prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — Utredningen har här syftat på alt gevissa bidrag till lösningar av företagens finansieringsproblem som direkt berörkapitalmarknadsinstitutionerna. Utredningen föreslår sålunda en ökad kapacitetför utbud av riskkapital från de institutionella placerarna, försäkringsbolagoch AP-fonden, och det rör även förutsättningarna för ett ökat utbud frånhushållen. LRF delar utredningens överväganden och förslag i dessaövergripande frågor. Förbundet vill särskilt påpeka betydelsen av ett ökatsparande i samhället. Särskilt mot bakgrund av att AP-fondens betydelse för denlångfristiga finansieringen kommer att minska. Detta inger enligt förbundetsmening bekymmer med tanke på de omfattande finansieringsbehov och detsparandeunderskoti som föreligger framöver. Föratt uppnå balans i ekonomintorde flera vägar vara erforderliga. Således bör enligt förbundets meninghushållens benägenhet till ökat sparande såväl som industrins möjligheter attslärka det egna kapitalet underlättas. Ett minskat sparande i företagen kan fätill följd atl ansvarstagandet inom företagen minskar. Det borde vara ettstarkt samhällsintresse att ägaransvaret stärks. LRF delar i allt väsentligt utredningens konstaterandebeträffande allokeringspolitiken. För skilda sektorer inom samhäUet fastläggsemellertid riktlinjer vilka förutsätter en lillgång till kreditmarknaden i enomfattning som i regel bestäms av målet för verksamheten. Detta ställer i sigkrav på kapitalmarknadens struktur och funktionssätt. Enligt LRF:s mening bördessa riktlinjer och målsättningar ligga till grund för allokeringspolitikensamtidigt som strategiska invesleringar ej får ifrågasättas. En näringspolitiksom ä ena sidan anger ett effektivitetsmål och å den andra ej tillför en sektornödvändiga resurser får ett begränsat innehåll. Enligt LRF:s uppfattning harlantbrukssektorn ej fått del av kapitalmarknaden på ett sådant sätt somförusatts vid formulerandet av de jordbrukspolitiska målsättningarna.Jordbrukels regionalpoliliska betydelse understryker även belydelsen avkapitaltillgång för ett effektivt resursutnyttjande. har - enligt KF:s mening -utfört ett i många stycken imponerande arbete. Den svenska ekonomins historiskautveckling, som lett fram till dagens reala och finansieUa situation harnoggrant behandlats. Olika sektorers problem och förutsättningar har därvidutförligt analyserats. Bedömningar av sannolika framtida utvecklingsförlopphar gjorts, som grund för utredningens olika förslag. Både på det teoretiskaoch praktiska planet har utredningens betänkande en stor uppgift atl fylla närdel gäller alt öka kunskaperna om den svenska ekonomin i allmänhet ochkapitalmarknaden i synnerhet. Ett problem för utredningen måste ha varit att man intehaft någon aktuell långtidsbedömning för den svenska ekonomin att tillgå. Både1975 års statliga långtidsutredning och motsvarande bedömning från industrinsutredningsinstitut har ju p. g. a. de senaste årens dramatiska händelseutvecklingpå det ekonomiska området i långa stycken blivit inaktuella. Den nyalångtidsutredningen väntas bli publicerad . Man kanifrågasätta om inte kapitalmarknadsutredningen borde ha senare- Prop.1978/79:165 Bilaga 3 34 lagt tidpunkten för slutbetänkandet något, så att mankunnat ta hänsyn till åtminstone det preliminära resultatet av den nyalångtidsutredningen. De senaste årens ekonomiska kris i torde få mycketlångsiktiga konsekvenser, som eventuellt kunnat beaktas ännu bättre med ettmer tillförlitligt bakgrundsmaterial. De förslag till konkreta åtgärder som utredningen läggerfram är tämligen begränsade, särskilt satt i relation till den omfattandeprobleminventeringen och analysen. Mot bakgrund av utredningens utgångspunkteranser dock KF att detta är helt konsekvent. De grundläggande lösningarna på derelaterade problemen kan endast uppnås via en lämplig långsiktig uppläggningav den övergripande ekonomiska politiken, något som det ligger utomutredningens mandat att föreslå utformning av. KF vill för sin del erinra omatt ovanstående förhållanden gör det speciellt angeläget att kapitalmarknadsaspektertas upp till noggrann analys i kommande statliga långtidsutredningar och demer långsiktiga utblickar som görs i natio-nalbudgeterna. KF instämmer i huvudsak i utredningens allmännautgångspunkter. Vi vill dock framhålla att institutionella brister påkapitalmarknaden har förelegat och fortfarande föreligger inom områden därinstitutionernas möjligheter att finna lösningar synes vara begränsade. En sådan brist gäller kapitalmarknadens förmåga attunderlätta försörjningen av riskkapital för den ägarform somkonsumentkooperationen representerar. I dagens läge är marknaden i huvudsakinriktad pä alt lösa de privatägda aktiebolagens finansiella problem. (Seavsniu 2,13) För att komma till rätta med de tilltagandebytesbalansunderskotten behövs enligt utredningen "disciplin" i denoffentliga sektorn och ett ökat sparande i den privata. Vidare skall företagenges de finansiella förutsättningarna både för behövliga investeringar och fören visavi utlandet konkurrenskraftig produktion. Den enligt vår mening vikligaste finansiellaförutsättningen är fungerande marknader för riskvilligt ägarkapital tillföretagen. Som framhållits i inledningen ovan bör detta kapital i störstamöjliga utsträckning komma från de individuella hushållen. Av det totala årligahushållssparandet har endast en ringa del placerats i aktier. Dettaberor med all sannolikhet på de relativt andra placeringar dåligaavkastningsförhållandena som gäller föraktieplaceringar. Institutionella förändringar är inget substitut förförbättrade avkastningar på ägarkapitalet. Så t.ex. kan enligt vår mening deneftersträvade investeringsökningen inte i någon större utsträckning finansierasgenom ökad skuldsättning och minskad soliditet. Visseriigen har denökade omfattningen av rörelsege-nererande krediter ökat företagens benägenhetatt acceptera en sänkt soliditet men denna "kreditkompenserandemetod" för en för hög löneandel i den svenska produktionen kan intedrivas längre. Vad som krävs är ett på marknadsmässiga grunder flexibeltutbud av riskvilligt ägarkapital. Hushållens del av detta utbud torde härigenom kunna ökaväsentligt. De individuella placerarnas utbud är ju inle bara beroende av detårliga tillflödet av finansiellt sparande utan kan också transformeras frånhushållens stock av realt och finansiellt kapital. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 35 rade avkastningsförhållanden för individuella innehav avaklier i förhållande till andra alternativa placeringsformer. Av stor betydelse för denna konkurrens om placerarnas pengarär de beskattningsregler som gäller för olika placeringsformer. I en bilagatill utredningen visas hur dessa diskrimenerar mot bl.a. aktieplaceringar.Ulredningen utgär från att skattereglernas betydelse för hushållens sparandeoch dess placerande i olika tillgångar "kommer attuppmärksammas"". Det är enligt vår mening av särskilt stor betydelseatt så sker. De rådande skattereglerna hämmar utbudet av kapital ochplaceringar i aktier och bidrar till imperfektioner på kapitalmarknaden. 1.19 hantverks- och industriorganisation(SHIO) och Familjeföre tagens förening Organisationema vill understryka, atl en väl fungerandekapitalmarknad är ett livsvillkor för det svenska näringslivetsutvecklingsmöjligheter. Målet för den ekonomiska politiken bör vara alt skapaförutsättningar för ett differentierat näringsliv, som har förmåga att genomproduktiva investeringar och en väl utvecklad produktionsapparatlillhandahälla varor och tjänster för landets befolkning och för export.Därigenom garanteras bäst de allmänt omfattade önskemålen om en effektiv ochstabil sysselsättning. För att dessa mål skall kunna uppfyllas, krävs enförbätirad lönsamhet bland de svenska företagen. Mot bakgrund av desvårigheter, som mött det svenska näringslivet , är det ettprimärt mål att frigöra resurserna inom kapital- och kreditmarknaden i syfteatt förbättra näringslivets kreditförsörjning och att stimulera sävälhushållen som företagen till ökat sparande i syfte att få större resurser förinvesteringar i produktiv verksamhet. För att öka intresset för ett brettsparande inom en vidgad aktiemarknad är det angeläget att slopadubbelbeskattningen av aktier och att i olika former främja sparandet. Enligt Ulredningens egen bedömning av sitt arbete hardetta till huvudsaklig del genomförts som en studie i institutionell ekonomi.Eniigt föreningens uppfattning har detta gjorts på ett förtjänstfullt sätt ochdet digra betänkandet pä nära 800 sidor jämte omfångsrika bilagor torde undermånga år framåt komma att tjäna som ett näst intill oundgängligt uppslagsverki fråga om svensk kapitalmarknad, dess struktur och förutsättningar. Kapitalmarknaden har en grundläggande och avgörandeuppgift i samhällsekonomin, nämligen alt svara för att sparandel från sektorermed sparöverskott kanaliseras till områden med sparunderskott på ett ur samhällssynpunktgodtagbart sätt. Det måste enligt föreningens åsikt räknas utredningen tillförtjänst att den icke anser att inrättandet av nya institutioner kan lösasamhällsekonomiska problem och atl den anför övertygande skäl för dennainställning. Överhuvudtaget har det svenska samhället - någotsom föreningen gång på gång påpekat och reagerat mot - präglats av ett slagsinstitutionaliseringsraseri, som knappast i något fall fått positiva följder -om man icke räknar ökad byråkratisering med mängder av dubbelarbete somnågonting positivt. går åt motsatt häll ochföreslår sammanslagning av de s. k. mellanhandsinstituten, nämligen dels av ABIndustrikredit och AB Förelagskredit till ett förelag, AB Företagskredit, delsav AB Lantbrukskredits primär- och Prop.1978/79:165 Bilaga 3 36 sekundärkreditinstitut, ävenledes till ett endasammanhållet företag. ------ (Se avsnitt 2.15) Mänga ekonomer har talat om den "kränkasvenska kapitalmarknaden"" och åtskilligt av realism liggersäkerligen i detla omdöme. gör bl.a. enförtjänstfull analys av balansproblemen i den svenska ekonomin och avkapitalmarknadens effektivitet och behovet av reformer. Härvidlag uppehållersig utredningen särskilt vid industrin, vilket är självklart med hänsyn tillindustrins avgörande betydelse för vär förmåga att hålla balans isamhällsekonomin. Enligt föreningens uppfattning måstekapitalmarknadsutredningens bedömning att byiesbalansunderskottet kan blieliminerat försl mot mitten av 1980-talel vara alltför pessimistisk ochutredningen har sannolikt tagit alltför stort intryck av det dåligakonjunkturläget, som i varje fall när betänkandet slutjuste-rades i slutet avförra året säg ovanligt hopplöst ut. Men redan utvecklingen av handelsbalansenunder detta ärs försia ger anledning till en försiktig optimism,även om några växlar icke skall dras på en företeelse om vars uthållighet ännuingen definitiv bedömning skall göras. Men så mycket är klart som att industrin genom destimulansåtgärder som sätts in, främst devalveringen, återfått en betydande delav sin kon-kurrenskapacitet. Eftersom även en återhämtning av deninternationella konjunkturen kan spåras finns förutsättningar för en snabbökning av exportefterfrågan. Genom att även den importkonkurrerande industrinskonkurrensförmåga förbättras måste underskottet i betalningsbalansen relativtsnart förbylas i ett överskott och balans kunna uppnås belydligt tidigare änmot mitten av . Föreningen vill dock icke fördölja atl den ser allvarliglpä den pågående strukturomvandlingens följder och anspråk på kapitalmarknaden,därför alt denna omvandling pågår och kommer att pågå oberoende av konjunkturförändringarnaoch därför måsle mötas med extraordinära medel, som medför mycket storapåfrestningar pä hela samhällsekonomin. (KMU) har enligt sina direktivhaft till uppgift att göra en översyn av kapitalmarknaden och att föreslå deorganisatoriska och tekniska förändringar som kunde föranledas därav. Utredningenhar själv karakteriserat sitt arbete som väsentligen en studie i institutionellekonomi. Denna har utredningen genomfört på ett mycket förtjänstfullt sätt.Utredningens konkreta förslag ligger ocksä sä gott som helt inom detta område. För börsstyrelsen ligger det närmasi till hands attkoncentrera sitt yttrande till sädana synpunkter och förslag, som berörmarknaden för riskvilligt kapital, enkannerligen aktiemarknaden. De konkretaförslag från utredningen som direkt berör denna marknad är som framgått få.Indirekt kan emellertid de ålgärder utredningen föreslår beträffandekredilmarknadens institutioner bli av betydelse för aktiemarknaden. Det finnsvidare anledning att beröra en del frågor, som behandlats i bilagorna men sominte tagils upp av ulredningen. Det finns då skäl att först understryka det viktiga i att bedömningarav behovet av institutionella reformer för att främja kapitalbildningen intebör göras utifrån den extremt ogynnsamma situation beträffande extern balans,sparande, företagsvinster m. m., som rätt de senaste cirka tvä åren. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 37 En väsentlig produktionsökning kan åstadkommas genom attekonomin bringas närmare fullt kapacitelsutnyttjande. Helsl bördetta ske genomen exporlledd expansion. 1 ett sådant läge kommer de problem som finnsbeträffande underskottei i bytesbalansen, bristen pä sparande och otillfredsställanderäntabilitet att vara avsevärt reducerade om än icke eliminerade. Även efter det ett läge närmare fulltkapacitetsutnyttjande uppnåtts kommer, med de mål beträffande extern balans ochtillväxt som del finns anledning slälla upp, en fortsatt uibyggnad avnäringslivets och i synnerhet industrins kapacitet att framstå som nödvändig.Huruvida de kalkyler för erforderliga industriinvesteringar som gjorts av LU 75och lUl 1976, som kommittén stöder sig på, nu ger ett rikligl mått, är förnärvarande svårt att med säkerhet bedöma. Mycket talar för alt behoven avkapital för investeringar och annan utveckling kan bli betydligt större medhänsyn till den omfattande strukturomvandling och förnyelse av svensk industrisom kommer atl bli nödvändig. Är denna bedömning riktig, kommer också kraven påkapitalmarknadens förmåga att tillföra företagen kapital, inte minstriskvilligt sådant, att bli stora. Även om dessa krav svårligen kan preciserassiffermässigt, talar utvecklingens riktning och karaktär för atl man haranledning att olja de mekanismer, som har betydelse för denna lillförsel. - - - (Se avsnitt 2.17) På är - - - tillgängen på riskvilligt kapitalgenom aktiemarknaden en funktion av det totala sparandet. En förstärkning avdel totala sparandet kan ske på flera olika sätt: Genom en ökning av statensoch kommunernas sparande, höjda ATP-avgifter, ökal företagssparande, ökathushällssparande eller nya arrangemang av typ löntagarfonder. Vilken väg somän beträds, blir det ytterst hushållen som fär göra de anpassningar ochuppoffringar som krävs. Det har inte ingått i utredningens uppdrag att taställning till de politiska avvägningar som måste göras, när en politik för dettotala sparandets utveckling formuleras. Börsstyrelsen finner heller ingen anledning att i dettasammanhang fördjupa sig i ämnet men vill för sin del framhålla följande. Detfinns anledning att ge företagssparandet och hushållssparandet en framträdanderoll i ett program för förstärkt sparande. Företagsledningarnas riskbenägenhetär beroende av självfinansieringsmöjligheterna. Det är möjligt att man avfördelningspolitiska skäl inte kan genom explicita ekonomisk-politiska åtgärdergå mycket långt på denna väg. Med hänsyn till att, vilka vägar för atl ökasparandet som än beträds, hushållen fär bära bördan av ökal sparande, vore detrimligt att göra särskilda ansträngningar för alt söka få till ständ en ökningav hushållssparandet. Ett frivilligt sparande har många fördelar jämfört medövriga nämnda sparformer, vilka alla har ett tvångssparande över sig. Först omfrivilliga insatser inte ger effekt tillräckligt snabbt eller i tillräckligomfattning, är det anledning diskutera andra sparformer, t. ex. ettorganiserat löntagarsparande med avsättning till löntagarfonder. Ur börsenssynpunkt är det då angeläget alt även sådant sparande kanaliseras tillföretagen på marknadsmässiga villkor. KMU betonar behovet av en ökad kapitalbildning och de negativasamhällsekonomiska konsekvenserna av den sparandebrist som råder. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 38 handlareföreningen anser att de viktigaste orsakerna tilldessa missförhållandena beror på: Hård regleringav den svenska kapitalmarknaden, som har medfört att prismekanismen pä storadelar av marknaden har satts ur spel. Räntan har inte tillåtits att gå upp tillde nivåer där jämvikt mellan efterfråga och utbud råder. Delta förhållande harsannolikt bidragit till att en mindre del av resurserna har gätt till sparandeoch en större del till konsumtion. Låg lönsamhet i svensk industri somhar lett till att aktiemarknaden ej har lyckats attrahera en lillräcklig volymav kapital. - - - (Se avsnitt 2.18) Ett skattesystem, som favoriserar placeringar iimproduktiv lös egen dom såsom diamanter, frimärken och konst. 1 bilaga 2 i utredningen visar professor de orimliga konsekvenser dagens skattesystem har på räntebärandeplaceringar och akiieplaceringar. Kombinationen av dubbelbeskattning avbolagens vinster och hög individuell marginalbeskattning gör att gapet mellande avkastningskrav före skatt som ett företag måste ställa och den ersättningefter skatt, som den individuelle placeraren erhåller blir mycket stort. anser att ovan nämndamissförhållanden till stor del kan rättas till genom ett rikare utbud av olikafinansiella instrument med marknadsanpassade räntor, en acceplabel lönsamhet isvensk induslri, samt ett skattesystem som gynnar produktiva investeringar. Den selektiva kapitalmarknadspoliliken syftar till atttillförsäkra vissa prioriterade områden ett tillräckligt kreditutrymme.Bostadsförsörjningen hör lill dessa prioriterade områden. Utvecklingen av bostadsfinansieringssystemetunder den senaste har medfört att bostadsbyggandetskeditförsörjning i allt väsentligt har tryggats så att statligt belånadebostadsprojekt nu i huvudsak är oberoende av kreditmarknadsläget. Regleringspolitiken orsakar emellertid samhällsekonomiskaförluster i form av mindre effektivt kapitalutnyttjande och ett otillräckligtsparande. Den otillräckliga kapitalbildningen har, som påpekats iutredningsbetänkandet, varit ell stående tema i den ekonomiska debatten underen . "Kapitalbrist" blir en företeelse när storainvesteringsambitioner skall förverkligas utan sedvanligaränlabilitetsbedömningar. En stor del av den offentliga sektorns investeringarhar därför fått kompletteras med ett sparande som åstadkommits genom denekonomiska politiken. Det vore, enligt NBD:s mening, av stor samhällsekonomiskbetydelse om siödet till bostadssektorn i större utsträckning utformades medhänsyn lagen till behovet av en friare kapitalmarknad. Genom nuvarande bostadsfinansieringssystemhar de boendes räntekostnader släppt kontakten med marknadsräntans utveckling.Man behöver säledes inte riskera att hyresnivåerna i det slatsbelänadebeståndet påverkas om mera marknadsmässiga kreditvillkor skulle börjatillämpas. Vidare skulle i ett längre perspektiv den önskvärda kreditvolymentill byggandet kunna säkerställas, ulan kapitalmarknadsregleringar, om staienoch bostadssektorn erbjöd marknadsmässiga villkor och samhället bekostade sinandel öppet över statsbudgeten. NBD finner det angeläget atl i detta sammanhang erinra omden onda cirkel som föds ur regleringspolitiken; ur tidigare regleringsåtgärderframväxer behovet av ytterligare restriktioner och ingripanden. 1978/79:165 Bilaga 3 39 Kapitalmarknadens funktionsbrister framträder klart för deplacerare som haft bostadsmarknaden som huvudsakligt investeringsobjekt. Utankraftfulla styråtgärder har inte bostadsobligationer med avkastning undermarknadsnivå gått alt sälja. Placerarna i sin tur har gjort stora förluster ochför exempelvis livförsäkringsbolagen har detta lett till ett relativt settminskal försäkringssparande och därigenom mindre kapitalbildning hosallmänheten. Delobligatoriska sparandet via AP-fonderna som fått kompensera det uteblivna privatasparandet har vidare inle verkat i riktning mot en återställd marknadsbalans.AP-fondens kapitalutbud lämnar inte realavkastning ochvillkoren på kapitalmarknaden stimulerar inte den enskildes sparvilja. Myckettalar dessutom för att det omfaUande tvångssparandet förstärkerinflationseffekterna och bl.a. därigenom ytterligare sänker sparviljan etc. Medanledning av bl.a. det ovan sagda anser NBD det angeläget alt låneformer ochregler för beräkning av prioriterade placeringar hos banker ochförsäkringsinstitut får en sådan uiformning att det minskar behovet avspecialregleringar och främjar en friare kapitalmarknad. utgär i hög grad från den yttreramen att balans gentemot omvärlden måste återställas. Med en -jämfört med dagsläget - höjd sparkvot och investeringskvot skall näringslivetskonkurrensposition förstärkas så att det blir möjligt att uppväga nuvarandeunderskott i bytesbalansen och på sikl (eventuellt) återbetala utlandslånen.Detta förutsätter i sin tur å andra sidan att vissa för konkurrenslägetväsentliga förhällanden utanför kapitalmarknadsulredningens kompelens-områderättas till. Som utredningen själv påpekar rör det sig i flera stycken omnödvändiga och väsentliga förändringar i bl. a. skattesystemet. årssnabba inflation har förstärkt marginalskatter m. m, på ett sätt som ytterstkommit att bli produklionshämmande. Effekten har även blivit att man med enviss förenkling kan hävda att arbetskraften relativt sett blivit för dyrjämfört med kapitalet med hänsyn till den aktuella inflationstakten. DeUa haräven medfört en förskjutning av konsumtionen mot allt mer importerade varor ochen viss utslagning inom servicesektorn. Viinstämmer i utredningens påpekande alt förändringar i kapitalmarknadensinstitutioner och funktionssätt inte på ett avgörande sätt kan lösa de problemsom möter den svenska ekonomin . Däremot är det angelägetatt göra de justeringar som positivt kan bidra till att kredit- ochkapitalmarknaden fungerar effektivare i ett i huvudsak marknadsgrundatkonkurrenssamhälle. årsunderskott i bytesbalansen har även sin motsvarighet i ett otillräckligtfinansiellt sparande. Förändringen har varit särskilt drastisk inomföretagssektorn. Redan på kort sikt syns det absolut ofrånkomligt attlönsamheten inom näringslivet återupprättas så att vinsterna kan täcka enstörre del av investeringskostnaderna . Den drastiska sänkning avsjälvfinansieringsgraden som registrerats har sannolikt varit av stor belydelseför den uppbromsning i industriinvesteringarna som skett fr. o. m. Enkoppling mellan förbättrade vinstutsikter och dito självfinansieringsgrad samtföretagens investeringsbenägenhet syns ofrånkom- Prop.1978/79:165 Bilaga 3 40 Därvid blir även vinstutsikterna av avgörandebetydelse för sysselsättningsutvecklingen i det medellånga perspektivet. Kreditmarknaden, inflationen och skattesystemet Utredningen konstaterar med rätta att inflaiionen har ensnedvridande effekt på både utbuds- och efterfrågesidan på kreditmarknaden.Utgående från lägsta industriobligationsränta har marknaden icke kunnat erbjudapositiva realräntor ens före skatt efter 1973. Detta har medfört allt störreproblem även för institutionella placerare som t.ex. AP-fonden. Situationen ärän värre för hushållen efiersom de nominella ränteintäkterna beskatias fulllut, baserat på en presumtion att någon inflation inte skulle existera. Det sparavdragsom medges har snabbt blivit allt mer otillräckligl. Frånvaron av positivrealränta har vidare medfört en övergång till placering i realvärden eller iextremfallet i vad som kallats "perversa investeringar'". Dettainnebär att ökade resurser undandras den kapitalal-lokeringsprocess som annarsskett genom de vanliga kreditinstitutens förmedling. I detta sammanhang har som ett alternativ nämntsmöjligheten att inrätta indexlån. Vi delar dock utredningens uppfattning om destora problem som är förenade med indexlån så länge hela det institutionellasystemet är baserat på nominella principer. Även penningpolitiken skulle kommaatl försvåras.