prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Iniresse bör även ägnas ulländskasiudier i den mån värdefulla erfarenheler för det fortsälla svenska arbelel kanvinnas. Hushållningen mednalurresurser bör inriktas mol användning av förny-bara nalurresurser, en såvälkvantitativt som kvalitativt uthållig avkastning, en så långt möjliglfullständig återanvändning saml mol mer hållbara, reparerbara ochåiervinningsbara produkler. Jag är samiidigi angelägen betona aU denhushållning med naturresurser som jag här åsyftar även har lill ändamå! attåstadkomma ett effektivare resursutnyttjande och därmed också f"?möjligheler till fortsatt förbättring av människornas livsvillkor. 275 Kommittéer: Del II Jo:3 Tillgångenpå energi är en begränsande faktor för exploateringen av andra naturresurser.Energianvändningens miljöeffekter är i.flera avseenden belydande. Denlångsiktiga energianvändningen och dess konsekvenser för hushållningen mednalurresurser måste därför beaktas. Därvid bör i försia hand material frånpågående energiutredningar utnyttjas. Kommiuénbör alllså ulforma rikilinjer för en långsiktig hushållning med naturresursernainom de ramar som en ekologisk grundsyn kan komma alt ange. Därvid uppkommersamordnings- och avgränsningsproblem gentemot en rad verksamheter som bedrivsfrån delvis andra utgångspunkter. Kommittén bör i samarbele med berördakommitiéer, myndigheter eller andra organ på lämpligt sätl belysa förekommandesamordnings- och a vgrän sn i ngs frågor. Närdet gäller olika frågor inom miljövårdsområdet har som jag redan nämnlinsatserna successivi ökats under de senasle lio åren. I anslutning lill denulvärdering av det hittillsvarande miljövårdsarbetet, som kommittén enligt vadjag lidigare anförl skall göra, bör också möjlighelerna prövas au upprätta ettsamlai program för framtida insatser när det gäller skyddel av den yiiremiljön. Därvid bör behovet av åtgärder inom olika delområden vägas mot varandraoch priorileras. Jagvill framhålla all dåliga eller farliga arbetsmiljöförhällanden för mångamänniskor utgör eu hoi mol hälsa och välbefinnande. Kommiuén bör inte särskiltbehandla arbetsmiljöfrågor men bör eftersträva lösningar som medverkar lillförbättringar även av arbetsmiljön. Somjag tidigare berört har samhällets insatser på miljövårdsområdet lill stor delfått inriktas på all i efterhand söka rätta till missförhållanden. Ålgärder haremellertid också vidtagits för att göra del möjligl att beakta miljöaspekternaredan när olika nya verksamheter planeras. Arbelel inom den fysiskariksplaneringen kan till stor del ses som ett exempel på sädana sirävanden.Förenklat kan man tala om en återställande och en förebyggande del avmiljövårdsarbetet. Hiltills har framför allt de förebyggande insatserna varitotillräckliga. Kommittén bör därför särskilt överväga vilka ålgärder sombehöver vidtas för atl miljöhänsyn skall kunna las på ell tidigt stadium iplaneringen av olika verksamheter. Samtidigtmåste emellertid politiken utformas så atl insatserna för att återställaförstörd miljö eller för att förhindra miljöskador i det enskilda fallel inteeftersatts. Tvärtom har utvecklingen visat au tillsynen ochkontrollen bör förstärkas och åtgärder vidtas för att ge samhället ökademöjligheter att komma lill rätta med sådana problem som redan har uppstått. Uppgifienatt söka ulforma långsiktiga riktlinjer och mäl fördel framtida arbetet inomnaturresurs- och miljövårdsområdet innebär, som framgår av vad jag lidigareanfört, ell omfaitande arbete. Jag bedömer det därför inte som möjligl attkommittén skall kunna ulforma mer än ell första förslag lill sädana riktlinjer.Delta arbete bör i huvudsak kunna baseras på befintligt malerial. Kommitténsarbele bör sålunda ses som inledning till en planmässig utredningsverksamhetinom naturresurs- och miljöområdet där erfarenhelerna av den första etappenfär ligga till grund för beslul om hur det fortsatta arbelel bör bedrivas. Moldenna bakgrund är del angeläget atl kommittén också prövar och lägger framförslag i fräga om formerna för del fortsalla arbetet på detta område. I dettasammanhang bör kommittén studera erfarenheterna av annal planeringsarbeie isyfte alt åstadkomma en smidig DelIlJo:3 Skr1978/79:103 276 ochlill ändrade förutsättningar anpassningsbar verksamhet. Kommittén bör vidareöverväga på vad sätt samordning kan ske med existerande planeringsformer I.ex.den ekonomiska långtidsplaneringen, den regionalpolitiska planeringen, denregionala trafikplaneringen och den fysiska riksplaneringen. också beakla de erfarenheter av behandlingen av sädana frågor som kanha vunnits i andra länder i första hand de nordiska. Jag ser det som vikliglatl utarbetandet av riktlinjer för den framtida naturresurs- och miljöpolitikenkompletteras med förslag om hur riktlinjerna skall kunna omsättas i praktiskaålgärder. Kommittén bör därför noga pröva de olika medel som kan utnyttjas föratt påverka samhällsutvecklingen i en riklning där siörre hänsyn kan tas lillbehoven av en förbätirad hushållning med nalurresurser och lill miljökrav ienlighel därmed. Kommittén bör analysera olika medel all påverka utvecklingensäsom lagstiftning, skilda slag av forsknings- och utvecklingsarbete,planeringsåtgärder, ekonomiska styrmedel, beslutsformer, organisation,information och utbildning m.m. Kommittén bör sålunda vara oförhindrad attöverväga förändringar i uppbyggnaden av miljövårdsadministrationen ochlagstiftningen på naturresurs- och miljöområdei, former för vidgai infiytandeför allmänheten över beslul som rör deras miljö samt åtgärder för attåstadkomma en lill ekologisk grundsyn lämpligt anpassad utbildning. Del vida uppdrag kommitténfär förutsätier samordning med arbetet i andra kommittéer och inom myndigheter.Kommittén bör vidare beakla behandlingen av förslag som underdess arbeie läggsfram i andra utredningar och som är av belydelse för utredningsuppdraget. Somexempel på en uiredning av della slag kan jag särskilt nämna ulredningen omkosinaderna för miljövården. Härutöver vill jag framhålla atl arbelel ihuvudsak bör inriklas på övergripande frågor inom naturresurs- ochmiljöområdet. Kommittén bör således inte gä in på sådana specialfrågor sombehandlas i andra utredningar. I den mån kommittén finner att någon fräga inomdess ämnesområde påkallar särskild uiredning som inte är av den övergripandekaraklär all den lämpligen bör utföras av kommittén börden kunna föreslå attfrägan utreds i särskild ordning. Jag bedömer del som angelägelall kommittén så snabbi som möjligl kan redovisa vissa förslag och särskildastudier i form av delbelänkanden. Jag ser del som önskvärt au arbetet kanutföras på ett sådani sätt atl samhällsdebatten kring hithörande frägorstimuleras. Kommitténs arbete bör i övrigt bedrivas så all slutredovisningenkan göras före uigången av . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen bemyndigarchefen för alt tillkalla en kommittémed högsl sex ledamöier med uppdrag att utforma riktlinjer för den framlidanatunesurs- och miljöpolitiken i enlighel med vad jag i del föregående harförordat, atlulse en av ledamölerna att vara ordförande, allbeslula om sakkunniga, experter, sekrelerare och annal biträde ät kommittén. Vidarehemställer jag all regeringen föreskriver altersättning till ledamot, sakkunnig, expert och sekrelerare skall utgå i form avdagarvode enligt kommiliékungörelsen (1946:394), om inte annat föreskrives, altkosinaderna skall belasla tionde huvudtitelns kommitléanslag. 277 Kommittéer: Del II Jo:4 Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. 4.Huvudmannaskapet för fjällsäkerheten m.m. Departementschefen,statsrådet , anför. Fjällräddningoch fjällsäkerhet är två skilda begrepp. Fjällräddning är den verksamheisom påbörjas då en olyckshändelse konstaterats eller befaras ha skett. Medfjällsäkerhel förslås framför allt den förebyggande verksamhei som syfiar lillall i göriigasle mån begränsa olycksriskerna i fjällvärlden. Ansvareiför fjällräddningsverksamhelen ligger hos polisen. svararför organisaiion, utrustning och utbildning. Den regionala och lokalapolisorganisationen svarar för den operativa fjällräddningsverksamhelen.Samverkan sker med andra civila och militära myndigheter, organisationer m.fi.Uppgifter från åriiga anslagsframställningar visar attantalet efterspaningsuppdrag inom fjällräddningsljänsten under de senasle sjuåren genomsnitlligen uppgått till inemot 100 och atl räddningsuppdragenavsetl totalt 1.045 saknade personer. Förfjällsäkerhetsverksamhelenfinns f n. ingen klar ansvarsfördelning. Ett flertal myndigheter ochorganisationer arbetar samiidigi med fjällsäkerhetsfrågor. I anslutning tillIjällräddningsljänsten bedriver polisen ell omfattande arbete som inriktas påfjällsäkerhelen. Som exempel kan nämnas uppsättning och underhåll avhjälpradiotelefoner, medverkan med information om lavinfara och fjällvelt samlkartläggning av snö- och lavinförhållanden. Även statens naturvårdsverkarbetar med fjällsäkerhetsfrågor liksom och Friluftsfrämjandet.1 vissa fall har länsstyrelserna vidtagit särskilda åtgärder förfjällsäkerheten. Sålunda har t.ex. i inräitats s.k.fjällpalruller som aktivt bidragit lill en ökad fjällsäkerhel. Detta arbetesker i nära samarbete med bl.a. polismyndigheterna. Riksdagenhar behandlat frägan om fjällsäkerhelen i vårt land (mot. 1976/ 77:100, KrU1977/78:2, rskr 1977/78:14) och hos regeringen hemställt om utredning. Samhällelhar, såsom framgår av det föregående, tagit på sig ell belydande ansvar förfjällsäkerheten. Jag anser det emellertid angelägel att insatserna på detlaområde ytterligare samordnas och effektiviseras. För detla talar också detragiska olyckor som trots vidtagna säkerhetsåtgärder inträffat under desenaste åren. Den ökande luristströmmen lill de svenska fjällen släller likasåökade anspråk på fjällsäkerhetstjänslen. Medhänvisning lill vad jag här redovisat föreslår jag atl frågor som rörfjällsäkerheten i vårt land närmare utreds. En särskild utredare bör tillkallasför detla ändamål. Detbör ankomma pä den särskilde utredaren att pröva frägan om lämplig huvudman förfjällsäkerhelen. Likaså bör förslag läggas fram som anger DelIIJo:5 Skr1978/79:103 278 arbetsuppgifteroch ansvarsområde för huvudmannen liksom för övriga centrala, regionala ochlokala organ som har del i ansvarei för Oällsäkerheten. Behovei av samordningmellan fjällräddnings- och fjällsäkerhetstjänslen bör därvid uppmärksammas. Densärskilde uiredaren bör också lämna förslag till andra ålgärder i syfte attförbättra fjällsäkerhelen. Utredningsarbetetbör bedrivas så all det kan vara slutfört senasi . Medhänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jag atl regeringen bemyndigarchefen för atttillkalla en särskild utredare med uppdrag atl uireda frågan omhuvudmannaskapet för fjällsäkerheten m.m., altbeslula om sakkunniga, experter, sekreterare och annai biträde ål utredningen. Vidarehemställerjag atl regeringen föreskriver attkostnadema skall belasla tionde huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 5.Kommitté för förhandling om den framtida växtförädlingen Departemenischefen,statsrådet anför. 1975års växtförädlingsulredning (Jo 1975:06) har i betänkandet (SOU 1978:23)Växtförädling bl.a. lagt fram vissa förslag rörande växtförädlingensorganisation. Utredningen framhåller att bäde staten och jordbruksnäringen börta ett ansvar för växtförädlingen. Utredningen föreslär bl.a. att staten tarinitiativ lill förhandlingar med i försia hand lantbrukets föreningsrörelse omell samgående mellan och Allmänna svenska utsädesakliebolaget.Det nya företagets huvuduppgift skall enligt ulredningen vara all bedrivaväxtförädling på företagsekonomiska grunder. Förhandlingarföresläs också i syfte atl uppnå samverkan beiräffande förädling avträdgårdsväxter samt för att inrätta en särskild växtförädlingsnämnd. Nämndenskall genom medel från staten och andra intressenter inom växtförädlingensområde initiera och finansiera långsiktiga, målinriktade forskningsprojekt avbetydelse för växtförädlingen, lägga ut sädana projekt på lämpliga inslilulioner,vara ett samarbetsorgan mellan växlförädlingsföre-tagen m.m. Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarchefen för atttillkalla en kommitté med högsl ire ledamöier med uppdrag att för statensräkning förhandla och - under förbehåll av regeringens godkännande - träffaavtal rörande växtförädlingens framtida organisation och därmed sammanhängandefrågor, altutse en av ledamöterna atl vara ordförande, atlbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat bilräde åt 279 Kommittéer: Del II Jo:6 kommittén.Vidare hemställerjag att regeringen föreskriver att kostnaderna skall belaslalionde huvudliielns kommiiléanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 6.Åtgärder mot oljeskador m.m. till sjöss Departementschefen,statsrådet , anför. Utsläppav olja och kemikalier från fariyg är cll mycket allvarligt miljöproblem.Sådana utsläpp kan ske såväl i samband med fartygens normala drift som vidolika slag av olyckor. De utsläpp som sker vid kollisioner, grundstölningar ochandra olyckor är ofta stora och ger upphov lill mycket påtagliga skador pästränder, pä flsket och på den miljön i allmänhet. De kontinueriigautsläpp som sker i samband med rengöring av lasltankar, maskinmm m.m. ulgör enständig belastning på den miljön som också kan visa sig myckelallvarlig. Miljöproblemeni samband med de ökande fartygsiransporterna med olja och kemikalier har underen lång följd av år uppmärksammals alltmer. Under den senasle liden har flerasvåra tankfartygsolyckor med åtföljande miljöskador inlräffat både i Sverigeoch ulomlands vilkel ytteriigare aktualiserat behovet av ålgärder för altförbättra oljeskyddet. Frågorsom rör oljeskyddet lill sjöss har fortlöpande behandlats och behandlas i enrad olika sammanhang. Vårtland har tillträtt flera internationella överenskommelser som syftar till altskydda den miljön mol utsläpp av olja och kemikalier. Överenskommelsernainnehåller regler om förbud mot eller begränsning av utsläpp av sådana ämnenfrån fartyg. Vidare flnns reglerom åtgärder i syfte all förebygga utsläpp samlom kontroll och övervakning m.m. Internationella överenskommelser finns ocksåom samarbele för atl bekämpa inträffade utsläpp. Den internationellaregleringen utvecklas successivi såväl inom ramen för FN:s sjöfartsorganisationIMCO som genom regionalt samarbele, t.ex. rörande skyddel av marinamiljö. InomSverige behandlas oljeskyddsfrågor av en rad olika myndigheter, bl.a.sjöfartsverket, och saml regionala och lokalaorgan. Genom del löpande arbeiei inom och mellan berörda myndigheler prövaskontinuerligt möjligheterna atl genom olika ålgärder minska riskerna förutsläpp och skador. Frågorsom berör oljeskyddei behandlas också av flera pågående utredningar. 1977 årsoljeskyddskommiiié (Kn 1977:03) har i uppdrag att undersöka i vad mån bl.a.oljeuivinning i siörre skala i bör föranleda ändring av de riktlinjersom nu gäller för den svenska beredskapen för bekämpning av miljöfarligautsläpp till havs samt i kustvatlnen, och . (H 1977:05) utreder bl.a. frågorsom rör Del II Jo:6 Skr 1978/79:103 280 samordningoch ledning av övervakningen och räddningstjänsten till sjöss. Också i annalutredningsarbete behandlas i siörre eller mindre utsträckning frågor avbetydelse från oljeskyddssynpunkt. Somett resultat av del arbele som bedrivits såväl internationellt som i Sverigehar en rad olika åtgärder vidtagits i värt land för atlförhindra oljeutsläpp och för att effektivisera bekämpningen av inträffadeutsläpp. Lagstiftningen har skärpts. Moliagningsanordningar för oljeresier harbyggts i en rad hamnar. Beredskapsorganisaiionen har förslärkts. Trots delta ärantalet konstaterade utsläpp från fartyg belydande. 1 många fal! har utsläppenockså lett lill omfatlande miljöskador. Det är därför enligt min uppfattningnödvändigi atl en frän miljövårdssynpunki samlad översyn görs av de problem somhänger samman med farlygstransporler av olja och kemikalier. Denna översyn, sombör syfta lill att ge underiag för ell samlal handlingsprogram för all minskariskerna vid miljöfariiga transporter till sjöss, bör ske skyndsamt ochgenomföras av en särskild utredare. Utredarenbör sammanställa befintligt material rörande omfattningen av farlygstransporlermed miljöfariig last i svenska farvatten samt rörande inträffade utsläpp avolja eller kemikalier från fariyg. Denna sammanställning bör ocksä innefattamiljöeffekterna av utsläppen. Sammanställningsarbetet bör i huvudsak avsesvenska förhållanden. Utredaren bör emellertid, i den utsträckning som behövsför att kunna bedöma länkbara effekier för svensk del av belydligt störreutsläpp än vad som inträffat i svenska farvatten, också redovisaerfarenhetema av sådana stora utsläpp som inträffat på annat håll. Utredarenbör vidare översiklligl redovisa det arbete som pågår, internationellt och inomlandet, för all förhindra eller begränsa miljöskador genom utsläpp av oljaeller kemikalier från fartyg. Motangiven bakgrund bör uiredaren bedöma vilka ytteriigare insatser som behövs föralt minska riskerna för utsläpp av olja och kemikalier och för atteffektivisera bekämpningsarbetel. Därvid bör bl.a. de frågor jag i det följandepekar på övervägas. Utredaren bör emellertid vara oförhindrad atl la upp ocksåandra frågor som bedöms vara av belydelse i sammanhanget. Belydandeutsläpp sker som jag tidigare berört vid tankrengöring m.m. under fartygsnormala drifl. Dessa utsläpp sker delvis i slrid mot gällande bestämmelser.Utredaren bör pröva hur kontrollen kan effektiviseras av atlmottagningsanordningar för olja m.m. utnyttjas och hur förutsättningarna attupptäcka och beivra utsläpp skall kunna förbättras. Utredaren bör vidareöverväga om gällande bestämmelser behöver ändras. Därvid bör bl.a.påföljdssystemet ses över. Föratt minska riskerna för miljöskador genom utsläpp till följd av fartygsolyckorbehövs såväl förebyggande ålgärder som effektiva resurser för bekämpning i defall då olyckor inte har kunnai undvikas. Utredaren bör göra en samladbedömning av behovet av insatser av olika slag för att minska skaderiskerna sålångt det är möjligt. Riskerna för långsikliga effekter på den miljön avkontinueriiga utsläpp gör det nödvändigt att insatserna i första hand inriktaspå att förhindra att utsläpp sker. Närdet gäller atl minska riskerna för olyckor är bl.a. ätgärder för all ökasäkerheten i farieder av belydelse. Föruiom ålgärder som studeras och utreds iandra sammanhang för all allmänt förbättra sjökort och ulmärkning när detgäller sådana farleder som trafikeras av fartyg med miljöfariig last bör enutvidgad övervakning och tillsyn av sådana fariyg övervägas. Därvid bör bl.a.beakias behovet från miljövårdssynpunki av särskilda åtgärder t.ex. inomkänsliga vattenområden och vid särskilt riskfyllda passager samt vid 281 Kommittéer: Del II Jo:6 Vid bedömningen av tänkbara åtgärder för all skärpairafikövervakningen av fariyg med miljöfarlig last bör jämförelse kunna görasbl.a. med de säkerhetskrav som gäller för irafikled-ningen för flyget. Förbudmot trafik med myckel stora tankfartyg i har diskuterats i olikasammanhang. Därigenom skulle riskerna för myckel stora miljöskador kunnaminska. Som argument mot en sådan begränsning har emellertid framförts attfördelarna av ett förbud mot stora tankfartyg mer än väl skulle uppvägas av deökade risker som skulle bli följden av att ett siörre antal fartyg skullebehövas för alt transportera motsvarande kvantitet olja. Utredaren bör övervägaför- och nackdelar med begränsningar av tankfarlygssiorleken. Därvid bör bl.a.också prövas lämpligheten av alt införa sådana begränsningar bara för vissahamnar, farieder eller skärgårdsområden. Inomvissa särskilt känsliga vattenområden kan det från miljövårdssynpunki varaönskvärl att helt förbjuda irafik med fariyg med olja eller annan miljöfariiglast. Det är därför nödvändigt alt också planeringen av var lagringsutrymmenm.m. för olja skall förläggas sker med hänsyn tagen till miljöriskerna vid transporternaav oljan. Utredaren bör överväga inom vilka vattenområden sädana begränsningarav farlygstransporler kan vara akluella. Därvid bör även för- och nackdelar medalternativa transportsystem belysas. Vidare bör översiktligt angeskonsekvenserna för planeringen av oljelagring och oljedistribution m.m. inomregioner som berörs av ifrågavarande begränsningar. Ävenom omfattande åtgärder vidtas för att förebygga utsläpp av olja och kemikalierkommer det även i framliden att vara nödvändigt att det finns resurser sommöjliggör effektiva bekämpnings- och saneringsinsalser framför allt i de falldä stora olyckor inträffar. Utredaren bör mol bakgrund av sina förslag i övrigioch i samarbele med oljeskyddskommiiié också bedöma bl.a. vilkenomfattning och inriktning pä beredskapsorganisaiionen och vilka åtgärder iövrigi som behövs för alt skadorna på miljön också vid stora utsläpp skallkunna begränsas så långl det är möjligl. Vidare bör bedömas vilka resurser sombehövs för bärgning av fariyg i samband med olyckor och om de regler som gällerför bärgningsverksamheten är ändamålsenliga. Somjag inledningsvis anförl är ansvarei för oljeskyddsfrågor fördelat på fleracentrala myndigheter saml olika regionala och lokala organ. Uiredaren bör prövaom nuvarande ansvarsfördelning är ändamålsenlig och vara oförhindrad attföreslå de organisatoriska förändringar som en sådan prövning moiiverar. Föreskriftersom reglerar sjöfarten förutsätter i stor utsträckning internationellaöverenskommelser för atl bli effektiva. Sädana överenskommelser kan i mångafall vara svåra atl nä. Oljetransporterna längs de svenska kusterna skeremellertid till en del med svenska eller utländska fartyg mellan svenskahamnar. I sädana fall bör nationella särbestämmelser kunna införas om det ärmotiverat från miljövårdssynpunkt. I särskilda fall kan det också i övrigifinnas ett starkt iniresse frän miljövårdssynpunki all kontrollen övermiljöfariiga farlygstransporler skärps mera än vad som kan bedömas vara möjliglatl nå internationell enighet om. Uiredaren bör för sådana fall överväga för-och nackdelar med att införa särskilda svenska bestämmelser. Utredningsuppdragetinnefattar, som jag lidigare berörl, frågor som behandlas inom myndighetereller av pågående utredningar. DelIIJo:7 Skr1978/79:103 282 däriör,för att pågående arbele inte skall försenas och onödigt dubbelarbete undvikas,hålla nära kontakt med berörda myndigheler och utredningar. För atl enbedömning från miljövårdssynpunki skall kunna göras av behovei av alla olikaslag av ålgärder för all minska riskerna vid miljöfariiga iransporter tillsjöss och för att ett samlat handlingsprogram därmed skall kunna utarbetas börutredaren dock vara oförhindrad att ta upp också sådana frågor som behandlas i annatsammanhang. I de delar som berörs av arbetel inom 1977 års oljeskyddskommiiiéoch sjöövervakningskommittén bör utredaren ta hänsyn till de förslag som kankomma all läggas fram av dessa kommittéer. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. Utgångspunkten för utredarens arbete bör vara allförslag skall redovisas . Medhänvisning till vad jag nu anförl hemsläller jag atl regeringen bemyndigarchefen för autillkalla en särskild utredare med uppdrag att uireda frågan om åtgärder motoljeskador m.m. till sjöss, allbeslula om sakkunniga, experter, sekrelerare och annal bilräde ål uiredaren. Vidarehemsläller jag att regeringen föreskriver allkosinaderna skall belasla lionde huvudliielns kommittéanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 7.Översyn av produktkontrollens organisation Departemenischefen,statsrådet , anför. Lagen(1973:329) om hälso- och miljöfarliga varor irädde i kraft den 1 juli 1973.Därigenom infördes en förbäitrad produktkonlroll över varor som med hänsyn lillsina kemiska och fysikalisk-kemiska egenskaper och hantering kan befarasmedföra skada på människan eller i miljön.