prop · G203123 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag delar dennauppfattning och anser inte att något särskilt stöd för referensanläggningarbör införas. 1 den utsträckning sådana anläggningar är uppbyggda kringmarknadsmässigt och tekniskt nya systemlösningar avseende ny produktionsteknikbör däremot stöd kunna prövas underde allmänna förutsättningar jag anförtgällande stöd till industriellt utvecklingsarbete. Stödet skall utgå i form av lån. Stödet bör genomgåendebefrämja ett stort risktagande. Det bör därför ges på för stödmollagarengynnsamma villkor. Återbetalning av lånet bör göras beroende av i vilkenutsträckning projektet blir framgångsrikt. Lånens utformning bör kunna varierasinom vida gränser. Lån bör dock genomgående löpa med marknadsränta. Räntebetalningenbör vara löpande eller kunna ackumuleras. Lånens löptider ochamorteringsvillkor bör vara anpassade lill projektens betalningsförmåga. Dettorde vara realistiskt all räkna med att lånen i praktiken kommer att fåålerbetalningstider som uppgår till 5 å . Återbetalnmgen för projekt som leder till kommersiellexploatering bör även kunna ske i form av royalty eller annan löpandeersättning till det stödbeviljande organet. Gmndläggande princip bör vara attsumman av royalty, räntekostnader eller andra kostnader som belastarstödmottagaren vid ett framgångsrikt projeki inte bör understiga deförräntningskrav som stödmollagaren ställer på satsat egel kapital. Det är angeläget att stödmollagaren bär en väsenilig delav risken. En betydande andel egenfinansiering skall därför vara enförutsättning för stöd. Normalt bör stöd lämnas med högst halvaprojektkostnaden. Särskild säkerhet bör inte krävas av stödmottagaren. Det är också angelägel all de krilerier som tillämpas iallt väsentligt överensstämmer med de krilerier som gäller för STU:s bedömningi fråga om industristöd. Delta innebär att det företrädesvis skall vara striktföretagsekonomiska principer som skall vara vägledande och att lönsamhet ochmarknadsutsikler skall vara de cenlrala kriterierna. Efiersom avsiklen med stödet är att främja tillkomsten avsådana utvecklingsprojekt som innebär ett relativt högt ekonomisktrisktagande, måste man räkna med att en del projekt kommer alt misslyckas, dvs.de kommer inte att kunna kommersiellt exploateras. I sådant fall bör det varamöjligt alt nedskriva eller helt efterge lånet. Kan utvecklingsresultatet helleller delvis försäljas bör återbetalning av lånet ske med så stor del som svararmot köpeskillingen vid försäljningen. 6.3.3 Handläggning och kapitalbehov I fråga om handläggningen av de nya slödformer som jag nuhar föreslagil bör stödets inriktning mol stora projekt och mot projekt sombefinner sig i ell stadium nära marknadsintroduktion särskilt beaktas. I skildaavseenden har stödet beröringspunkter med verksamheter som bedrivs av Prop.1978/79:123 91 SIND, STU, de regionala utvecklingsfondema ochInvesteringsbanken. Det är därför tänkbart atl anförtro stödverksamheten ålnågot av dessa redan befintliga organ. Enligt min mening medför dock det nyastödets särskilda karaklär i förhållande till den verksamhet som redan handhasav dessa organ atl frågor om slöd bör handläggas av ett särskilt organ. Jag förordaralltså atl ett särskilt organ inrättas. Det nya organet bör nära samarbeta medde myndigheter och institutioner som handhar prövning av stöd i liknandeformer. Det föreslagna organet för industriellt utvecklingsarbetekommeratt ha kapitalförvaltande verksamhet. Det är väsentligt atl verksamhetenskall kunna bedrivas på ett smidigt sätl och i ell nära och förtroendefulltsamarbete med företag och med andra organ i näringslivet. medför enligtmin bedömning atl en privaträltslig form för verksamheten är mest ändamålsenlig.Mol aktiebolagsformen talar all verksamheien inle skall vara vinstgivande. Deönskemål somjag nu har nämnt kan enligt min mening bäst tillgodoses om detsärskilda organet ges formen av en stiftelse. Stiftelsens siadgar börfastställas av regeringen. Staien förser stiftelsen med grundkapital. Stiftelsen böräga rätt att inom de ramar för verksamheten som anges i stadgama disponeraåterbetalda medel för nya projekt. Det bör ankomma på regeringen atl vidla deåtgärder som behövs för stiftelsens inrättande. För /80 förordarjag att 300 milj. kr.anslås som slöd lill induslrielll utvecklingsarbete. Kommande årsmedelstiUskott får inom det lillgängliga slalsfinansiella utrymmei prövas molbakgrund av de behov som framkommit och de erfarenheter som vunnils. 6.3.4 Styrelse och administration Jag har förordal att stöd till industrielltutvecklingsarbete handhas av en stiftelse. Denne bör ledas av en styrelse somutses av regeringen. Slyrelsen bör ges en slark näringslivsförsäkring. Handläggningen av slödfrågor förutsätter jag kan skötas aven begränsad personalstyrka. För särskilda bedömningar och i specialfrågor börstiftelsen ha möjlighet all anlila extema konsulter. Det torde vidare vara möjliglall repliera på olika näringspolitiska organ för atl bredda kunskapsba- 6.4 Åtgärder för att främja ökad teknikimport Jag har lidigare berörl möjlighetema för företagen attköpa leknik utifrån som ett altemativ till egen produktutveckling. Det ärhärvid naturiigi att blickarna främsi riktas mol utlandet och det stora ulbudav ny teknik som där finns att tillgå. Del är omöjligt för ett litel land somSverige att helt på egen hand utveckla all erforderlig leknik. 1978/79:123 92 Specielltför de mindre företagen finns ett behov av alt köpa teknik utifrän och attbygga upp kompetens för att ta emot och utnyttja denna nya teknik. Störreföretag har bättre ekonomiska och personella förutsättningar både att självautveckla den nya teknik som erfrordas och atl självständigt köpa och utnyttjaleknik utifrån. Med leknik avser jag därvid patent, licenser och annatkunnande. Denintemationella licenshandeln har ökat 1960 medanvaruhandeln ökat perår . En allmän bedömning är attden intemationella licenshandeln kommer alt öka ännu mer under 1980-lalel ochframför allt öka i betydelse i förhållande till varuhandeln. En undersökningsom () har genomfört visar atl del råder balans iSveriges teknikhandel med omvärlden, dvs. teknikimporlen till motsvarasav en nästan lika stor teknikexport. Detta kan jämföras med exempelvisFörbundsrepubliken och , de två industriländer som uppvisar denkraftigaste ekonomiska tillväxten , vilka båda har enteknikimport som vida överstiger teknikexporten. Svenskteknikimport, dvs. betalningen till utlandet för licenser, patent, royaltiesoch kunnande för svenska industriföretag, beräknas ha varit ca 135milj. kr., vilket kan jämföras med industrins totala forskningsochutvecklingskostnader , som uppgavs vara 3060 milj. kr. 1Sverige finns ett brelt kunnande att bygga vidare på. Utvecklingen i riktningmot specialisering gör dock alt det blir svårl att upprätthålla bredden ochdjupet i detta kunnande. Att köpa kunnande utifrån är emellertid en väg attvidmakthålla ett brett kunnande. Det är även ett sätt för att bygga upp nyakompetensområden. saknar personal och ekonomiska resurser för egen forskning ochutveckling. De måste därför förvärva teknik utanför förelagel då de skallfömya sina produkler eller sin produklion. Förvärv av teknik utifrån innebärdock inle alt de helt kan undvara egen forskningsoch utvecklingsverksamhet,eftersom den teknik de söker måsle utvärderas och anpassas till företagetsproduktionsapparat. Det har visat sig att företag med egen forskning ochutveckling inom sitt teknikområde snabbare kommer ut med säljbara produkter ände som enbart har licensgivarens kunnande atl tillgå. Det är i och för sigganska självklart att ett företag med egen forskning och utveckling har en heltannan beredskap och förmåga att bedöma den risk som ett köp av kunnande i formav licens innebär. Studier grundade på erfarenheter visar atl de flestaframgångsrika lanseringar av ny teknik har baserats på ett eget brettforsknings- och utvecklingskunnande om såväl teknik som marknad. Specielllmarknadskännedom framstår som den alltmer avgörande faklom. Det är därförväsentligt atl siödja såväl egen forskning och utveckling som teknikinköp. Ettspeciellt problem i detta sammanhang utgör småföretagens varierande förmågaatt tUlgodogöra sig teknik utifrån. Prop.1978/79:123 93 veckling sker i myckel hög grad genom att devidareutvecklar sina basprodukter - de befinlliga produktema modifieras.Egentlig produktutveckling sker endasl i begränsad utsträckning.Produktfömyelsen blir ofta eftersatt, vilket leder till alt konkurrenskraftenoch överievnadsförmågan sätts på spel. Jag har tidigare redovisat atl slatligtstöd ulgår för produktutveckling vid de mindre och medelstora förelagen. Stödelär av såväl finansiell som av service- och rådgivningskaraklär. Förteknikförvärv ulifrån finns mycket begränsade stödmöjligheter. Mångasmåföretag har liten förmåga att lillgodogöra sig ny leknik. Det beror främstpå deras små finansiella och administrativa resurser saml på deras mycketbegränsade möjligheter att tekniskt och kommersiellt utvärdera teknik somligger vid sidan av förelagets basprodukt. Vid slöd till småföretagen för leknikimport är det såledesnödvändigt att utforma ett syslem som tar sikte på att kompensera dessasbegränsade förmåga alt tillgodogöra sig den nya tekniken. För atl fä en överblick över möjlighelerna atl tillföraförelagen ny teknik uppdrog regeringen ål STU att utreda frågor rörandefrämst mindre och medelstora företags uinyttjande av ny leknik. Jag har underhand tagil del av framkomna resultat av STU:s arbete, som beräknasvara avslutat vid millen av . Vidare har sökande efter produklidéer till företag iregioner med sysselsällningsproblem pågått , främst på länsnivå.Norrbotiendelegalionen har t. ex. sedan sin tillkomst höslen 1976 använibelydande resurser för della ändamål. Även senare tillsattasysselsätlningsdelegalioner och arbetsgrupper för behandling avsysselsättningsproblem i län med strukturproblem inom stål-, varvs- samttextil- och konfektionsinduslrin har initierat produktsökning. För denna verksamhet disponeras 18,5 milj. kr. I detta sammanhang kan nämnas att en arbelsgrupp inomindustridepartementet, med anlitande av särskilda experter, söker efterulländska produkler som kan ha en marknad i och som kan producerasvid svenska företag. Under /79 disponeras ca II milj. kr. för denna speciellaverksamhei. Som framgår av denna redogörelse har en mångfald regional-och sysselsättningspolitiskt motiverade aktiviteter igångsatts i syfte althitta nya produkler till svenska företag. Sökande efter produkter i utlandetär således en gemensam angelägenhet för ett flertal statiiga organ.Arbelsgruppen inom industridepartementet har ett samordningsansvar för dennaproduklsökande verksamhet. Försöksverksamheten har pågått ochnågra säkra slutsatser när det gäller erfarenheter m. m. kan därför ännu intedras. Prop.1978/79:123 94 6.4.3Stöd litl viss försöksverksamhet avseende ökad leknikimpon Denhittills bedrivna försöksverksamheten med cenlralt organiserad produktsökningär alltför begränsad för att tjäna som underlag för ett permanent och meragenerellt inriktat teknikimporlslöd. Det är vidare svårt atl hitta lämpligaförebilder utanför gränser. De skilda fömlsältningarna gör detomöjligt all direkt översälla ulländska ertärenheter till svenska förhållanden.Däremot kan kunskap om tekniköverföringens olika mekanismer vinnas genom ettnärmare studium av tekniköverföringen i andra länder. Jagär inte nu beredd alt föreslå ett permanent system för teknikimport. Denpågående försöksverksamhelen med sökning av produktidéer är som jag tidigarepåpekal beiingad av regional- och sysselsältningspoliliska skäl. Den har därförinriktats på regioner med sysselsättningsproblem. Den organisation som bygglsupp bör emellertid utnyttjas för att ge ett fullständigare beslutsunderlag förfrågan om ett eventuellt system för stöd till leknikimport. Jag föreslårdärför att försöksverksamheten nu utvidgas till att omfatta mera generelltinriktad import av ny teknik och nya produkter även för företag utanför despeciellt sysselsättningshotade länen. Förmedlingav ny leknik och nya produkler bör kunna underlättas om samordning, rådgivningoch informationsspridning sker på central nivå. Härigenom undviks att olikaintressenter vänder sig till samma teknikkälla med samma önskemål, vilket kanskapa irritation och försvåra vidare kontakter. Vidare kan dubbelarbete mellande regionala organen undvikas och tekniköverföring över länsgränsemaunderlättas. Effektivsökning efter ny leknik och nya produkler i utlandet bör således organiserascentralt. Vidare kan den centrala funktionen medverka lill utvärdering av nyaprodukter och ny leknik och fungera som en databank för utvärderade nyaprodukter och ny leknik saml för företags specificerade önskemål eller behov avprodukler och teknik. En sådan ceniral verksamhet bör också på olika sätlkunna stötta företagens egna ansträngningar atl söka ny leknik och nyaprodukler utomlands. Genom en successiv utbyggnad av det ADB-system somtillämpas i pågående försöksverksamhet bör en databank av nämnl slag kunnabyggas upp. Ävenom en central verksamhet måste få en strategisk roll, behöver det inle innebäraen stor central organisation. Tvärtom bör den centrala verksamheten begränsasoch kompletteras med regionala kontaktorgan som kan lära känna, stödja ochbistå de små företagen med kunskap. Del är på länsnivå den närmaste kontaktenoch den största kännedomen finns om förelagen och derasutvecklingsförulsättningar. En viktig roll i sammanhanget spelar därför deregionala utvecklingsfondema. Föratt bättre tillgodogöra sig sakkunskap utifrån och åstadkomma en så bredutvärdering som möjligt av verksamheten avser jag atl senare föreslå regeringenatt en särskild kommitté tillsätts för atl i samråd med den grupp inomindustridepartementet som samordnat hittillsvarande försöksverk- Prop.1978/79:123 95 samhet utforma och bedriva den utvidgadeförsöksverksamheten. Därmed uppfylls kravet på en ceniral samordning avverksamheten. Den nuvarande försöksverksamhelen har stor bredd både närdel gäller valet av förelag som man söker nya produkter för och i fråga om deländer där man söker nya produkter. Resultatet av den fortsatta verksamhetenfår utvisa om sökandet skall inriktas till förmån för en viss grupp av företageller koncentreras lill ett mera begränsat antal länder. Den utvidgade försöksverksamhetenbör dock i första hand riktas mot företag som aktivt söker nya produkler ochär beredda att dokumenlera sitt intresse genom att satsa egna resurser på ettteknikhandelsprojekt. Frihet måste finnas, att alltefter som resultatframkommer av försöksverksamheten, modifiera inriktningen för att breddaerfarenhetsunderlagel. Kommittén bör också kunna bedriva vissa kompletterandesiudier för att ta fram erforderiigt underlag för att kunna ge verksamheienbästa möjliga inriktning. Enligt vad jag erfarit kommer chefen förhandelsdepartementet att föreslå regeringen att en kommitté tillsättsför att utreda frågan om teknikhandel, dvs. både teknikimport och teknikexport.Kommittén skall få lill uppgifi all se över den nuvarande teknikhandeln samllämna förslag till eventuellt erforderiiga insatser från statsmaktemas sida pådetta område. Kommittén avses vidare bedriva sitt arbete i nära samarbete medden särskilda kommitté för försöksverksamhet med teknikimport, somjag nyssomnämnt. Jag har beräknat medelsbehovel för att utreda de frågorsomjag nu har berört och för atl utvidga försöksverksamheten, lill /80 sammanlagt 10 milj. kr. Detla belopp bör anvisas under ettsärskilt anslag, benämnt Försöksverksamhel med leknikimport. 7 Svensk exportsamverkan vid systemleveranser tillindustri- och anläggningsprojekt, m. m. Som jag har nämnt har frågor om svensktexportsamarbete vid systemleveranser utretts och resultatet redovisats idepartementspromemorian (Ds I 1978: 39) Systemleveranser till induslri- ochanläggningsprojekl. Promemorian har remissbehandlats. En sammanfaltning avpromemorian och remissvaren återfinns i bilaga l.l. Av promemorian framgår alt svensk industri i ökadutsträckning engagerats i leveranser av kompletta anläggningar eller delsystemav investeringsutrustning till stora anläggningar (SA-leveranser).SA-leveranser utgör en betydande del av svensk eXport. Beträffandemarknadsutveckling och hinder för en fortsatt ökning av svensk export avSA-leveranser skiljer sig förutsättningama i vissa avseenden från annan lyp avexport. 1978/79:123 96 Ipromemorian behandlas också frågor om undergarantier i samband med exportörensfullgörandegaranti m. m. Denna fråga har även utretts av EKN. Efter samråd med chefen för anserjagatl frågan om eventuella åtgärder avseende dessa undergarantier bör tas uppförst när remissbehandlingen har avslutats. Tillväxtenav SA-exporten är främsi en följd av de oljeproducerande ländemas (OPEC)ekonomiska expansion saml ökad handel med flera statshandelsländer. De myckelstora kontrakt som tecknats med vissa OPEC-länder har ännuinte på grund av den långa projekteringstiden givit fulll utslag iexporlstatistiken. Även leveranser lill länder i och har ökat iomfattning, medan den syd- och mellanamerikanska marknaden, exkl. OPEC, harstagnerat. Till den senare marknadens stagnation bidrar en rad faktorer, såsominförande av skyddstullar och ökad inhemsk produktion i dessa länder. Ijämförelse med andra industriländer har, enligt bedömningen i departementspromemorian,svenska företag hävdat sig någorlunda väl vad gäller utvecklingen på det områdeför SA-leveranser som riktas mot olika typer av samhällsinvesteringar.Utvecklingen på SA-exporlens område för industriinvesteringar torde dock havarit långsammare i än i vissa andra länder. Intemationellajämförelser visar all fransk, tysk och japansk SA-export avseende leveranserlill industriinvesteringar har ökat mycket snabbi . Det finnsäven tecken på att företag från de andra nordiska ländema har varil merframgångsrika än svenska förelag på vissa sektorer inom området SA-leveransertill industrianläggningar. Också länder med en kortare industritradition, såsomSpanien, konkurrerar hårt med svenska leverantörer inom vissa SA-områden. del lorde den hårdnande konkurrensen som svenska förelag möter på SA-områdetförklaras av de induslripolitiska åtgärder som vidtagits i andra länder för attstärka SA-exporten. Denuvarande största köparna av SA-projekt - dvs. OPEC-länder, statshandelsländeroch vissa utvecklingsländer - kommer enligt de bedömningar som redovisas idepartementspromemorian även fortsättningsvis att upphandla i form av helaanläggningar såväl när det gäller investeringar i infrastruktur som iindustrianläggningar. Detta gäller i första hand OPEC- och ulvecklingsländema.Många av stalshandelsländerna skulle snabbare kunna övergå till andraupphandlingsformer. Det finns dock inga tecken som tyder på att nuvarandeköpare kommer all överge denna upphandlingsform under den närmaste framtiden.I senare skeden kan nya kö-parländer förmodas tiUkomma. Enbedömning av SA-marknademas framtida storlek måste därmed som Prop.1978/79:123 97 jag ser det grundas på en bedömning av OPEC- ochulvecklingsländemas ekonomiska utveckling och investeringsaktivitet saml, närdel gäller slals-handelsländema, på en bedömning även av hur mycket man ärberedd att importera. Det senare kan därvid fömtsältas vara en följd av hurmycket dessa länder har möjlighet alt exportera saml på deras möjlighel ochvilja all lånefinansiera importen. Tillgänglig information pekar på alt OPEC- ochulvecklingsländema kommer att fortsätta investera i en hög takt i såvälinfrastruktur som industrianläggningar. Stalshandelsländerna kan också vänlashålla en hög investeringstakt men här är imporlandelen mera osäker. Även inom OECD-området kan en utveckling iakttas från köpav enstaka komponenter lill upphandling av syslem där det till komponentereller invesleringsulmstning är kopplat betydande delar av tjänsier i form avlill-lämpningsprogram elc. Denna utveckling kommer sannolikt att fortsälla itakt med atl mera avancerade syslem- och produktionsprocesser utvecklas. Flertalet remissinsianser delar den i promemorianframförda bedömningen att SA-leveranser kommer atl erbjuda elllönsamt ul-vecklingsallemaliv för svensk industri. Det är även min bedömning att SA-området är ett av demarknadsområden där svensk induslri i framliden kan hålla en god intemalionellkonkurrenskraft. Framför allt lorde svensk industris förmåga alt organiserakomplexa system, atl anpassa sig efter växlande yttre krav och att lämna korlaoch säkra leveranstider utgöra starka konkurrensfaktorer på denna marknad. Jaggör också den bedömningen alt SA-leveransernas karaklär av kundanpassad teknikmed åtföljande begränsade skalfördelar medför atl den intemationellapriskonkurrensen blir mindre på detla område än vid exempelvis försäljning avstandardiserade produkter. För atl förbättra balansen i vår utrikeshandel och för atlmedverka till en önskvärd omvandling av industristrukturen är del av vikt atlSA-exporten ökas. Enligt min mening bör delta kunna ske inte minst genom altnya grupper av svenska företag bereds lillfälle alt la upp konkurrensen på dennaväxande marknad. 7.1.2 Hinder för en fortsalt expansion av SA-exporten För SA-leverantörer innebär de långa projekterings- ochgenomförande-tiderna atl resurser binds för en lång lid i varje enstaka projekt.I kombinalion med projektets storlek innebär detla alt företagensriskexponering ökar väsentligt. Många företag, som vid försäljning av enstakaulmslnings-delar kan kalkylera med ett begränsat risktagande, ställs vidSA-export inför alternativet att salsa större delen av förelagels riskvilligaresurser på enstaka projekt. gäller såväl i förarbetena alt utveckla ochkonstruera anläggningar som i själva genomförandet av projekt. Specielll högtär risktagandet i samband med det försia projektet. 1978/79:123 98 Enligtdepartementspromemorian bör staien här gå in och dela risktagandet med deföretag som är utsatta för den största riskexponeringen. Denna uppfattningslöds också av flertalet remissinstanser. Exempelvis anför i sitt remissvar att endast ett fätal svenska företag har detekniska och kommersiella resursema som krävs för all ta huvudansvar för ettprojekts genomförande. Man efterlyser därför bl. a. en ökad samverkan mellanförelag. Ävenjag delar uppfattningen atl SA-leveranser är förenade med ell belydanderisktagande och att behovet av ökad samverkan mellan företag är stora. Jagåterkommer senare till denna fråga. Ettannat hinder för framgångsrik SA-export är att leverantörer måste lägga långlsiörre vikt vid atl definiera och analysera köparens problem än vad fallet ärvid försäljning av enstaka ulruslningsdelar. Vid försäljning av komponenter kanmarknadskontakten ofta ske indirekt och i stor utsträckning vara uppbyggdkring återförsäljare och agenter. Denna strategi är inle tillräcklig vidSA-export. I departementspromemorian understryks kraftigt nödvändigheten av enfördjupning och vidareutveckling av företagens marknadskontakter. GenomSE, handelssekreterarkontoren och de svenska beskickningarna i utlandet, liksomgenom direkia regeringskonlakter, förmedlas information om projekt lillsvenska företag. Inom handels- och utrikesdepartementen utarbetas f. n. enpromemoria rörande organisationen av del statliga exportfrämjandet. I avvaktanpå alt denna promemoria föreligger, anser jag atl ytterligare ålgärder frånstatens sida på marknadsbevakningens område inte är motiverade. Elltredje hinder för ytterligare satsning på SA-leveranser är bristen påfinansiella medel. Då SA-projekt, som nämnls, vanligen är siörre och tidsmässigtmer omfatlande än motsvarande styckvis export av ingående ulruslningsdelar,ställs stora krav på SA-leverantörens finansiella kapacitet. Speciellt hårtinverkar de finansiella villkor som är förbundna med SA-projekt påhuvudleverantörens säkerhelsmassa. 1 och med beslul rörandeexportkreditfinansiering m.m. (prop.