prop · G20398 · 1978-12-31 00:00:00 — Fiskebålar kan l. ex., bl.a. av hänsyn till regler i internationella fördrag om fiskeriförhållandena ivissa vatten, inle hållas i drift om de är oregistrerade och därmed saknarerforderiig märkning och erforderliga registreringshandlingar (jfr SÖ 1933:13och 1970:14). Denuvarande förhållandevis stränga kraven på ägaren all visa sin rält lill båtenkan även i vissa fall länkas avhålla honom från all fullgöra sinanmälningsskyldighei. Härigenom minskas regislrets aklualilet. Farhågor för allsyftet med registret skulle kunna motverkas av denna anledning har framförtstill registermyndigheten av ,som i skrivelse1976-08-30 bl. a. anfört följande beiräffande regislreringen av fiskebålar: Prop.1978/79.98 48 Enligtbåtregistreringslagen krävs numera all alla båtar med en längd av minsl sexmeter skall regislreras. Då sådan regislreringsplikl tidigare icke förelegatför så små båtar, uppslår nu svårigheler för båtägarna atl redovisa allauppgifter om båtarna, t. ex. fångeshandlingar, förvärvsdag m. m. harkustfiskareförbundel erfarit, atl Tingsrätt i flera fall uppskjutitregistreringar på grund av atl bålägarna icke kunnat förete fullständigbevisning. Kustfiskareförbundel ifrågasätter om inte tillfredsställandeunderlag för regislrering av äldre båtar kan erhållas enbarl genom bålägarnasegna uppgifter, eventuellt slyrkla med inlyg från personer som är kända medförhållandena. Förbundel vill här hänvisa lill § 12 i tredje stycket ibåtregistreringslagen (SFS 1975:604). Vidare bör enligt förbundets meninguppgifierna om sådana båtars storlek kunna begränsas lill ägarnas egnauppgifier om båtarnas längd och bredd. Om kravet på redovisning av uppgifterdrives alltför långt finns risk för all många båtägare avslår från alt ansökaom registrering av båtar. 3.3Villkorade förvärv av båt Somnyss anföris (se avsnitt 3. Där båtregistret f n. inte öppel för båtar somförvärvats från utlandet under äganderällsförbehåll. Det kan därför inte på etttillfredsställande sätt fullgöra sin uppgift som informationskälla för sjöfartsinspektionen.Liknande synpunkier gör sig emellertid ocksä gällande i fråga om båtar somförvärvats under äganderättsförbehåll från svenska säljare. BåtregLföreskriver nämligen inle skyldighet och öppnar inte ens möjlighel lillregislrering eller anteckning av äganderätt för den som förvärvar bål undervillkor som skjuter upp äganderätisövergången. Detta är olillfredsställande motbakgmnd av del allmänna iniressei av alt registreringsplikiiga båtar blirinförda i registrei och all della ger upplysning om vem som ansvarar för bålensskötsel. Ävenom ett förvärv endast är villkoral, ärdet så gotl som alllid förvärvaren ochinle hans fångesman som har kontrollen över bålen och ensam besiämmer hur denskall användas. Fångesmannen saknar därför oftasl veiskap om var och hur denbrukas. Därmed får han inte heller reda på när åtgärder från förvärvarens sidai något hänseende utlöser den anmälningsskyldighet som åläggs honom enligtBåtregL, t. ex. alt båten används på sätt som gör den registreringspliktig. Delförekommer att den som avser att bedriva eller bedriver yrkesmässig uthyrningav fritidsbåtar köper dessa på avbetalning från en tillverkare, som inle allskänner lill atl de skall användas för uthyrningsverksamhet och därmed blirregistreringsplikiiga för honom. Med utgångspunkt i registreringsreglernaslydelse (se 2 kap. 1 § BåtregL) har det i vissa regislreringsärenden hävdalsall någon regislreringsplikl inte föreligger i della fall eftersom del inle ärtillverkarens/ägarens avsikt att bålarna skall användas för yrkesmässiguthyming Gfr prop. 1975:68 s. 40). Därmed skulle dessa bålar trots sinanvändning inle omfattas av registreringsplikten. Delkan också framhållas att den som förvärvar en bål under äganderättsförbehåll ivissa fall kan ha ell egel iniresse av all kunna vinna registrering Prop.1978/79:98 49 ellerbli aniecknad som ägare, om båten redan är registrerad. Del är nämligen imeovanligt all fritidsbålar som förvärvats under villkor om äganderättensövergång efter en smärre ombyggnad används lill sådani yrkesmässigt fiske somgör dem registreringspliktiga. 1 dessa fall kan det ofta vara angelägel förförvärvaren atl likslällas med ägaren i BälregL:s mening så all han, ulan atlbehöva lila lill fångesmannens anmälan, kan råda överalt båten förs in somfiskebål i registret. Som redan framhållits i samband med frågan omäganderältsprövningen kan det vara nödvändigt för den som skall bedrivayrkesmässigl fiske alt bålen är regisirerad som fiskebåt och därmed också kanmärkas på erforderiigt säll Qfr avsnilt 3.2). 3.4Dispens från nationalitetskravet i fråga om fartyg som ägs av utiändskamedborgare med fast hemvist i Fartyganses som svenskt om det har svensk ägarövervikl. Regeringen ellersjöfarlsverkel kan visserligen i särskilda fall medge alt annal fartyg skallanses som svenskl, men en förutsättning härför är all fartyget slår underavgörande svenskt driftsinflylande. Ulländska medborgare, som är stadigvarandebosalla här i landet, saknar säledes i allmänhet möjlighel atl låla regislrerafariyg i skepps- eller bäiregislrel. För dessa finns behov av alt utrymmet fördispens frän naiionaliietsvillkoren i I § SjöL vidgas. Behovei har i försiahand gjort sig gällande då fråga varit om alt genom regislrering och inleckningkunna utnyttja skepp som kreditunderiag. En regislrering i utländsktfartygsregister är mänga gånger mindre ändamålsenlig ur bl. a. kredilsyn-punktoch kan dessutom vara utesluten av olika skäl. 1fråga om fiskefartyg kan del på grund av internationella överenskommelser omfiskels bedrivande i vissa farvatten vara en förutsättning att farlygel bl. a.har viss nationalitet (jfr konvention om ordningen vid fisketsbedrivande i ). Även vid fiske inom svenska vatten är bl. a. dendistriktsbeieckning som lilldelas fiskefartyg pä grundval av registreringen iskepps- eller båtregistret till viss praktisk nylta. 4.1Principerna för båtregistrets utformning Fartygsregisterkan vara av flera olika slag. Det skeppsregister som enligt 2 § SjöL skallföras över svenska skepp utgör en avancerad form av fartygsregister. Införing idetta register har långtgående rättsverkningar av olika slag. Registreringeninnebär inte bara en bekräftelse på alt skeppet har svensk nationalitet, vilketenligt vedenagna folkrättsliga principer har belydelse i förhällande till andraländer Införing i registrei innebär också alt vikliga civilrältsligarättsverkningar inträder. Genom ansökan om registrering eller om inskrivningav äganderätt till del registrerade skeppet vinner ägaren sakrältsskydd molöveriålarens borgenärer, s. k. borgenärsskydd och 4 1978/79. 1978/79:98 50 motanspråk på skeppet från andra på grund av konkurrerande överiålelser, vanligenkallat omsältningsskydd. Inskrivningen innebär också alt ägaren får saklegitimationi vikliga hänseenden. Sålunda blir han genom inskrivningen behörig all förfogaöver egendomen genom överiåtelse samt atl ansöka om inleckning i skeppet ochupplåta panträtt på grund av inleckning i detla. Införingar i registret harockså s. k. publicitetsverkan. Med publiciletsverkan avses att ingen lill slödför rättsanspråk på skeppet kan åberopa god tro rörande omsländighel somomfattas av införing i registret. Enmindre långlgående form av register ulgörs av sådana regisier som inte är meraän en av offentligrålisUga skäl beUngad förteckning över vissa fariyg, t. ex.fartyg som står under tillsyn av offentlig myndighei. Införing i sådantregisier innebär inte några egentliga rättsverkningar, varken i civilrättsligthänseende eller i förhållande till andra länder. Somframgårav avsniii 2.1 är båtregistrets uppgift alt tjäna som förleckning överyrkesfiskets båtar och de andra båtar som i första hand slår undersjöfartsinspektionens lillsyn, nämligen handelssjöfartens (jfr prop. 1973:42 s.215 ff och 299 saml prop. 1975:68 s. 39 fl). Föratt fylla dessa uppgifterbehöver bälregistret inle vara annat än en offenlligrällsligl beiingadförleckning. Någon särskild prövning av äganderätten lill de båtar som förs ini registret kan inte behövas. Det räcker om registret i detta hänseende byggerpå den registreringspliktige ägarens egna uppgifier om äganderälten. Attbestämmelsema i BåtregL om äganderältsprövningen trots detta i stort settföljer samma mönster som bestämmelserna i får tillskrivas del förhållandetatt del nuvarande båtregistret dessutom är ett nationaliielsregis-ler. Bålregistretförs nämligen som tidigare berörts enligt I kap. 1 § första stycke BåtregLenbarl över svenska båtar. Införingen i ett sädanl nationaliteisregislerinnebär, på samma sätt som i fräga om skeppsregistret, en bekräftelse pä attfartyget har svensk nationalitet. Del är också avsikten att registreringendirekt skall kunna ligga lill grund för utfärdande av naliona-litetshandlingför båt (prop. 1975:58 s. 43 och 46). Med denna utgångspunkt är det naturiigiatt BåtregL släller upp relativt stränga krav på uiredning om äganderätten. Somframgår av vad som tidigare anförts har det emellertid visal sig alt BäiregL:skrav på atl ägaren skall styrka sin rätt lill båten är synnerligen belungande.Sökandena har svårighet atl fullgöra kravel pä bevisning omäganderälten. I andra fall kan svårigheten att få in nödvändiga uppgifiertänkas bero på atl sökandena har brisiande förståelse för BåtregL:s långtgåendekrav pä utredning om äganderätten. Detta har lett till atl registermyndighetenblivit tvungen att utfärda stora mängder förelägganden i inkompletta ärendenmed en anhopning av oavgjorda ärenden som följd. Myndigheien har hoslagmannen vid begärt förstärkning med ytterligarejuristpersonal för att kunna avarbeta balanserna i bålregistreringsärenden. 1978/79:98 51 Somtidigare har nämnts kan dessulom en alllför belungande skyldighet atl lämnauppgifter leda till alt lillförliilighelen hos registret blir lidande, eftersomden kan avhålla ägare från atl över huvud taget fullgöra vad han åläggs i detlahänseende. Utformningen av regisireringsreglerna måsle således ske på grundvalav en avvägning mellan de krav som lämpligen kan ställas på båtägaren somuppgiftslämnare och del informationsbehov som registret skall fylla. Ävenkostnaderna för regislerföringen måsle beaktas. Registretsnuvarande utformning som ell nalionaliietsregisler innebär också att del inte iönskvärd omfattning kan fullgöra sin uppgift all tjäna som förleckning över debålar som i första hand står under sjöfartsinspektionens tillsyn. Denna tillsynomfattar nämligen sorn nämnts (avsnitt 3.1) inle bara svenska båtar utan iviss utsträckning även ulländska bålar som nyttjas lill yrkesmässig sjöfarl isvenska vatten, däri inbegripei sådana som köpts av svenska medborgare frånutlandet under villkor som skjuter upp ägande-räitsövergången. Behovetav att direkl på gmndval av registrets innehåll kunna ulfärda nationalitetshandlingför bål har visat sig vara väsentligt mindre än vad som antogs vidlagstiftningens tillkomst. Antalet ansökningar om nationalitetshandlingar förbålar är belydligt mindre än vad man utgick ifrån. Således harsjöfartsregistret under sin två och ell halvt år långa verksamhet fram till ochmed i är endasl utfärdat nio naiionaliietsbevis för bål. Under sammalid har myndigheien, förutom vid avregistrering i cirka 400 fall, prövaläganderälten i ärenden om regislrering eller anteckning av förvärv i cirka 1000 fall. Mol bakgmnd av vad som har sagts angående de besvär ochkostnader för sökanden och registermyndigheten som äganderältsprövningen gerupphov till framstår det inle som rimligt atl enbart av denna anledning upprätthållakravet på äganderättsprövning. 1 stället bör prövning av äganderätten kunnainskränkas till de fall dä nationalitetshandling utfärdas för bålen. Ytteriigare ett skäl tordeemellertid ha inverkat pä utformningen av den nuvarande lagstiftningen om bälregistrering,nämligen önskvärdheten av all i framliden med registrets hjälp kunna åstadkommaen förhållandevis enkel registerpantsätlning av bålar. Frågan omregisterpantsättning av bålar har väckts i flera sammanhang och är förfiskebålarnas del föremål för övervägande av utredningen (Ju 1972:12) angäendeföretagsinteckning och utredningen (Ju 1977:05) angående överlåtelse ochpantsätining av byggnad på annans mark m. m. Sådan pantsätining torde fömtsättaen prövning av äganderätten till båten liknande den som BåtregL föreskriver. 1och för sig vore del därför möjligl all skapa ett panlsältningssystem för bl.a. fiskebåtar med utgångspunkt i den nuvarande båtregistreringen. Del kanemellertid knappast anses rimligt atl upprälthålla BåtregL:s nuvarande krav påäganderättsprövning enbart i avvaktan pä en eventuell panträttslig reglering.Även om en sådan reglering införs visar också erfarenhelerna atläganderältsprövningen i så fall lämpligen bör inskränkas till de fall då enpantsätining 1978/79:98 52 aklualiserasoch inte omfatta de bålar för vilka behovei av registreringen endasl äroffentligrätisligi betingad. Deöverväganden som har redovisats nu leder lill atl man i framliden inte börupprätthålla kravet på att båtregistret skall vara ell nationaliteisregisler.Registret bör i stället utgöra enbart en förteckning över sådana bålar som slårunder sjöfartsinspektionens lillsyn eliersom man eljest av offeniligrättsligaskäl vill ha särskilt förtecknade. 4.2Närmare om utformningen av de nya båtregistreringsreglerna 4.2.1Registrering av vissa utländska båtar Somtidigare har framhållits är det angeläget ur tillsynssynpunkt atl utländskabåtar som nyttjas yrkesmässigl huvudsakligen i svenskl farvatten eller medutgångspunkt frän svensk hamn kan och skall regislreras i båtregistret. Detföreslås därför att sådana regler införs. Genom att registrerade fiskebåtar ienlighel med förordningen (1975:929) med vissa bestämmelser om fartygsidentifiering (ideniifieringsförordningen) bl. a. skall ha utvändig väl synligmärkning, gagnar regleringen dessutom identifieringen till sjöss av sådanabålar. Det gäller i försia hand för den övervakning av svenska vatten somåvilar bl. a. i fråga om yrkesfisket. Denföreslagna regleringen innebär visserligen atl utländska båtar kan bli föremålför dubbelregistrering genom all de tas upp i säväl båtregistret som i ettnationaliteisregisler i hemlandet. Säsom framhälls i avsnitt 4.2.3 saknar ensådan dubbelregistrering i och försig betydelse förden enskilde. Inte heller urallmänt iniresse är det påkallal att dubbelregistrering undviks. Någon särskildregel som hindrar detta behövs därför inte. Ävenom registret öppnas för ulländska båtar, så ulgör den tidigare berördakonventionen om ordningen vid fiskets bedrivande i (se avsnitt2.1) emellertid hinder mot fiske med sädana båtar under svensk registerbeteckningeller märkning. Med nuvarande synsätt på SjöL:s nalionalilelsregler är dettaockså förhållandet om båten köpts från utlandet under villkor som skjuter uppäganderättsövergången, eftersom båten då såsom redan påpekats (se avsnitt 3.1)torde få betraktas som utländsk så länge villkorel består. Konventionenfömtsätter all regislrering och märkning av fiskefartyg sker enligt regler ifartygets hemland. Således föreskrivs i bilaga II regel 2 till konventionen attvarje fartyg som bedriver fiske i de vatten konventionen avser skall medföra enofficiell handling utfärdad i fartygels hemland med uppgift om fartygetsnationalitet, regislreringsbokstäver och nummer samt ägarens namn (se prop.1969:146 s. 3, 24 och 25). Fartygei skall också ha nationalitetsflagga ombord.Med hänsyn lill konventionens bestämmelser bör utländsk båt som är registreradsom fiskebåt i sitt hemland, därför inte omfattas av svenska regler om märkningav fiskefartyg (se identifieringsförordningen). Något hinder finns inte motatt båten registreras här eller att den 1978/79:98 53 märkssåsom fiskefartyg enligt svenska reglerom den inle skall vara märkt säsomfiskefartyg enligt hemlandels regler. Somredan antytts under 3.4 kan det av prakliska skäl vara av iniresse för den sombedriver yrkesfiske med utländsk båt i svenska vatten alt kunna regislrerabålen här, antingen han är utländsk medborgare eller han är svensk medborgaresom har förvärvai bålen under villkor. Den distriktsbeieckning som lilldelasfiskebål på grund av registreringen kan nämligen oavsett bålens nationalitetanvändas med fördel i olika sammanhang, bl. a. vid den obligatoriska märkningenav fiskredskapen; jfr 33 a § lagen (1950:696)om rätl fill fiske. Vadsom har sagls nu ger i och för sig anledning alt resa frågan om del inle avlillsynsskäl finns vissl behov av alt även utländska skepp som nyttjas tillsjöfarl i svenska farvatten är regisirerade här. Med hänsyn lill skeppsregistretsprivairättsliga karaklär ärdet inte möjligt all göra delta inom ramen förskeppsregistreringen. Nägot önskemål om inrättandet av ell specielll offentligrättsligtregister enbart för della ändamäl har emellerlid inle framkommit. 4.2.2Åganderåttsprövningen vid bål registreringen Ienlighel med vad som förordats, bör båtregistret i framliden utgöras avenbart ell onenlligrältsligt register ulan karaklär av nalionaliietsregisler. Isä fall behöver några särskilda krav pä långtgående uiredning om äganderätteninle ställas. För de ändamål som ell sådani register skall tillgodose bör man iallmänhet ulan närmare kontroll kunna föriila sig på sökandens egna uppgifteromäganderätten. Nägra rättsföriuster kan knappasl uppkomma på grund av enfelaktig anmälan. Ensädan ordning överenssiämmer också med vad som gällde före BåtregL:s tillkomst.Den registrering av handelssjöfartens och yrkesfiskets båtar som tidigareåvilade sjöfartsverkel och byggde på en enkel anmälan av båtägarenpå fastställd blankett. Nägra nackdelar med denna ordning har inleuppmärksammats. Skulleomständigheterna i det särskilda fallel nägon gång ge registermyndighetenanledning till förmodande alt de uppgifter som lämnats om äganderälten ärfelakiiga, bör det emellertid stå myndigheten frill att utreda äganderätten. Förslagetinnehåller därför en beslämmelse som ger registermyndigheten möjlighet attförelägga sökanden alt ge in nödvändig uiredning (10 § andra slyckel). Denordning som har förordats nu ger anledning att ta upp frågan om någon särskildäganderättsprövning behövs i de fall dä myndigheten utfärdarnaiionaliietsbevis. Som har nämnts innefattade den tidigare registreringeni fartygsregister inte någon särskild äganderättsprövning.Likväl ansågs den kunna uigöra grundval för utfärdande av bevis om 1978/79:98 54 Ensådan ordning kan emellertid inte anses hell tillfredsställande. Med hänsynlill alt del är fråga om ett av myndighei ulfärdal bevis bör del finnas rimligagaraniier för all beviset återspeglar rätta förhällanden.Äganderätts-prövningen behöver dock inte gä så långl som BåtregL nuföreskriver. Visas fångeshandling eller intyg från i. ex. tulltjänsteman ellerpolisman om hur båten förvärvats mäsle delta i allmänhet anses tillräckligt.Även en skriftlig försäkran på heder och samvete av den uppgivne ägaren meduppgifter om hur och frän vem båten har förvärvals bör kunna komma i fräga. Närnationalitetshandling utfärdats bör delta lämpligen antecknas i båtregistretsom påminnelse om den äganderättsprövning, som därefter bör ske vid varjeförändring i äganderälten till bålen så länge handlingen finns. Regleromden akluella begränsade prövningen kan lämpligen tas in i 6 kap. fartygsregislerförordningen,som innehäller besiämmelserom nationalitetshandlingar för fartyg. Regler somrör förhållandel mellan enskilda och det allmänna och som innehåller åläggandeför enskilda, skall visseriigen enligt 8 kap. 3 § regeringsformen (RF) meddelasgenom lag. Enligt 8 kap. 7 § RF kan dock delegera befogenhelen attmeddela sådana föreskrifier lill regeringen. Sä har ocksä skett genombestämmelsen i 1 § andra slyckel SjöL, som bemyndigar regeringen att meddelaföreskrifter om nalionaliletshandlingar för svenska fariyg. De nödvändiga nyabestämmelserna i fartygsregislerförordningen kan ulfärdas med slöd av dennafullmakt. 4.2.3Registerföringen och handläggningen av båtregistreringsärenden Deändringar beiräffande registrets uppbyggnad som har föreslagits i detföregäende medför atl de nuvarande bestämmelserna i om registerföringenoch handläggningen av båtregistreringsärenden kan förenklas i åtskilligahänseenden. Förfarandel hosregistermyndigheten i ärenden om bålregistrering har utformats med reglerna i 2kap. SjöL om förfarandel vid registrering m. m. av skepp som förebild (se prop.1975:68 s. 39).SjöL:s regler slyrs emellertid i hög grad av attskeppsregistreringen skall lillgodose civilrättsliga syften, bl. Detta har som tidigare nämnts föranlell särskilda regler,som knyter betydande maleriella räusverkningar lill registreringen ochäganderätlsinskrivningen. Molsvarande gäller inle för bäiregisireringen.Förfarandet enligt BåtregL kan och bör därför ges en betydligt enklareutformning i flera hänseenden. Detta gäller bl. a. de nuvarande reglerna omhinder mol dubbelregistrering(2 kap. 4 §), om registermyndighetens beslut ochavslag samt om underrättelse om beslutet ('i kap. 4 och 5 saml 13och 14 §§),om särskildanteckning{4 kap. 6 §), om rättelse av oriktig införing i registret (4 kap. 7§), om regisiermyndiighetens skyldighet att kommunicera i vissa fall och omföreläggande för sökanden atl väcka talan "om bättre rätt" (4 kap. 11§) samt om anteckning om besvär (5 kap. I §). 1978/79:98 55 Reglernamol dubbelregistrering innebär all ägaren vid regislreringen av varje bål somförvärvals från utlandet antingen måsle visa atl båten är oregislrerad däreller all den skall avföras ur del ulländska regisirel senast som denregislreras i bålregistrel. Kravel på sådan uiredning kan orsakasåväl båtägaren som registermyndigheten avsevärda besvär och fördröjaregistreringsärendei. Bestämmelsen har sin motsvarighet i fråga om regislreringav skepp i 35 § SjöL. För SjöL:s del motiveras den främsi av att man villförhindra all skepp förs över från eti register i en slal lill ell regisier ien annan med åsidosättande av räliigheishavares, i försia handinteckningsborgenärers, inlressen (se prop. 1973:42 s. 321). öm registretulformas som enbart en offentligrällslig förteckning, som inle heller harkaraklär av nalionaliietsregisler, får emellerlid införingen i registret somtidigare nämnls inte några rättsverkningar, varken från civilrältslig ellerfolkrältslig synpunki. Nägon beslämmelse som hindrar dubbelregistrering är dåinle längre nödvändig. Som redan påpekais i avsnilt 4.2.1 föranleder dockmöjlighelen till dubbelregistrering vissa ändringar i ideniifieringsförordningenom märkning av fiskebåtar. Registermyndighetensbeslul som innebär all anmälan i bålregisterärenden bifalls, avslås ellerförklaras förfallen eller att ärendei uppskjuts, skall föras in i registret.Beslutet meddelas genom införingen och skall anses ha det innehåll som framgärav registret. Beslämmelserna har förebild i 27 § SjöL. För SjöL:s del är demotiverade p. g. a. de rättsverkningar som knyls till införingar iskeppsregistret och den publiciletsverkan som regislerinnehållei har. Eftersommolsvarande inte gäller i fråga om båtregistret, är beslämmelsernabetydelselösa för bäiregislreringens del. Registret behöver endast och utan atldet är särskilt reglerat återspegla regisiermyndighetens bifallsbeslut. Detlakommer atl innebära lättnader i myndighelens hanlering av bålregisterärendena.Del minskar även antalet införingar i registret, vilket medför besparingar ifräga om kostnaderna för den automatiska databehandlingen. BåtregLinnehåller f n. en fullständig uppräkning av de fall då avslagsbeslul skallmeddelas (4 kap. 13 och 14 §§).Även utan en sådan särskild uppräkning avavslagsgrunderna står det emellertid klarl att registermyndigheten skall avslåeller eventuellt avvisa en anmälan som inle uppfyller de krav som slälls uppför regislrering m. m. Beslämmelserna haremellertid förebild i 33 § SjöL, som isin lur har förebild i lagfartsreglerna i 20 kap. 6 § jordabalken. I och försig hade del inte varit nödvändigt att på detla sätl ta in en uppräkning avsamtliga avslagsgrunder i jordabalken eller i SjöL.