prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — För länsvägar har vidare i stor ulsiräckningeffekier för bl. a. gång- och cykeltrafik beaktats. Miljöeffekterna har bedömtsvara mer väsenlliga vid prioriteringen av riksvägobjekten. I flerårsplanernaingår byggande av förbifarter samt ombyggnad och förbättring av genomfarter ica 200 tätorter, åtgärder som bedöms medföra förbällringar av trafiksäkerhetenoch miljön i dessa orter. Motorvägsbyggandetkommer enligt flerårsplanerna atl minska framöver. Underden kommandetioårsperioden beräknas ca 7mil motorväg kom ma att börja byggas. Äveni fördelningsplanen för slalskommunala vägar och gator harirafiksäkerheisåigärder av kommuner prioriterats så atl en fjärdedel av denlolala salsningen ger direkia trafiksäkerhelseffekier. Därutöver har prioriteratsåtgärder som ger effekter för kollektivtrafiken och gång- och cykeltrafiken.Även miljö- och framkomlighelseffekter har tillmätts stor belydelse. Härföreligger emellertid en skillnad mellan olika kommuner. 1 de siörre kommunernahar miljöeffekterna betraktats som mest väsentliga medan i mindre kommuner, därtrafiken är av mindre omfattning och sålunda inle ger upphov till någranämnvärda miljöstörningar, i stället framkomligheien ansetts mer väsentlig. Molbakgrund av vad ovan anförts kan konstateras alt de nya flerårs- ochfördelningsplanerna för ligger väl i linje med deninrikining som harangens i förordningen om flerårsplan och fördelningsplanrörande väg- och gatuhållning. Cykeltrafikensvarar för en mycket liten del av det totala trafikarbete som uiförs itätorterna. Setl lill mängden av förflyttningar och dessas fördelning på olikaförflyliningssäu sker dock ungefär hälften av alla förflyttningar till fotseller med cykel i vissa tätorter. Cykeln har således en stor uppgift all fyllanär det gäller att tillgodose skilda transportbehov. Cykeltrafiken är vidaremåttligt utrymmeskrävande, miljövänlig och energisnål. Frän samhällssyn-punktföreligger därför flera skäl atl stödja cykeltrafiken. Riksdagenbegärde (TU 1972:14, rskr 1972:250) en utredning som skulle föreslååtgärder för att skapa bättre förutsättningar för cykellrafiken. I anledninghärav uppdrog regeringen ål statens vägverk och trafiksäkerhetsverkei atl isamräd med statens planverk utreda frågan. Sedan uppdraget redovisats irapporten , tillkallade regeringen år Prop.1978/79:99 107 1976en särskild utredare med uppdrag all uireda frågan om ökal slatligt slöd lillcykellrafiken. Den s. k.cykellrafikutredningen (1976:04) föreslog i betänkandet (Ds K 1978:7)Statsbidrag lill cykelvägar all kommunerna skall kunna få statsbidrag lillanläggningar för cyklismen. Sådana bidrag borde enligi ulredningen leda lillell ökal iniresse för cykellrafikåigärder. Remissinsianserna var övervägandepositiva lill ulredningens förslag. Belänkandels sammanfallning samlremissammanställning över betänkandet fogas till protokollet som bilaga 12. Trotsatt de nya flerårs- och fördelningsplanerna i väsentlig utsträckning innefattaråtgärder som främjar gång- och cykeltrafiken anserjag att skäl nu talar för alläven särskilda anläggningar för cykellrafik kan bli bidragsberättigade. a. på förslag av siatskonirollkommiilén i belänkandet (DsKn 1979:3) Ökal kommunall väghållningsansvar bemyndigat mig att tillsälta ensärskild uiredning med uppgift au göra en total översyn av de bestämmelser somgäller för staisbidragsgivningen lill kommunernas väg- och gatuhållning. Härvidkommer ocksä frågan om statsbidrag lill cykelvägar atl behandlas. allinvänta ulredningens resultat anserjag all fömtsättningar bör skapas för enstatsbidragsgivning till cykelvägar. Förutom den nuvarande statligabidragsgivningen lill viss vägoch gatuhållning skulle därmed samtliga kommunerkunna erhålla bidrag för cykellrafikanläggningar. I enlighet medcykeltrafikutredningen och flertalet remissinstanser bör statsbidrag utgå lillkommuner för byggande av cykelvägar och till andra lyper av ätgärder för atlunderiätta cykeltrafik. Bidraget bör utgä med 50 96 av kosinaderna föranläggningar som ligger utanför exploateringsområden och stålensväghällaransvar. Ett villkor för bidrag bör vara atl cykelvägarna lillgodoserett allmänt kommunikationsbehov. Del bör åvila länsstyrelserna all upprättaerforderiiga planer som underlag för bidragsgivningen och all besluta om tilivilka cykelvägsobjekl bidrag skall utgä. Jag vill underslryka all delta inte ärau se som nägon ny bidragsform utan fastmer som en ulvidgning av den nuvarandestaisbidragsgivningen lill viss väg- och gatuhållning. Jagavser atl under innevarande är föreslå regeringen en förordning som reglerarbidragsgivningen i enlighel härmed. Förslag om den nivå somstaisbidragsgivningen tolalt bör ligga på kommer därefter alt föreläggasriksdagen i nästa ärs budgetproposition. 5.1.5Den framtida inriktningen av väghållningen Somjag lidigare har angeti har såväl riksdag och regering som vägverketprioriterat driftverksamheten inom väghållningen . Utvecklingenav driftanslaget har medfört all servicearbetena har kunnat ligga på en Prop.1978/79:99 108 är arbeien som direkl påverkar trafikanternas säkerhei ochframkomlighet. UnderhåUei av vägnätet har vidare kunnai ske i entillfredsställande omfallning på de flesla områden. Denfemåriga verksamheisplan avseende - femärsplan drift-somvägverket upprättat underår 1978 är baserad på fömlsäliningarna atlserviceålgärder kan utföras i erforderlig ulsiräckning för att upprätthållaIrafiksäkerhel och framkomlighel saml atl underhållsålgärder kan ske i enomfallning som svarar mol den förslitning som sker av vägnätet. Vidareförutsätts atl förbätiringsålgärder kan ske i en utsträckning så atl driftpersonalenerhåller en årsbalanserad sysselsättning. Parallelltmed verksamhetsplanen har genomfört en resursdimensionering avdriftorganisalionen. Denna dimensionering grundar sig pä de service- ochunderhållsåtgärder som anslag medger och har som huvudprincip haft allservicesiandarden skall kunna upprällhållas och verkels egen drifipersonal gesen rationell och meningsfull sysselsättning. Dengenomförda verksamhetsplaneringen och resursdimensioneringen har gett ellvärdefullt underlag för den närmaste femårsperiodens driftverk-samhet. I åretsbudgetproposition har regeringen föreslagit en nivä pä driftanslagel sommöjliggör att volym pä verksamheten kan bibehållas. En förutsäuningför en fortsall hög ambitionsnivå för driftverksamhelen är dock ocksä all depågående rationaliseringarna fortsätler. Del gäller därvid ralionaliseringar påsåväl maskinsidan som vad avser arbetsmetoder och organisaiion. Vihar ett relalivi väl utvecklat vägnät. Dess utnyttjande ochvidmakthållande är i stor ulsiräckning beroende av de driftinsaiser som görs.Jag anser därför atl en förutsättning för ett väl fungerande framtida vägtransportsystemär en fortsau prioritering av åriftverksamheten. Pågående forsknings- ochulvecklingsarbete med alt kartlägga olika driftätgärders effekter förtrafikanterna kommer härvid all ge ell underiag som möjliggör alt pä ell bäuresätl än f n. avgöra i vilken utsträckning en sådan prioritering bör skegentemol byggnadsverksamhelen. Somunderlag för den perspeklivplanering som bedrivit harbl. a. vägnätets trafiksäkerhets- och framkomligheisslandard kartlagts i olikadelar av landet. Jag har i del föregående gett exempel på de resultat somdärvid har erhållits. Jag har vidare antytt all det förekommer lämligen storaregionala skillnader i fråga om dessa standardkomponenter mellan olika län. Sålundafinns det län som har en olycksnivå enligt polisrapporieringen som ligger 25-3096 över riksgenomsnittet medan andra län har en nivå som ligger 15-20 96 undergenomsnillet. Den genomsnittliga reshaslighetsslandarden varierar mellan olikalän från . Variationen i reshastighet ärvidare större mellan landels arbetsmarknadsregioner än mellan olikalän. Moldenna bakgrund kan två principelli skilda inriktningar av de framlidaväginvesteringarna väljas. En innebär en strikt effektivitetsinriktning, dvs. Prop.1978/79:99 109 allförsöka uppnå så stora förbällringar av irafiksäkerhel, framkomlighel, bärighetoch miljö som möjligt med tillgängliga resurser. Del innebär sannoliki all deregionala skillnaderna i den nuvarande vägirafikstandarden kommer all beslåeller acceniueras. annal allernaiiv är alt så långl möjligt försöka uijämnade regionala skillnaderna i transportslandarden. En sådan inrikining medför atlman tolalt selt för landet får en lägre irafiksäkerhels-ochframkomlighelshöjning än vid en effekliviielsinriklad satsning. Å andra sidankan man på sikl garanlera människoroch företag i landels olika delar envägslandard som i väsenlliga delar är lika. Jagavser att i följande avsnilt redovisa min syn pä inriktningen av de framlidaväginvesteringarna. Jag kommer därvid all behandla trafiksäkerhets-,tillgänglighets- och miljöaspekterna. 1 anslutning lilltillgänglighets-aspekten kommer jag även all la upp beläggnings- ochbärighelsfrågorna. Trafiksäkerhelsfrågorna på bredare basis - innefattande äventrafikant- och fordonssidan - tarjag upp till behandling i avsniii 5.2. Flertaletväghällningsålgärder påverkar trafiksäkerheten. Invesleringsålgärder av typbyggande av förbifartsleder kring mindre och medelstora tätorter ger exempelviserfarenheismässigi en olycksminskning pä 30-50 96. Ombyggnad och förbättring avvägar utanför tätorterna minskar som regel olyckorna med 20-30 96. Även direktapunktinsatser kan ge stora irafiksä-kerhelsvinsler. Åtgärder i form av exirakörfält för vänstersvängande trafik och belysning i vägkorsningar reducerar varför sig olycksanlalel med upp lill 25-50 96. Vadgäller åtgärder inom driftverksamhelen har en minskning av liden mellanuppkommen halka och utförd snöröjning eller halkbekämpning visat sig ha stort»etydelse från trafiksäkerhetssynpunkt. Vidare har försök medvägkantsreflektorer på snöstör visat sig reducera olyckskvolen med ca 20 96 viddagsljus och 15 96 under mörker. Generellt setl lorde enligt min meningenfortsatt prioritering av driftverksamhelen kombinerat med en intensifieradforsknings- och utvecklingsverksamhet inom området ge goda förutsättningar förett från trafiksäkerhetssynpunkt fruktbärande resultat. Vid genomförandel avdenna forsknings- och utvecklingsverksamhet lorde statens väg- ochtrafikinstitut (VTI) kunna spela en betydande roll. Jag kommer all närmarebehandla VTI:s framlida verksamhei i samband med atl jag redogör för min syn päforsknings- och utvecklingsfrågorna (kap. 9). Vägverkethar i sina senare anslagsframställningar diskuterat nivåer för den framtidavägbyggnadsverksamheten ulifrån en målsättning som innebär all antalettrafikolyckor inte skall öka i framliden, dvs. en effeklivitelsmål-sältning.FöraU nå målsättningen au antalet trafikolyckor inle skall öka krävs enligtvägverket bl. a. en ökad satsning på vägbyggandel. Behoveiav ökade vägbyggnadsinsalser är emellertid beroende av dels vilka Prop.1978/79:99 110 åtgärdersom kommer atl göras inom driftverksamhelen på vägområdet, dels omfattningen avandra trafiksäkerheisfrämjande ålgärder. Med vissa anlaganden beiräffandedessa båda områden förutser alt den vägbyggnadsvolym som molsvararden som inryms i de uppräitade flerårsplanerna inte kommer alt kunna förhindraen ökning av antalet olyckor. Föregen del vill jag framhålla att Irafikolycksulvecklingen självfallel ärberoende bäde av vägbyggnadsätgärder och av andra trafiksäkerheisfrämjandeätgärder. Jagvill erinra om all antalet trafikolyckor varit i slort setloförändrat trots del kraftigl ökade Irafikarbele som skett. Somjag harredovisat innefattar de uppräitade flerårs- och fördelningsplanerna också enmarkerad satsning på trafiksäkerheten. har, som jag närmareredovisat i årets budgetproposition, vidare anslagits beredskapsmedel och andrakonjunklurslimulerande medel lill vägsektorn i stor omfattning. Som exempel kannämnas de insatser som kommer att kunna göras på 6 i norra . När detgäller driftålgärder har - som lidigare nämnls - i budgelproposilionenföreslagits en nivå för som möjliggör atl 1979 ärsdriflverk-samhelsvolym kan bibehållas. Denstatsbidragsgivning som jag har föreslagit för utbyggnad av cykelvägarliksom den satsning som kan förväntas av kommunerna på trafiksaneringsomrädelkommer ocksä atl verksamt bidra till en reduktion av antalet trafikolyckor.Framför allt gäller det olyckor där oskyddade trafikanter är inblandade. Enligtmin mening måsle Ullgängliga resurser inom vägsektorn på mest effektiva sättanvändas for an minska antalet olyckor på vägarna. Den inrikining som de nyaflerårs- och fördelningsplanerna återspeglar liksom övriga planerade ochförväntade ätgärder kommer att innebära en ökad satsning päIrafiksäkerhelsområdet. 1della sammanhang vill jag särskilt nämna att trafiksäkerhetsfrågorna i vidbemärkelse är föremål fören omfattande översyn inomirafiksäkerheisulred-ningen. Utredningens slutbetänkande kan förutsättas geunderiag för en allsidig bedömning av åtgärder för att förebygga och minskaantalet trafikolyckor. Väg-och gatunätet ulgör landels mest vittförgrenade transportsystem. Nästan allahushåll kan nås av en vägtransport. Totalt i landet finns vägaroch gator. Del är emellertid inte enbarl väg- och gatunätets utsträckning somär bestämmande för den tillgänglighet som detia ger utan fastmer denfärdhastighet och den lastförmåga som vägnätet medger. Somjag har medger huvudvägnälel generellt setl en högmedelreshastighet. Bärighelssilualionen är också i stort sett god på detla Prop.1978/79:99 111 vägnäl.Del sekundära och teriiära vägnätet har emellertid en klarl sämre siandard närdel gäller fakiorer som reshaslighet och bärighet. Andelen belagd väglängd ärfortfarande läg när det gäller detla vägnät. Detla har naturligtvis sin grund iatt enbarl ca 25 96 av trafikarbetet sker på del myckel vidsträckta sekundäraoch tertiära vägnätet. Delsekundära och tertiära vägnätet fyller emellertid en stor funklion när delgäller all ge människor i glesbygd möjlighet all nå kvalificerad service och endifferentierad arbetsmarknad. Framkomligheten på della vägnäl har också storbelydelse för näringslivet. Dälig bärighet och tjälskador leder oftasl tillökade transportkostnader. I den fortsallavägplaneringen bör siörre vikt än f n. läggas vid all förbättra människorslevnadsbetingelser i olika delar av landet genom all öka lillgänglighelen lillservice och arbele. underlag som belyser dessa levnadsbetingelser finns ibl. a. länsplaneringen. Planering och utbyggnad av vägnätet bör enligt minmening ske utifrån målsättningen att minska restiden och därmed ökaUllgänglighetenfbr de människor som har låg Ullgänglighet IiU service ocharbetsmarknad. En sådan målsättning lorde framför allt innebära salsningar pådel sekundära och lerliära vägnätet men även delar av huvudvägnäiet kan komma ifräga. Jag länker dä närmasi på vägar som förbinder kommuncenira med regionalaoch primära cenlra. Enväsentlig åtgärd för atl öka lillgänglighelen för befolkningen i glesbygdernaulgör beläggning av grusvägar. Den nuvarande beläggningstakten innebär somtidigare nämnts all ca I grusväg förses med beläggning. Närdel gäller bärighetsstandarden kan, som tidigare nämnls, konstateras atlpraktiskt taget hela riksvägnälel och över 90 96 av länsvägnäiel ärupplåtet för 10 tons axeltryck och 16 tons boggitryck. av de vägar somhar en lägre lilläten belaslning än 10/är gmsvägar. Den inskränkning avden tillåtna belastningen som åriigen måsle tillgripas under Ijällossningstiddrabbar av grusvägnätet medan motsvarande värde för hela vägnätet är ca15 96. De årliga inskränkningarna i den tillåtna bärigheten medför högretransportkostnader för näringslivet genom att man tvingas köra omvägar ellermed reducerad last. Detär därför enligt min mening väsentligt att griisvägnäiet beläggs i ökadutsträckning. Vidare måste de vägavsnitt förstärkas där en lägre tillåtet axel/boggitryck än 10/eller en nedsättning av det tiUåtna axel/boggitrycket medför inte försumbara transportkostnadsökningar för näringsUvet. Förutsättningarför atl i ökad ulsiräckning belägga grusvägar har skapats genomden metod för ytbehandling av grusvägar med acceplabel bärighet (YIG), somvägverket hsr tagil fram. Metoden är tekniskt-ekonomiskt försvarbar förgrusvägar med irafik siörre än 125 fordon . Man planerar f n. atlanvända metoden pä grusväg. Gränsen för vid hur storatrafikmängder och vid vilken bärighelsnivå som 1978/79:99 112 YlG-melodenär anviindbar har ännu inte ulvärderals. En omfaitande försöksverksamhel pågåremellerlid och kommer att ge vägledning i dessa avseenden. YlG-verksamhetenkombinerad med den mer traditionella förslärknings- och beläggningsverksamheienger enligt min mening förulsäliningar för all på sikl belägga grusvägar medirafik siörre än 250 fordon som ell anial grusvägar även medlägre irafik också kan förses med beläggning. Denna salsning pä all försegrusvägar med beläggning kan innebära en temporär minskning av andra ätgärderpä gmsvägnätet. 1övrigt vill jag beträffande vägnätets bärighetssiandard framhålla, att jag inteser del som meningsfulll all generelli för landets hela vägnät försöka uppnå enbärighet på 10/16 tons axel/boggitryck. DeUa skall ses mol bakgrund av atl ca99 % av trafikarbetet sker på vägar som är upplåtna för denna bärighet.Planering och genomförande av bärighetshöjande åtgärder bör i stället i ökadutsträckning ske med uigångspunki från en kartläggning av förekommandegodstrafikvolymer och möjliga transport-kostnadsminskningar. Vägtrafikenger upphov lill miljöstörningar främsi genom avgaser och buller från fordonen. Dessaslörningar kan motverkas genom åtgärder i fråga om både fordonen ochvägbyggandet. Avvägningen mellan dessa båda typer av ålgärder bör därvid göraspå sådant säll all resultat näs till lägsia möjliga kosinad. Det är härvidockså angelägel all arbetet inom miljöområdet samordnas med strävandena attspara energi och minska vårt lands oljeberoende. Bilavgasproblemetutreds f. n. av typbesiktningsutredningen (K 1977:02) och bilavgaskommittén (Jo1977:08). En av de väsentligaste uppgifterna för typbesiktningsutredningen äratt föreslå ålgärder som säkerställer att fordonen uppfyller de krav päbegränsningar i avgasutsläppen som har slällls upp av statsmakterna. Som ellled i della arbele har regeringen ingåtl ett avtal om ulvärdering av enförenklad avgaskontrollmetod. Jag har tidigare anmält frägan om delta avtal iprop. 1978/79:25 med förslag om lilläggsbudgel I lill statsbudgeten förbudgelårel 1978/79. Bilavgaskommitténarbetar med den övergripande frågan om hur man pä något kan minskaluftvårdsproblemen på grund av bilavgaser. Kommittén har bl.a. all behandlabehovet av alt införa föreskrifter om minskning av föroreningsulsläppen frånfordon. Äv särskilt iniresse i della sammanhang är kommitténs uppdrag altöverväga införandel av gränsvärden för luftkvalitet och atl i samband därmed tafram modeller för trafikplanering i tätorter med hänsyn till luftföroreningfrån Irafik. Enligt vad jag har erfaril kommer kommittén att överiämna enlägesrapport . Ellsärskilt problem från hälso-och miljösynpunkt utgör det bly som släpps ut genombilavgaserna. Regeringen beslöt all sänka högsia tillåtna 1978/79:99 113 hallenbly i bensin från lill . Beslutet iräderi kraft i fråga om den lågoktaniga bensinen och den 1 juli1981 i fråga om den högoklaniga bensinen. Som chefen för jordbruksdeparlemenieinyligen har uttalat anser regeringen all införandel av lågblybensin bör kunnaske lidigare än vad som är bestämt och all det av hälso- och miljöskäl ärnödvändigi all gå över till hell blyfrill motorbränsle. Närdel gäller Irafikbuller har regeringen under höslen 1978 beslutat om normer förfordonsbuller. Regeringen har samiidigi uppdragii åt statens trafiksäkerhelsverkall undersöka möjligheten all ulfärda bullernormer för fordon som inle omfattasav bestämmelserna. Verkei skall också uireda dels möjlighetema att utformakvalitetskrav på Ijuddämpningsutruslning för fordon, dels möjligheterna atlulveckla meioder för förenklad koniroll av fordons bulleremission. Avsiklen ärockså all på del inlernationella planet aklivi skall arbeta förytterligare skärpningar av emissionsnormerna. Ensärskild arbetsgmpp har tillsalts för all - i belysning av utvecklingen efterår 1974 -göra en översyn av irafikbullerulredningens förslag i fråga om iförsta hand bullerimmissioner. Gruppen skall bl. a. överväga vilka ambitionersamhället bör ha när del gäller skydd mol irafikbuller i bosläder m. m.Resultatet av gmppens arbete beräknas föreligga under höslen 1979. Idella sammanhang kan också nämnas alt irafikbullerfrågorna även behandlas av ennordisk arbelsgrupp. Dess arbele har bl. a. lett fram till en gemensam nordiskberäkningsmodell för vägtrafikbuller. Jagvill också erinra om att utredningen (JO 1976:06) om översyn avmiijöskyddslagstiftningen enligt sina direktiv har atl överväga frågan omtillståndspliki för fasta trafikanläggningar, däribland vägar. Sammantagetkan man konstatera all ett omfattande och vittförgrenat arbele pågår som berörvägtrafiken och miljön. Utvecklingen av vägplaneringen har också inneburil altmiljöaspekterna successivi fåll allt större belydelse. Den effeklbeskrivningsom i planeringssammanhang görs av vägobjekt omfattar säledes regelmässigt enbedömning av de miljöeffekter som uppstår vid genomförandet av objekten. Delvidgade samrådsförfarandel som vägplaneringen numera ocksä innefattar borgarvidare för att miljöaspekterna blir allsidigt bedömda och erhåller denbetydelse som de bör ha i vägplaneringssammanhang. Jag anseratt miljöaspekternaäven bör tUlmätas stor vikt vid planerandet och byggandet av vägar.Som regel innebär vägomläggningar minskade miljöstörningar genom dentrafikavlastning som sker på befintligt väg- och gatunät. Detta är framför alltfallet när det gäller byggandet av leder förbi tätorter. Sädana förbifartslederinnebär också somjag tidigare stora fördelar fråntrafiksäkerhetssynpunkt men kan ibland medföra inträng i jordbruksmark ochberöra områden som har betydelse för naturvården och friluftslivet. Ävenmarkanvändningsaspeklerna i vidare mening bördärför beaktas i samband medplaneringoch byggande av vägar. 8 1978/79. 1978/79:99 114 siörretätorter genomförs Irafiksaneringarav slörda områden genom kanalisering avirafiken till vissa leder. Därigenom torde för tätorten som helhet i regeluppnås förbällringar från miljö- och irafiksäkerhelssynpunkl. Jagvill framhålla all skärpla miljökrav kan komma alt medföra altbiltrafiken måsle begränsas i lälorler för all en godlagbar miljö skall uppnäs.Della kan åsladkommas med såväl trafikplanerings- och trafikregleringsåtgärdersom ett ökat kollektivirafikresande. Jaghar i det föregående redovisal hur jag ser på den framlida vägpolitiken. Jaghar därvid med hänsyn lill driftverksamhelens betydelse fräntransport-försörjnings- och irafiksäkerhelssynpunkl anseti det nödvändigt meden fortsatt prioritering av denna verksamhei. Vadavser väginvesteringarna harjag lidigare framhållil alt den framtidainriktningen av dessa kan ske från två principielll skilda utgångspunkter, ensom är strikt effekliviielsinriklad, en annan som mer lar sikle pä all uijämnade förekommande regionala skillnaderna i vägtransportstandarden. Jag har därvidnär del gäller väghållningens Irafiksäkerhetseffekter ansett del nödvändigt meden effektivitelsinriktad satsning för atl göra det möjligl att reducera antalettrafikolyckor i landet. När del däremot gäller den ökade tillgängligheten tillolika samhällsfunklioner som väginvesteringarna skapar anserjag alt eninriktning bör gälla som garanlerar människor och förelag i landelsolika delaren tillfredsställande vägtransportslandard i detla avseende. Här börsåledes en inriktning väljas som lar sikle på atl i möjlig utsträckning utjämnade förekommande regionala skillnaderna. Jag har slulligen angetibetydelsen av miljöaspekterna vid planerandet och byggandet av vägar. Delvägpoliliska programmet har jag säledes formulerat i form av inriktningar förden framtida väghållningen.