårdsområdena. Behovet av alt reglera skogsbruket är enligt länsstyrelsemaakut. Sådana ålgärder bör göras innan satsningar på turism och rekreation kommertill stånd. Skogsbrukets ekonomiska aspekter bör enligt länsstyrelsernaklarläggas i ett större sammanhang. Länsstyrelserna anser det angelägel atlsamordningen mellan fysisk planering och andra planeringsformer vidgas och gesfastare former på lokal, regional och central nivå. Prop.1978/79:213 Bilaga 1 47 innebäraalt förutsättningarna för planering snabbt förändras.Länsstyrelserna avser därför regelbundet se över materialet och ställa sammanaktuella lägesrapporter, förslagsvis i samband med redovisningen avlänsplaneringen och kommande redovisningar av den fysiska riksplaneringen. delar den i Vänerredovisningen'framförda uppfattningen att återhållsamhet bör iakttas med att tillåtaytterligare bebyggelse på skärgårdsöarna och att obebyggda öar helt börundantas från ny bebyggelse. Verket betonar vidare atl del är angeläget att deföreslagna utvecklingsområdena för friluftsliv och turism inte tas i anspråkför enskild fritidsbebyggelse. Även för bör enligt planverket enrestriktiv syn lillämpas beträffande fritidsbebyggelse. Naturvårdsverketpåpekar att en sammanfattande slutrapport från det femåriga forsknings-,undersöknings- och utredningsprojekt som har bedrivits om under ledningav Vänervaltenkommiltén kommer ,att läggas fram . I avvaktan påde förslag som kommer att redovisas i rapporten, framhåller verket att särskilduppmärksamhet bör ägnas åt att begränsa spridningen av giftiga ämnen ellerämnen med tendens att anrikas i näringskedjorna, atl åtgärder bör vidtas föralt säkra reproduktionen av lax och gös samt att avvägningar bör göras mellannaturskydds- och friluftslivsinlressen, främst inom det centrala skärgårdsområdet. anser i likhel med berördalänsstyrelser atl kulturminnesvården bör ägnas betydligt större uppmärksamheti del fortsatta planeringsarbetet. Från kulturhistorisk synpunkt är det enligtämbetet angeläget att bl. a. Vänersnäs i största möjliga utsträckning undantasfrån ytterligare exploatering för enskild fritidsbebyggelse. betonar betydelse försåväl yrkes- som fritidsfiske. Styrelsen konstaterar attföroreningssituationen successivt har förbättrats, men att kvicksilverbelastningenallQämt utgör ett svårt hot mol fisket. Nyetablering av miljöstörande industrisom påverkar vattenkvaliteten till men för fisket kan enligt fiskeristyrelseninte godtas. Fiskels intressen bör enligt styrelsen ägnas större uppmärksamheti det fortsatta planeringsarbetet. Åtgärder till skydd för viktigareproduklionsområden bör vidtas. Möjligheterna atl restaurera för fisketpotentiellt viktiga vattendrag bör enligt undersökas avlänsstyrelsema i samarbete med fiskenämndema. Styrelsen anser vidare atlyrkesfiskets markanspråk bör utredas och säkerställas i samarbele mellan resp.kommun och fiskenämnd. föreslår också att riktlinjerbeträffande fisket utarbetas för . 'Avser lägesrapporten . De centrala ämbetsverkens yttranden grundarsig på tillgängligt planeringsmaterial för . -Rapporten lades fram . Prop.1978/79:213 Bilaga 1 48 Länsstyrelserna i ,och anför att Vänerredovisningen visar atl den tyngreindustrins markanspråk bör kunna tillgodoses även med hänsyn lillbevarandeintressena. En mer helläckande studie av fömtsätlningama förvattenberoende, arealkrävande och/eller miljöpåverkande industri hade enligtlänsstyrelserna varit av stort inlresse. Transportfrågorna torde krävaytteriigare överväganden i den fortsalla planeringen. De tre redovisade reservområdenaför induslriutbyggnad bör enligt länsstyrelsema kunna tillgodose behovel underöverskådlig lid. Länsstyrelserna har dock inte kunnat la slutlig ställningtill markanvändningen inom dessa områden. Handlingsfriheten bör dockupprätthållas genom att områdena inordnas i de kommunalamarkanvändningsplanerna. Länsstyrelserna framhåller sjönskänslighet för anrikningsbara föroreningar. Föroreningsbilden bör enligtlänsstyrelserna utredas särskill vid etablering av större industri vid . Det material' som har presenteratsger enligt planverket inte tillräckligt underlag för en jämförelse mellan olikatänkbara lägen för miljöslörande och resurskrävande industri. Underförutsättning all bl.a. miljöförhållandena så medger, bör enligt planverketulbyggnad t. v. ske i anslutning till redan ianspråktagna områden, t.ex.Otterbäcken, som har belydande markreserver. Vid en eventuell lokalisering avmiljöstörande industri till bör enligt hänsyn tasframför allt till risken för långsiktiga negativa effekter på . Frågorom industrilokalisering till bör vidare bedömas mot bakgrund av enövergripande Vänerplanering som tar sin utgångspunkt bl. a. iVänervattenkommitténs slutrapport. Hänsyn bör därvid enligt naturvårdsverkettas till framtida användning som vattentäkt för betydande delar avVästsverige och till betydelse för insjöfisket och för naturskydds-och friluftslivsändamål. framhåller atl deresultat av nya sjömätningar som väntas föreligga kommer atl gemöjlighet till bättre underbyggda bedömningar än beträffandehamnlokaliseringar. Regeringens beslut med anledning av programskedet i denfysiska riksplaneringen Enligt regeringens beslut år 1975bör kommunerna i och län samarbeta med varandra ochsamråda bl.a. med länsstyrel- ' De centrala ämbetsverkens yttranden grundar sig påtillgängligt planeringsmaterial . Prop.1978/79:213 Bilaga 1 49 serna och lantbruksnämnderna i syfte atl utarbeta programför hushållning med jordbruksmarken. De två kommunalförbunden bör få eltbetydande ansvar för detta arbete. Jordbrukels intressen bör enligt beslutetges en vidare avgränsning än under programskedet. Studierna rörande jordbruketsintressen i förhållande lill tätorternas expansion bör sättas i samband med bl.a. överväganden rörande den begränsade tillgången inom länen på mark förfriluftsliv. Jordbruks- och skogsbruksfrågorna bör därför behandlas i ettsammanhang i regional skala. Programmet bör ge elt för hela gemensamtunderiag för alt långsiktigt tillgodose jordbruks-, skogsbruks-ochfriluflsintressena med beaktande av möjligheterna alt åstadkomma ändamålsenligatätortsbildningar. Nordvästra () och Sydvästra () har tagit framplaneringsunderlag åt medlemskommunerna (19 av 33 kommuner) samlsamrått med och bilrätt dessa i planeringsarbetet. I sydvästra harplaneringsunderlaget i huvudsak utgjorts av en regionplan sarntelt ulbyggnadsprogram . Befolkningsantagandena i dessa planer hardock reviderats. Nordvästra har presenterat enåkermarksgrade-ring i nordvästra (NSK, rapport 1975:3). I en särskildrapport (NSK, rapport 1975:4) redovisas markutnylQandet och tätortsutvecklingenår och för 65 tätorter i nordvästra . harvidare i Markhushållningsprogram i regionall perspektiv (NSK, rapport : 4)redovisat tätorlsutvecklingens långsikliga anspråk på jordbruksmark fram tillår 2000. Även skogsbrukets och friluftslivets intressen berörs kortfattat. I ensärskild promemoria redovisar förbundet en sammanfattning ochen jämförande studie av kommunernas förslag till jordbruksmarksprogram. underplaneringsarbetet samarbetat med varandra. Länsstyrelsema och andra berördaregionala myndigheter har på olika säll bistått kommunerna, främst genominformation, utarbetande av planeringsunderlag samt samråd. Samtliga kommuneri har utarbetat program för hushållning med jordbruksmarken. Endast etlfåtal kommuner har hunnit upprätta översiktliga planer för s. k. expansivatätorter. I har av kommunfullmäktige antagna områdesplaner redovisatsför Arlövs och Åkarps tätorter i Buriövs kommun och för Eslövs tätort i Eslövskommun. Länsstyrelserna i och län har i etl gemensamtyttrande redogjort för arbetet med program för hushållning med jordbruksmarken. I finns ca 452000 hajordbmksmark i klass 4-10 enligt lantbruksnämndernas gradering. Arealenskogsmark i bonitetsklass I och II uppgårtill ca 317000 ha. De sammanlagda anspråk på mark för tätortsutbyggnad 4 1978/79. 1978/79:213 Bilaga 1 framtill som redovisas i kommunemas jordbruksmarksprogram berör enligtlänsstyrelsernas uppskattning ca 2,av jordbruksmarken och 0,avskogsmarken. I nedanstående tabell redovisas länsstyrelsernas sammanställningav tätortsutbyggnaden under den senaste 15-årspe-rioden saml markbehoven förperioderna 1976-1980 och 1976-1990 enligt kommunernas markhushållningsprogram. Utbyggd areal under den senaste 15-års-perioden (-1976) ha 6850 (all ) 0 2600 (klass 4-10) 0 7900 (klass 4-10) 100 2 450 (all ) uppgift saknas 500 (klass 4-10) 750 (bonitetsklass 1-2) 1250 (klass 4-10) 1 850 (bonitetsklass 1-2) 9300 (all ) uppgift saknas 3 100 (klass 4-10) 750 9 150 (klass 4-10) 1950 Frågor som rör friluftsliv och skogsbruk harbehandlats av de inlerkommunala samarbetsorganen som finns för ,, Ro-meleåsen samt de nordöstskånska och sydvästskånskasjölandskapen. De båda länens naturvårdsplaner har möjliggjort en regionalbedömning av friluftslivets intressen. I kommunernas program för hushållningmed jordbruksmarken behandlas även friluftslivets intressen. Med vissaundantag redovisar programmen inga konflikter mellan bebyggelse ochfriluftslivels intressen. Nästan genomgående anges att friluftsliv kankombineras med de areella näringama ulan större konflikter. 1 några fallhänvisas till den s.k. hänsynsregeln i skogsvårdslagen, som särskilt kantillämpas inom skogsområden i västra och södra , där friluftslivetsintressen är betydande. Prop.1978/79:213 Bilagal 51 Länsstyrelserna i och länbetonar i sin gemensamma redovisning av arbetet med markhushållningsprogramför att den redovisade sammanställningen av kommunernas program inte utgöretl samlat markhushållningsprogram av det slag som antyddes i regeringsbeslutetöver programskedet. I det redovisade materialet har målsättningen belräffandebefolkningsfördelningen samt avvägningen mellan de areella näringarnasintressen och andra samhällsintressen utarbetats av varje kommun för sig.Materialet bör enligt länsstyrelserna uppfattas som en första etapp i arbetetmed att utarbeta ett markhushållningsprogram för . Kommunernasredovisning av markbehov för lätortsutbyggnad för innebärenligt den sammanställning som har gjorts av länsstyrelserna att 3 100 hajordbruksmark i klasserna 4-10 och 750 ha skogsmark i bonitelsklasserna 1-2 tasi anspråk. beräknas 9 150 ha jordbruksmark och 1 950ha skogsmark tas i anspråk. De redovisade markanspräken fram utgörca av jordbruksmarken och 0,av skogsmarken i . De antaganden om befolkningsutvecklingen som harlegal till grund för kommunernas beräkningar av markåtgången ger enligtlänsstyrelserna en befolkning i på ca 1 125000 personer . Enschablonmässig framskrivning till denna lidpunki av länsstyrelsernas riktvärdeni länsplanering 1974 1985 ger ca 1 027000 personer.Enligt länsstyrelsemas beräkning motsvarar denna folkmängsskillnad på ca 100000personer ungefär en tredjedel av det redovisade markbehovel fram . Länsstyrelserna anser alt omfattningen av deredovisade markanspråken för tätortsutbyggnad fram till och med iprincip bör godtas för att möjliggöra en jämn bostadsproduktion.Länsstyrelserna förutsätter därvid atl kommunerna gör alla de ändringar imarkbesparande syfte som är planmässigt möjliga. Kommunemas redovisade markanspråk för tiden efterår 1980 bör enligt länsstyrelserna betraktas som preliminära uppskattningar sominte bör föranleda ställningstaganden från statsmakternas sida. Välgrundadeavvägningar mellan de areella näringama och övriga samhällsintressen kan görasförst när ett genomarbetat markhushållningsprogram för föreligger. Etlplaneringsarbete för att färdigställa ett sådant program bör därför snarastkomma till slånd. I det fortsatta arbetet medmarkhushållningsprogrammei bör kommunerna enligt länsstyrelserna eftersträvaalt uppnå en likartad syn på grundläggande planeringsförutsättningar. Detgäller framför alll avvägningen mellan de areella näringamas intressen och andrasamhällsintressen, befolkningsfördelningen samt principerna för dimensioneringav bostads-. 1978/79:213 Bilaga1 52 Arbetet med markhushållningsprogrammei bör vidare enligtlänsstyrelserna vara nära samordnat med läl-ortsplaneringen. Kommunerna harhittills endasl i liten omfattning hunnit upprätta eller omarbeta översiktligaplaner för expansiva tätorter enligt regeringsbeslutet över programskedel.Oklarheter rörande tätorternas utbyggnad har lett lill atl kommunerna i mångafall har lagt ut slora intresseområden för att hålla alternativautbyggnadsmöjligheter öppna. Kommunerna behöver enligt länsstyrelsema samarbetapå ett mera utvecklat sätl än för alt skapa förutsättningar för ettsamordnat markhushållningsprogram. Det fortsatta arbetet bör därför inledasmed överläggningar kring samarbets- och samordningsfrågor mellan kommunerna,de inlerkommunala planeringsorganen och länsstyrelserna. Som etl led i det fortsatta arbetet anserlänsstyrelserna att följderna för samhällsutvecklingen av alternativa ålgärderför att spara mark, förutsättningar för markbesparande byggnadssätt samtmöjligheterna att lägga ut tillväxtgränser för tätorterna måste utredas yllerligare.Länsstyrelserna är beredda att i samverkan med kommunerna svara för deltaarbete. i konstaterar att del ilänsprogram 1974 framhålls att största möjliga samlokalisering av arbetsplatseroch bosläder bör eftersträvas i såväl olika regioner som de enskildakommunerna. Vidare framhålls att en koncentration av bebyggelsen inom varjekommun är önskvärd med hänsyn till serviceförsörjningen och möjlighetema altbygga upp elt fungerande kolleklivtrafiknät. anser alt delta inteinnebär att man skall satsa enbart på de stora tätorterna. En försiktig utbyggnadav vissa mindre tätorter kan vara lämplig från bl. a. markhushållningssynpunkt.Utbyggnaden av dessa mindre tätorter bör dock begränsas till ett fåtal hus perår. De områdesplaner som kommunema avser att upprätta för de mindre tätorternabör därför begränsas till sin geografiska utbredning och inriktas molförtätnings- och miljöfrågor. anser vidare att det är myckelangelägel atl förhindra alt helt nya tätorter för permanentbebyggelseuppkommer. i anser att beräkningarnaav markbehov i arbetet med markhushållningsprogrammei måsle ske medulgångspunkl från de i länsplaneringen fastlagda befolkningsramarna.Landstinget stryker under alt markhushållningsprogrammei bör utarbetas snarastmöjligt och framhåller alt de av länsstyrelserna föreslagna utredningarna intefår göras så omfatlande att de försenar arbetet med markhushållningsprogrammei. i län anser attlänsstyrelserna med hänsyn till regeringens uppdrag borde ha verkat för enhårdare styrning av kommunernas arbete mot ett samordnatmarkhushållningsprogram. finner atl länsstyrelserna i sillställningstagande till kommunernas arbete inte redovisar någon klar målsättningbeträffande de regionala fördelningsfrågorna. motsätter sig inteatl länsstyrelsema accepterar kommunernas markanspråk fram menanser all anspråken i 1978/79:213 Bilaga1 53 förstahand bör riktas mot områden där jordbruksmarken och skogsmarken är av sämrekvalitet. Belräffande det fortsatta arbetet med markhushållningsprogramstryker kraftigt under behovet av att de av länsstyrelsemaföreslagna utredningarna snarasl genomförs. anser att det är angeläget atl samtligakommuner i i kommunomfattande markdisposilionsplaner tar ställning lillmarkhushåll-ningsproblemen mot bakgrund av de betydande konflikter om markanvändningensom har dokumenterats i länsstyrelsernas redovisning. Arbetet med ettregionalt markhushållningsprogram bör drivas vidare av länsstyrelsema isamverkan med kommuner, kommunalförbund, lantbruksnämnder ochskogsvårdsstyrelser så alt elt samlat program kan redovisas till statsmakternaunder . En utgångspunkt i arbetet bör vara länsplaneringensbefolkningsramar. Vid länsstyrelsemas översyn av dessa börmarkhushållningsfrågorna beaktas som en viktig faktor. Länsstyrelserna bör i programmetredovisa vilka långsiktiga ställningstaganden till tätortsutbyggnad som börgöras, i vilken teknisk form de bör göras samt i vilken omfattningställningstaganden från statsmaktemas sida erfordras. tillstyrker att de av länsstyrelsemaföreslagna utredningarna i anslutning till markhushållningsprogrammetgenomförs. Lantbruksstyrelsen framhåller all hushållningen medvärdefull jordbruksmark framledes bör vara en av de faktorer som påverkarregionalpolitikens utformning och tillämpning och att detta är särskiltangeläget i . Länsstyrelsemas redovisning visar enligt lantbruksstyrelsenatl någon nämnvärt förbättrad hushållning med jordbruksmark i som helhetknappast kan åstadkommas utan en regional omfördelning av tätorternas utbyggnad.Lanlbruksslyrelsen finner det angläget att ett samlat markhushållningsprogramför redovisas av berörda länsstyrelser . anser all skogsbrukels betydelsehittills inte har uppmärksammats tillräckligt i arbetet medmarkhushållningsprogram för . Som underlag för kommunernas prioriteringarav olika markanspråk borde enhetliga riktlinjer utarbetas för såväl de areellanäringarna som byggande, naturvård och friluftsliv. framhåller alt man i arbetet medmarkhushållningsprogrammei särskill måste behandla den allemansräitsligttillgängliga marken och belysa konsekvenserna av olika utbyggnadsalternativvad gäller markåtgång för friluftsliv och rekreation. De begränsadeallemansräitsligt tillgängliga markområdena i framför allt västra harfått en mer utsatt position än tidigare genom den restriktiva synen på att ta ianspråk jordbruksmark för bl. a. bebyggelse och vägar. Verkel anser attmarkbristen i västra måsle leda till att områdena för bebyggelse ochvägar inte bör utökas nämnvärt i förhållande till dagens situation.Möjligheterna alt genom markbesparande byggnadssätt och förtätning avbefintlig bebyggelse undvika att ta nya markområden i anspråk måste studeras. anser att möjlighetema attregionalt omfördela tätortsulbyggnaden i bör undersökas. 1 samband därmedbör kollek- 1978/79:213 Bilaga 1 54 Den mark i västra som inte är hög-produktiv jordbruksmark harstort värde för kulturminnesvård, naturvård och friluftsliv. Möjligheterna attavsevärt öka exploateringen av befintliga tätorter är enligt ämbetet ocksåbegränsade, bl. a. av miljöskäl och kulturhistoriska skäl. Sydvästra () förutsälteralt detaljplaner inte kommer alt undantas från fastslällelse med motivering altett samlat markhushållningsprogram för ännu inte har redovisats.Detaljplaner måste kunna granskas mot bakgrund av det material som redan hartagils fram av kommunema och kommunalförbundet. kommer attpröva de intressekonflikter som kommunerna har redovisat i sinamarkhushållningsprogram regionplan. Detta innebär enligtkommunalförbundet alt regionplanen även kommer att innehålla etl regionaltmarkhushållningsprogram. FörbundetAktion Skåne-miljö och i södra distrikt anser att de markanspråk som redovisas i kommunernas markhushållningsprogram måsle skäras ned avsevärt för alt statsmakter nas riktlinjer skall kunna tillgodoses. En fortsatt expansion på jordbruks mark fram av samma omfattning som kan inte accepteras. ungdomsförbuiid som enbart kommenterar förhållandena i framhåller atl detla i' förstaj hand gäller de kommuner i sydvästra som planerar för en fortsatt expansion motsvarande den . Den utbyggnad som kommu nema i planerar berör relativt sett sämre mark. Befolknings-- utvecklingen i dessa kommuner har också stagnerat under sydvästra nes expansionsperiod. Båslads och kommuner berör arbetet medmarkhushållningsprogrammei i sina synpunkter på länsstyrelsemas redovisning.Båslads kommun anser att de utredningar i anslutning till markhushållningsprogrammetsom länsstyrelsema vill göra är mycket angelägna. ärtveksam till den form av regionall markhushållningsprogram för sominnebär alt länsstyrelserna får samordningsansvaret och atl länsplaneringensbefolkningsramar används som utgångspunkt. De sju kommuner i , som har kommit inmed synpunkter på länsstyrelsernas redovisning, kommenterar samtligamarkhushållningsfrågorna. kommun är tveksam lill om del behövs eltsamlat markhushållningsprogram för hela . Däremol kan ellmarkhushållningsprogram enligt kommunen behövas för de mera tätbefolkadevästra delarna av landskapet. Mål och arbetsformer för ett sådant program bördock studeras noggrant innan programarbetet påbörjas. Kommunemas och planeringsförbundensroll i arbetet måste preciseras. Uppläggningen av de av länsstyrelsemaföreslagna utredningarna bör enligt kommunen diskuteras i delta sammanhang.Kommunema bör ges möjlighet all della i utredningsarbetet. kommun anserinte att det är möjligt att redovisa ett färdigt markhushållningsprogram tillhösten 1981 om della förutsätter atl områ- Prop.1978/79:213 Bilaga 1 55 desplanerdessförinnan skall hinna utarbetas för samtliga planområden som berörjordbruksmark. Kommunenframhåller atl de markanspråk som har redovisats måste ses i relation lill altMalmö stad är mycket högt exploaterat och rymmer funktioner som landsdels- ochregioncenlrum. Kommunen menar att det trots stora ansträngningar har visat sigsvårt att begränsa markålgången framför allt för industrier och andraverksamheter. Kommunen bedömer att det finns möjlighet att ytterligare någotbegränsa de redovisade osäkerhetszonerna för tätortsexpansion. En markreservmåste dock finnas för att möta ändrade utvecklingstendenser eller nyaplanfaktorers inverkan på behovet av mark.