prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Regeringen besiämmer med hänsyn lill arbetsbördan ilagrådel om del skall beslå av mer än en avdelning. SOU 1978:34 Föffatlnlngsföislag 33 2 §I lagrådel ijänslgör jusiilieråd och regeringsråd. Flera än sammanlagl nio justitieråd och regeringsråd fårej surhlidigi tagas i anspråk för tjänstgöringi lagrådel. Vidbehov kan även annan lagfaren person förordnas all ijänslgöra som ledamol avlagrådel. 3 §Avdelning beslår av ire ledamöter. Om särskilda skäl föreligger, får regeringen besiämma all avdelning skall beslå av fyra ledamöier vid behandlingen av vissl ärende. Iavdelning skall ingå såväl justitieråd som regeringsråd. Merän en sådan ledamolsom avses i 2 S andra siyckei får ej ijänslgöra i avdelning. 4§Regeringen besiämmer med beaktande av 2 och 3 SS hur många justitieråd ochregeringsråd, som skall ijänslgöra i lagrådel, och hur sådana ledamöier skallfördelas på avdelningar. 5 §Högsia domstolen utser de jusiilieråd och regeringsrätten de regerings råd, som skall vara ledamöier av lagrådel, och besiämmer vilken avdelning de skall lillhöra. Annanlagfaren person som skall vara ledamol av lagrådet förordnas av regeringen, somockså besiämmer vilken avdelning sådan ledamol skall tillhöra. 6 § Om ej annal föranleds avregeringens beslul om avdelnings tjänstgöring eller sammansättning, ulsesledamöter av lagrådel för en period av räknai från början av högsiadomstolens höstsession med udda slutsiffra (lagrådsperiod). Om annantjänstgöringstid i vissl fall föreskrivs i 13 S. 7 § Jusiilieråd ellerregeringsråd, som har tjänstgjort i lagrådet minst eit år under enlagrädsperiod, fårefier periodens utgång ej ulan särskilda skäl utses all pånytt ijänslgöra i lagrådel förrän nästa lagrådsperiod har utgått. Ordförande påavdelning i högsta domstolen eller regeringsrätten fårej ulses lill ledamol avlagrådel. Justitierådeller regeringsråd, som har uppnått ålder, får ej ulan egel samtyckeulses alt tjänstgöra i lagrådet. 8 §Lagrådets avdelningar är lika behöriga all behandla ärenden som ankommer på lagrådel. Ärendenafördelas mellan avdelningarna på säll lagrådets ledamöier bestämmer. 9 §Ordförande på avdelning i lagrådel är del justitieråd eller regeringsråd som försl har uinämnis till sådani ämbete. Med justitieråd och regeringsråd jämställs härvid förutvarande justitieråd och regeringsråd. ledamöier sammanträder sammanfälll, förs ordet av den äldsteordföranden på avdelning. 9 1978/79. 4 Författningsförslag SOU 1978:34 10 § När lagrådet behandlar ärendesom hur berells i regeringskansliel, skall ijänslemän i kansliel bilräda medföredragning och på annal lämpligt säu. Vid behandlingen av lagförslag som harväckis inom skull del utskott som hur begärt lagrådets yilrundeställa föredragande lill förfogande. I övrigi får lagrådel på ullmun bekoslnadanlila de sakkunniga och biiräden som lagrådel anser sig behöva. 11 § Förekommer skiljaktigameningar vid behandlingen av ärende, skall omröslning ske i den utsträckningsom finnes påkallad. Vidomröstning gäller den mening som omfattas av fiesl ledamöier eller, om fierameningar hur fåll liku mångu rösler, den mening som biträds uv den äldste blanddem som har röstat för någon av dessa meningar. 12 § Har behandlingen av ärende ejuvslululs vid lagrådsperiods uigång skall, till dess ärendei har blivitslulligl handlagt, de ledamöier som har dellagil i behandlingen ijänslgöra påavdelningen i stället för dem som har ulsells för den nya perioden. 13 § Avgårjusiiiieråd ellerregeringsråd, som är ledumot av lagrådel, från sill domarämbele eller får hanförfall, uiser vid behov den domsiol som har förordnai honom annal jusiilierådeller regeringsråd atl ijänslgöra i hans slälle i lagrådel. Avdelningkan besiämma atl den som har tjänstgjort på avdelningen under förfall för annanskall fortsätta all tjänstgöra i dennes ställe efter förfallels upphörande,lill dess ärende i vars handläggning han har deltagit har blivit slutligthandlagt. 14 § Justitieråd ellerregeringsråd som tjänstgör i lagrådel skall dellaga i behandlingen i högsiadomstolen eller regeringsrätten av mål eller ärende, med vilkel han förul hartagil befattning vid handläggning för slulligt avgörande, saml i behandlingenav mål eller ärende, som skall avgöras av högsta domstolen ellerregeringsrällen i dess helhet. 15 § Ledamol av lagrådet ärberättigad till tre månaders ledighei på lid som lagrådels ledamöierbestämmer. Ledamotvilkens tjänstgöring har inletts under pågående lagrådsperiod erhåller ledigheienligt vad lagrådels ledamöier besiämmer. Ledigheien för ej översliga tremånader om årei. Andrastycket skall lillämpas också på ledamol, som är förordnad all dellaga ibehandlingen av vissl ärende. 16 § Har regeringen meddelallagrådel all del ej har alt förvänla något ärende under viss lid, skalljustitieråd och regeringsråd, som är i ijänsl i lagrådet, under nämnda tidtjänslgöru i den domstol som de tillhör, såvida ej annal föranleds avbrådskande ärende. 17 § Om laga hinder ej möter, böralla justitieråd eller regeringsråd som ej är befriade frånijänstgöringsskyldighei deltaga i handläggningen av ärende som enligt dennu lagankommer på högsia domstolen eller regeringsrätten. SOU 1978:34 Författningsförslag 3t Dennalug iräder i kraft sumiidigi med de ändringar i regeringsformen, som. . . Lagen(1965:186) om lagrådel skall samiidigi upphöra all gälla. Denlagrådsperiod som inleds vid börian av högsia domslolens hösisession år 1979upphör när denna lag iräder i krafl. Den försia lagrådspcriodcn enligt den nyulagen pågår från sagda lidpunki lill dess atl näsiu lagrådsperiod skull inledasenligi 6 S i den nya lagen. Harbehandlingen av ärende ej uvslulais när denna lag iräder i kraft, skull deledamöier som har dellagil i behandlingen ijänslgöra på avdelning i lagrådellill dess ärendei har blivit slulligt handlagt. I fråga om avdelningenssammansättning vid behandlingen av sådant ärende lillämpas äldre lag. Förenya lagens ikraftirädandc skall, med tillämpning av 1-7 SS nya lagen, beslul idc hänseenden som avses i dessu purugrafer meddelas för den lagrådsperiod sominleds när denna lag iräder i krafl. SOU 1978:34 3', Rutlighetsskyddsulredningens direkliv (den 20 januari1977, Dir 1977:1) är intagna kommilléberältelse del II (s. 3 f). Utredningen har fåtttilläggsdirektiv (, Dir 1977:112, kommittéberällelsen delIls. 108 f). I direkliven redogjorde departementschefen, statsrådetRomanus, inledningsvis för regeringsformens nuvarande skydd för demedborgerliga fri- och rättigheterna. Han nämnde också denlagstiftningsverksamhel som bedrivits parallelll med arbeiei medregeringsformens gmndlagsskydd och som varil inriktad på atl bygga ul ochförslärka det särskilda räiiigheisskyddei i tryckfrihetsförordningen. De nuåsyftade ändringarna i regeringsformen och i tryckfrihetsförordningen, vilkariksdagen beslulal , uigjorde emellertid inte någon slutpunkt iarbetel på att förslärka skyddel för den enskildes fri- och rälligheler. Delvar förutsatt alt lagstiftningsarbetet skulle forlsuiia, anfördedepartementschefen. Han hänvisade därvid lill propositionen 1975/76:204,propositionen 1975/76:209 (s. 89 f, 95 och 96) och konstitulionsulskoitelsbetänkande 1975/76:56 (s. 13 f) vilket godtagits av riksdagen.Departementschefen anförde vidare: Del forlsalia uiredningsarbelel på fri- och rällighelsområdelbör nu inledas. Jag avser all hemslälla om bemyndigande alt lillkallaen parlamentarisk kommitté som skall få i uppdrag all med uigångspunki imassmedieulredningens förslag ularbeta förslag lill en nyyiirandefrihetsgrundlag. Del kan visa sig lämpligt att i en sådan grundlagreglera också yttrandefriheien vid mölen och demonstrationer, vilkel i så fallskulle innebära all skyddel för möles- och demonslralionsfri heierna flyttadesöver från RF lill den nya grundlagen. Del utredningsuppdrag som jag har nämnl är av ensådan omfallning och svårighetsgrad all del inle kan påräknas leda lill enproposilionsförslag redan under innevarande valperiod. Efiersom del ärangelägel all snarasi möjligl 15 lill stånd en förbällring av grundlagsskyddetför de medborgeriiga fri- och rällighelerna anserjag emellerlid all del nugenasl bör tillkallas en särskild kommitté som skall fä i uppdrag att läggafram förslag lill förstärkning av RF:s räiiighetsskydd så snan all det försiariksdagsbeslutet kan fallas före näsla ordinarie riksdagsval. Även dennakommitté bör ha parlamenlarisk sammansäuning. Som framgår av den redogörelse som jag har lämnattillåler RF också efter den 1 januan 1977 all vissa rättigheter begränsas genomvanlig lag inom delvis ganska vida ramar. a. gäller della yllrande- ochinformationsfriheterna. Den särskilda yitran-defrihelsulredningens arbele kanförvänlas leda fram lill regler som innebär all de för vån demokraiiskasamhällsskick särskilt betydelsefulla delarna av yllrandefnhelen och de övrigaopinionsfriheierna får eu grundlagsskydd av samma styrka som del nuvarandeIryckfrihetsskyddet. Alt åsiadkomma en sädan omfattande maleriell 8 Utredningens direktiv SOU1978:34 räu ighclsreglering är emel lertid, som jag nyssharnamnl.cn lidskrävande uppgift. Med hänsyn till den begränsade lidsram som gäller förden nu aktuella kommiiién bör denna på hilhörande område i förslå hand inrikla sig på all ularbela särskilda regler om torfarandcl vid räliighetsbegränsandelagsliflning. Dessa regler skull ha lill uppgifi au Slälla upp hinder mol all en riksdagsmajorilel. 1. e.x.under intlylande av pålryckningar Irån främmande makleller påverkad av en lillfällig inhemsk opinion, uinylljar möjlighelen all inom de ramar som RF släller upp besluta om rällighelsbegränsningar av cll slag som normahskulle le sig hell oacceptabla. En naturlig lösning lörefaller här vara all skapa regler som innebär all rällighelsbegränsningar inle kan beslutas lika snabbi som vanliglag. Kommiuén får vid sin utformning av sådanaregler bl. a. la ställning till om ell krav på särskildlidsuldräki skall gälla undaniagslösleller om under vissa föruisänningar-1, e.x. om en belydande majoriiei kan vinnasför eu lagförslag-eller påvissa områden skall kunna få till siånden rättigheisbegränsning ulan särskildlidsuldräki genom ell enda beslul. Det är uppenbarl atl behovei av all kunna begränsa rällighelergenom ell enda beslul ökar ju större del rällighclsomräde är somomfattas av de särskilda förfarandereglerna. Kommiuén bör därför också överväga om dessa regler kan begränsas lill all gällaopinionsfriheierna ellerom deskall ha siörreräckvidd. Kommitténs andrahuvuduppgift skall, i enlighel med vad har förordal, vara all la ställning lill lagprövningsrällens roll i räilighetsskyddeloch hur denna rält bör vara ulformad i framliden. Den iredje av kommiiiénshuvuduppgifter gäller lagrådels ställning.Enligt min mening lalar siarka skälforell återinförande av en obligalorisk medverkan av lagrådel i lagstiftningsarbetet. Såviii gällerdenna fråga bör det kommande uiredningsarbelel bedrivas i två elapper. Jag avseraii senare denna dag begära bemyndigande all lillkalla en särskild utredare som skall överväga frågorna om lagrådelssammansättning och arbelsformer och ominriktningen av lagrådels granskningsverksamhel sami omdess beräknade arb<;lsborda vid olikaavgränsningar av områdel för enobligalorisk lagrådsgranskning. ulredningsarbele,som bl.a. kan vänlas leda lill flera allernalivautformningar av ell syslem med obligalorisk lagrådsgranskning, bör vara avsluial vid halvårsskifiei i år.Del bor sedan lämpligen ankomma på den kommiué somnu skall tillkallas all mol bakgrund av del sålunda lillgängliga malerialel la ställning lill hur man skall avgränsa områdetförden obligaloriska granskningen,hur lagrådel skall vara sammansatt och hurdess granskning av räliighetsbegränsande lagar skall föras in som en särskild del av räilighetsskyddel. 1 samband med ulskoUsbehandlingen av förslaget lill nya fri- och rällighelsregler avgavs ell slorl anial reservationermed bl. a. krav på ytterligare försiärkningar avräilighetsskyddel. Här kan pekas påfrågorna om försiärkning avskyddel för egendomsrällen, krav påen viss minsta lid mellan de två beslutenvid grundlagsändring, förbud mol rällighetsbegränsning pådiskriminatorisk grund, ulvidgning av förbudelmol re;lroakliv lagsliflning sami regler till skydd för näringsfrihetenoch den s. k. föräldraräuen, dvs. föräldrarnas rält all ha vårdnadenom sina barn och alt besiämma om deras uppfostran ochutbildning. Den av mig nu förordadekommittén bör vara oförhindrad all la upp även sådana frågor lill behandling. Såviii gäller egendomsrällen börarbelel i första hand inriklas på uppgifien all närmareange kvalilelskravel på den ersäuning som enligi RF i gällande lydelse skall uigå vid expropriation och annal sådani förfogande.Om kommiuén skulle finna all näringsfriheten och föräldrarälten bör komma lill ullryck i RF bör den la ställninglill om della skall ske genom kompletteringar av programsladgandel i I kap. 2 SRF i della lagrums nya lydelse eller om man i någon ulsiräckning bör bereda dessa räuighelerskydd med hjälp av bindande rätlsregler i 2 kap. RF. Kommiuén bör under sill arbele hälla koniaki med den särskildaytlrandefrihels-ulredning som jag har nämnli del föregående. Som jagredan har sagl bör det första riksdagsbeslutet om eu förstärkt rättighets- skydd i RF kunna fattas lorc val. Detta innebäralt del nu diskuterade uiredningsarbelel måste genomföras med skyndsamhet.Komtiiitlcns lorslag bör läggas fram senast vid uigången av år1978. Jag vill i detta sammanhang slutligen nämna all jag avseratl föreslå regeringen all redan under innevarande riksmöie förelägga riksdagenlörslag lill regler .som bidrar till att Ibrslärka skyddel för de medborgerligafri- och rällighelerna genom all möjliggöra beslutande folkomröstning igrundlagsstiftningslVågor. Direkliven (Dir 1977:2) lill den förberedande ulredningenom lagrådels ställning och uppgifter återfinns lill huvudsaklig del i denulredningens betänkunde, vilkel lagiis in som bilaga 1 lillrällighelsskyddsuiredningens betänkande. Rällighelsskyddsuiredningens lilläggsdirekliv avser dennyssnämnda frågun om besluiande folkomrösining i grundlagssiiftningsfrågor.Departementschefen anknöt lill vad han anfört i ulredningens direkliv därom,all han avsåg alt föreslå regeringen all redun under riksmölel 1976/77förelägga förslag lill regler som skulle möjliggöra sådanfolkomrösining. Arbete på all utforma sådana regler har bedriviis ijusliliedeparlemenlet . I samband härmed har, i enlighel medden praxis som har uivecklal sig i mer väsenlliga grundlagssliflningsärenden,förekommii samråd med förelrädare för den parlamentariska oppositionen. Frånoppositionen har därvid förts fram önskemål om all förslag i frågan inle skallläggas fram för förrän resultatet av rällighelsskyddsuiredningensarbele föreligger. Enligt min mening lalar siarka principiella skäl för allmedborgarna ges möjlighel all la direkl del iden beslutsprocess som syfiar lillanställa upp de grundläggande reglerna om vilka organ som på deras vägniirskall utöva den offenlliga maklen, om hur dessa organ skall ulses, om hurmaklen skall fördelas mellan dem och om vilka gränser som skall sällas fördenoffenlliga maklulövningen. Skälen för folkomrösining som ett led igrundlagssliflningsförfarandel har ytterligare ökal i styrka i och med all deli RF har förts in ell omfattande regelsyslem med uppgifi all skydda demedborgerliga fri- och rällighelerna mol angrepp från del allmännas sida. Enordning som innebär all de enskilda medborgarna ges möjlighel all la direkl deli beslul om ändring av dessa skyddsregler måsle ses som en vikiig förstärkningav det konsiilulionella räilighetsskyddel. Jag är därför av den uppfattningenatl ell försia riksdagsbeslul om folkomröstning i grundlagssiiftningsfrågor börfallas redan under innevarande valperiod. Skäl talar emellerlid för all manskall gå lill möles önskemålel om ell vissl dröjsmål i förhållande lill denursprungliga lidsplanen. Jag vill här först och främsi peka på det stora värdesom ligger i all lagar som reglerar demokraiins spelregler beslutas understörsta möjliga enighel. Härtill kommer alt det råder ett nära samband mellande frågor som omfattas av rätlighetsskyddsutredningens uppdrag och ärendei omfolkomrösining i grundlagsstiflningsfrägor. Jag kan i sammanhanget nämna all,enligt vad jag har inhämtat, även andra aspekier pågrundlagsstiftningsförfarandel har aktualiserats inom ulredningen. Den önskvärda samordningen av reformarbetet på RF:s områdeuppnås lällasi om delta i sin helhet läggs pä räiiigheisskyddsulredningen. Jagförordar därför au frägan om införande av beslutande folkomrösining som ell ledi grundlagssliflningsförfarandel överlämnas till ulredningen. Efter samråd medföreträdare för ulredningen anserjag mig kunna uigå från all della inle kommerall medföra atl kommiiiéns arbele fördröjs i någon högre grad. Räiiigheisskyddsulredningen bör vid sina överväganden ifolkomröstningsfrågan utgå från de förslag i ämnel som har lagts fram i olikasammanhang. sådani förslag ålerfinns i förfaliningsulredningens förslaglill regeringsform (SOU 1963:16 och 17; o Utredningens direkliv SOU1978:34 7 kap. 4 S). Lösningarsom nära ansluler sig lill förfaliningsulredningens har därefter förlsfram dels i en reservalion lill grundlagberednjngens slulbelänkande (SOU 1972:15), dels i reservaiioner tillkonslitutionsuiskollets beiänkandcn isamband med beslutet om 1974 års RF (KU1973:26) och beslutet om de nya reglerna i RF om skydd förde medborgerliga fri- och rällighelerna (KU 1975/76:56). Dessa förslag innebäralla alt en riksdagsminoriiet av viss storlek (en iredjedel av ledamölerna) skall kunna fi lill stånd en folkomrösiningom ell vilande grundlagsförslag i samband med närmasi följanderiksdagsval. 2 Frågornas tidigare behandling Hur skyddel för de medborgerliga fri- och rällighelernahar uivecklais i vårt land har för tiden fram lill och med lillkomslen av 1974års regeringsform ulföriigl skildrals av fri- och rättighelsuiredningen(SOU1975:75 s. 55-87 och 257-275). Räiiigheisskyddsulredningen redogör förrälisuivecklingen och lidigare reformförslag i de av ulredningen behandladefrågorna i kapitlen 4-8. Fördenskull ges här bara en kort allmän översikl överbakgrunden till dessa frågor. regeringsform innehöll i 16 S - i anslutning lillden äldre tradilionen -stadganden om visst skydd för den enskilde gentemotkonungen. Konungen bör räll och sanning styrka och befordra,vrångvisa och orätt hindra och förbjuda, ingen fördärva eller fördärva låla,lill liv, ära, personlig frihel och välfärd, ulan alt han lagligen förvunnenoch dömd är, och ingen avhända eller avhända låla något gods, löst eller fasl,ulan rannsakning och dom, i den ordning, lag och laga siadgarföreskriva; ingens fred i dess hus slöra eller störa låla; ingen från orl lillannan förvisa; ingens samvete ivinga eller ivinga låla, ulan skydda varoch envid fri utövning av sin religion, så vill han därigenom icke siörer samhälletslugn eller allmän förargelse åsiadkommer. Konungen låle en var bliva dömd avden domstol, varunder han räueligen hörer och lyder. Beiräffande styrkan av del skydd som paragrafen gav,särskilt frågan i vad mån paragrafen avsåg även av konung och riksdag gemensamibeslulade föreskrifter, förblev doklrinen oklar. Någon reglering i 1809 årsregeringsform av lagprövningen, dvs. domstolars och andra rätistillämpandemyndighelers räll och plikt atl pröva om stadgande i lag eller annanförfattning slår i överensstämmelse med grundlag, förekom heller inte. Tryckftiheten garanterades dels i en särskild grundlag,tryckfrihetsförordningen, dels i 86 S regeringsformen, vilken hade följandelydelse: Med tryckfrihet förslås varje svensk mans rättighet atl,ulan några av den offenlliga maklen i förväg lagda hinder, utgiva skrifter; allsedermera endasl inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, ochatt icke i annal fall kunna därför siraffas, än om \2 Frågornas lidigare bchaiulling SOU 1978:34 deua innehåll slrider mol lydlig Uig, given au bevaraallmänt lugn, utan all återhålla allmän upplysning. Alla handling;ir (xhprolokoll i vad mål som holsl. de prolokoll undanuigna, som i slalsrådel ochhos konungen i minislcriclla ärenden ixh kommandomål föras, mä ovillkorligengenom irycket kunna utgivas. Ej må tryckas banko-och riksgäldsverkens prolokolloch handlingar rörande ärenden, vilka böra hemliga hållas. Sedan gammall har vissu lagförslag underkaslais en granskningi särskild ordning innan de läggs fram i . Granskningen fick i 1809års regeringsform fuslure former och ludes på högsiu domstolen. Grunskningenuvsåg förslag lill lag enligt 87 S regeringsformen, främsi allmän civil- ochkriminallag, saml förslag lill annan lag som enligt särskilda bestämmelser iregeringsformen också skulle sliftas i den ordning som föreskrevs i 87 S. Grundlag stiftades, ändrades eller upphävdes genomkonungens och två riksdagars beslul (81 S regeringsform). Vidareskulle nya val till äga rum mellan de två riksdagsbesluten (64 Si1866 års riksdagsordning). inrättades lagrådel, som sammansalles av ledamöierfrån högsia domstolen och den då inrättade regeringsrätten. Dess uppgift varall ulföra den granskning av lagförslag, som lidigare hade åvilai högstadomstolen. 2.4 Den tingstenska utredningen Utvecklingen i under 1930-lalel aktualiseradefrågan om rättighetsskyddel. lillsalie regeringen på begäranen uiredning med uppgifi att överväga frågan om införande i regeringsformen avsådana principer, som för del foribesiående svenska samhällel var av den fundamentalavikt all de ej borde kunna åsidosättas ulan grundlagsändring. Ulredningen, variHerbert Tingslen var ordförande, avgav ell belänkande (SOU 1941:20) medförslag till ändrad lydelse av 16 S regeringsform. Förslaget leddeinte till lagstifining. Tilläggen till 16 S enligt den lingslenska utredningenbestod i all en rad nya rälligheler fastslogs. Det gällde yttrandefrihet,församlingsfrihet och föreningsfrihet, rätl lill personlig frihel och frihel iutövande av näring eller yrke, rätl till egendom och lill skälig ersältning videxpropriation, räll all av det allmänna få hjälp och skydd vid ålderdom,sjukdom, olycksfall, lyte, invaliditet och arbetslöshet, förbud mol relroaklivsiraffiagsliftning saml skydd för brev-, lelegraf- och telefonhemlighelen. Förslaget var så utformat att rättigheterna fastslogsmedan den närmare regleringen skulle göras genom samfälll stiftad lag, som dockej fick kränka rättighetens grundsals. Grundlagsändring krävdes endasl förinskränkningar i rälien lill skälig ersäuning vid expropriation och undanlagfrån förbudet mol relroakliv siraffiagsliftning. Rälien lill socialt understödvar närmasi av programkarakiär, eftersom den inte garanterade någonminimistandard. Beiräffandelagprövningen anförde ulredningen all del inie var klariagi SOU1978:34 Frågornas lidigare behandling 43 genombesiämmelser eller pruxis, om någon sådan lillkom domstolarna. Ulredningen funninle heller skäl atl föreslå någon klargörande bestiimmelse på denna punkt. Diskussionenom försiärkning uv skyddel för de medborgerligu fri- och rullighcierna kom allföras vidure inom förfaiiningsulredningen. Denna uiredning, som lillsaiies 1954med uppdrag ull ulifrån en sumlad översyn av demokraiins funktionsproblemförelä en modernisering uv vår förfullning, ludeår 1963 i siu slulbelänkande(SOU 1963:16 och 17) frum förslag lill en ny regeringsform. Förslaget innehöllell särskilt kapilel om grundläggunde frioch räuigheler. 12 kap. 1 S behandlades de fri- och rälligheler, som sammanfattades underrubriken opinionsfriheien, nämligen åsiktsfrihet, yiirandefrihei,religionsfri-hel, församlingsfrihet och föreningsfrihet. Räll lill personligfrihel, rält ull friu välja vistelseort inom rikel eller lämna rikel, räll lillhemfrid sumt räll till posthemlighet m.m. slogs fust i 2S. Riiu till egendomoch skydd mol expropriulion, rutt till undervisning och utbildning (ochskolplikl), rutt ull drivu näring och ulöva yrke, rätt till arbete, rull lillsociull understöd, rätl och plikt all della i rikets försvar, räll lill lagadomstol, förbud mol relroakliv strafflagstiftning samt asylrätt togs upp iföljande åtta paragrafer.