prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Planeringen har även syftatlill all ge näringslivet i övrigi bättre utgångspunkter för siniransportplanering. Denregionala trafikplaneringens försia etapp - inventeringsarbetet - har behandlatden regionalpolitiska bakgrunden, olika trafikalstrande faktorer samt länensnuvarande transportförsörjningssystem. Denandra etappen - själva planeringsarbetet - har inriktats på tre huvudfrågor,nämligen personlrafiken, godslrafiken samt irafikanläggningar av olika slag.För var och en av dessa har gjorls en analys av vad som utifrän resp. länsförhällanden kan läggas i begreppet tillfredsställande transportförsörjning,dvs. mäl och principer för länels irafikförsörjning har fastställts. Enbedömning har gjorls av nuvarande och framlida transportbehov och förslag lillirafiklösningar har utarbetats. Deangivna syftena har i stor utsträckning också uppnåtts, främst när det gällerpersonlrafikförsörjningen. De av länsstyrelserna i samräd med bl. a. kommunernautformade målen och riktlinjerna för den kollektiva trafikförsörjningen och depå grundval härav ularbetade förslagen till regionala slomlinjenäl har såledesblivit vägledande för utvecklingen av kollektivtrafikförsörjningen i länen.Länsstyrelsernas förslag till stomiinjenät har vidare lagls lill grund för denvidgade statliga bidragsgivningen till olönsam busstrafik. De har också fällbelydelse som ledning för kommunernas arbete 1978/79:99 156 medupprättande av lokala trafikförsörjningsplaner, exempelvis för samordningenmed den regionala trafiken. Genom att de regionala irafikförsörj-ningsplanernaårligen revideras av länsstyrelserna sker redan en löpande uppföljning av denregionala personirafikplaneringen. Länssiyrelsernahar i anslutning lill personirafikplaneringen även undersökt allernalivairansporimöjligheter för irafik som bedrivs på Irafiksvaga järnvägslinjer ochförsökt beräkna de samhällsekonomiska konsekvenserna av en överflyttning avpersontrafik från järnväg till landsväg. Dessa undersökningar och beräkningarhar utgjort en del av underlaget för det förslag angående del framlidapersonlrafiknätels omfallning på järnväg som jag har redovisal i avsniii 4.2. Närdel gäller godstransportförsörjningen och iransporlanläggningarna harlänsslyrelsernas förslag till åtgärder m. m. - vilka i enlighet med anvisningamahaft en övervägande principiell och långsiktig inriktning- hiuills haft en merbegränsad effeki på olika verks, förelags och kommuners planering. En anledninghärtill är atl länsslyrelsernas planeringsarbeie i denna del i hög grad haftförsökskaraklär. 1 flera fall har emellertid förslagen redan resulterat ikonkrela ålgärder. På grundval av vad som framkommil vid den regionalatrafikplaneringen har vidare utarbetats två departementspromemorior (Ds K1975:9) Planering av de svenska hamnarna och (Ds K 1975:10) Planering av desvenska flygplatserna med förslag till perspektivplan och planeringssystem förhamnar resp. flygplatser. Promemoriorna har remissbehandlats. Länsstyrelsernahar allmänt framhållit, all de erfarenheler och vidgade kunskaper som erhållitsgenom arbelel med den regionala irafikplaneringen har varil av stort värde bl.a. vid handläggningen av tillständs-, väg- och bidragsärenden m .m. Länsstyrelserna har även framhållit belydelsen av en fortsallövergripande regional trafikplanering för atl underlätta samordningen mellanirafikplaneringen och bl.a. den regionala ulvecklingsplaneringen och fysiskaplaneringen. Ennärmare redogörelse för den genomförda omgången av regionaltrafikplanering och dess resultat finns i bilaga 8. Medutgångspunkt i erfarenhelerna från den genomförda trafikplaneringsomgångenhar somjag tidigare nämnt en vidareutveckling och komplelteringav den regionala trafikplaneringen inom ramen för länsplanering 1980 saltsigång. DeUa arbete får delvis en annan uppläggning och inriktning än denföregående planeringsomgången. Ettviktigt led i den pågående regionala trafikplaneringen är främsi attkonkretisera målen för den regionala person- och godstransportförsörjningen,atl försöka finna lösningar på de transportproblem - exempelvis arbetsresornainom vissa regioner - som anses mest akuta inom resp. län och au upprättaförslag till långsiktig inrikining och prioritering av det allmännasinvesleringar i olika slag av trafikanläggningar. Planeringen bör också kunnabidra lill atl omsätta de trafikpoliliska riktlinjerna i lokala och regionala Prop.1978/79:99 157 handlingsprogramsom syftar lill all uppnå en tillfredsställande Iransportförsörjning. Iplaneringen skall hänsyn vidare las till toialförsvarels behov. Avsiklenär all länens förslag till inriktning och prioritering av de framlidatrafikinvesleringarna skall utgöra ell underlag även för andra seklorsmyndigheterän vägverkel vid upprättande av långsiktiga invesleringsplaner för hela landet.Genom en tidsmässig samordning av dessa seklorsplaner bör del, som jag lidigarehar nämnl, bli möjligl all vid i princip ell och samma tillfälleerhålla en samlad planredovisning för hela trafiksektorn. Dennu akluella irafikplaneringsomgången avses utgöra ett led för att åsiadkommaell integrerat planeringssystem inom trafiksektorn samordnat medsamhällsplaneringen i övrigt. Det innebär bl. a. all olika trafikpolitiska ochirafiksekloriella hänsyn saml hänsyn lill markanvändning och miljö skall vägassamman med regionalpoliliska, sysselsältningspoliliska, näringspolitiska m.fl. hänsyn på olika nivåer i planeringsprocessen för att åstadkomma bästamöjliga utnyttjande av samhällets resurser. Som jag redan har nämnl lorde ellsådant planeringssystem inte kunna genomföras på en gång, utan bör ske stegvismed beaktande av de erfarenheler som successivi erhålls. Den nu pågåendesamordnade trafik- och länsplaneringsomgängen bör enligt min mening utgöra ettviktigt sleg i riklning mol ett sådant integrerat planeringssystem som jag harbehandlat i föregående avsnitt. Vadbelräffar uppläggningen och omfattningen av trafikplaneringsarbelet kan nämnas,att länsstyrelsernas inventerings- och karlläggningsarbele bör kunna begränsasbetydligt jämfört med föregående planeringsomgång. a. den omfaUandedatainsamling om trafikapparaten, trafikens omfallning och fördelning,regionala kontaktnät för arbete, utbildning, service, frilid m. m. som gjordesi den försia planeringsomgången, är behovei av data mindre . Enöversyn av planeringsunderlaget kan dock i vissa fall behöva göras, om delskett siörre förändringar i trafiksystemet eller i efterfrågan på transporter ilänet. Det lorde i första hand gälla sådana områden eller relalioner därproblem f. n. föreligger eller där siörre förändringar i efterfrågan är att vänta. Trafikplaneringsarbeletskall så längt möjligl integreras med del övriga planeringsarbetet inom ramenför länsplaneringen. Arbeiei bör mynna ut i ell förslag till övergripanderiktlinjer för trafikförsörjningen i länel, varvid de regionalpoliliska målenskall vägas samman med de av statsmakterna uppställda trafikpolitiska målen. Iregeringens beslut med anledning av planeringsskedet i den fysiskariksplaneringen har regeringen understrukit, alt del är av stor vikt au demiljö- och markanvändningsproblem som har uppmärksammats under den fysiskariksplaneringens planeringsskede behandlas i det kommande arbelel med denfortsatta trafikplaneringen. Närdel gäller planeringen av persontransportförsörjningen kan konstateras alllänsslyrelsernas befallning med persontrafikplaneringen blir relativt begränsadjämfört med tidigare förhällanden. Efter del all en för landstings- 1978/79:99 158 ochprimärkommuner gemensam huvudman bildats, som har såväl det ekonomiska sompolitiska ansvarei för planering och genomförande av kollektiv personlrafikinom länel, kommer länsslyrelsens uppgifter inom persontrafikplaneringen främstall omfatta vissa frågor rörande den inlerregionala trafiken och utformning avövergripande riktlinjer för trafikplaneringsarbelet i länet mot bakgrund avfastställda regionalpoliliska mål. Omfattningenav arbete med t. ex. planeringsunderlag, brislanalys ochplanarbele avseende personlrafikförsörjningen inom länet blir i den nu aktuellaplaneringsomgången beroende av hur snabbi en för länel gemensam huvudmanetableras och börjar verka. bör emellerlid mol bakgrund av sinfunktion som lillslåndsmyndighet kunna lägga synpunkter på ulformningen avmålen för personlrafikförsörjningen i länet. En naiurlig uppgift förlänsstyrelsen inom ramen för planeringsarbetet bör vidare vara alt verka förden lokala och regionala trafikens samordning med de inlerregionalaförbindelsema. Medhänsyn till den omställningsprocess i fräga om bl. a. ansvarsfördelning ochbidragssystem som päverkar säväl den direkia driften av den kolleklivapersontrafiken som planeringen av densamma är avsiklen atl länsstyrelsensarbele med personirafikplaneringen, föruiom vad som ovan anförts, skall syftatill all skapa förutsättningar för en smidig övergäng till de nyaförhållandena. Planeringsarbeteti fräga om godstransportförsörjnlngen bör ha sin utgångspunkt i atl samhällelhar del primära ansvarei för irafikanläggningar som ulgör grunden förgodstransportförsörjningen, medan själva Iransportplaneringen är en fråga förparterna på godslransportmarknaden. En annan utgångspunkt är denmyndighetsfunktion som har pä trafikområdet. Syfietmed godslransportplanen är all ge vägledning ål och utgöra ett allmänt underlagför den planering på olika nivåer i samhället som bedrivs av statliga ochkommunala myndigheter. Det gäller vidare den planering som bedrivs inomtrafikföretag och inom näringslivet i övrigt. Med hänsyn till destrukturförändringar inom näringslivet som skett ellerkan förutses , kan även målen för godstransportförsörjningen behövases över i vissa län. Omfattningenoch inriktningen av planeringsarbetet bör huvudsakligen bestämmas avlänsstyrelsernas erfarenheter från den tidigare planeringsomgången. I dennakonstaterades rent allmänt att godstransportförsörjningen var relativttillfredsställande med hänsyn till föreliggande behov. Vissa brister framkomdock. Detär naturligt att det fortsatta planeringsarbetet inriktas mot att avhjälpadessa. Avsikten är att förslag till ålgärder för förbättring av godstrafiksystemetskall utarbetas mot bakgrund av en analys av nuvarande och förväntadetransportbehov - såväl i kvalitativa som kvantitativa termer-och av möjligalösningar på de problem som föreligger saml, så långt möjligt, av 1978/79:99 159 dekoslnader och konsekvenser i övrigi som är förknippade med olika lösningar.Vikten av atl de olika förslagen noggrant kostnadsberäknas och alt enprioritering sker mellan förslagen har särskilt framhållits. Närdel gäller den övergripande planeringen av länens trafikanläggningar blir vissabegränsningar nödvändiga. De speciella förutsättningar som råder inom hamn- ochflygplalsplaneringen - det gäller exempelvis behov av länsövergripandebedömningar och lösningar och krav på medverkan av specialister på områdel -har gjort det nödvändigt alt skilja hamn- och flygplatsplaneringen från denövriga länsplaneringen. I detla sammanhang erinrar jag omlufttransportutredningens arbete vad gäller den tyngre luftfarten. Ett särskiltuppdrag har vidare som jag redan nämnl givits länsstyrelserna alt medverka igenomförandel av en separat hamn- och flygpialsplanering under åren 1978-1981.I delta arbele är del främsi allmänflyget som berörs. Speciella förutsättningargäller även i viss män beiräffande vägplaneringen, som framgär av det följande. Denregionala trafikplaneringen innehäller således föruiom de momenl som ingår ilänsplaneringen även ett mer frislående momenl avseende planering av hamnar ochflygplatser. Meddessa begränsningar är avsiklen att resp. länsprogram - utifrån en erforderiigöversyn av tidigare utarbetade mål och konstaterande brisler m. m. - skallinnehålla ett sä längl möjligl samlal förslag lill ätgärdsprogram förirafikförsörjningen i länet. 1sammanhanget bör framhållas atl en utgångspunkt för planeringen av samhälletsåtgärder i fråga om trafikanläggningar självfallel är att lillgodose de behovsom har kommit fram i person- och godstransporlplaneringen. En annanutgångspunkt är alt genom en övergripande regional trafikplanering uppnå ensamordning av den sektoriella planering som bedrivs inom olika delar avtransportsektorn. 1fråga om vägplaneringen gäller att förutsättningarna för en samordning avvägplaneringen och den regionalpolitiska planeringen allmänt sett harförbättrats väsentligt. Förbättringen beror bl. a. på ökade kunskaper omvägnätets tillstånd, setl ur väganvändarnas synvinkel, och en omfaitanderedovisning av förväntade effekter av sådana vägobjekt som övervägts i sambandmed pågående revidering av flerårs- och fördelningsplaner. Det lokala ochregionala inflytandet på väghållningen har som förul nämnls förstärkts genom deår 1978 genomförda ändringarna i vägplaneringssysiemei. Tidsmässigthar det dock inle varit möjligt att samordna arbelel med flerårs- ochfördelningsplaner med länsplanering 1980. Avsikten äremellertid, i enlighel med vad jag har föreslagit, alt en bätiretidsmässig samordning i fortsättningen skall uppnås mellan vägplaneringen ochövrig samhällsplanering. Resultatet av den nu akluella omgången avlänsplaneringen bör således kunna utgöra ett underiag vid näslkommanderevidering av flerårs- och fördelningsplanerna. 1978/79:99 160 Saniinanfäiiniiigsvisgäller för trafikplaneringsarbelet inom ramen för länsplanering 1980 atltyngdpunkten i arbelet bör läggas pä all uireda och föreslå ätgärder för atllösa de problem på trafikområdet i resp. län som är mesi angelägna all kommalill rälla med. Detta kan medföra behov av särskilda ulredningar både påperson- och godsiransporiområdel för skilda delar av länel. Det kan i. ex.gälla de inlerregionala Irafikförbindelserna i vissa relalioner eller de lokalaarbelsresemöjligheierna och lillgången till slycke-godslransporlservice i vissaområden. Del finns, som jag lidigare nämnl, också ell Slorl behov av atllänsstyrelserna väger in de krav som trafiken släller på samhällsplaneringen pålokal och regional nivä. Behovetav en hamnplanering har behandlals i olika sammanhang. framhöllhamnulredningen i sitl belänkande (SOU 1969:22) De svenska hamnarna att deväntade slruklurförändringar som hamnarna kommer alt ställas inför underslrykerangelägenheten frän säväl samhällets som hamnin-tresseniernas och sjöfartenssida av en erforderiig samordning i fråga om planering, byggande och drift avhamnar och hamnanordningar. Samordningen krävs för att säkra en rationell ochsamhällsekonomiskt riktig utveckling av hamnväsendel. 1stalsverksproposition 1971:1 bil. 8 redovisade dåvarande chefen förkommunikalionsdepartementel sina ställningstaganden till hamnutredningensbelänkande. Han framhöll bl. a. alt en successiv anpassning av hamnväsendettill efter hand ändrade förutsättningar i fråga om transportmönster och hanteringsformerär av grundläggande belydelse för alt hamnarna på ett ändamålsenligt sätt skallkunna fullgöra sina lerminalfunk-tioner. Han påtalade vidare vikten av attfrågor som hänger samman med hamnväsendets utveckling och anpassning bedömsinom ramen för en övergripande trafikplanering. Behovetav planering av hamnverksamheten har ägnats betydande uppmärksamhet inom ramenför den regionala trafikplaneringen. Maj:ts anvisningar för dennaframhålls att det är önskvärt att hamnarna inordnas i det allmännatransportförsörjningssystemei och att de byggs ut pä ett planmässigt sätt. Isamband med utvärderingen av den regionala trafikplaneringen utarbetades inomkommunikationsdepartementet i samarbete med trafikplaneringsuiredningen ensärskild promemoria (Ds K 1975:9) Planering av de svenska hamnarna. I dennalades förslag lill en övergripande planering av hamnväsendet och införande aven tillståndsprövning vid större investeringar. Förslaget remissbehandladesunder slutet av och . Härefterhar en arbelsgrupp med representanter för ,sjöfartsverkel och gjort ytteriigare Prop.1978/79:99 161 detaljanalyseri fråga om planerings- och handläggningsförfarandel. Ipromemorian lämnas inledningsvis en utförlig statistisk redovisning övergodsutvecklingen i del svenska hamnväsendel. Denna redovisning har kommenteratsav några remissorgan. a. Hamnförbundei har påtalat vissa brisler. Del ärenligt min mening angelägel atl en förbättrad och fördjupad hamnsiaiistikutarbetas. I sammanhanget kan jag nämna atl en arbelsgrupp med representanterför bl. a. , generallullstyrelsen, sjöfartsverket.Hamnförbundet och har tillsatts i början av är 1977med uppgift all företa en översyn av hamnstatistiken. Arbetsgruppen har lagtfram flera förslag lill förbättringar av hamn- och sjöfartsstatistiken, varaven del redan har genomförls. Vadgäller behovet av en övergripande planering inom hamnväsendel har detlavitsordats av praktiskt taget samfliga remissinsianser. Del gäller särskilt deorgan som kan förväntas besitta den störsla kunskapen rörande de speciellaförhällanden som gäller inom hamnseklorn, t.ex. . ,och Svenska kommunförbundei. Samma uppfattningredovisar även statskontoret, , statens planverk ochsamtliga länsstyrelser. Jagvill inledningsvis erinra om den cenlrala roll sjöfarten och hamnväsendelspelar inom svensk transportnäring. Utrikeshandelns successivt ökande andel avden totala produkiionen resp. konsumtionen har medfört atl transporterna övergränserna vuxit snabbi. Del vidgade behovei av Iransporter har även lett tillomfatlande invesleringar i hamnanläggningar. Med hänsyn till den betydelsesjötransporterna har i det totala transportmönstret ärdet av stor vikt allhamn- och sjöfartsfrågorna behandlas inom ramen fören övergripandetransportplanering. Äv särskild belydelse är härvid all beakla sambandet mellanlandtransportsektorn och sjöfartssektorn och de effekier som olikautvecklingsförlopp i fräga om den inrikes, den europeiska och den transoceanasjöfarten medför för hamnarna. Delta är desto angelägnare som hamnfunklionernaaren länk mellan sjö- och landlransporter samiidigi som sjöfarten ochlandlransportmedlen i åtskilliga fall ulgör alternativa transportmöjligheter.Ändrade förutsättningar för något transportmedel kan medföra en annanfördelning av transporterna mellan dessa och därigenom även påverkahamnverksamhetens omfattning. Även sjöfartens och hamnväsen-deis belydelse iregionalpolitiskt hänseende och i den fysiska planeringen innebär att dessaverksamheter bör ingå som integrerade delar i den allmänna irafikplaneringen. Jagdelar alltsä promemorians och berörda remissinstansers uppfaUning angåendebehovet av en övergripande planering. Den bör vara samordnad med såvälplaneringen inom övriga delar av trafiksektorn som med övrig samhällsplanering.Den hittillsvarande utbyggnaden av hamnarna har skett utan någon sammanhållandeplanering. Genomen övergripande planering av utbyggnaderna inom hamnsyslemei ökar möjlighelernaatt skapa en bättre balans mellan utbud och efterfrågan pä 11 1978/79. 1 sami Nr 99 1978/79:99 162 hamnkapaciteioch minskar riskerna för en irrationell utveckling av hamn-systemet med dåligiresursutnyttjande och kostsamma dubbelinvesteringar som följd. Tillskapandet aven övergripande hamnplanering och därmed sammanhängande faktasammanslällningar,prognos- och andra framlidsbedömningar bör väsentligt förbättra de olikahamnägarnas beslutssituation. En övergripande hamnplanering underiättar densamordning som mäste ske mellan hamnulbyggnader och de invesleringar som görs iandra delar av trafiksektorn såsom vägar, järnvägar och andraterminalanläggningar. Vidare skapas genom en vidgad hamnplanering bättreförutsättningar för en samordning av investeringarna inom hamnseklorn med denövriga samhällsplaneringen, t. ex. den fysiska planeringen och regionalautvecklingsplaneringen. Behovetav en övergripande planering av hamnväsendet hänger även samman med en frågasom flera remissinstanser har berörl, nämligen önskvärdhelen av alt i vissafall främja en samordning även av de ekonomiska förhållandena mellan hamnar inomsamma område. En förutsättning för en sådan samordning torde vara en gemensamsyn på olika utbyggnadsfrågor och en lämplig avvägning av dessa mellan olikahamnar. Genom en övergripande planering bör möjligheterna härtill enligt minmening väsentligt förbättras. Jagföreslär därför atl en övergripande planering av hamnsektorn kommer UU stånd.Jagskall idel följande redovisade principer som jag anser bör ligga till grundför hamnsyslemets utveckling och hur planeringen bör gå till. Närdel gäller de riktUnjer som bör vara vägledande för ett framtida hamnsystemslås i departementspromemorian fast att hamnsystemet skall ingå som en del avell lotalt transportsystem, vars omfattning och struktur bör varasamhällsekonomiskl moiiverad, alt investeringsverksamheten bör ha en inriktningsom medger långsiktig handlingsfrihet, atl en samordning mellan olikatransportmedel bör eftersträvas vad gäller såväl utbyggnader somplaneringsordningen och att den lokala, regionala och nationella planeringenbör samordnas. Förhamnsystemet ställs därutöver upp ett antal delmål. Näringslivets krav på etteffektivt hamnsystem bör så långt möjligt tillgodoses. Dubbelinvesteringar ihamnanläggningar bör så vilt möjligt undvikas. Vid beslut om en hamninvesteringbör hänsyn tas till följdinvesteringar i vägar och järnvägar. Hamnensmiljöpåverkande effekter bör beaktas och den tekniska och ekonomiskautvecklingen av hamnväsendel bör stimuleras. Slulligen bör hamnarnas utformningoch lokalisering samordnas med den fysiska planeringen. I likhet medremissorganen ansluter jag mig till dessa principer. Pågrundval av länsstyrelsernas ställningstaganden i de regionala trafikplanernaoch i promemorian redovisad utvärdering av planerna läggs i promemorian ävenfram en skiss till en perspektivplan för hamnväsendet. Till grund fördenna planhar en funktionell Indelning av hamnarna gjons. Härvid skiljer man mellan s. k.diverslflerade hamnar och'specialhamnar. 1978/79:99 163 Flertaletremissinsianser ser en funktionell indelning av hamnarna som en nödvändig grundför den framlida planeringen av hamnsyslemets utveckling. Någraremissinsianser hyser dock farhågor för att en indelning av hamnarna på sättsom föreslagils kan leda lill en alltför statisk syn på hamnväsendel. Mol bakgrund avpromemorians förslag och de synpunkier som kommii fram finner även jag all enfunktionell uppdelning av hamnarna ulgör en nödvändig grundval för enövergripande hamnplanering. En klassificering av hamnarna med uigångspunki ideras funklion i ett integrerat trafiksystem synes enligt min mening erfordrasför au en långsiktig planering skall kunna ges ett meningsfullt innehåll.Samtidigt villjag dock till viss del insiämma i de synpunkier som förts framoch som innebär atl en indelning av hamnarna i två grupper kan ge en alllförförenklad bild av olika hamnars funklion. Vidare måsle slarkl understrykas atten funktionell indelning av hamnarna inte får hindra flexibilitet pä längresikl. Delutkast lill indelning som redovisas i promemorian bör således enligt min meningbli föremål för en vidarebearbetning och precisering i det fortsattaplaneringsarbetet. Del gäller säväl innebörden av begreppen diversifierad hamnoch specialhamn som den ytteriigare uppdelning av hamnarna som kan erfordras. Vadgäller diverslflerade hamnar bör dessa enligt min mening genom sina resp.upplands storlek och sammansäuning ha godsunderlag som möjliggör olika formerav linjetrafik. Det kan gälla europeisk trafik som i allt högre grad kommii atlutföras med färjor eller irafik som koncentrerats till ell fåtalhamnar. Härutöver lorde även olika slag av massgods och störte sändningar avparligods - och skogsprodukter etc. - hanteras i dessa hamnar. Denbredd på godshanteringen som bör förekomma i hamnar som benämns diversifierademedför atl betydande skillnader kommer alt finnas mellan de olikadiversifierade hamnarna. Del kan därför finnas anledning all söka dela in dessai några olika kaiegorier. Vad jag särskilt vill uppmärksamma är densärställning som diversifierade hamnar med ett riksviti upptagningsområde har.1 första hand gäller detta den transoceana linjetrafiken, som ställer alltsiörre krav pä godsunderlagets storiek.