prop · G203190 · 1978-12-31 00:00:00 — Denslutsats man drar efter en genomgång av bankernas möjligheler all i erforderligulsiräckning öka del egna kapilalet och bygga upp sina reserver är alt del iframliden kommer alt siällas krav på en kraftig resullalförbällring inombankväsendel. Del framhålls även all del inle föreligger någon automatiskföljsamhei i bankernas resullalulveckling i förhållande lill inflationen. Aubankerna 1974 lyckades hålla resultatutvecklingen i laklmed inflaiionen berodde i viss ulsiräckning på all bankerna under denna periodarbelEide med en konlinueriigi sjunkande andel egel kapilal i sin rörelse.Framliden kommer all slälla belydligi hårdare krav på resultalulvecklingenefiersom bankerna blir Ivungna all öka del egna kapilalet och reserverna i laklmed rörelsens lillväxl. Samlidigtsom del undersiryks alt del från solvenssynpunkl krävs belydanderesultatförbättringar inom bankväsendel påpekas de konsekvenser detla har förbankernas kunder. Del framhålls sålunda all om bankerna medges att la ul siörreräntemarginaler får prisel härför belalas av bankkunderna, bäde insältare ochlåntagare. Även höjda provisionsintäkier drabbar kunderna. Möjlighelema allnedbringa kosinaderna inom bankväsendel är också begränsade. En alllförintensiv kostnadsjakt kan leda lill försämringar i service och intern kontrollulöver del lolerablas gräns. Den utvägsom genomgående anvisas för att i viss mån bemästra de problem som inflaiionenfört med sig är en ändring av kapitalläckningsreglerna. Del framhålls allenbart en linjär reduklion av kapilalkravel knappasl kan anses försvarlig. Delnuvarande kapilaltäckningssystemel bör ses som en helhei och en översyn bördärför inle heller innebära all man tar upp några ensiaka punkler iregelsystemet lill särbehandling. Motbakgrund av den belydande konsolidering som bankernas värderegleringsreserverinnebär framförs från flera håll att värderegleringskonlona ikapilalläckningshänseende bör kunna jämslällas med egel kapital. Vad man därvidi främsla hand avser är värderegleringsreserverna för utlåning. En ändring avkapilalläckningsreglerna i denna riklning skulle medföra all bankerna inte isamma utsträckning som f. n. behövde använda rörelse-överskotten till fonderingav be! ;kaltade egna medel för atl åsiadkomma kapitaltäckning. Härigenom skuHekunna undvikas bl. a. risken för utrymmet för avsällningar lill värderegleringsreserverkraftigt beskärs . 1978/79:190 85 Del framhälls emellerlid ocksä all omvärderegleringskonlona skall jämslällas med egel kapilal måsle dellasjälvfallel leda till all åtminstone vissa av de procenllal, som gällerräknas upp. Avvägningen bör härvid ske så att bankernas kapilalläckningsproblemlöses samiidigi som man lillgodoser kraven på säkerhei för insällarna ochupprällhåller de svenska bankernas goda inlernaiionella anseende. För altförhindra all kapilalbasen blir rörlig i och med all värderegleringskonlol föruilåning skulle räknas in i kapilalbasen anvisas följande lösning. nedrelak kan sällas för värderegleringskonlols storlek. lak kan i.ex. sällas irelalion lill omfailningen av ullåningen så alt del utgör en önskvärdreservalion för eventuella framtida förluster på kreditengagemang. Närbehållningen på värderegleringskonto för uilåning översliger nämnda lak skullebehållningen få inräknas bland den utlåningsrälls-grundande kapitalmassan. Ensådan regel skulle kunna ulformas så, all när behållningen påvärderegleringskonto för uilåning översliger . av ullåningen lillallmänheten plus på garaniiförbindelserna, så skulle den del avbehållningen på konlot i fråga, som översliger detta belopp få jämslällas medegel kapilal. Regeln skulle innebära, alt skyddel för insällarna uppfylldesoch atl stalsmaklerna löpande kunde följa uivecklingen av procenl-lalel ochäven jusiera dess höjd, om bl. a. konjunkturutveckling och kreditengagemang generellisetl skulle innebära en ökning av bankernas förluslrisker. En annan fråga som fas upp är om man bör behålla dennuvarande begränsningen för bankerna i fråga om rälien all jämslälla förlagslånmed egel kapilal. Härvid anmärks all del under alla förhållanden måsle finnasvissa proporlioner mellan egel kapilal och förlagslån. förslag är all manför affärsbankernas del vidgar möjlighelerna att utnyitja förlagslån somkapilalläckning genom atl använda summan av egel kapilal i stället för aktiekapitaletsom gräns. Del pekas vidare på särskilda problem som aklualiserals avutvecklingen. Såvitt gäller garaniierna som f. n. hell jämställs med kredilerframhålls all erfarenhelerna visal, all de ålminsione med enlreprenad- ochfullgöran-degaranlier förenade riskerna är små. Genom all dessa garantier vuxiiavsevärl hårde kommii all belasla bankernas kapilal på elloproportionerligt sätt. En sänkning av kapilalkravel för garantier anses därförsom befogad. annal område som del finns skäl för en översyn avanges vara bankernas engagemang i doiterbolagsaktier och bankfastigheter.Beträffande dollerbanker i utlandet konstateras att sådan rörelse ingalunda ärutan sina faror för moderbanken. Risken är inte begränsad lill aktierna ochevenluella krediler utan moderbanken har inom vissa gränser en moraliskförpliklelse atl hjälpa dotterbanken. Å andra sidan framhålls att dotterbankernahitintills utvecklats framgångsrikt och att bankinspektionens tillsyn kunnatgöras effektivare än man från början räknat med. 1978/79:190 86 "visilkorlsengagemangen" konstateras, all riskenbegränsar sig lill aklierna men också atl frågan om nyttan för moderbankerna iSverige ännu så länge får anses obesvarad. Vad angår bankfasligheier framhållsalt de i slort sett ulgör bankernas enda inflationsskyddade placeringar. 1fråga om depositioner hos och krediler till utländska banker ifrågasails molbakgrund av de stora valutaförluster som iniräffade i vissa ulländska bankerunder är 1974 om del inte finns skäl för en höjning av kapilalkravel för sådanaplaceringar. Slulligenframställs också önskemål om all kapilaltäckningssystemel förenklas genom enminskning av antalet riskklasser. 5 Probleminventering och grundläggande krav 5.1.1 Ul vecklingen liU Genom de nya kapitalläckningsreglerna i den samordnadebanklagsliflningen skapades ett expansionsulrymme för flertaletbanker. Detla utrymme uppkom genom all kapilalkravel sänktes. För de störslaaffärsbankerna, som hade ett uttryckligt behov av lindring, uppgick sänkningenav kapilalkravel lill knappl 40 proceni. En sådan sänkning medgav en expansionav placeringar och garaniier med ca 60 proceni ulan all egel kapilal ochförlagslån teoretiskt sett behövde ökas. Utrymmet har efter hand lagils ianspråk och började akula problem uppslå för enskilda banker. Ibankinspeklionens skrivelse angående översyn avkapilalläckningsbesiämmelserna sägs bl. a. följande. Utvecklingen har visal kapilalläckning som fanns enligt de nya reglerna har smält ihop på grund avden forigående inflationen. Del har därför för banker av olika slag uppståttavsevärda problem med att anskaffa ell för utvecklingen av verksamhetennödvändigt eget kapital. kommer dessa svårigheter atl acceniueras. Följande labell belyser bankernaskapitaltäckningssituation och . Kapilalkravel i procent av eget kapilal -kapilalulnylljandel - har markanl ökal under den redovi;iade perioden. Föraffärsbanker och föreningsbanker uppgår della tal lill 126 resp. 106 proceniår 1976, vilkel innebär alt dessa instiiulsgrupper är beroende av förlagslånför att läcka kapilalkravel. Delta gäller även för ell antal enskildasparbanker men inle för gruppen i genomsnitt. Se vidare tabeU 3. Orsaken lill ett ökal kapilalulnyttjande finner man i deolika ökningstakterna för kapilalkraven och eget kapital under denna period.Kapitalkraven har ökal med 103 proceni för affärsbankerna, för sparbankernaoch 139 proceni för föreningsbankerna. 1978/79:190 87 Tabell I Kapilalkrav. egel kapUal, förlagslån m. m. viduigången av 1969 och 1976 i de olika insiiiulsgriipperiia ' Avser de 15 slörsla sparbankerna. ''Skillnaden mellan eget kapilal inkl. förlagslån ochkapilalkravel. del egna kapitalel har varil 49 proceni föraffärsbankerna, 27 proceni för sparbankerna och 110 proceni förföreningsbankerna. Kapitalkravels utveckling är beroende dels avvolymtillväxten av placeringarna - dvs. tillgångar och garaniier - dels avplaceringarnas relativa fördelning i de olika riskklasserna. Det lolala kapilalkravelmäli i proceni av summan placeringar speglar således en banks riskslruklurutifrån gällande kapilalläckningsregler. 1 tabell 2 redovisas uivecklingen avdella relationslal för de olika inslilulsgmpperna. Tabdl2 Kapilalkravel i proceni av summa placeringar1970-1976 för de Instituts- Kapitalkrav, % av placeringar' grupp 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 Affärsbanker 3,10 3,11 2,93 2,73 2,84 2,80 3,12 Sparbanker 1,76 1,71 1.68 1,66 1,78 1,76 1,80 Föreningsbanker 1,89 1,83 1,86 1,88 1,93 1,86 1,78 'Här avses placeringar till nellovärden, dvs. efter avdragför värderegleringskonlona. Affärsbankernas relalionslal är högl i början av periodenvarefter del sjunker för all i slutet stiga. Sparbankernas resp.föreningsbankernas relalionstal har en mera jämn utveckling. Dessa tal visaratl kapilalkraven i sparbankerna och föreningsbankerna följl placeringsvolymensutveckling. Affärsbankernas minskning av relationstalet fram till år 1975förklaras -föruiom av konjunkturutveckling och kreditpolilik - bl.a. av enrelativ ökning av bostadsfinansieringen. Ökningen mellan berortill väsenilig del på ökade garanliåtaganden. Del egna kapilalets lillväxl är beroende av ire fakiorer: I) del årliga 1978/79:190 88 rörelseöverskollels' sioriek. 2) fördelning avrörelseöverskollel mellan avsällning till egel kapilal (efter beskaiining och iförekommande fall uidelning) och avsällning lill obeskallade reserver i form avvärderegleringskonlon, 3) lillskoll av nyll kapilal från ägare tillaffärsbank, garant lill sparbank eller medlem i föreningsbank. Med hänsyn lill gällande kapilalläckningsregler harrörelseöverskottens sioriek generellt setl varit olillräckliga för att bankernaskulle kunna göra dels önskvärda avsällningar lill obeskallade reserver, delsmed vinslmedel bygga upp del egna kapilalel i lakl med ökal kapilalkrav. Denboksluispolilik bankerna valt under 1970-lalel innebär all avsättningar lillvärderegleringskonlon har prioriterats på tiekoslnad av ökning av egelkapilal. Affärsbankernas värderegleringskoaton har ökalfrån 4,0 lill 4,4 proceni av summa placeringar, sparbankernas frän 1,8 lill 3,6proceni och för föreningsbankerna har värderegleringskonionas andel variloförändral 2,2 proceni. Med denna bokslutspolitik hardet varit nödvändigt atlförslärka kapilalläckning n genom all la upp förlagslån. För affärsbankernasdel har dessulom nyemission av aklier ägl rum i en belydande omfallning undersenare år. Av affärsbankernas eget kapital och förlagslån vid uigången av år1976 hade nästan en Iredjedel anskaffais på kapilalmarknaden under de närmasiföregående ire åren. I bilaga 1 redovisas i grafisk form uivecklingen avkapilalkrav, eget kapital, värderegleringskonlon och lönsamheten för de olikainslitutsgrupperna . Uppgifierna i tabellerna 1 och 2 avser loialer ochgenomsnitt för bankgrupperna. Inom varje bankgru|)p föreligger dock skillnadermellan de individuella bankerna. illuslreras i labell 3 nedan, därspridning och frekvens redovisas för kapilalkravel i proceni av egel kapilal.Tabell 3 Spridning och frekvens för kapilalkravel redovisat i procent av egetkaphal 1969 och 1976 i de olika institutsgrupperna i % av eget ' Med rörelseöverskott avses fortsäuningsvis del årligaresultatet före bokslutsdispositioner. "Avser de 15 slörsla sparbankerna. 1978/79:190 89 Tillväxien i bankernas balansomsluining är slarklrelaterad till pris- och löneutvecklingen i samhällsekonomin efiersom bankernaslillgångar och skulder är faslslällda i nominella belopp. En viss ökning ibalansomslutningen medför ökade kapitalkrav vare sig ökningen är real ellerorsakad av infiationen. Under 1970-lalet har inflationstakten markanl ökal.Detta är en väsentlig orsak till all kapilalläckningsproblem uppstått efterrelalivi få års lillämpning av gällande kapitaltäckningsregler. Placeringarnas årliga volymexpansion under 1960-70 ochunder 1970-76 redovisas nedan liksom inflationstakten . Tabell 4 Placeringar 1976 saml proceniueU tillväxttaki1960-70 och 1970-1976 grupp Uliimo 1976 Årlig genomsniltsökning. Affärsbanker 176,0 10.5 12,5 Sparbanker 63,7 8,2 10,0 Föreningsbanker 13,1 14,7 16,5 Genomsnililig årlig inflationstakl, % 4,0 8,3 (konsumentprisindex, långlidsserien) Skillnaderna i de nominella ökningslaklerna mellan de Ivåredovisade perioderna kan synas relativt små. Ackumulerat över ell anial åruppslår emellerlid siora skillnader i placeringsvolymen - skillnader som idelta fall i allt väsentligt beror på den högre inflationstaklen under1970-lalel. Placeringsvolymens lillväxt är avgörande för hur storarörelseöverskotl bankerna behöver för all täcka de till placeringsvolymen relateradekapilalkraven. En ökning i placeringarnas tillväxttakt släller i normala fallproportionelli selt större krav på ökning av rörelseöverskollel för all en visssoliditet skall kunna behållas. illuslreras i diagrammen i bilaga 2.Beräkningarna avser affärsbankerna och grundar sig på förutsällningarna atlden soliditet och den konsolideringsnivå för obeskallade reserver som förelåg iaffärsbankerna skall relativt setl beslå . Vidare förutsätts att den utdelningspolitik som tillämpats undersenare år beslår. Vid en volymlillväxl om 8 proceni visarberäkningarna atl bankerna behöver öka rörelseöverskottet med ungefär sammaprocenttal. Rörelseöverskollel uppgår då lill ca 1,3 proceni av balansomslutningen.Om den åriiga tillväxttakten för placeringar ökas till måslerörelseöverskollel öka med ca 13 proceni eller uppgå lill drygl 1,5proceni av balansomslutningen. Vid 12 procents volymlillväxl krävs del altrörelseöverskollel ökar med knappl 18 proceni . Rörelseöverskolleluppgår då lill av balansomslutningen. Prop.1978/79:190 90 Närinflationen blåser upp placeringsvolymen och rörelseöverskollel inle kan öka pådet säll ovanslående exempel visar kommer det egna kapilalel och/eller deobeskallade reserverna all urholkas. Föruiomeffekten på volymlillväxlen medför en hög inflalionslakl all lönsamhetenpåverkas negaiivi genom alt bankernas rörelsekoslnader ökar. Bankverksamhel ärmyckel personalinlensiv och ralionaliserings-uirymmel begränsal. 5.1.3Belaslning på kapitalmarknaden med gällande kapiialtåcknings-regler Bankernasöverskoltsnivå har, som ovan sagls, inle varil lillräcklig förkapitalbildningen generellt sell, utan bankerna har i stor ulsiräckning måsllila till anskaffning av exlernl tillskottskapital. Underde senasle åren har bankernas andel av upplåningen på kapilalmarknaden ökalbetydligt, såväl vad gäller förlagslån som aktiekapital. Samiidigi sombankernas belaslning på kapilalmarknaden har ökat under de senasle åren harökningstakten i kapitalmarknadens placeringskapaciiel avtagil. Kapitalmarknadenökade under 1970-lalels försia är med i genomsniu . per år.Under de senasle åren har lillskoltel lill marknaden varit belydligi mindre ochuppgick lill . huvudskäl lill atl ökningsiakien haraviagil är atl AP-fondens lillväxl har nåll sin kulmen, vilkel framgår av dekalkyler som kapilaimarknads-ulredningen giorl med hjälp avriksförsäkringsverkel. Omden utveckling som ägt rum fortsätler vid oförändradekapitaltäckningsregler kommer kapitalmarknaden atl behöva las i anspråk ibelydande uirsiräckning för all möjliggöra fortsall bankverksamhel. För atlillustrera problemet har bankernas ekonomiska ställning skrivits fram meduigångspunki från förhållandena . Uivecklingen redovisas i diagrammen ibilaga 3. Del bör underslrykas all framskrivningen bygger på gemensammaförutsäliningar för de olika insliiuisgrupperna och all den därför inte ulgörnågon prognos för uivecklingen ulan har ell pedagogiskt syfte. En framskrivning under dei bilaga 3 angivna förutsättningarna visar att affärs- och sparbankernaskapilalbas - det egna kapilalel - kommer all sjunka relativt selt. medan föreningsbankernaskapitalbas ligger på en oförändrad relativ nivå. 1976är både affärsbanker och föreningsbanker beroende av exiernt tillskollskapitaloch sparbankerna blir som grupp beroende av sådani kapital inom ett fåtal år.I utgångsläget hade bankerna lillsammans drygl . i förlagslån.År 1985 behöver bankerna lillsammans ell externt tillskottskapital om 7-8 miljarderkr. Största delen faller på affärsbankerna. Tillskottskapitalet avser bådeförlagslån och aktiekapital eller annal egel kapilal. Vidrelalivi sell oförändrade kapilalkrav och sjunkande kapitalbas ökarkapilalulnylljandel, dvs. kapilalkravel i procent av kapilalbasen. 1978/79:190 91 cenlial som översliger 100 innebär behov av exlernl tillskollskapilal.Översliger procenllalet 200, som fallet blir 1983, måstedet externa lillskotiskapitalel vara siörre än del egna kapilalel för alltillsammans täcka kapilalkravel. 1 en sådan siiuaiion måsle i prakiiken delegna kapilalel ökas genom nyemission av aklier. Del bör upprepas all siluaiionen för individuella bankervarierar kraftigl. Enskilda banker skulle i prakiiken redan efter ell fålal årkomma i konfiikl med olika regler och därför omöjliggöra en uiveckling med givnaförulsäliningar för framskrivningen. 5.2 Grundläggande krav på nya kapitaltäckningsregler Banklagarnas kapilalläckningsregler anger minimikraven påsolidilelen i banksysiemei. Vid sidan av del kapilal som enligi banklagarna ärkapiialläckningsgrundande har bankerna avsevärda reserveringar som slärkersolidilelen. Solidilelen fyller framför alli följande funklioner: - den ulgör delreella skyddel för insältare och andra fordringsägare, - den skaparförlroende hos allmänheten och hos in- och ulländska finansiärer ochsamarbelsparlner, - den garanterarkontinuitet och slabililel för lånlagare och personal, - den ulgörbuffert vid förlusler på exempelvis krediter, obligationer och valulor. - den ulgör grundför flexibiliiei och anpassningsförmåga lill förändrade förhållanden och angerramarna för forisaii expansion, - den är aviniresse för det allmänna, efiersom vid fallisemang samhällel förorsakasavsevärt men. Utöver de kapilalläckningsproblem som lidigare harredovisats och som har föranleits av inflationen har bankerna under 1970-laletpå vikliga områden fåll anpassa sin verksamhei lill nya förhållanden. Somexempel kan nämnas näringslivels ökade uilandsinrikining och del under1970-talel uppirädande behovei av upplåning i ullandel. har medförl allbankerna engagerat sig i ökad omfattning på den inlernationella krediimarknaden.Della kräver en anpassning lill den inlernationella bankvärldens värderingar ifråga om bl.a. lönsamhei, soliditet och riskbedömning. Vidare lämnas bankernainte oberörda av näringslivels strukturomvandling. Den förda penningpolitikensläller också ökade krav på flexibilitet och styrka. Sammanlagel har bankernamött förändringar som accenlueral behovei av god lönsamhei ochtillfredsställande soliditet. Kapilalläckningsreglerna intar en central plats ibanklagstiftningen och avvägningen av deras innehåll är av grundläggandebelydelse för bankernas verksamhet. Som har nämnts syftar kapitalläckningsreglerna tillall skapa tillfredsställande trygghet mol förlusler av insalla medel och lillatt bevara förtroendet för bankerna även i lider då ekonomiska svårighelermöter. Prop.1978/79:190 92 Det är väsentligt all vid ulformningen av reglerna beaklavad som gäller inlernalionellt setl. Kapilalläckningsreglerna får intemöjliggöra en så låg soliditet atl förtroendet för de svenska bankerna rubbas. Ett nytl kapitaltäckningssystem bör om möjligl - ienlighel med vad som uttalas i ulredningens direkliv - för en längre lidframöver lösa bankernas kapilalläckningsproblem som kravet pä skyddför insällarna lillgodoses. I delta direktiv får anses ligga ett krav på alt denya reglerna inle främst skall syfta till omedelbara lättnader ikapilalläckningshänseende ulan inrymma ytterligare incitament till en egenkapitaluppbyggnad. Vidare bordet nya sysiemel - så långl möjligl - varaneutralt i förhållande lill redan vidlagna dispositioner. Kapilalkravel bestäms f.n. med utgångspunkt i en bedömningav riskerna i bankernas skilda placeringar. En sänkning av kravel ärförsvarbar om nuvarande regler visas kräva onödigi mycket kapilal i förhållandetill riskerna. Enligt direktiven skall utredningen pröva omriskklassystemet kan göras enklare, eventuellt ända dithän alt endast etttäckningskrav tillämpas på bankinslilulens samtliga placeringar. Ävenförändringar som inle siräcker sig så långt kan vara värda all överväga iförenklande syfte eller för all -med uigångspunki i vunna erfarenheter -korrigera kraven till faktiska förluslrisker. För ändringar i riskkalalogenkrävs all affärsbanker, sparbanker och föreningsbanker uppfaliar förslagen somrällvisa och motiverade vid en jämförelse mellan instilulsgrupperna. Kapitalkravels reella innehåll iråverkas vidare av dendefinilion som ges av egel kapilal, dvs. den faktor till vilken riskkatalogenskrav relateras. Det förslag som ofiast har förls fiam är all också deobeskallade värderegleringsreserverna för utlåning, valutor och obligationerhelt eller delvis skall få räknas in bland del uilåningsgmndande kapilalet.Förslag härom avvisades, som lidigare har nämnts, i samband med 1968 årsbanklagstifl-ningsreform. Det framhölls i propiositionen atl reserverna snabbikan reduceras eller försvinna med följd att kapitalbasen skulle variera istorlek alltefter inträffade förlusler eller ändrad inslällning i fråga ombehovet av säkerhetsmarginaler. En på så sätl rörlig kapitalbas bedömdesopraktisk och svårtillämpad. Enligt direktiven skall banklagsutredningenundersöka om del går all finna en lösning där värderegleringsreserverna kanjämställas med läckningskapilal samlidigt som de olägenheter som berördes i1968 års proposition i möjligaste mån elimineras. En Ulvidgning av kapilalbasen lill all omfatta ocksåvärderegleringsreserverna rymmer inle bara berörda stabilitetsproblem.Ett sådani nytt syslem måsle vidare avvägas så all de omedelbara lättnadernainte blir av sådan omfallning alt de svenska bankernas soliditet kan sällas ifråga av den svenska allmänheten eller i internationella sammanhang. Systemetmåste också vara konkurrensneutralt. Snedvridningseffekter mellan instilulsgruppernaoch mellan individuella banker måste unvikas. 1978/79:190 93 som förutsätter särregler för viss inslilulsgrupp framstår- mot bakgrund av sirävandena lill en samordnad banklagsiiftning - som mindrelämpligi. Vidare bör eflersirävas atl framlida avsällningar lillvärderegleringskonio bör ge högsia möjliga utdelning i form avkapitalläckning. Därigenom kan del nya sysiemel ge bankerna incilamenl lillatl öka avsättningar av detta slag, vilket såväl från del allmännas sombankernas synpunkt anses önskvärl. Bankernas möjligheler att på skilda säll lillgodose sinakapilalbehov rymmer också koslnadsaspekler. Del läckningsgrundande kapilalelkan f n. ha formen av beskallal egel kapilal eller förlagslån. Bankernas kostnaderför läckningskapitalel blir olika beroende på vilken form av kapilal som väljs.På de nya reglerna slälls krav som innebär ökade möjligheler lill billigarekapilalläckning. Även av detta skäl aktualiseras möjlighelen all göra värderegleringskonlonakapiialläckningsgrundande. Del ärgivel all uppenbara svårigheler möler när del gäller all finna ell syslem somhelt lillgodoser den angivna kravkaialogen. Vikten av all noga prövamöjlighelerna lill ändring av kapitaltäcknigsreglerna framträder lydligl viden granskning av de allernaliva möjligheler som annars slår lill buds.Möjlighelen atl med nuvarande regler i forlsällningen klara kapilalläckningskravelföruisäiier en förbällrad lönsamhei för bankema och en kraftigt ökad emissionav aklier och föriagslån från deras sida.