prop · G203204 · 1978-12-31 00:00:00 — Den fastighetsägare som efter förvärvet avverkar skogmotsvarande tillväxt blir berättigad lill avdrag medan den som görsamma skogsuitag fem är senare inle för något avdrag. Den förstnämndafastighetsägaren har visseriigen fått sitt ingångsvärde och silt ingåendevirkesförråd reducerat men om delta kommer atl påverka hans laxering i framtidenär enligl kommittén ovisst. uppfattning kan syslemet med värdeminskningsavdrag sägas gynna deskogsägare som är juridiska personer. 1978/79:204 156 avingångsvärde eller ingående virkesförråd i anledning av skogsullag medges varjeägare av jordbmksfastighel med skog men beskattning av återväxt sker endast vidavyttring av fastigheten. Eftersom de skogsfastigheier som förvärvas avjuridiska personer i allmänhel inte kommer atl avyttras uppkommer en lucka ibeskattningen. Kommitténpekar även på den lucka i inkomstbeskattningen som föreligger vid arvfall. Omtillväxt sparats under avliden skogsägares livslid sker f n. ingen beskattningvid dödsfallet. Inle heller arvingarna behöver skatta för den sparadetillväxten. De har rätt lill värdeminskningsavdrag med ulgångspunkt i delvirkesförråd som fanns vid dödsfallet. De för alllså avdrag även lill den delde tar ul den sparade tillväxten. Ocksäden s. k. skyldemansregeln kan verka olika, fortsätter kommittén. För den somerhållit en fastighet på något av de sätl som aktualiserar en tillämpning avskyldemansregeln skall ingående virkesförråd beräknas med hänsyn tillförhållandena vid fångesmannens eller en lidigare fångesman förvärv. Ägaren kandå komma att fö lillgodoräkna sig etl högre virkesförråd än del som fanns vidhans eget förvärv och därmed få ell högre avdragsunderlag än som är motiverat. Eltinslag i gällande skogsbeskaitning är enligl kommitténs mening särskiltbetänkligt. Det är alt skogsbeskaltningen så ofta förutsätter spekulativabedömanden från den skattskyldiges sida. I varje fall de mindre skogsägarna harinle möjlighet atl överblicka reglernas innebörd och göra erforderiigabedömningar. Därutöver kan skogsbeskatiningen föranleda manipulationer somendast syftar till opåkallade skattelättnader och som kan vara lill skada förelt ändamålsenligt utnyttjande av fastigheten i enlighet med grunderna för engod skogshushållning. Kommitténframhåller aU det främsta syftet med utredningen enligt direktiven varit atlsöka åstadkomma en förenkling av skogsbeskattningen. Reglerna för denna böruiformas så alt en riktig och avsedd lagtillämpning kan erhållas i praktiken.Med hänsyn härtill behandlar kommittén inle närmare sådana konstruktioner somvisserligen går att utforma rent teoretiskt men som skulle medföralillämpningssvårigheler och vara praktiskt olämpliga. Ettav de spörsmål som diskuterats vid tidigare överväganden rörande skogsbeskaltningenär om den växande skogen bör betraktas som produktionsmedel eller avkastning.Kommittén framhåller att denna fråga i vissa sammanhang tillmätts sådanbeiydelse alt det anseits nödvändigl med en gränsdragning för all kunnabestämma vad som äratt anse som avkastning, dvs. inkomsi av skogsbruk. mening kunde en sådan Prop.1978/79:204 157 uppfattningvara motiverad då en skarp griins gick mellan å ena sidan varoroch produkier i rörelse och å andra sidan niaskiner och andra för stadigvarandebruk i rörelsen anskaffade tillgångar. behandlas vad som inflyter vidavyttring av exempelvis maskiner och andra inventarier vid inkomstberäkningenpå samma sätt som intäkter som inflyter för varor och produkter i rörelsen. Ocksånuvarande avverkningsmetoder med längre tidsintervaller mellan avverkningarnaär, anser kommittén, ägnade atl förringa betydelsen av en gränsdragning mellanavkastning och produktionsmedel. Fråganom och i vilken utsträckning värdestegring på skog skall beskattas är ett annalspörsmål som ingående diskuterats vid olika tillfällen i del förgångna.Kommittén underslryker att orealiserad värdestegring i och för sig aldrigbeskattas enligt gällande beskattningsregler. Det är först när en skogsägaresäljer skog eller pä annat sätt utnyttjar den och därigenom får en intäkt frånskogen som beskattning blir aktuell. Fråga är därför i själva verkel om del avskogsintäkt i vissa fall bör frikallas från beskallning därför att denmolsvarar prisstegring. Kommillén erinrar- med utgångspunkt i dä gällanderegler - om att skogsägare som säljer sin faslighet inte beskattas förprisstegring på del för honom gällande ingående virkesförrådet. Detta gälleräven om han genom försäljningen tillgodogör sig denna prisstegring. Däremotbeskallas intäkter genom skogsullag i övrigl och därmed även prisstegring someventuellt ingår i dessa. En skallekonsekvens av del senare slaget innebäremellerlid inie någon avvikelse från de allmänna regler som gäller vidinkomstbeskattningen i övrigl. Både löne- och rörelseinkomsier beskattas i sinhelhet och alltså även till den del de ulgör kompensation för prisstegringar.Utvecklingen inom skogsbruket medför enligt kommitléns mening att den växandeskogen alltmer kan jämföras med vara i ell näringsförelag. Kommitténkommer fram lill alt en enklare ulformning än den nuvarande av reglerna förberäkning av inkomsi av skogsbruk kan sökas enligl någon av tre huvudlinjer,nämligen för del första en melod för schablonmässig uppskattning av skogsinkomster(schablonmeioden), för del andra en melod enligt vilken den växande skogenbehandlas som lagerlillgång (lagermeloden), och för det iredje en melod sombygger på avskaffande av värdeminskningsavdragen och på skattefrihet för skogsom avyttras i samband med fästighetsavyttring (kontantmetoden). Schablonmetodeninnebär atl man vid beräkning av den skallskyldiges nettointäkt av skogsbrukinte som utgår frän den bruttoinkomst som i verkligheten åtnjutits underbeskattningsåret. I stället läggs en uppskattad nettointäkt av skogsbruk lillgrund för inkomstberäkningen. Nettointäkten skall moisvara det uppskattadevärdel av skogsarealens genomsnittliga virkesavkastning. Prop.1978/79:204 158 Kommiuénframhåller all en sädan schabloniaxering i extrem form kan länkas ske genom bryter ut beskattningen av skogsinkomslerna från den allmänna direktainkomstbeskattningen. Man inför i stället någon form av accisbeskatining päskogen. Som underiag för en sädan kan användas en fastighets skogsbruksvärdeeller fastighetens uppskattade åriiga virkesavkastning. Kommittén finneremellertid alt en sådan konstruktion av skogsbeskaltningen avviker alltförmyckel från grunderna för vår direkta beskattning för atl vara acceptabel ochförenlig med vårt skattesystem i övrigt. Det är med ett sådant sysiem intemöjligt atl på ett någorlunda enkell sätt ta hänsyn lill den individuellaskaiteförmågan. Skogsbeskaltningen kan vidare inte underkastas deprogressivitet som gäller vid den statliga inkomstbeskattningen. Vid en schablonberäkningav inkomsten av skogsbruk är, underslryker kommittén, tre faktorer avgrundläggande betydelse. Dessa är arealen skogsmark, den uppskattade årligagenomsnittliga virkesavkastningen per hektar och priset per kubikmeter av dengenomsnittliga virkesavkastningen. Del möler emellerlid synneriigen storasvårigheter att göra sädana uppskattningar på elt rättvist och acceptabeltsätt. Kommittén pekar i sammanhanget på alt de erfarenheter som gjorts avuppskattningar vid fastighetstaxeringar och av värderingar av naiuraförmåner m.m. inte berättigar till antagande alt en schablontaxering av skogsinkomsternaskulle ge ett tillfredsställande utfall. Med all sannolikhet skulletaxeringarna ganska genomgående bli för låga. En del skattskyldiga skulle åandra sidan också bli högre taxerade än som är förenligt med principen om skattefter förmåga. Detta skulle uppfattas som orättvist. Att med hänsyn härtillsöka avväga schablonbeskattningen efter den enskilde skattskyldiges förhållandenär ogöriigt. Inkomstberäkningen skulle då inte bli enklare än den nuvarande.Den skulle däremot bli än mer beroende av osäkra och delvis subjektivauppskattningar. Kommitténanför i detta sammanhang att den melod för arealbeskalining som lillämpas i Finlandinie ansetis fungera väl. Metoden har betecknats som primitiv och ledande lilltämligen godtyckliga resultat. Särskilda svårigheter uppkommer vidare omskogsinkomsien skall schablonberäknas men inkomslen av det egentligajordbruket beräknas på säu nu sker. Skogsskattekommiiiénsöverväganden resulterar i uppfaltningen alt det inte är möjligt atl konstrueraetl sysiem för schablonberäkning av skogsinkomst, som fyller rimliga anspråkpå en modern inkomstbeskattning. Antagandet atl schablonberäkning avskogsinkomster inle skulle visa'sig tillfredsställande styrks enligt kommitténockså av det förhållandel au ell sådani system i övergavs för nägra årsedan, emedan del visade sig att de verkliga inkomsterna alltför mycket avvekfrän de schablonberäknade. 1978/79:204 159 Lagermelodeninnebär all den växande skogen behandlas som varulager. Efter förvärv avskogbärande fastighel skulle avdrag sålunda fö göras för den del avköpeskillingen för fastigheten som belöpte pä den växande skogen. Värdet påväxande skog vid beskattningsårets utgång skulle ä andra sidan tas upp somutgående värde. Inkomstberäkningen skulle grundas på förändringar underbeskattningsåret av den växande skogens värde. under ägotidenskulle in- och utgående värden pä den växande skogen ingå i inkomstberäkningenoch påverka denna genom skogstillväxl och skogsullag. Som ingående värde skulleredovisas det utgående värde som angetts i föregående ärs deklaration. Vidvärderingen mäste alllså hänsyn las lill skogsuttag och tillväxt och förvärderingen måste finnas vissa regler motsvarande dem för rörelse. Intäkter ochavdrag i övrigt skulle emellertid kunna redovisas på samma sätt som . Vidavyttring av fastigheten skulle värdet på växande skog behandlas som intäkt ochavdrag fö ske med föregående beskattningsårs utgående värde på växande skog. Kommittén pekar på attskogen inle är en tillgång som kan inventeras och värderas på sammatillfredsställande sätt som ett varulager i rörelse. För inventering av lagretav växande skog skulle det vara nödvändigl att åriigen låta utföra värderingarav just det slag som medför svårigheter vid den nuvarande skogsbeskattningen.De tillämpningssvårigheter som föreligger skulle snarare öka än minska,eftersom inventeringarna blir åriiga. Vidare mäsle beskallning av skogsinkomsigenom fastighetsförsäljning ske. Denna beskattning anser kommittén utgöra en avde största olägenheterna med det dåvarande systemet och bör därför undvikas. Deenskilda skogsägarna skulle enligt kommilléns uppfattning fö samma svårighetersom nu att bemästra systemet. Detsamma skulle gälla taxeringsmyndigheterna ochderas sakkunniga. Detligger enligt kommitténs mening nära till hands att fråga sig om inteförenkling av skogsbeskattningen kan ske genom atl avskaffa värdeminskningsavdragenoch beskattningen av skogsinkomst vid fästighetsavyttring. Det är nämligen justdessa båda beskauningsfaklorer som komplicerar skogsbeskattningen. Beräkningenav inkomst av skogsbruk skulle i stället ske enligt de regler som gäller förövriga jordbruksinkomster i de fall då inkomsterna redovisas enliglkontantprincipen. Enomständighet, som enligt kommitténs mening talar för möjligheten att slopavärdeminskningsavdragen, är att uppskattningsvis endast omkring en femtedel avskogsägarna utnyttjar del nuvarande avdragssysiemei. Många deklarerar nämligensom om den s. k. kontantmetoden gällde, trots au de skulle kunna göra anspråkpå avdrag. 1978/79:204 160 Kontantmetodenvid beskallning av inkomst av skogsbruk innebär enligt kommiuén atl den somförvärvar en skogsfastighei för skatta för inle bara uttag av tillväxten undersin egen ägotid ulan även uttag av skog som följer med fastigheten vidförvärvet. Å andra sidan skall skogsbeskattningen inte förekomma vid avyttringav växande skog i samband med marken. Visserligenskulle, anför kommittén, vid beräkning av realisationsvinst fö bortses från vadsom av bruttointäkt och kostnader för förvärvet belöper pä växande skog. Dennaberäkning skulle emellerlid bli nödvändig endasi i de fall då skattepliktigrealisationsvinst uppkommer. Sådana fall skulle enligt kommitléns uppfattningbli relativt fölaliga, efiersom reglerna om beräkning av realisalionsvinst ärutformade så all skattepliktig intäkt inle uppkommer vid normalafastighelsförsäljningar ulan endasi då en mera markant markvärdestegringinträffat. BeskaUningenligt den nu skisserade kontantmetoden skulle enligt kommillén komma altpåverka prissättningen på fasligheler. Den som köper en fastighet med sparadskog mäste räkna med beskattningen vid uttag och bör rätta det pris han villbetala därefter. Säljaren kan sälja fastigheten till lägre pris,eftersom haninte behöver räkna med någon beskattning förden del av köpeskillingen som belöperpå skogen. Metoden skulle ge både säljare och köpare bällre möjligheter än nualt överblicka de skatlemässiga konsekvenserna av en fästighetsavyttring. Progressioneni den statliga inkomstskatten kan vid tillämpning av kontantmetoden medföravissa problem för den som förvärvar en fastighet med sparad skog. sådanifasiigheisförvärv medför nämligen ofta atl köparen har anledning att göra sloraskogsuttag. Progressionen kan emellertid enligt kommitléns mening motverkasgenom en liberal utsträckning av möjlighelerna atl utnyttja skogskontosystemet. Kommitténpekar vidare pä den avsevärda förenkling av deklarations- ochlaxeringsförfarandet som står alt vinna inom ramen för kontantmetoden.Beskauningen av skogsinkomster blir, anför kommittén, oberoende avfastighetstaxeringen. Vidare elimineras den lucka som finns i beskattningenav skogsinkomster frän fastigheter som byter ägare genom arv. En ylterligarefördel är, anser kommittén slutligen, atl skogsbrukets yttre rationaliseringeffektivt främjas genom att ägarbyten inte föranleder beskattning förskogsinkomst. Kommitténframhåller att dess uppgift varit av skatteteknisk art. Dess förslag ärutformade under förutsättningen atl vara neutrala frän närings- och skogspolitisksynpunkt. Mot denna bakgrund och med hänsyn lagen lill de övriga övervägandensom redovisats i det föregående finner kommittén atl det enklaste sättet attåstadkomma en rationell beskattning av skogsinkomsterna är atl införakontantmetoden. Systemet med avdrag för ingångs- 1978/79:204 161 värdeoch ingående virkesförråd bör sålunda enligt kommitténs mening slopas. Någonbeskattning för inkomsi av skogsbruk vid avyttring av skogbärande fastighetföresläs inle böra äga rum. Kommitténbehandlar behovet av övergångsbestämmelser med ulgångspunkt i fem olika fall.Det första avser skogsägare, som inle åtnjutit avdrag för värdeminskning påskog och som under sitt innehav tagit ut tillväxten. Denna kaiegori avskogsägare är redan i praktiken beskattade enligt kontantmetoden. Sedan de nyabestämmelserna trätt i kraft, kommer dessa skogsägare att vid avyttring avfastigheten undgå beskattning för dä ännu inte uttagen tillväxt. Med hänsynhärtill kan det enligt kommitléns mening knappast betraktas som någon nackdelav betydelse, om de efter övergängen inte får åtnjuta värdeminskningsavdrag föruttag av skog som överstiger tillväxten. På grund härav föreslås inte någrasärskilda övergångsregler för denna kategori skogsägare. Hänsyn bör dock enligtkommittén möjligen tas till skogsägare som köpt fasligheter med avsevärt mer ännormal tillgäng på avverkningsbar skog. För uttag, som sker efter det attförslagel genomförts, bör avdrag skäligen medges med den del av ingångsvärdetsom motsvarar skillnaden mellan det för ägaren gällande virkesförrådet (=virkesförrådet vid förvärvet) och det förråd som är normalt vid uthålligtskogsbruk. Kommittén anser dock att rätten till avdrag bör begränsas till attgälla under en övergångstid av . Detandra av kommittén behandlade fallet avser skogsägare, som inte åtnjutit avdragför värdeminskning av skog och som under innehavet tagit ul mer än tillväxten.Skogsägaren har i detta fall avstått från att utnyttja värdeminskningsavdragsom han i och för sig varit berättigad till. Kommittén anser det böra kunnakomma i fräga att medge sådan skogsägare rätt till särskilt avdrag med belopp,som motsvarar tidigare outnyttjade avdrag. Avdraget skulle efter särskiltyrkande fö tillgodoräknas vid det första beskattningsåret varunder de nyabestämmelserna gällde eller vid något av de därpå följande tväbeskattningsåren. Somett tredje fall tar kommittén upp skogsägare, som inte åtnjutit avdrag förvärdeminskning och som under innehavet tagit ut mindre än tillväxten. medför en övergång till kontantmetoden i detta fall inte någonförsämring i läget. Särskilda övergångsbestämmelser föreslås inte. Det fjärde fallet avserskogsägare som åtnjutit avdrag för värdeminskning och därefter avverkat motsvarandeden löpande tillväxten. Det befintliga virkesförrådet överstiger således intedet gällande ingående förrådet och det verkliga värdet överstiger inte det förägaren gällande ingångsvärdet. Denna kategori skogsägare kan enligt kommitténsmening anses komma i en gynnsammare situation än de som inte gjort avdragfastän de varit berättigade därtill. Tillräckliga skäl att införaövergångsbestämmelser i detta fall före-- 11 1978/79. 1978/79:204 162 liggerdock enligt kommitléns mening inte. Detfemte och sista fallet gäller skogsägare som åtnjutit avdrag för värdeminskningoch därefter tagit ut mindre än tillväxten sä att befintligt virkesförrådöverstiger det gällande ingående förrådet eller molsvarande föreliggerbelräffande ingångsvärdet. I dessa fall föreligger en latent skatteskuld,vilken bl. a. av rättviseskäl borde beskattas i samband med övergången tillkontantmetoden. Kommillén anser dock att det är länkbart att underiålainförande av övergångsbestämmelser. Eneventuell övergångsbestämmelse för sisi angivna fall kan emellertid enliglkommittén uiformas på det sättet att skogsägare, som åtnjutitvärdeminskningsavdrag, under en övergångstid av femton är vid avyttring avfastigheten eller område därav beskattas för inkomsi genom avyttring av växandeskog i samband med avyttring av marken. Det är lämpligt omövergångsbestämmelsen lillämpas endast om tidigare medgivna avdrag överstigervissa gränsbelopp. Kommittén anvisar också möjligheten att vid beskattning avrealisationsvinst beakta avdrag för värdeminskning av skog som åtnjutits föreikraftträdandet av de föreslagna reglerna. Vid beräkningen av realisationsvinstskulle då omkoslnadsbelopf)el kunna minskas med tidigare åtnjutnavärdeminskningsavdrag. Kommitténframhåller atl skogskontolagsliftningen har tillkommit för an utjämnaojämnheterna mellan olika beskattningsår i inkomsterna från skogsbruket. Ävenvid tillämpning av kontantmetoden börenligi kommillén skogskontolagsliftningenanvändas i inkomstutjämnande syfte. Genom ett anlal ändringar i nämndalagsliftning avses dessulom skogskontot bli användbarare och gynnsammare för deskattskyldiga. Vid sin genomgäng av skogskontolagstiftningen har kommilléndessulom föreslagil vissa ändringar och moderniseringar bl. a. för an förbättrakontrollen. Enligtnuvarande bestämmelser kan en skaltskyldig i regel inte få uppskov medbeskattning enligt skogskoniolagen med hela intäkten av skogsbruk.Uppskovsrätlen är i princip begränsad lill av den uttagna skogensrotvärde. Kommittén anser, som framhållits, del naturligt alt vid enövergång till kontantmetoden vidga möjligheterna lill utjämning genomskogskontosystemet. Enligt kommitténs mening synes inget hinder möta mol atluppskovsrätlen får omfatla hela roivärdei av beskattningsårets uttag. Som enföljd härav föreslår kommittén atl uppskov skall kunna medges avköpeskillingen för avyttrade skogsprodukter och samma procentsats anserkommittén bör lillämpas vid uttag av skogsprodukler för förädling i egenrörelse. Dennu gällande längsta löptiden för skogskonto, , lorde - framhållerkommittén - vara tillräcklig för det helt övervägande antalel skogsägare. Debelopp som sätts in på skogskonto är nämligen enligl vad kommillén 1978/79:204 163 inhämtati allmänhel inle siörre än att kan antas vara tillräckligt lång lid förbehövlig inkomstutjämning. Kommittén föreslär dock an prövningsnämnd (numeralänsskatlerätt) efter ansökan skall, om särskilda skäl föreligger, kunna förlängaskogskontots tioåriga löptid . Enligtgällande bestämmelser om skogskonto skall medel, som står inne på sådant konto,ibland tas upp som skattepliktig inkomsi även om den tioåriga löptiden inlegått till ända. Så är fallel bl. a. dä fastighet, som kontot avser, övergårtill ny ägare genom överiålelse eller bodelning och då skifte sker av dödsbo,som har medel på skogskonto. Kommittén föreslår attföreskriften om omedelbar beskauning av skogskontomedel vid övergång avfastighet genom överiålelse eller bodelning utgår. Överiåiaren skall med andraord sedan han avhänt sig fastigheten beskattas först när han tar ut medel fränskogskontot. Kommillén motiverar delta med att en omedelbar beskattning isamband med överiåtelsen eller bodelningen i vissa lägen verkar jämförelsevishårt. Kommittén föreslär också lättnader av liknande slag vid avveckling avdödsbon som innehar skogskontomedel. Enannan principfråga, som kommittén tar upp, sammanhänger med de nuvarandebestämmelserna om verkan av överiålelse och pantsättning av medel påskogskonto. Kommittén erinrar om alt uppskov med beskaltningav medel, sominsatts på skogskonto, inte längre för åtnjutas om medlen överiäts ellerpantsätts. Avsikten med skogskontosyslemel är att beskattning skall ske såsnart insatta medel tas i anspråk på något sätt. Pantsättning eller överlåtelseär en disposition som kan likställas med uttag. Enövergång till kontantmetoden minskar möjligheten för köpare av skogsfastigheiatt finansiera köpet genom skogsuttag slrax efter förvärvet. sätt att ge deskattskyldiga kompensation för denna olägenhet av kontantmetoden är atttillåta pantsättning av medel som står inne på skogskonto, dä skogsägare efternyförvärv av fastighet eller tillköp av skogsmark gjort skogsuttag för att fömedel för finansiering av köpet. Mot denna bakgrundföreslår kommittén au prövningsnämnd på ansökan av den skattskyldige skallkunna medge undantag från huvudprincipen om återföring till beskattning avskogskontomedel som pantsätts eller överlåtes. Undantaget skall gälla i de falldä den skattskyldige förvärvat skogbärande fastighet eller del av sådan ochinom efter förvärvet gör skogsuttag på fastigheten eller fastighetsdelenför alt fö medel till betalning av kostnadema för förvärvet. Som sådan kostnadskall enligt förslaget också räknas skatt som nye ägaren mäste betala närfastigheten förvärvats genom arv eller gåva. Prop.1978/79:204 164 4.6Återbetalning av skatt i visst fall Vidsin behandling av kontantmetodens för- och nackdelar tar kommittén upp enspeciell situation i vilken del enligt kommitténs mening kan sällas i fräga ominle viss del av skatten avseende skogslikvid bör återbetalas. Beskattningenligl kontantmetoden kan medföra all en skogsägare, som gör ett siörre skogsuitagoch beskattas för delta, inte får kompensation, om han därefier avyttrar denskogbärande fasligheten med förlust, som beror på alt fastighetens värdeminskat genom skogsutlaget. Skogsägaren kan, anför kommittén, inte få avdragför en sådan förlust om han inte haft en realisationsvinst som förlusten kanavräknas mol. Kommillénframhåller att en skogsägare i allmänhel förvärvaren fastighet för all behålladen att etl siörre skogsuitag i början av innehavet hinnerkompenseras genom tillväxt. Det är därför vanligen inte aktuellt atl säljafastigheten lill lägre pris än den kostat. Sker en sädan försäljning i form avsläkiköp eller liknande, synes enligl kommitléns mening anledning inteföreligga att ta hänsyn till den i verkligheten blott nominella förlust som kanräknas fram vid försäljningen. Ulgör förvärvet av fastigheten, skogsutlaget ochförsäljningen led i en spekulationsaffär, torde någon inadveriens ibeskattningen inte heller kunna anses uppkomma. Kommillénanser emellertid förhållandet kunna bedömas annorlunda om en skogsägareförvärvat en fastighet i avsikt atl behålla den .