prop · G203220 · 1978-12-31 00:00:00 — Länsläkarna är väl förtrogna med de lokalaförhållandena och skulle lätt kunna kanalisera eventuella klagomål och bidratill att eventuella missförstånd avhjälptes. Den föreslagna nämndens andra uppgift atl varaorgan för ökad kontakt och information gentemot patienterna skulle kunna lösasvia klinikföreståndarna. Dessa lorde dessutom ha större möjlighet att skötakontaktverksamheten på etl personligt och informellt säll sominformations-uppgifterna skulle bli total integrerade isjukvårdsorganisationens löpande verksamhel, något som av kommittén harframhållits som väsentligl. RSMH: Även om förtroendenämnd inrättas bör enregional patientom-budsmannainstilulion byggas upp och palientorganisationenskall ha ell avgörande infiylande på institutionen. Några remissinstanser har kommenterat förslagen ifråga, förtroendenämndernas kompelens, arbetsuppgifter, sammansättning ocharbetsformer. : Enligt förbundets mening ärkommitténs resonemang om nämndens kompelens någol svårförståelig. Såvittframgår kan de föreslagna förtroendenämnderna inte fatta några bindande beslut iangelägenheter som enligt sjukvårdslagen ankommer på sjukvårdsstyrelse, direktionetc. och inte heller i övrigt utfärda några bindande direktiv. Eftersomnämndernas verksamhel således väsentligen är inskränkt till framställningar,påpekanden och förslag saknas enligt förbundets mening anledning all avgränsanågol särskilt kompetensområde. Vidare delar förbundet förslaget att förtroendenämnderna skall bedöma frågor om fortsattmedicinsk vård, ombesörja tidsbeställning, verka för kontinuitet etc. Det synessom om sådana befogenheter för nämnderna på ett avgörande sätt skulle kunna fåinfiylande på sjukvårdspersonalens arbetsförhållanden. I alll fall måste dennatyp av bedömningar ställa myckel stora krav på kompetensen hos förtroendenämndernasledamöter och handläggare. Förbundet måste tyvärr också ställa sig tveksamttill kommitténs uttalande att nämndverksamheten inte får innebära all någonskall kunna skaffa sig fördelar på annan vårdsökandes bekostnad. Uttalandetsynes mera vara ett önsketänkande än baseral på reella förhållanden. Skaraborgsläns landstingskommun: kompetens före- 9 1978/79. 1978/79:220 122 slåsbegränsad lill den sjukvård som huvudmännen enligt sjukvårdslagen är skyldigaatl ombesörja. Utanför denna nämnds kompelens faller således tandvården. Isammanhanget åberopas pågående arbete med ny sjukvårdslag och kommittén påpekaratt vid en utvidgning av sjukvårdshuvudmännens ansvarsområde enligtsjukvårdslagen lill alt omfatta även tandvården bör omprövning ske avförtroendenämndens kompetensområde. Enligt sjukvårdsstyrelsens mening finnsinte minst praktiska skäl som talar för att förtroendenämnderna redan i elltidigare skede också får handlägga frågor angående tandvård. Kommitténbehandlar något i den allmänna motiveringen frågan om förhållandel mellansjukvårdsstyrelsen och förtroendenämnden. Sjukvårdsstyrelsen vill isammanhanget peka på möjligheten all åsladkomma en mer formell precisering. Delbör av författningstext framgå att förtroendenämnden inte äger fatta beslulsom ankommer på sjukvårdsstyrelsen att fatta. landstingskommun: Möjligheten altlåla omsorgsvården ingå i förtroendenämndens arbetsområde bör övervägas. Deltabör givetvis påverka nämndernas sammansättning. (majoriteten): Förtroendenämndsverksamhel bör i princip även innefatta folktandvård och omsorgsverksamhel. Kronobergsläns landstingskommun: Utskottet ser inget avgörande skäl för uppskov med atlall hälso- och sjukvård, även den privata, kommer under nämndens behörighelulan vill uttala vikten av att lagtexten ulformas så all nämnden gesbefogenheter alt inte enbart ge patient i privat vård hjälp och tillgodose hansbehov av kontakl och information, utan även meddela synpunkter lillifrågavarande vårdgivare, Östergötlandsläns landstingskommun: I den allmänna motiveringen i utredningen anges atlförtroendenämnderna skall kunna handlägga frågor som rör privat sjukvård likaväl som den offentligt drivna verksamheten, I praktiken torde det bli mycketsvårt att hävda någon som helst ställning gentemot privata yrkesutövare. Endylik ordning skulle kunna uppfattas som om sjukvårdshuvudmännen har fått en tillsynsuppgiftulan att ha den kompelens en sådan förutsätter. förordar därföralt, om förtroendenämnder inrättas enligt förslaget, dessa nämnder inte skallges i uppgift att övervaka den privata sjukvården utan på detta område enbartges uppdrag att förmedla kontakt mellan patienter och privata vårdgivare ochatt förmedla information till patienter som vänder sig till nämnden. Gävleborgsläns landstingskommun: anser att gränsdragningen mellanförtroendenämndernas och verksamhet bör ytterligare preciserasoch att förtroendenämndernas roll i förhållande till landstingens ordinarieförtroendemannaorganisation bör diskuteras ytteriigare, Gotlandskommun: Nämnden måste i slörre eller mindre utsträckning basera sill ställningstagandepå rent medicinska bedömningar. Nämnden skall visseriigen inhämta information från läkare och annan sjuk- Prop.1978/79:220 123 vårdspersonalmen skall själv göra en slutbedömning, där olika intressen och kanske olikauppgifter står mot varandra. Även om det knappast har varit avsikten kannämnden därigenom komma att verka som en domstol i även rent medicinska ochmedicinskt-etiska frågor. Dess huvuduppgift är givetvis att söka bilägga konflikteroch att tillvarata palienlinlressen och del vore därför olyckligt om dessuppgifter ulformas så, all nämnden riskerar alt själv komma i konflikt medandra intressenter - sjukvårdsstyrelse, sjukhusdirektion, sjukhusledning,läkare och annan vårdpersonal. Alt som utredningen har förutsatt helt avstå frånatt avgränsa eller precisera nämndens uppgifter och kompelens och överiämnaregleringen härav till lokala beslut måsle därför inge tveksamhet, Göteborgs- och läns landstingskommun ifrågasätterstarkt om nämnden bör pröva behovel av medicinsk vård och ordna medlidsbeslällning. Alt all hälso- och sjukvård, även privat, skulle kommaunder nämndens kompetens finner orimligt. läns landstingskommun anser att nämnden börha en självständig ställning, vara politiskt sammansatt saml försedd medmedicinsk och administrativ expertis. Ordföranden i hälso- ochsjukvårdsstyrelsen bör vara självskriven ledamot. Till nämnden bör länsläkarenoch chefsläkaren vid knytas som medicinska experter. anser att chefsläkare böringå i de lokala förtroendenämnderna. läns landstingskommun: Utredningenskisserar förtroendenämndens verksamhetssätt, men menar att respektivelandsting skall ha frihet att avgöra hur handläggningen av ärendena skall skeinom nämndens kansli. Erfarenheter från försöksverksamheten i län visartydligt att det är nödvändigl alt det finns en särskild kontaktperson, sompatienterna kan vända sig till, och som är lätt att nå. En del information ochtillrättalägganden kan delegeras till denna kontaktman (Qänstemän), medan andraärenden måste hänskjutas till nämnden. Av försöksverksamheten har vidareframgått att del är en fördel om kontaktmannen har en medicinsk bakgrund medgod kännedom om författningar och bestämmelser som reglerar den praktiskasjukvården. Viktigt är också alt kontaktmannen har god kännedom om det egnalandstingels verksamheter saml om möjligl har utredningserfarenhet. När det gäller patientfrågor utanför den rentsjukvårdande verksamheten bör kontaktmannens uppgifter kunna begränsas lill attöveriämna ärendet till en viss utsedd Qänstemän inom berörd myndighet. 1978/79:220 124 ochsmidiga samarbetsformer mellan sjukvårdens kontaktman å ena sidan ochsocialvården och å den andra. En patient skall inte självbehöva vända sig lill flera myndigheter för atl få hjälp med olika delproblem isin situation. : Vi anser atl inom psykiatrinpatientens upplevelse av atl nämnden verkligen tar sig an hans/hennes sak blirstarkare om någon från den egna intresseorganisationen (i de fall sådan finns)får närvarorätt vid nämndens sammanträde. 8Återkallelse av legitimation m. m. Kommitténs förslag lill enhetliga regler omåterkallelse av legitimation och om meddelande av ny legitimation till den somhar fått sin legitimation återkallad tillstyrks eller lämnas utan erinran av sågott som samtliga remissinstanser. läns landstingskommun: Allmänheten börha ett skydd mot yrkesutövare som inte längre förmår att utöva sitt yrke på ellgodlagbart sätt eller som är på annat sätt olämplig för verksamheten. Reglemabör vidare vara enhetliga för samtliga som är föremål förlegitimationsförfarande, dvs. läkare, tandläkare, sjuksköterska, barnmorska,sjukgymnast, glasögonopliker och psykolog. De två omständigheter som anges utgöraskäl för deslegitimation nämligen att den legitimerade genom försummelse harådagalagt uppenbar olämplighet all utöva sitt yrke eller all den legitimeradepå grund av sjukdom eller liknande har blivit oförmögen att lillfredsslällandeutöva yrket - bör lillräckligl läcka återkallelsegmnderna för legitimation. Enviss tvekan vill anföra mot beredningens synpunkt att det intefinns anledning införa någon särskild åldersgräns efter vilken läkare intelängre skulle vara behörig all ulöva yrket. Med de krav som medicinskt ochförfatlningsmässigl slälls på läkarna är det tveksamt om personer långt efterpensioneringen orkar hålla sig å jour med utveckling, litteratur och liknande.Eftersom socialslyrelsen i sina anvisningar till länsläkarorganisationennyligen har fäst uppmärksamheten på dessa problem, menar ulredningen altresultatet av delta initiativ bör avvaktas innan ytteriigare åtgärder vidtas.Landstinget delar denna uppfattning. TCO: Beslämmelserna är enligt TCO:s mening välutformade. TCO vill i detta avsnitt särskill uttala alt kommitléns förslag altinte införa en fixerad åldersgräns är väl övervägt. /SR har inga invändningar mot sammanförandetoch utformningen av de materiella grunderna för återkallelse av legitimation. har påpekat medför emellertid återkallelse av legitimation irealiteten olika rättsverkningar för olika personalkategorier. Därmed uppstårtre grupper av hälso-och sjukvårdspersonal där får mer ellermindre starkt respektive inget inflytande alls på frågan om en person som harvisat grov oskicklighet skall kunna fortsätta i yrket. Del hade enligt / Prop.1978/79:220 125 SR:smening varil önskvärt att kommittén hade gjort en analys av frågan om bärandeskäl kan anföras för dessa olikheter eller om det vore önskvärt atlansvarsnämndens befogenheter är lika vad gäller den legitimerade hälso- ochsjukvårdspersonalen. : Medicinalansvarskommitténsynes inte alls ha berört frågan vilken kontroll av all legitimationen harmeddelats och allQämt gäller, som skall anses böra krävas av deQänsletillsätlande myndigheterna. Vid ansökning till exempelvis läkarQänsleranvänds regelmässigt en särskild blankett där läkaren skall ange uppgifter om examina,legitimation, specialistkompetens och tidigare Qänstgöringar. Uppgifternaskall bestyrkas av två trovärdiga personer på det sätt som normall förekommer iliknande sammanhang. Det är emellertid oregleral om exempelvis en sjukhusdirektioneller de sakkunniga vid en läkarQänsttillsättning dämlöver skall ha att hossocialstyrelsens legitimalionsregisler konlrollera de sökandes behörighel.Eftersom fall har förekommit då brister i detla hänseende har medfört oönskadeeffekter vill styrelsen förordna atl man i den fortsattadepartemenlsberedningen av utredningens förslag också uppmärksammar dessaaspekter. allmänna patientförening: Socialstyrelsenär den enda instans som kan aktualisera frägan om återkallelse av legitimation.Socialslyrelsen är ävenså den instans som verkställer ett beslut omåterkallelse av legitimation. Här stadgas, alt - om annat intehar föreskrivits - äger ställning som motpart till den yrkesutövare vilken kanlänkas bli föremål för återkallelse. skulle alltså fungera sompart och dömande myndighet samlidigl, vilket är orimligt. Några remissinstanser har kommenteratlagstiftningen om journaler, skyldigheten att föra journal och journalersinnehåll. JO: De regler som finns rörande patienQournalerbestår lill största delen av administrativt utfärdade föreskrifter med olikagrad av precisering. Reglerna är svåra atl överblicka och åtskilliga bristerföreligger. På etl flertal områden saknas t. ex. beslämmelser om vem som skallföra journal och vad en journal skall och inte skall innehålla. Det saknasockså regler om vilka handlingar som skall anses tillhöra journalen. Jag delardärför kommitténs uppfattning atl en översyn av hela del rådande systemet medjournalföring är moliverad. Statskontoret stöder ulredningens förslag men anseratl en väsentlig fråga i detta sammanhang är att påskynda arbetet atl regleraburen journal bör föras och vad den bör innehålla. HCK: I likhel med ulredningen anser vi atl motbakgrund av patientjournalens belydelse för patienten vad gäller säkerhet ivården och behovet av Prop.1978/79:220 126 integritetsskyddbör "en genomgång av och elt försök all samordna reglerna för i vilka falloch av vem journal skall föras vidtas". Vi anser atl denna utredning börgenomföras i samråd med olika patienlorganisationer. Det finns f. n, inte regler som skyddar patient molvideobandinspelningar och reglerar dessa bands användning i undervisningssyfle.Om patienten har gett sitt tillstånd eller inte anser vi inte vara relevant tyom denne är t, ex, psykotisk eller deprimerad kan övertalning lill ellaccepterande lätt ske. Regler måste utformas som ger patient erforderiigtskydd. En integritets- och sekretessfråga som inte berörsav kommittén är förvaring av journaler. Vi anser all del i lag eller annanförfattning skall stadgas hur sådana handlingar skall förvaras om så inte redanär föreskrivet, och alt det även skall anges vilka personer som skall kunna hatillgång till journalarkiv eller journal. landstingskommun: Frågor omtystnadsplikt och sekretess för journaluppgifter utreds i annan ordning. Deltaborde dock inte ha utgjort hinder för utredningen att ta ställning lill frågornaom vad journal skall innehålla och hur den skall föras. Även om deorganisatoriska förhållandena inom sjukvården är olika hade den nu föreslagnalagen kunnat innehålla de grundläggande reglerna för journalföring. Behov har,som ulredningen antyder, visal sig finnas bl, a, för regler om ändring ijournal. Reglerna om förfalskningsbrott i 14 kap. utgör - molbakgrund av några aktuella fall - inte något egentligt skydd mot obehörigaeller felaktiga ändringar i journaler. RSMH: Förbundet anser alt journalen bör uppdelas iolika avsnitt t. ex. diagnos, medicindosering, reaktioner på mediciner samldagliga anteckningarom patientens tillstånd. Vi anser dessutom atl journalinom psykiatrin alltid skall föras i samråd med patient. Förbundet anser vidare att det noggrant skall i lagspecificeras vilken information som får spridas inom eller mellan myndigheter. Förbundet anser att företagsläkares ochförsäkringsbolags rält att efter patients medgivande få ta del av journalerstarkt skall begränsas om inte hell förbjudas. I detta sammanhang vill förbundet påpeka att allauppgifter, fotografier, bandinspelning och videoinspelning måste anses fallaunder sekretesslagens bestämmelser. Om patient har gett sitt tillstånd ellerinte beträffande videoinspelning anser vi inte vara relevant. Är man i ettdåligt psykiskt skick kan man lätt övertalas att acceptera en inspelning somman senare ångrar. Det förefaller dessutom vara myckel märkligt att man enligtLSPV är ur stånd alt ta vård om sig själv, men däremot är fullt rättskapabelatt fatta ett beslut om en eventuell videoinspelning. Förbundet anser vidare atl bättre utarbetade ochmer detaQerade föreskrifter för journalföring utarbetas av isamråd med riksomfattande patientorganisalioner. Förbundet kräver lagstadgadräll för patient att göra tillägg till journal. Prop.1978/79:220 127 RSMH kräver oinskränkt rätt att ,förslagsvis , efter utskrivning få ta del av hela journalen inklusiveandra relevanta handlingar. Rättatt ta del av journal Kommitténs förslag att ge patient rätt att ta delav sin journal inom den privata hälso- och sjukvården med samma begränsningarsom inom den offentliga hälso- och sjukvården tillstyrks eller lämnas utanerinran i huvudsak av samtliga remissinstanser. Några instanser framför dockkritik i detaQfrågor. : Frågan om en patients rätl alt tadel av sin journal inom privat och offentlig sjukvård har diskuterats i olikasammanhang och det synes för de flesta patienter enligt socialstyrelsensuppfattning ganska oförståeligt att olika regler gäller härvidlag. Styrelsenfinner det därför tillfredsställande alt enligt förslaget i huvudsak sammaregler kommer atl bli tillämpliga. Emellertid torde förslagel medföra flera praktiskaproblem, t. ex. när det gäller läkare som saknar fotokopieringsutmstning.Socialslyrelsen bedömer dock i likhel med kommittén att dessa problem inte äroöverstigliga. Etl annat spörsmål är vad patienten skall eriägga i avgift fören avskrift av sin journal inom den privata sjukvården. Härvidlag har kommitténenda.st uttalat att den som önskar få en avskrift får betala den avgift sombegärs och som inte är oskälig samt att närmare föreskrifter härom inte tordebehövas. Enligt 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen skallallmän handling, som får lämnas ut, på begäran genast eller så snart del ärmöjligl tillhandahållas den som önskar ta del därav. För atl en framställningom utlämnande av en journal i den privata sjukvården inte onödigtvis skallförhalas anser styrelsen att en liknande lidsspärr bör införas även inom dennasektor. flr de flesta patienter ta del av sinajournaler hos en privatpraktiserande läkare. Del synes därför inte bli alltförmånga gånger som en läkare kommer att vägra sina patienter alt ta del av sinajournaler och därmed behöva hänskjuta frågan till prövning.Med hänsyn härtill och sedan läkaren väl harbedömt all en journal inte börutlämnas, har inte styrelsen något att erinra mot att kommittén kategoriskt harföreslagit atl själva hänskjulandel skall ske genast. En kostnadsfråga som kommittén inte har berört ärläkarens kostnad för atl hänskjuta frågan om utlämnande av en journal lillsocialslyrelsen för prövning och upprättandet av elt eget yttrande i sambanddärmed. Styrelsen anser inte all patienien i dessa fall skall svara förkostnaderna. Arbelarskyddsstyrelsen: 1 flera fall har man inomförelagshälsovården föQl de principer, som gäller för allmänna handlingarenligt sekretesslagen. Det kan framstå som en fördel, atl detta handlingssättkonfirmeras och regleras antingen i enlighet med lagförslaget eller genom denlagstiftning som väntas Prop.1978/79:220 128 omhandlingssekretess och tystnadsplikt, /SR och är posiliva lillprincipen all även patienter inom den privata hälso- och sjukvården skall fårätl alt ta del av sina journaler. Det hade enligt dem dock varit värdefullt ombestämmelserna hade kompletterats såtillvida all önskvärdheten av atl patiententar del av uppgifterna i samråd med läkare, tandläkare etc, hade framhållits. Någraremissinslanser har kritik mot detaQer i förslaget. Kammarrätten i : Kommittén föreslår i 9 §förslaget lill lillsynslag den nyheten, att palienQournal som inte är allmänhandling skall på begäran av den vars vård eller behandling journalen avser påvissa villkor tillhandahållas honom. I specialmotiveringen lill paragrafenuppger emellertid kommittén att bestämmelsens utformning inte avser altutesluta att den som är behörig ställföreträdare i förekommande fall fårtillgång till journalen. Lämpligheten härav kan ifrågasättas men, om så ändåanses böra gälla, bör detta komma lill uttryck i paragrafen. I sammanhanget måpåpekas alt kommittén i 24 § nyssnämnda lagförslag föreslår, att nära anhörigtill patient kan bli behörig göra anmälan till . : Rådet vill inte hävdaoinskränkt rätt för patient all la del av sin journal, men inom psykiatrinanser vi med hänvisning till befintligt system i , alt journalen eller dedelar av journalen som inte enligt gällande rätt bedöms lämpliga för patientenatt ta del av bör vara tillgängliga genom ombud, förslagsvis patientensadvokat. Sekretessen mellan myndigheter är intesärskilt reglerad. Rådet anser att det vore önskvärt med en strikt reglering avvilken information om enskild som fär spridas mellan olika myndigheter. Vi anser också att del är önskvärt atl användandetav s. k. videobandinspelningar, bandinspelningar m. m. i undervisningssyfteoch behandlingssyfte regleras i lag. : I 9 § stadgas rätten att ta del av t. ex.privalläkarens journal, vilkel vi noterar med tillfredsställelse. I andrastycket stadgas "om tillhandahållandet kan ske utan att ändamålet medvården eller behandlingen motverkas eller någons personliga säkerhel sättes ifara". Delta stycke rimmar illa med grundprincipen, atl sjukvård i Sverigei första hand är frivillig. Föreningen utgår från önskemålet, atl patientenerhåller en obegränsad rätl alt ta del av sin journal. Föreningen villifrågasätta alt patient verkligen skulle kunna skadas av att ta del avjournalen. Innan man kan slutligen la ställning i detta hänseende, krävs enundersökning angående de kända skador som har uppstått i della sammanhang.Föreningen förordar därför, atl frågan utreds närmare. En sädan utredning bordeäven omfatta sådana fall, då patient har skadats genom atl vägras la del av sinjournal. Journalförarens yttrande över journalen måsle belraktas som en del avdensamma. Prop.1978/79:220 129 Förstöringav journaler m. m. Kommitléns förslag att under vissaförhållanden skall kunna besluta alt journal skall förstöras tillstyrks ellerlämnas ulan erinran av flertalet remissinstanser. Flera remissinslansermotsätter sig dock förslaget helt eller delvis. FöQande remissinslanser lillslyrker förslaget: Sveahovrätt, statskontoret, JO, , , , ,och Norr-botlens läns landstingskommuner, ochSveriges medicinskjuridiska förening. JO: Kommittén har med hänsyn lill atl nylagstiftning rörande de organisatoriska förhållandena inom hälso- ochsjukvårdsområdet har aviserats begränsat sitt förslag till alt avse rätt förpatient att ta del av journal som förs inom privat hälso- och sjukvård samlrält för patient atl under vissa förutsättningar få sin journal helt ellerdelvis förstörd. Jag har ur principiell synpunkt ingenting att erinra mot dessaförslag. Behovet av en möjlighet att få sjukjournal hell eller delvis förstördhar illustrerats i ärenden hos Jö. I många fall har journal i kopia eller transumltillställts andra myndigheter, t. ex. försäkringskassa, socialförvaltningar ochdomslol. I de fall där man anser all journal skall kunna förstöras bordemöjlighet finnas alt förstöra alla exemplar av journalen. landstingskommun: Mycket vikligl ärförslagel atl ge patient rätl atl få delar av eller hela journalen förstörd.Del är angeläget att patient som känner sig kränkt eller besvärad av en ömtåligjournalanteckning skall kunna få den utplånad. I elt ärende i harensådan begäran inte kunnat tillgodoses. Även TCO anser förslagel väl utformat och har intenågon erinran emot detsamma. TCO framhåller dock att det inte ärtillfredsställande atl journaler gallras ut och förslörs . Mångasjukdomstillstånd har , någol som speciellt har observerats vidmiljöbetingade sjukdomar, exempelvis inom arbetsmlQöområdet. Urforskningssynpunkt är det därför viktigt att journaler bevaras för atlundersökningar i efterhand skall kunna göras. Den medicinska forskningenävensom en skadad patient bör tillförsäkras möjligheten av tillgång lillpatienQournalen . FöQande remissinstanser är negativa eller tveksammatill förslaget: arbetarskyddsstyrelsen, , . ,och kommuner, LO, / SR, RSMH, och . : Om den föreslagna ulgallringen avpatienQournaler på den enskilde patientens begäran sätts i verket kommergrundvalarna atl undanryckas för det på regeringens uppdrag av den10 utfärdade cirkuläret med allmänna råd om gallring i vissamedicinska arkiv, i vilkel ges möjlighel lill en långtgående ulgallring avjournaler. Förutsättningen för denna vittgående gallring är alt vissa sjukhusoch sjukvårdsområden undantas från gallringen och att journalarkiven hos dem Prop.1978/79:220 130 bevarasför framtiden som lyparkiv för att stå till forskningens förfogande.