prop · G203188 · 1978-12-31 00:00:00 — Föregen del är jag av den uppfallningen all det uppgiftsområde som utredningenrekommenderar är lämpligt utformat med hänsyn såväl till gränsdragningen mellanden politiska demokratin och företagsdemokratin som till syftet med departssammansalta organens verksamhei. Med anledning av vad någraremissinsianser anför vill jag emellertid understryka att det giveivis finnsfrågor inom de områden som ulredningen anger som av hänsyn lill den politiskademokraiin inte kan föras över lill partssammansalta organ. En mängd ärendeninom områdel fört. ex. personalpolitik, arbeismiljö och organisaiion är avsådan natur atl de rör verksamheiens mål, inriktning, omfallning ellerkvalitet. Jag vill hä r erinra om vissa uttalanden som gjordes i förarbeienatill (prop. 1975/76:105,bil. 2,s. Föredraganden anförde bl. Prop.1978/79:188 39 Allaröstberättigade - alltså även de offentligt anställda arbetstagarna - kan medsin rösl påverka besluten om vilken verksamhei som de statliga och kommunalamyndigheterna skall bedriva. Det skulle slrida mot vår vedertagna demokraiiskaordning - som den kommer lill uitryck främst i RF resp. kommunallagen ochlandstingslagen - alt låta de offentliganställda genom kollektivavtal fl ellannal, mer inflytande över beslul som besiämmer myndighelersverksamhei i frågaom mäl, inrikining, omfallning och kvaliiel än medborgarna iövrigi. Det är mol denna bakgrundman har alt bedöma vilket ulrymme för kollektivavtal som kan finnas på dengemensamma seklorn. De riksdagsuttalanden från senare år som jag har anförl idel föregående - främsi InU 1973:37 men även JuU 1975:22 - flr anses innebärabl. a. alt avtal inte bör träffas i frågor som gäller den offenlligaverksamhetens mål, inriktning, omfattning och kvalitet. Jag delar dennauppfattning. Dessa frågor skall i stället beredas och avgöras genom beslul ioffentligrällslig ordning av de politiskt ansvariga organen eller på derasuppdrag av myndigheterna. Sådana beslul kan ha olika innebörd. Ofta är detfråga om lilldelningen av resurser. Men gemensami för dessa offentliga beslultorde vara atl de avser både en maximering och en minimering av verksamhetenskvalitet och omfattning. Detbörsålunda lillkomma de politiska organen och, efter delegering, verk och andramyndigheler alt besiämma vilken lyp av verksamhei som myndigheten skall bedriva- exempelvis utbildning, socialvård, rättsvård eller godsbefordran - liksommålen för myndighelens verksamhei och de ramar, inbegripet resursramar, inomvilka verksamheien skall bedrivas. Till del politiska beslutsområdet måsleockså hänföras den utåtriktade delen av myndigheternas verksamhet. Därmedåsyftas främsi myndighetsutövningens innehåll men också innehållet i annanverksamhet som riklar sig lill offentliga myndigheler och till allmänheten,dvs. lill medborgarna, företag osv. Till nu nämnda frågor hör självfallet ocksåt. ex. avgörandet om på vilken ort och inom vilket geografiskl område enoffenilig verksamhet skall bedrivas och beslut om till vilka personer ellergrupper av personer som verksamheien skall riktas. Somett led i det politiska beslutsfattandet ligger ofta en beslämning avverksamhetens omfattning, inrikining och kvalitet. Beslulen i dessa frågor kanformuleras på olika sätl beroende på verksamheiens karaktär. Preciseringarav omfattningen kan för delar av den offentliga verksamheten göras genombestämmande av kvantitativa produktionsmål. Exempel på sådana kvaniifieringarär beslut om antal vårdplatser inom bl. a. sluten sjuk- eller socialvård och omantal inlagningsklasser i gymnasieskolan eller antal platser i förskolan i enenskild kommun. För delar av den offenlliga seklorn kan verksamheiensomfattning dock inte beslämmas i sådana lermer, även om utvecklingen i form avmodernisering av budgetsystem går mol en ökad användning av andra mått påverksamheiens omfattning än de som utirycks i form av personalinsalser. Denkvantitativa omfattningen av en myndighets verksamhet bestäms i dessa fallfrämst genom beslul om medelstilldelning för bestridande av de medverksamheterna förenade utgifterna. Oavsett om verksamheiens omfattning bestämsenbart genom beslut om medelstilldelning eller i andra termer, måste gälla attde politiskt ansvariga organen skall förfoga över bestämmanderätten i fråga omomfattningen av myndighelens verksamhet. Tilldel politiska beslutsområdet hör vidare frågor om inrikiningen av en 1978/79:188 40 myndighetsverksamhei sådan den har beslutals av siaten i lag eller förordning ellerannars har kommii lill utiryck, t. ex. i samband med avvägningen av de resursersom har ställts lill förfogande för verksamheten. Hit hör exempelvis vilkenforskning som skall bedrivas vid en myndighet. Från del kommunala områdel kan somexempel anföras frägan huruvida åldringsvården i en kommun skall organiserasmed tyngdpunkt i ålderdomshem och andra institutioner eller i siörreutsträckning drivas i öppnare vårdformer med hemsamariier elc. Ett annatexempel kan vara beslut om daghemsavdelningarnas sammansäitning i fråga omgruppindelning. Till frågor om inriktningen av verksamhet hör också t. ex.frågor som avser bestämmande av lära och tillämpningen därav. Detmåsle också ankomma på de piolitiskt ansvariga organen att besluta omverksamhetens kvalitet. Även här gäller atl besluten måste formuleras på olikasätl beroende på verksamhetens karaktär. En kommun kan t. ex. besiämmakvaliteten för den verksamhet som avser hämtning av hushållsavfall genom alllägga fast hämtningsfrekvens o. d. För en sådan verksamhet är det alltsåmöjligl atl i slort setl entydigt beskriva vilken kvalitet som åsyftas.Verksamhetens kvalitet kan beslämmas också på andra sätt. Inom exempelvisutbildningsväsendet besläms kvaliteten genom bl. a. läroplaner och kursplaner,men f n. också i de flesta fall genom regler t. ex. om hur många elever enlärare skall underk'isa , om vilka lärarkaiegorier som sk?.Il meddelaviss undervisning och om vilken utbildning lärarna skall ha. Dessa och liknanderegler flr anses ganska exakt bestämma den kvalitet som skall tillhandahållas. Avdet föregående har framgått atl beslut om kvalitet på den offentligaverksamheten lillhör del politiska beslutsområdet. Inom många verksamhelsgrenarulgör beslut om bemanningsplaner, personaltäthet och liknande en avgörandebestämning av verksamhetens kvalitet. Med den angivna utgångspunkten bör detalllså ankomma på de politiska organen och deras förelrädare och inte påavtalsparterna alt besluta härom. Del kan emellertid finnas fall där enpåverkan genom förhandlingar och avtal på en verksamhets kvalitet är av ringabelydelse i förhållande lill arbetstagarorganisationens iniresse atl kunnapåverka de anställdas arbetsförhållanden. I sådana fall kan det vara skäligtatt godtaga en avtalsreglering även från den politiska demokratins synpunki. Jaghar i det föregående föreslagit att det i KL skall föreskrivas atl tillpartssammansalta organ inte flr överiämnas att avgöra ärenden som avser denkommunafa eller landstingskommunala verksamhetens mål, inrikining, omfaUningeller kvalitet. De citerade uttalandena bör enligt min mening vara vägledandeockså när del gäller all besiämma lämpliga uppgifter för partssammansattaorgan. Jag har vidare föreslagit en föreskrift om att myndighetsutövningsärendenmed vissa angivna undantag inte skall kunna avgöras av partssammansalla organ.Detta är att betrakta som en ytteriigare markering av skyddet för den politiskademokratin. Medanledning av vad några remissinstanser anför harjag noga övervägt möjlighetenatl direkt i KL ange den allmänna ramen för partssammansalta organsverksamhetsområde. I och försig vore det tänkbart att föreskriva t. ex. altpartssammansalta organ kan ha lill uppgift alt svara för beredning,,förvallning och verkställighet i vissa ärenden som rör förhållandel mellan 1978/79:188 41 kommunensom arbetsgivare och dess arbetstagare och som avser personalpolitik,personaladminisiraiion, arbeismiljö-, rationaliserings- och organisationsfrågor,personalinformation och planläggning av det löpande förvaltningsarbetet. Enfördel med en sådan uppräkning skulle vara all man direkl ur KL:s bestämmelserkunde fä en ganska klar uppfattning om vilka uppgifter som kan överlämnas lillpartssammansalla organ. Emellertid är det uppenbart all en sådan beskrivningav uppgiftsområdei med nödvändighet måste bli mycket schemalisk. Det är ocksåenligt min mening inte möjligt atl ulforma en beslämmelse så atl den kommer atlläcka alla de uppgifter som i och för sig kan vara lämpliga förparissammansatia organ. Jag har därför kommii lill slutsatsen alt det inte ärlämpligt atl närmare ange de partssammansatta organens uppgifier i KL. Det måsle alliså överlåtasåt parterna atl med ledning av de uttalanden om gränsdragningen mellan denpolitiska demokratin och förelagsdemokratin som jag har redogjort för ikollektivavtal närmare konkretisera de partssammansalla organens uppgifter. Isammanhangei vill jag erinra om atl de partssammansatta orgenen enligt mittförslag bara kan fl berednings-, förvaltnings- och verkställighetsfunktioner.Det blir således inte möjligt atl tilldela partssammansalta organbeslutanderätt i den mening som avses i 1 kap. 7 § RF och 1 kap. 5 S KL. Dellainnebär att den beslutanderätt som tillkommer fullmäktige resp. landstingetaldrig kan överföras lill partssammansatta organ. Av detla följer alt ettpartssammansatt organ inte heller kan fä i uppgift atl avgöra sådana frågor somfullmäklige eller har delegerat lill en nämnd med slöd av 1 kap. 5§ KL. För atl illustrera dengränsdragning som blir nödvändig i prakiiken vill jag anföra följande. Ettpartssammansatt organ kan med mill förslag fl lill uppgift alt inom deekonomiska ramar som parterna har kommit överens om avgöra vissa frägor som rörarbetsmiljön på daghemmen i kommunen. Genom de fastställda ramarna skapasgaraniier föratt del partssammansalta organei inie tar på sig störte uppgifterän som är avsell. Partssammansalla organ kan däremot aldrig fä avgöra frågor ominlagningsregler eller lämplig personaltäthet eller gruppstorlek i daghemmen.Inle heller kan partssammansalta organ fl besiämma i vilken lakl den kommunalabarnomsorgen skall byggas ut eller om daghemmen skall prioriteras påfamiljedaghemmens bekostnad och vice versa. Del måsle ankomma på de politisktvalda organen all besluta i sådana frågor. Detta följer också av deföreskrifter om begränsningar i de partssammansalta organens uppgiftsområde somenligt mill förslag skall tas in i KL. Vad jag nu har sagl hindrar emellertidinle atl partssammansalta organ deltar i beredningen även av ärenden som harstor politisk räckvidd. Det är således i princip ingeniing som hindrar att deli ett medbestämmandeavtal besläms all partssammansalla organ skall fl yttrasig, innan beslul om t. ex. personaltäthet fattas av det ansvariga politiskaorganet. Tväriom kan en sådan ordning bidra lill alt det politiska organet flrett bättre beslutsunderiag där även de anslälldas synpunkter på verksamhetens Prop.1978/79:188 42 Jag vill erinra om alt verksamhet i partssammansalla organkan användas som ersättning för förhandlingar och information enligt MBL. Demokraliuiredningenföreslåralt partssammansalla organ skall kunna fl olika grader av inflylande.Enligt ulredningen aren rätt lill information och samräd och en rätt atlframföra synpunkier och förslag lämpliga för partssammansatta organ som harberedande och utredande uppgifter i ärenden som i enlighet med KL:s regelsystemskall avgöras av fullmäklige eller en nämnd. Däremoi bör förvallnings- ochverkställighetsfunklioner inom vissa ramar kunna tilldelas en partssammansatlförslagskommitté, redaktionskommitté för personaltidning, utbildningsgrupp,arbeismiljökom-miité osv. Remissinslansema har inte kritiserat vad utredningenanför på denna punkl. Även jag anser alt det är vikligl atl graden av departssammansalta organens inflytande besläms med hänsyn till arten av defrågor som det rör sig om. Som jag har framhållit är det ingel somhindrar att partssammansalla organ flr vissa beredningsuppgifter ocksåbeträffande ärenden som avser verksamhetens rnål, inrikining, omfattning ellerkvalitet. Däremoi kan partssammansalta organ enligt mitt förslag inte fl avgörasådana ärenden. För alt ett partssammansatt organ skall kunna fl förvaltnings-och verkställighetsuppgifter krävs atl frågorna är av den arten att avgörandetinte kräver politiska avvägningar. Demokraliuiredningenanser alt partssammansatta organ bör kunna inrättas på olika nivåer i denkommunala organisationen. Enligt ulredningen finns anledning eftersiräva aUpartssammansalta organ inordnas som en del i förvaltningsorganisationen, ävenorn det i och för sig är tänkbart med mer fristående samverkanssystem. Del ärvidare angelägel, framhåller utredningen, atl verksamheien inle i onödan slyrsav formföreskrifter i lag. Del bör därför ankomma på de avtalsslulande parternaalt i medbestämmandeavtalet reglera de partssammansalla organens sammansättningoch arbetsformer. Utredningen anseratt förtroendevalda normalt inle bör ingå ipartssammansalta organ, efiersom en klar åtskillnad mellan politiska ochförelagsdemokratiska organ bör upprällhållas. Remissinsiansernahar i allmänhet anslutit sig lill utredningens uppfattning. Någraremissinstanser anser dock alt utredningens bedömning att kommunerna ochlandsiingskommunerna inte bör representeras av förtroendevalda knappast ärriktig. landstingskommun (ijänsleut-lålande frånförvaltningsutskottets kansli) anför atl det aren bakvänd metod att, i syfte auvärna om den politiska demokratin, rekommendera begränsningar i fråga om deförtroendevaldas medverkan i partssammansalla organ. Stadsjuristen i Stockholmskommun framhåller atl ulredningens rekommendation atl arbetsgivarna skallförelrädas av anslällda är otillfredsställande från uigängspunkien all denkommunala demokraiin gagnas av all de förtroendevalda deltar i del kommunalaarbelel pä alla nivåer. Den ordning som ulredningen rekommenderar innebär altendasi arbetstagare deliar i parts- Prop.1978/79:188 43 Del kan med en sådan ordning anias att de som ansvarar för beredningenav ärenden hos partssammansalla organ ocksä kommer all della i besluten.Arbelsgivarrepreseniation genom förtroendevalda synes enligt stadsjuristen i ställetböra vara huvudregeln åtminstone i de fall då partssammansalta organ övertarbeslulanderält från en nämnd. Siörre delen av de remissinsianser som yttrar sigpå denna punkt anser dock all kommunen resp. landstingskommunen börrepresenteras av anställda tjänstemän. läns landsiingskommunansluter sig ullryckligen lill utredningens uppfattning atl förtroendevalda,med hänsyn till atl åtskillnad måsle göras mellan politiska ochföreiagsdemokraiiska organ, inte bör förelräda arbelsgivaren i partssammansallaorgan. Även JO ansluter sig lill utredningens ståndpunkt. skäl för atlarbelsgivaren i normalfallet bör representeras av tjänstemän i arbetsledandeställning är enligt JO att ledamöterna i partssammansatta organ annarskommeratt inta olika ställning i ansvarshänseende, eftersom disciplinansvarinle kan göras gällande mot förtroendevalda. 1 fråga om behovei avtvingande formföreskrifter för de parissammansatia organens verksamhei ansluterjag mig lill ulredningens bedömning. Del är enligt min mening lämpligasl allföreskrifterna i KLom de partssammansalta organens verksamheisformer utformasså avtalsparterna får goda möjligheter att anpassa arbelsformerna efter vad sombedöms bäst i del enskilda fallet. Jag återkommer i specialmotiveringen lillfrågan om vilka formregler av grundläggande karaklär som bör las in i KL. I frågan omförtroendevalda eller ijänslemän bör representera kommunen resp.landstingskommunen i partssammansalta organ anserjag all mycket lalar förutredningens uppfattning. Om enbart tjänstemän förelräder arbetsgivaren, färman en önskvärd skiljelinje mellan de politiska och föreiagsdemokraiiskaorganen. På grund av kommunernas myckel varierande storiek och struktur kanemellerlid anpassningar till lokala förulsältningar krävas. I smä kommuner ärdel bl. a. av prakliska skäl vanligt att förtroendevalda aktivi deliar även ihandläggningen av löpande verkställighetsfrågor. Enligt min mening är del inlepåkallat all lagreglera frägan om den kommunala arbeisgivarens representation. problem somutredningen särskilt uppmärksammar är att speciallagstiftningen på t.ex.brand-, skol- och sjukvårdsområdena kan innebära hinder eller svårigheler närdet gäller atl öka de anslälldas medbeslämmande. I specialförfaliningarnaföreskrivs regelmässigl atl vissa ärenden skall avgöras av den nämnd som svararför verksamheien på områdel. Detta förhållande är av mindre iniresse i deltasammanhang, eftersom det regelmässigt rör sig om myndighelsutövningsärendeneller ärenden i vilka beslutanderätten av andra skäl måsle förbehållas depolitiska organen. Vad Ulredningen främsi syftar på är i stället attspecialförfattningarna av effektivitetsskäl föreskriver atl vissa ärenden skallavgöras av chefstjänstemän. Enligt Ulredningen är del angeläget au möjlighelenau minska 1978/79:188 44 Utredningens allmänna inslällning är altpartssammansalta organ aren form för partssamverkan som bör kunnautnyttjas på hela det kommunala områdel. De remissinstanser som särskiltuttalar sig i denna fråga understryker vikten av alt lagsiiftningen omsärskilda kommunala verksamheisområden ses över i enlighet med vad utredningenföreslär. Jag vill i detta sammanhang erinra om alt den expertkommitté som jagtidigare har nämnt enligt sina direktiv skall pröva frågan om ett och sammasystem för ökal personalinflylande kan användas fullt ut inom alla komniunalaverksamheisområden eller om särlösningar i något hänseende behövs förverksamheisområden som regleras av särskild lagsiiftning. 1 uppdraget liggeratt kommittén har alt överväga i vilken utsträckningspecialförfattnin,§arnasföreskrifterom chefsijänstemän-nens beslulsfunktioner kan tas bort. Den översynav specialförfaliningarna som demokraliuiredningen uttalar sig för är enligtmin mening angelägen också med hänsyn till den kommunala demokratin. Detnaturliga är atl de politiska organen fortlöpande tar ställ ning till vilkenbeslutanderätt som skall delegeras till chefstjänsiemännen. Ilikhel med utredningen anserjag atl bestämmelserna i om partssammansattaorgan inte kan rubba specialförfaiiningarnas bestämmelser om att del ankommerpå viss nämnd eller en tjänsteman att avgöra vissa ärenden. För tydlighetensskull bör detta komma till uitryck i laglexten. Demokratiutredningenföreslår att särskilda bestämmelser om partssammansalta organ införs i KL ochlagen (1957:281) om kommunalförbund (omtryckt 1977:181). Efiersom jag delarulredningens och remissinstansernas uppfattning atl verksamhet iparissammansatta organ bör kunna äga rum i kommunalförbunden i samma former somi kommunerna och landsiingskommunerna, begränsar jag mig här till all diskulerade föreslagna kompletteringarna av KL. förslag skall de partssammansatta organen omnämnas redan i deallmänna bestämmelserna i 1 kap. KL. I ett nytl föreslaget fjärde kapitel harintagits de närmare bestämmelserna om partssammansatta organ. I dessabestämmelser görs en direkl koppling till MBL genom en regel om att partssammansattaorgan flr finnas,orn så föreskrivs i medbestämmandeavtal enligt 32 § MBL.Härigenom öppnas enligt utredningen lagliga möjligheter för parterna att ikollektivavtal om medbestämmande närmare reglera såväl verksamhetens materiellainnehåll som verksamhetsformerna. Konstruktionen förutsätter att initiativlill inrättande av partssammansalla organ tas av arbelsmarknadens paner på denkommunala sektorn i samband med kollektivavialsförhandlingar om medbestämmande.De grundläggande formregler som enligt ulredningens förslag skall intas i KL ärav tvingande karaklär och kan således inte bli föremål för avtal mellanparterna. De avser bl. a. jävsfrågor, frågor om förande av prolokoll,protokolls innehåll, justering 1978/79:188 45 avprolokoll, tillkännagivande om jusiering, reservalion saml överklagande avpartssammansatl organs beslut. Ulredningenframhåller all förslaget, genom att det ger parterna frihet atl ulformaverksamhetens närmare innehåll, innebär en direkt anknyining till arbetsrätlsreformeni övrigt bl. a. på så sätt all de förbehåll om områden för medbestämmandeavtalsom gjorls i förarbeiena lill denna reform även gäller avtal ompartssammansalla organ. Själva överföringen avuppgifter lill de partssammansalta organen skall enligt utredningens modelllill lagreglering ske i två led. Del första ledel utgörs av det kollektivavtalsom avses komma atl iräffas mellan parterna och som ligger till grund för helaverksamheten med partssammansalla organ. I della avtal anges de särskilda ärendegruppersom skall handläggas i partssammansatta organ. Del andra ledel äratt nämndeninom de ramar som anges i avtalet beslutar alt uppgiftsöverföring skall ägarum. Dessa nämndbeslul blir enligt utredningen att betrakta somverkställighetsåtgärder som är nödvändiga för atl kommunen ellerlandstingskommunen skall uppfylla de utfästelser som gjorts i kollektivavtaletom partssammansalla organ. Utredningen framhåller att underlåtenhet av nämndenatt verkslälla överföring av beslutanderätt lill det partssammansalta organeiådrager kommunen resp. landstingskommunen skadeståndsansvar förkolleklivavialsbrotl enligi sedvanliga arbetsrältsliga regler. Fleraremissinstanser är kritiska till ulredningens förslag all arbelsrättsligamomenl skall införas i KL. Enligt dessa remissinstanser kan en sådansammanfiätning av kommunalräll och arbetsrätt vålla problem för rättstillämpningen.Göteborgs kommun (stadskansliet) fäster uppmärksamheten på att rättstvister omlillämpningen av kollektivavtal enligt utredningens förslag kan komma attprövas med slöd av olika regelsyslem. Sålunda kan en tvist prövas avlänsstyrelsen och regeringsrällen som Ijesvärsmyndigheier (frågor om kränkningav politisk demokraii och kollektivavtalets räckvidd). Vidare kan en påståddkränkning av den politiska demokratin handläggas enligt del särskildahuvudavtalet. Slutligen kan en tvist om kollektivavtalet handläggas enligt denkonventionella förhandlingsordningen och i sisla hand av arbelsdomstolen.Enligt kommunen kan tillämpningsproblem uppkomma ur denna tredubblaprövningsmöjlighei. Regeringsrättenanvisar i sitt yttrande en enligt min mening intressani alternativ modell tilllagreglering av de partssammansatta organen. Modellen bevarar i allt väsentligtgrundidéerna i utredningens förslag men gör del möjligt att något bälire hållaisär kommunalräll och arbetsrätt. Regeringsrättens konstruktion ulgår i likhelmed utredningens förslag från att parterna iräffar medbestämmandeavtal ompartssammansalta organ vari dessas uppgifter, sammansättning, verksamhetsformeretc. 1 KL hänvisas emellertid inte lill avtalet. I stället föreskrivsatt fullmäktige flr inräita partssammansalta organ vars verksamhei närmareregleras i ett av fullmäklige anlaget reglemente. Vid utformningen av ett sådantreglemente har 1978/79:188 46 enligtregeringsrätten fullmäktige givetvis alt följa vad som överenskommits ikollektivavtal om medbestämmande. Skulle fullmäklige underiåta atl fullfölja deintentioner som fastlagts i kollektivavtalet, kan kommunen efterskadeståndstalan av arbetstagarparten hos arbetsdomstolen ådömas skadeståndsskyldighetpå grund av kolleklivavialsbrotl. Om en besvärsberättigad kommunmedlem i besväröver fullmäkliges beslul om inrättande av partssammansalla organ eller över beslutav ell partssammansatl organ hävdar atl besluiel slrider mol KL:s bestämmelserprövas en sådan talan med den här tänkta ordningen inte med ledning avinnehållet i kollektivavtalet utan med ledning av KL och reglementet. Eneventuell lalan av arbetstagarparten prövas däremot av arbelsdomslolen iförsia hand med ledning av kollektivavialel. På deua sätl Hr alltså enligtregeringsrätten besvärsmyndigheterna i kommunalbesvärsmål lillämpakommunalrättsliga regler, medan arbetsdomstolens avgöranden i arbetstvisterkommeratt vila på arbetsrättslig grund. Denkonstruktion som regeringsrällen förordar är enligt min mening alt föredraframför utredningens modell.