prop · G20333 · 1978-12-31 00:00:00 — Regeringenhar för sådana fall, med stöd av dispensregeln i 76 §, medgivit nedsättning avskatten i sådan utsträckning att den skall motsvara vad staten skulle ha fått iutdelning i konkursen om konkursgäldenären hade varit skyldig att betala skattpå förskotten men inte fullgjort denna skyldighet. Inom byggnads- eUer anläggningsbranschen har,framhåller utredningen, större företag i regel valt faktureringsmetoden. Dennaerbjuder avdrag för ingående skatt på aUa förvärv som entreprenörengör. Skatt behöver dock inte tas ut av beställaren och redovisas förrän isamband med den slutliga ekonomiska uppgörelsen, dvs. då entreprenören efterslutbesiktning preciserar sin fordran i slutfakturan. Vid större entreprenader komplicerasbeskattningssituationen av att arbetena ofta färdigställs och tas i bruk avbeställaren i etapper. Om och i vad mån sådana etapper ger upphov tillräkenskapsenlig fordran 1978/79: 33 44 påbeställaren kan vara svårt att avgöra. Någon fordran bokförsvanligen inle förrän i samband med resultatsberäkningen. Vid totalentreprenad svarar entreprenören för helaproduktionen från projekteringen fram till dess objektet är fullt färdigstäUtoch inflyttningsklart. Entreprenör som tUIämpar faktureringsmetoden har omedelbaravdragsrätt för skatt sora belöper på förvärv för objektet. Kostnadstäckningför mervärdeskatt behöver han dock inte ta ut av beställaren förrän i sambandmed slutfaktureringen. Först då inträder skyldigheten för entreprenören attredovisa utgående skatt. Vid delad upphandling är förhållandet etl annat.Anlitade delentreprenörer slutfakturerar sina arbeten vartefter defärdigstäUs. I motsats tiU totalentreprenaden beskattas alltså den deladeupphandUngen successivt . Samma effekter uppkommer om någon som inle ärskattskyldig, exempelvis kommun, står i valet mellan att utföra ett arbete iegen regi eUer genom entreprenadupphandling. Egenregiproduktionen beskattas successivtgenom den avskurna avdragsrätten för gjorda förvärv medan däremotentreprenadupphandlade arbeten beskattas först när de har färdigställts. Rätten tUl avdrag för ingående skatt på förvärv förskattskyldigs verksamhet undanröjer kumulativa skatteeffekter och möjUggörfull skattefrihet för exporten. Bestämmelserna om avdragsrätt fiims intagna i17 och 18 §§ med tiUhörande anvisningar. Avdragsrätten är i princip generelloch omedelbar utan uppdelning i tiden. Tidpunkten för avdragsrätt i skatteredovisningenbestäms av och följer den redovisningsmetod som den skattskyldige har atttillämpa. Detta innebär att skattskyldig som tillämpar kontantmetoden får göraavdrag i redovisningen för den period under vUken betalningen har er-lagts. Förskattskyldig som tUlämpar faktureringsraetoden får avdrag ske i redovisningenför den period, då betalning har eriagts eller skuld uppkorarait,dvs. i praktiken redan när inköpsfakturan raottagits. Vid kontantförsäljningar föreligger i principsamstämmighet mellan säljarens redovisningsskyldighet för utgående skatt ochköparens avdragsrätt för ingående skatt oavsett redovisningsmetod. Här bortsesfrån att det kan bli viss förskjutning i tiden, om olika långa redovisningsperiodertiUärapas av de båda parterna. Även vid kreditförsäljningar föreligger sådansamstämmighet om båda parter tiUämpar faktureringsmetoden för sinskatteredovisning. Annorlunda ställer det sig emellertid vidkreditförsäljningar mellan parter som tiUämpar olika redovisningsmetoder.TUlämpar säljaren faktureringsmetoden och köparen kontantmetoden inträder inormalfallet avdragsrätt för köparen än skattskyldighetenför säljaren. 1978/79: 33 45 Faktureringsmetoden erbjuder därmed i vad avseravdragsrätten likvidi-tetsmässiga fördelar för de skattskyldiga. När säljaren tUlämparkontantmetoden och köparen faktureringsmetoden åtnjuter köparen avdragsrättinnan säljaren är skyldig att redovisa skatt till staten. Även då båda parter tUlämparkontantmetoden kan bristande samstämmighet föreligga mellanredovisningsskyldighet och avdragsrätt. Om nämligen säljaren diskonterarvamväxel eller överlåter varufordringar inträder skattskyldighet omedelbartför honom. Köparen får dock avdragsrätt först när betalning eriäggs av honom. För att komma tUl rätta med depåtalade problemen anser utredningen att det absoluta sambandet meUanskattskyldighetens inträde och redovisningsskyldighetens inträde bör brytas.Tidpunkten för skattskyldighetens inträde bör bestämmas så att en likformig beskattningav den slutiiga konsumtionen uppnås. Därför föreslår utredningen att skattskyldighetensinträde direkt knyts till tUIhandahåUandet av skattepliktigt objekt. MedtiUhandahåUande av vara bör i första hand avses att varan civilrättsligt harlevererats tUl köpare. Av praktiska skäl bör man dock kuima anse vara somlevererad t. ex. om den har avsänts till köparen, även om den inte därigenomcivUrättsligt har levererats. Denna princip bör enligtutredningen kompletteras med att skattskyldighet skall inträda i fråga orauppburen förskottsbetalning för beställd vara eller tjänst. Är parterna överensora att i förskott ta de ekonomiska konsekvenserna av ett träffat avtal om ensenare leverans finns det inte anledning att helt uppskjuta beskattningen tillleveranstillfället. För-skottsUkvid eller utställd faktura raed krav på sådanlikvid bör därför utlösa en i princip omedelbar skattskyldighet. I fråga om tjänst med utsträckningi tiden framhåller utredningen att skattskyldigheten redan enligt gällande bestämmelserinträder successivt vartefter tjänsten tillhandahålls. Förslaget beträffande tidpunktenför skattskyldighetens inträde ger likformighet i beskattningen rentbeloppsmässigt. I detta hänseende tUl-godoser förslaget kravet på neutralitet ibeskattningen i såväl konsumtions- som konkurrenshänseende. Kvar ståremellertid den väsentliga frågan om tidpunkten för redovisningsskyldighetensinträde. Utredningen anser att reglerna förskatteredovisningen i princip bör vara så utformade att redovisningsskyldighetskall föreligga för alla affärshändelser för vUka skattskyldigheten inträttunder redovisningsperioden. Förslaget om tidpunkten för skattskyldighetensinträde innebär att den skattepUktiga omsättningen utgörs av värdet av gjordaleveranser och tillhandahållanden . Detta förslag är i principinte förenligt med en skatteredovisning enligt nuvarande konlantmetod, sombestämmer den skattepliktiga omsättningen till summan av vederlag för Prop.1978/79: 33 46 kredit-och kontantförsäljningar samt rena förskottsbetalningar under perioden.Redovisningen bör ske enligt en metod som fångar upp alla transaktioner förvilka skattskyldighet och avdragsrätt har inträtt . Avsteghärifrån bör medges endast av särskilda praktiska skäl. Vid transaktioner meUan skattskyldiga bör i principgälla att säljarens redovisningsskyldighet och köparens avdragsrätt ärsamtidiga inom ramen för det gäUande deklaratioiisförfarandet. Detta resultatuppnås f. n. inte alltid när säljare och köpare tUlämpar olikaredovisningsmetoder. Utredningen anser det otilKredsstäUande att utnyttjadavdragsrätt för ingående skatt först motsvaras av redovisadutgående skatt för samma transaktion och att, i motsatt fall,redovisningsskyldighet inträder för säljare innan köparen kan utnyttja sinrätt tiU avdrag för ingående skatt. Utredningen anser därför att nuvarande ordning medtvå redovisningsmetoder bör utmönstras ur raervärdeskattesystemet och ersättasmed en redovisningsmetod. Deima bör obligatoriskt gälla för samtligaskattskyldiga. Den bör knyta an tUl bokföringen av skattepUktiga tillhandahållandeni överensstämmelse med den nu tillämpade fakturerings-metoden. Utredningen harnärmare undersökt konsekvenserna av en sådan ändring av redovisningsförfarandetmed särskild uppmärksamhet på de likviditetsmässiga och de redovisningstekniskaförhållandena. En allmän uppfattning synes vara attkontantraetoden inte negativt påverkar de skattskyldigas Ukviditet.Faktureringsraetoden medför däremot en likviditetspåfrestning, om kundernaläranas längre kredit än vad den skattskyldige själv erhåller på sina inköp förverksamheten. Skatt skall f. n. redovisas från utgångenav den redovisningsperiod som skatten avser. Alla skattskyldiga har därför,efter det att skattskyldighet har inträtt, betalningsanstånd om i genomsnitt 35dagar + halva redovisningsperioden, dvs. ÄUmänt sett innebär detta att någon egentlig likviditetspåfrestningför skattskyldig, som redovisar skatt enligt faktureringsmetoden, inteuppkommer raed mindre kunderna lämnas kredit som överstiger i genomsnitt 65dagar. Övergång från konlantmetod tiU faktureringsmetodmedför en ökad likviditetspåfrestning till den del fordran uppkommer under enredovisningsperiod och likvid för fordringen inflyter först och en minskad likviditetspåfrestning i den mån skulduppkommer under en ticUgare redovisningsperiod än den under vUken betalningeriäggs. Huvudparten av de skattskyldiga detaljisternatiUämpar nu kontantmetoden. Vid övergång tUl faktureringsmetoden erbjuds dessaen omedelbar avdragsrätt. Detta leder enUgt utredningen i sig självt till enUk-viditetsförbättring för dessa skattskyldiga. Denna effekt förstärks omförsäljningen dessutom i huvudsak sker mot kontant betalning. 1978/79: 33 47 Utredningen framhåller vidare att öppen kredit frånsäljare till privatpersoner numera inte är särskilt vanlig. Inomdagligvaruhandeln dominerar kontantförsäljningama helt. Kapitalvaruhandelnsker numera till stor del i form av avbetalningshandel och i allt störreomfattning genom medverkan av finansieringsinstitut, sora beviljar köparen låneller kredit. Dessa transaktioner blir då för säljaren att järaställa raedkontanta transaktioner. Enligt utredningen kan därför en övergång frånkontanlraetod till faktureringsraetod knappast få någon betydelse vad gällerskatteeffekten för de slutliga konsuraenterna annat än vid avbetalningsköp.Utredningen framför emellertid även ett förslag som innebär viss skatte-Undringi dessa fall. Jag återkommer härtUl i det följande. Utländskaraervärdeskattesystera bygger genomgående på faktureringsmetoden somredovisningsform. I några länder ges det möjlighet för de mindre företagen atti vissa fall redovisa utgående skatt enUgt kontanlraetod. Detta är dock intefallet med den danska mervärdeskatten, som är konstruerad utifrån en strikttiUärapad faktureringsraetod. Ett förslag som väcktes i om att manefter svensk förebild borde tillåta en skatteredovisning enligt kontantmässigaprinciper har inte genomförts. Vidförsäljningar enligt lagen om avbetalningsköp har säljaren ägar-förbehåll i densålda varan. Vid bristande betalning kan han återta denna från köparen. Harskatt redovisats för den ursprungliga försäljningen har säljaren rätt attminska sin utgående skatt raed belopp som belöper på den återtagna varansvärde. Skattskyldig köpare skall då återföra tidigare åtnjutet avdrag föringående skatt med motsvarande belopp. EnUgt utredningen kan det aUmänna idessa fall förorsakas avsevärda förluster. Bestämmelserna har också inbjudittill missbruk. Utredningenbehandlar avbetalningsköpen i samband med leasing och annan uthyrning. Sådanuthyrning står i många fall avbetalningsköp nära, särskilt i de fallhyresmannen kan, autoraatiskt eller efter eget val, övertaäganderätten till varan. Det är enligt utredningen i dessa fall knappastmöjligt att i praktiken upprätthålla en klar distinktion mellan vad som skallräknas som köpeavtal och vad som utgör en skattepliktig uthymingsprestation medutsträckning i tiden. Enligtdet senaste EG-direktivet betraktas hyres- och avbetalningsköpen somvaruleveranser för vilka redovisningsskyldigheten skall inträda vidleveranstillfället. En principiellt viktig skillnad föreligger dock i fråga omavdragsrätten i det svenska och det beslutade EG-systerael. köparentiUämpar faktureringsmetoden inträder i det svenska systemet en full ochomedelbar avdragsrätt så snart skuld har uppkommh för ett gjort förvärv ävenora detta avser anläggningstillgångar. I EG-systeraet skall avdrag för skattsora utgått vid förvärv av sådana tillgångar i vissa fall periodiseras medhänsyn till tillgångens Prop.1978/79: 33 48 En sådan syn på avdragsrätten skulle, enligt utredningensuppfattning, i hög grad komplicera det svenska systemet. Utredningen föreslår därför i syfte att undvikaförluster för staten och förhindra missbruk att säljarensredovisningsskyldighet skall inträda i takt med avbetalningarna. Redovisningsskyldighetenkom-raer då att omfatta de betalningar som uppbärs under varje redovisningsperiodeller för vUka rätt till betalning uppkommit . Köparensavdragsrätt kommer att omfatta belopp för vilka redovisningsskyldighet inträttför säljaren under varje redovisningsperiod. 1 fråga om tjänst med utsträckning i tiden bör,enligt utredningen, redovisningsskyldighet inträda när affärshändelsen enligtgod redovisningssed bokförs eller borde ha bokförts. Förslaget beträffande avbetalningshandeln innebärenUgt utredningen en oförändrad likviditetssituation för skattskyldig som nutillämpar kontantmetoden och en likviditetsmässig förbättring omfaktureringsmetoden tillämpas. I utländska mervärdeskattesystem förekommer attkontanlraetod får tUlämpas för den utgående skatten vid transaktioner med ejskaltskyldig kund, dvs. En dominerande del av konsumentköpensker dock kontant eller på sätt som i skattehänseende ger motsvarande effekt.Med hänsyn härtUI och till förslaget beträffande avbetalningshandeln anserutredningen att någon motsvarande bestämmelse inte behövs i det svenskamervärdeskattesystemet. Ett av utredningens förslag, som behandlas i detföljande, innebär att skattskyldiga med en skattepliktig årsomsättning upp till200 . skall kunna medges skatteredovisning för helt räkenskapsår.Förslaget innebär vissa likviditetsmässiga fördelar för de ca 260 000skattskyldiga som berörs av förslaget. Utredningen konstaterar dock att en övergång frånkontanlraetod till faktureringsmetod under i övrigt oförändrade bestämraelserför skatteredovisningen medför en likviditetsåtslramning för vissaskattskyldiga. Denna omständighet har dock enligt utredningen inte sådan tyngdatt den utgör något avgörande hinder för en i princip generell tillämpning avfaktureringsmetoden för mervärdeskatteredovisningen. Utredningen koraraerdärför till slutsatsen att en generell regel om redovisning enligtfaktureringsraetoden bör införas. En sådan ändring av gällande system bör dockförenas med åtgärder som i möjlig mån undanröjer likviditetsmässigaåtstramningseffekter. Detta kan enligt utredningen åstadkommas genom enförlängning av inbetalningsfristen. Utredningen föreslår att länsstyrelsenbemyndigas att i här avsedda fall medge anstånd med skatteredovisningen lillden 25 i andra månaden efter utgången av den redovisningsperiod somdeklarationen avser. Sådant anstånd bör, enligt utredningen, gäUa tills vidareoch omprövas vid utgången av räkenskapsåret. 1978/79: 33 49 Utredningen övergår därefter till att behandla deredovisningstekniska aspekterna på en i princip obligatorisk faktureringsmetod.Utredningen påpekar därvid inledningsvis att kontantmetoden allmänt tillämpasinom den enskilda detaljhandeln och att det har frarahålUts attfakturerings-metoden skulle kunna orsaka bokföringstekniska svårigheter. Genom tillkomsten av den nya bokföringslagen (1976:125), BFL, föreligger numera bokföringsskyldighet för praktiskt taget allverksamhet som medför skattskyldighet till mervärdeskatt utom sådan som hörtill inkomstiaget jordbruk enhgt kommunalskattelagen (1928: 370), KL. Förinkomst av jordbruksfastighet föreligger skyldighet att föra räkenskaperenligt jordbruksbokföringslagen (1951:793). Inkomst av denna förvärvskällaskall numera i princip till skiUnad mot vad som har gäUt taxerasenligt bokföringsmässiga grunder. Endast de allra minsta jordbruken med enårsomsättning understigande f. n. är undantagna härifrån. Genom denutvidgade skyldigheten att föra räkenskaper har det, enUgt utredningen,skapats helt andra förutsättningar för en allmän tillämpning avräkenskapsenlig redovisning av mervärdeskatt. Vidtillkomsten av den nya BFL ägnades stor uppmärksamhet åt det i förarbetenaställda generella kravet på en löpande bokföring av uppkomna fordringar ochskulder. Det framhölls att de raindre företagen i regel inte bokförde dessalöpande. Obetalda fakturor förvarades i pärmar. Bokföring skedde först vidbetalningstiUfället och de obetalda fakturorna togs in i räkenskaperna förstvid bokslutet. Det uppgavs vidare att den bokföringsskyldige mycket oftauppdrog åt bokföringsbyrå eUer annan att sköta bokföringen. Man kunde då integärna avhända sig de obetalda fakturorna. Vid den slutUga utformningen av BFLbeaktade man dessa förhållanden och godtog dock med klar begränsning den s. k.renodlade pärmmetoden. Bokföringsnämndenhar meddelat anvisningar av innebörd att den renodlade pärmmetoden är genereUttiUämpUg för alla näringsidkare med en årsomsättning inte överstigande 200 000kr. Härutöver får enligt nämnden den renodlade pärmmetoden begagnas även iandra verksamheter där beloppen enligt obetalda fakturor inte uppgår till avsevärdabelopp och där antalet fakturor är begränsat. Detta uttalande tar närmast siktepå bokföringen av omsättningstillgångar. Växeltransaktioner, avbetalningsköpoch stora fordringar och skulder bör bokföras även om pärmmetoden iövrigt tiUämpas. Utredningenanser att man även i mervärdeskattehänseende inom ramen för en räkenskapsenligredovisning kan ge avkall på skatteredovisning för transaktioner beträffandevUka fakturorna ej bokförs under löpande år. Man bör för dessa mindre företagoch även, i den mån bokföringsnämndens anvisningar tillåter det, för andraföretag med ett 4 1978/79. 1978/79: 33 50 mindreantal fakturor kunna godta den i princip kontantmässiga bokföringen underlöpande år. TiUämpningen av den renodlade pärmmetoden innebäratt uppkomna fordringar och skulder inte bokförs löpande. I stället bokförsbetalning då den eriäggs. Vid räkenskapsårets utgång skall dock då uteståendefordringar och skulder bokföras. En strikt anpassning avraervärdeskalte-redovisningen till bokföringen innebär att skatteredovisningenför den sista redovisningsperioden för året skall omfatta även utgående skattpå utestående fordringar och ingående skatt på utestående skulder. Utredningen anför att värdet av en anknytning avmervärdeskatleredovisningen tiU bokföringen måste tUlmätas avgörande betydelseoch föreslår att bestämmelserna utformas i enUghet härmed. Av väsentligbetydelse för en sådan ordning är att deklarationsförfarandet för mervärdeskattenäven samordnas med deklarationsskyldigheten för inkomsttaxeringen. Utredningenföreslår därför att redovisningsperioderna anpassas till räkenskapsåret ochvidare alt skattskyldiga med en skattepliktig årsomsättning upp till 200 000kr. får redovisa mervärdeskatten för helt räkenskapsår somgäller för självdeklarationens avlämnande. Dessa förslag behandlas närmare idet följande. Utredningen har även övervägt frågan om att avståfrån kravet på en redovisning av utgående skatt på fordringar och avavdragsgill ingående skatt på skulder vid räkenskapsårets utgång förskattskyldiga med rätt att tUlämpa den renodlade pärrametoden för sinbokföring. Detta skulle betyda, att dessa skattskyldiga även i fortsättningenskulle medges redovisning enligt nuvarande konlantmetod. Ett sådant avsteg från en strikt tiUämpning av enräkenskapsenlig skatteredovisning inger enligt utredningen knappast någrastörre betänkligheter, om det begränsas lill skattskyldiga med enårsomsättning . och med rätt tiU årsredovisning. Denrenodlade pärmmetoden kan emellertid tillämpas även för skattskyldiga medbetydligt större omsättning och det finns f. n., framhåller utredningen, ingaentydiga regler sora ger klart besked ora vUka företag som har rätt till dennaenklare bokföringsmetod. En strikt räkenskapsenlig redovisning avmervärdeskatt, sora omfattar även fordringar och skulder vid räkenskapsåretsutgång, ställer dessutom inte några krav på bokföringen utöver vad som måsteiakttas för fullgörandet av deklarationsskyldigheten för inkomsttaxeringen. Detbör inte heller vara förenat med några större svårigheter att i den löpandekontanlbokföringen hålla reda på det fåtal fakturor som hänför sig till etttidigare räkenskapsår och som redan har skalteredovisats i samband raed etttidigare bokslut. Vidare gäller att ett sådant asteg frånräkenskapsenlig skatteredovisning, i motsats till vad sora följer av en striktsådan redovisning, innebär alt man inte undanröjer tidigare berörda problem somnu kan upp- Prop.1978/79: 33 51 kommavid överlåtelse av rörelse. Vidare kvarstår det besvärande problemet medskattskyldighet i samband med inträffad konkurs. Utredningenframhåller också alt skattskyldig som tillämpar den renodlade pärmmetoden isin bokföring och som skall redovisa skatt än räkenskapsår,exempelvis den vanliga , inte kan ur räkenskaperna direktta fram den skatt som skall redovisas enbart genom att summera kontona för ut-och ingående mervärdeskatt. Dessa konton kan nämligen innehålla skatt somfinns upptagen på faktura från ett tidigare räkenskapsår, men för vilkenbetalning har influtit eller eriagts . Det har gjorts gällandeatt de för skatleredovisningen nödvändiga justeringarna skulle kunna vållatillämpningssvårigheter för vissa skattskyldiga. Utredningenanser sig inte kunna helt avfärda de invändningar som har gjorts, men anserfarhågorna överdrivna. Utredningen framhåller att dess förslag endast kräveratt skattskyldig, som använder den renodlade pärrametoden, i sinskatteredovisning skaU beakta utestående kundfordringar och leverantörsskulderper räkenskapsårets sista dag och därefter tillse att dessa fakturor inte pånytt tas raed i skalteredovisningen när betalningen bokförs. I det fallantalet ej bokförda fakturor är så stort att fordringarna och skulderna blirsvåröverskådliga skall enligt bokföringsnämndens anvisningar upprättas ochföras särskilda förteckningar över fordringarna och skulderna. När så är erforderligtbör förteckningarna också huvudbokföras. Den renodlade pärmmetoden får docktillämpas generellt av alla näringsidkare vars årsomsättning uppgår till högst200 . Utredningen förordar därför en strikträkenskapsenlig mervärdeskatteredovisning för samtliga skattskyldiga. En avexperterna i utredningen anser dock att en kontantmässig redovisning utannågon årlig avstämning bör kunna tillämpas för skattskyldiga som har rätt attbokföra enligt pärmmetoden. Utredningens förslag kräver en författningsmässigreglering av redovisningsskyldighetens inträde. Utredningen föreslår attbestämmelser härom tas in i en ny 5 a §. Däri anges att redovisningsskyldighetinträder när skattskyldighet inträder enhgt 4 §. Är den skattskyldigebokförings-skyldig enligt BFL eller jordbruksbokföringslagen bör dockredovisningsskyldigheten inträda när affärshändelse, som medförskattskyldighet, bokförs eller borde ha bokförts enligt god redovisningssed.Härigenom uppnås en anpassning till bokföringsbestämraelserna. Detta är avstort praktiskt värde. Den som inte är skyldig enligt BFL att bokföra en affärshändelse,t. ex. en kundfordran, förrän vid räkenskapsårets utgång har rätt att vänta medredovisningen av mervärdeskatt till dess fordringen bokförs. Det bör dockanmärkas att fordringens betalande alltid är en 1978/79: 33 52 affärshändelse som skall bokföras. Även förslagetbeträffande avbetalningsköpen bör regleras i 5 a §. Vidare blir bestämmelsernai 3 § tredje stycket överflödiga om berörda förslag genomförs och bör slopas. Enligt utredningen bör dessutom i17 § anges att rätt till avdrag för ingående skatt föreligger för denredovisningsperiod då förvärvet eller införseln enligt god redovisningssed harbokförts eller borde ha bokförts. Avdrag för skatt på förskotts- eller aconto-likvid får göras under den redovisningsperiod då faktura ellermotsvarande handling med uppgift ora skattens belopp har mottagits. 2.2 Redovisningsperioderna, m. in. Enligt 22 § skaU skattskyldig sominte är undantagen från redovisningsskyldighet lämna deklaration förmervärdeskatt för varje redovisningsperiod under vilken skattepliktigverksamhet har bedrivits.