prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — konstaterar att nästan halva länelsyta berörs av områden som bedöms vara av riksintresse för naturvård,friluftsliv eller kulturminnesvård. Dessa intressen har haft en framträdandeplats i den fysiska riksplaneringen i länet. Många av de verksamheter som förekommer i dagenssamhälle medför enligt stora förändringar i naturförhållandena. Ivissa avseenden kan det ifrågasättas om verksamhetema slår i samklang med ettekologiskt synsätt. Bland verksamheter med kraftig mlQöpåverkan nämner läns- Prop.1978/79:213 Bilaga 1 270 styrelsenvattenkraftutbyggnad, skogsbruk och i viss mån exploatering för fritidsändamåloch turism. Skogsbrukets långsiktiga effekter på miQön och den ekologiskastabiliteten bör enligt klarläggas närmare. diskussion som har förts under planeringsskedet om en anpassning avskogsbruket till miQö- och bevarandeinlressena har förslagen till en börjaninriktats mot användning av de nya bestämmelsema i 19 och 20 §§ naturvårdslagenför att i elt slutskede ha gått över mot en reglering med slöd av den allmännaaktsamhetsregeln i 1 § skogsvårdslagen. Stor osäkerhet har präglat övervägandenaeftersom större erfarenhet saknas om tillämpningen av de nya bestämmelsema.Länsstyrelsen bedömer att förutsällningarna att tillmötesgå kommunemasönskemål enligt kommunöversiklerna om atl använda 19 och 20 §§ naturvårdslagenav resursskäl är mycket begränsade. Erfarenhelema från planeringsskedet visar enligtlänsslyrelsen atl en ökad samverkan mellan naturvård och kulturminnesvårdskulle vara värdefull. I prakliken är dock en sådan samverkan svår att uppnålill föQd av brist på resurser. Eftersom ell säkerställande avkulturminnesvårdens intressen i många fall har fört med sig anspråk påförordnanden enligt 19 och 20 §§ naturvårdslagen ökar belastningen ytterligarepå naturvårdsresurser. I ställel för samverkan uppslår enligtlänsstyrelsen således en konkurrenssituation mellan naturvård ochkulturminnesvård. Kulturminnesvården befinner sig därför enligt länsstyrelseni en mycket svår situation. Behovet av snabba åtgärder för att beaktakulturhistoriska intressen är dessutom påtagligt. Länsslyrelsen anser attkulturminnesvårdens administrativa problem, ambitionsnivå och resursfrågorsnarast bör övervägas av statsmakterna. Länsstyrelsenbedömer att aktiva åtgärder för att tillgodose naturvårdens ochkulturminnesvårdens intressen inom odlingslandskapet erfordras framför alltinom länets Qällområden. Aktiva insatser erfordras för att man skall kunnabevara kulturhistoriskt värdefulla enskilda byggnader och miljöer. De störstainsatserna behövs enligt belräffande jordbrukelsöverloppsbyggnader och byggnader på de mindre, marginella jordbruken samt inomfäbodsområdena. Möjlighetema att i fortsättningen vidta sådanaförordnandeåtgärder som är en föQd av riksplaneringen är enligt idet närmaste obefintliga om inte resurserna förbättras. Länsstyrelsenkonstaterar således att den inte har möjlighet att molsvara de krav som ställsmed anledning av de antagna kommunöversiklerna. anser all avsaknaden avöversiktliga naturinvenleringar inom bl. a. är elt allvarligtproblem. Det är angeläget alt resurserna för sådana inventeringar förstärks.Särskilda slatliga medel bör ställas till förfogande. Verketframhåller att en nalurvårdsplan bör upprättas i länet som handlingsprogramför bl. a. skydd och vård av från naturvårdssynpunkt värdefulla områden. Prop.1978/79:213 Bilaga 1 271 Åre kommun påpekar all avgränsning ochsäkerställande av bevarandeinlressena inte har behandlats i detaQ på grund avbrister i invenieringsma-lerialet. Kommunen förutsätter alt resurser ställstill förfogande för fördjupade inventeringar. konstaterar att exploateringen förfritidsbebyggelse har varit ett av kommunernas största planeringsproblem underplaneringsskedet. Behovet av större planmässighet i utvecklingen avfritidsbebyggelsen var enligt redan under programskedet erkänt ilänet, särskilt i de kommuner som hade hunnit få erfarenhet av den kraftigtökande efterfrågan på mark för exploatering. har kommunema önskat tatill vara de gynnsamma förutsättningama för friluftsliv och turism. De storaoch omedelbara anspråk som riktas mot dessa resurser innebär enligt länsstyrelsenen svår påfrestning i kommunernas arbete med att förstärka sin planberedskap. Fritidsbebyggelsenhar enligt i första hand utvecklats inom lätortemas närområdensamt inom de attraktiva Qällområdena. Även sjöområdena inom ochÖstersunds kommuner har dragit till sig en omfattande bebyggelse.Koncentrationen är dock störst inom Qällområdet. Utvecklingen under de allrasenaste åren har inneburit en kraftigt ökad belastning på Qällen. Genom de kommunala insatsema under planeringsskedethar enligt sådana översiktliga planer som angavs i regeringensbeslul med anledning av programskedet kommit lill stånd inom huvudparten avområdena med geografiska riktlinjer. Genom arbetet med kommunöversikter hardiskussionen kring enskilda områden kunnat ske mot bakgrund av utvecklingen istort inom kommunen. Områden för nylokalisering av frilids-bebyggelse har på såsätt kunnat väQas med större säkerhet . Kommunernas planering hardock enligt snarare varil anpassad lill kända önskemål omexploatering än styrande med hänsyn till resurstillgång, arbelskraflsulbudetc. De områden som föreslås för fritidsbebyggelse sammanfaller ofta medtänkbara utvecklingsområden för turism. Markdispositionsplanerna innehåller iregel ingen närmare diskussion om önskvärda effekter av exploateringama.Effektema kan enligt vara starkt negativa, l.ex. för den fysiskaoch sociala miljön och för kommunens-ekonomi. Länsslyrelsen konstaterar att skillnaden i antaletfritidshus mellan antyder inom vilka delar av länet del råderen betydande efterfrågan på fritidshus. Utvecklingen har varit kraftigast inomQällområdet i anslutning till redan etablerade turistanläggningar. Under desenaste åren har enligt initiativ tagits till storaexploateringar även inom tidigare opåverkade områden. Skälet härtill kan bl.a.sökas i atl exploale-ringsverksamhelen har fått en annan karaklär än tidigare.Stora byggnads- 1978/79:213 Bilaga 1 272 företaghar inriktat sitt intresse mot exploatering i Qällvärlden och har härvid söklsig lill områden med till synes friare förutsättningar för utveckling avfritidsboende och turism än redan bebyggda områden. Markpriserna och utbudet avmark kan därvidlag ha varit mer styrande än planmässiga synpunkter. Denkommunala planeringen har ofta stått oförberedd inför sådana initiativ. anser all denna nya inriktning avexploatering för fritidsbebyggelse i Qällvärlden - som kommunerna mer ellermindre restriktivt söker möta i sin planering - gör det ytterst vanskligt atlbedöma utvecklingen på såväl kort som lång sikl. Sannolikheten för attaktuella initiativ och planer på fritidsbebyggelsen kommer att förverkligas ärberoende av många svåröverskådliga omständigheter. Efterfrågan på fritidshusbör enligt rimligen påverkas av hur samhället lyckas med sinrekreationspolitik t.ex. vad gäller utbud av kollektiva boendeanläggningar.Samtidigt styrs bebyggelseutvecklingen av krafter, som endast delvis har sinnäring i efterfrågan på logi eller som i vart fall inte säkert är i balans meddenna efterfrågan sett i ett längre lidsperspektiv. Enligt är deldärför svårl atl bedöma behovel av anläggningar för fritidsboende och hurbehovet skall tillgodoses på ett från samhällssynpunkt godtagbart sätt medhänsyn till nödvändig resurshushållning med både mark och vatten, ekonomi ochenergi. menar alt dessa problem bättre måste analyseras inför denfortsatta planeringen. Det är bl. a. i det sammanhanget som länsstyrelsenspågående utredning TUR-75 skall ses. Del förs enligt länsslyrelsen inte någon diskussionom nya former av fritidsbebyggelse i markdispositionsplanerna ellerkommunöversiklerna. Parallellt med detta planeringsarbete har emellertid etlflertal kommuner bedrivit områdesplanering för de fritidsbebyggelseområden somexpanderar mest. Förslagen till områdesplaner har gett vissa anvisningar om hurman tänkt sig fördelningen mellan kollektivt och enskill boende saml om lokaliseringoch gruppering av bebyggelsen i terrängen. anger att den iyttranden över dessa områdesplaneförslag har ifrågasatt den totala volymen påföreslagen exploatering, fördelningen mellan kollektivt och enskilt boende,anpassningen till naturmiQön etc. Omvandlingen av bosläder för permanentboende lillfritidsbostäder är enligt länsslyrelsen en företeelse som är av relativt sentdatum i länet och har att göra med den kraftigt ökade efterfrågan påfritidsbostäder i . Effekterna är märkbara inom såväl Åreområdet som inomvästra . Utvecklingen är alarmerande och ställer kommunema i enmycket svår situation. instämmer i denna bedömning och betonar attbl.a. kommunala investeringar i vägar, vatten och avlopp, bostadsmark etc. inteutnytQas rationellt om sådan omvandling sker. Industriverketkonstaterar atl betydande områden i länet är av intresse Prop.1978/79:213 Bilaga 1 273 förgruv- och mineralbrylning. anger att verket i annat sammanhanghar föreslagil alt man bör göra en undersökning av alunskif-ferförekomslerna ien zon närmast Qällen i , bl. a. i syfte att finna ett alternativtill brytning av alunskiffer i södra och . Åre kommun anger alt gruv- och mineralintressen haraktualiserats främst genom uranfyndigheter inom vissa områden. Kommunen strykerunder behovet av utredningar som klarlägger samordningen mellanberg-mästarstalen, och kommunerna. Länet genomkorsas enligt av ettomfattande nät av kraftledningar, särskilt i de östra delarna. Nyaledningsslräckor diskuteras inom Åre, och kommuner. Delbefintliga nätet representerar en markkonsumtion som inte är obetydlig.Speciellt bör enligt bortfallet av produktiv skogsmarkobserveras. Ledningarna utgör dessutom i vissa områden ett störande inslag ilandskapsbilden. En mer medveten planering av ledningssträckningar med hänsyntill markkonsumtion och påverkan på landskapsbild är enligt länsstyrelsenönskvärd. anser atl exploateringama för turismoch fritidsbebyggelse i Qällområdet utgör en svårbedömbar faktor förkraftleverantörer och planerande myndigheter. Såväl utbyggnadslakt som slutligvolym av bostäder och anläggningar måsle bedömas och ställas i relation tillkostnaderna i olika utbyggnadsalternativ. anser alt en omlokalisering avÖstersunds flygplats bör övervägas med hänsyn till bl.a. bullerstörningar ochde begränsningar som flygplatsens läge innebär för möjlighetema atl bygga utlälortema. Nya lägen för en flygplats bör undersökas och mark bör reserverasför ändamålet. De redovisade konfliktema i samband med enutbyggnad av bör enligt luftfartsverket kunna lösas i denkommande områdesplaneringen. Verket konstaterar att det saknas redovisning avvidtagna planeringsåtgärder mot flygbullerstörningar. påpekar att omlokalisering avÖstersunds flygplats har övervägts i en särskild utredning. Fysiskaförutsättningar ansågs därvid inte föreligga inom rimligt avstånd frånÖstersund. Den nuvarande samlokaliseringen med flygflottlQen innebär dessutomsådana ekonomiska fördelar alt en flyttning inte kan försvaras. Frånbullersynpunkt är del enligt länsslyrelsen flygflottiQens verksamhel som ärhelt avgörande. anser inte atl hinder bör resas mol en utvecklingav civila flygfält i dess nuvarande läge. 18 1978/79. Prop.1978/79:213 Bilaga 1 274 Länsslyrelsen konstaterar alt det i anslutning tillÖstersunds tätort har redovisats omfattande områden för försvarsmaktensräkning. Områdena utgör övningsområden för de förband som har sinfredsverksamhet förlagd inom kommunens cenlrala delar. Del är enligt planverket väsentligt attförsvarsmakten söker reducera sådana markområden nära vissa tätorter,bl.a. , som uppenbart försvårar bebyggelseplaneringen. framhåller med anledning avplanverkets yttrande att frågan om i harövervägts noga av kommun och försvarsmaktens företrädare. Enligtlänsstyrelsens mening är frågan under betryggande kontroll genom dekonlinueriiga kontakter som förekommer mellan parterna. I samtliga 12 kommuner i antogkommunfullmäktige program för hur den fysiska riksplaneringensriktlinjer avsågs bli fullföljda i den kommunala markanvändningsplaneringen ochgenom andra åtgärder. Regeringen tog ställning lill programmen genom beslul länför län . För fattades beslut . Samtliga kommuner i har redovisatsitt arbete under planeringsskedet med att fullfölja riktlinjema för hushållningmed mark och vatten. Redovisningarna har behandlats av kommunfullmäktige. Samtliga kommuner i länet har redovisat avkommunfullmäktige antagna kommunöversikter. 1 omfallas Qällen, kusten samtByskeälvens, , , och Ångermanälvensdalgångar av den fysiska riksplaneringens geografiska riktlinjer. Länet berörsäven av de primära rekreationsområdena och Tärna-Graddis Qällvärld. Områdesplan som har antagils av fullmäktige harredovisats för Sävars tätort i kommun. Av fullmäktige godkända redovisningar för åtgärdersom kommunema har vidtagit eller avser atl vidta för att genomföra den fysiskariksplaneringens intentioner har lämnals av tio av länets tolv kommuner. Länsslyrelsen i har ställt sammanoch utvärderat de kommunala redovisningama samt i yttrande till ämbetsverkenoch regeringen redovisat sina synpunkter med anledning av arbetet under planeringsskedet.Preliminärt sammanfattande yttrande har avgetts av den 29augusti 1977. DeUa har tillsammans med övriga redovisning säntsför yttrande till och för kännedom till kommunerna. Slutligtsammanfattande yttrande har avgetls av länsslyrel- 1978/79:213 Bilaga 1 275 Till redovisning harfogats en särskild redovisning av studier av industrilägen vid Norrlandskustensom har ulförts enligt överenskommelse med saml yttrandenöver denna redovisning från och berörda kommuner. Vidare harlänsslyrelsen bifogat dels yttranden från , lantbruksnämnden,skogsvårdssiyrelsen och , dels en förteckning över flygplatser iVästerbottens län och en sammanställning av markanvändningsplaner för områdenmed geografiska riktlinjer. Yttranden över det redovisadematerialet har lämnats av berörda ämbetsverk, andra myndigheter,forskningsinstitutioner, organisationer m. fl. (Se avsnitt 1. Kommunerna har beretts tillfälleatt komma in med kompletterande synpunkter med anledning av länsstyrelsernas,landstingens och ämbetsverkens yttranden. Länsstyrelser och landsting harlikaledes getts tillfälle att komma in med synpunkter på verkens yttranden. 1Västerbottens län har synpunkter lämnals av länsslyrelsen samt ,, , och kommuner. Allmänt om planeringsskedets utfall anser atl kommunema isin planering i huvudsak har föQl de tidigare upprättade programmen för denfysiska riksplaneringen. Bristen på lämpligt kartmaterial, främsl inomQällområdet, och på inventeringar rörande naturvården och kulturminnesvårdenhar dock lett till alt planeringen inte har kunnat genomföras i önskvärdomfattning. anser att kommunema med hjälp av byggnadslagen ochnaturvårdslagen i huvudsak kan tillgodose riksintressena. Allteftersomytterligare utredningsmaterial tas fram ankommer det på att isamråd med kommunerna diskutera eventuella naturvårdsförordnanden. understryker viktenav att den fysiska planeringen samordnas med andra planeringsformer som regionalpolitiskplanering, regional trafikplanering, ekonomisk planering ochnaturvårdsplanering. Bristen på elt samlat bedömningsunderlag för denöversiktliga samhällsplaneringen upplevs enligt länsslyrelsen som högstotillfredsställande både på och regional nivå. Länsslyrelsen framhåller attintresset för exploatering i Qällområdet är stort och väntas öka ytterligare.Samtidigt finns betydande bevarandeinlressen. Det är enligt länsstyrelsensmening otillfredsställande atl centrala seklorsorgan ulför inventerings- ochplaneringsarbete utan övergripande Prop.1978/79:213 Bilaga 1 276 Länsslyrelsen har därför initierat projektetVästerbottensQäl-len vilket syftar lill alt åstadkomma elt samlatbedömningsunderlag för den fortsatta markanvändningsplaneringen. Det finns enligt länsstyrelsenutrymme för en utveckling av fritidsbebyggelse i planmässiga former iQällområdets dalgångar utan alt syftet med den fysiska riksplaneringen motverkas.Bebyggelseutvecklingen är relativt måttlig och kommunerna följer utvecklingennoga i sin planering. Utanför dalgångama finns stora markområden med omfattanderiksintressen. Förutsättningar för atl riksintressena här skall kunnatillgodoses finns enligt genom atl marken ägs av staten. Den föreslagna mellanAmmarnäs och Tärnaområdet är enligt länsslyrelsen en viktig förutsättning föralt åsladkomma en fungerande lu-ristregion. Vidare skulle elt genomförande avden av kommun föreslagna vägförbindelsen från tillStekenjokk vägen, den s. k. få en avgörande betydelse förBorgaQälls fortsatta utveckling som turistort. Dessa vägar kan enligtlänsslyrelsen innebära ett visst inträng för renskötseln. Ämbetsverkens allmänna synpunkterpå planeringen inom Qällen redovisas i avsnitt 4.4. Beträffande Västerbottenslän anförs dörulöver föQande. anser att denplanerings- och utredningsverksamhet som har bedrivits av i Västerbottenslän utgör en god grund för kommunemas arbele. De detaQerade kommunöversiklersom har utarbetats för Qälldalgångama i länet utgör entillfredsställande form av markanvändningsredovisning. understrykerbetydelsen av att planeringsverksamheten och bebyggelseutvecklingen i QällenföQs med särskild uppmärksamhet. Planering i sig är inte någon garanti mot enolämplig utveckling av fritidsbebyggelse. Fritidsbebyggelse bör lokaliserastill från naturvårds- och friluftslivssynpunkl lämpliga områden. En bedömningav huruvida del finns utrymme för fritidsbebyggelse i Qällområdets dalgångarbör enligt verket anstå tills sådana inventeringar har utförts. anser atlkommunöversikten för kommun bör omarbetas så all man erhållerenhetliga riktlinjer för bl. a. Qällområdet. Även är på grund avsvårigheter atl tolka kommunöversiklen tveksam lill i vilken omfallningriksplaneringens intentioner kan tillgodoses i nuvarande skede. Vilhelminakommun framhåller alt en precisering av kommunöversiktens riktlinjer bör kunnaske i samråd med länsslyrelsen. Svenska motsätter sigde föreslagna Qällvägama mellan och saml mellanAmmarnäs och Täma-området. då dessa skulle göra intrång i det obrutnaQällområdet. Enligt () kan s. k. sociala naturreservat innebära en exploatering som kommer ikonflikt med renskölselns in- Prop.1978/79:213 Bilaga 1 277 I VindelQällens naturreservat finns exempelvisplaner på en mycket omfattande exploatering för turism och rekreation.Länsslyrelsen framhåller alt endasl övernaltningsstugor och vindskydd vidlederna saml smärre kompletteringar av befintligt lednät planeras i reservatet.Inom områden som är känsliga från rennäringens synpunkt kommer ingen utbyggnadav leder och stugor att ske. Också kommun framhåller alt dendiskuterade utbyggnaden inom VindelQällens naturreservat inte kommer altinnebära ölägenheter för rennäringen. kommun anser all enkorridor bör lämnas öppen för en väg mellan och i delfortsatta arbetet med atl närmare avgränsa de obrutna Qällområdena. De redovisade planerna förkustområdet, som anser kan likställas med markdispositionsplanertillgodoser enligt i huvudsak riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen. Fritidsbebyggelsensutveckling bör enligt uppmärksammas särskilt vid kusten därbebyggelsen kan vara till hinder för yrkesfisket. Ämbetsverkens allmännasynpunkter på planeringen inom de övriga kustområdena i landet redovisas iavsnitt 4.3. Belräffande anförs därulöver följande. framhåller alt detillgängliga delarna av stränderna vid framför allt idagnästan helt är spärrade av fritidsbebyggelse. Den största ökningen av antaletfritidshus inom de övriga kustområdena i landet har sketl i , därnettoökningen av fritidshus var enligtlantmäteriverkets inventering. Länsslyrelsen framhåller i sittkompletterande yllrande alt det finns stora brister i den inventering avfritidsbebyggelse som utfördes i vissa delar av länet. Den ilantmäteriverkets inventering redovisade utvecklingen mellan åren 1970 och1975 har därför blivit felaklig. Del verkliga tillskottet av fritidshus ikustkommunerna är enligt uppgifter ca 2 000 fritidshus vilketskall jämföras med lantmäteriverkets uppgifter på ca 3 300 fritidshus. Kommunemas planeringsinsalser förhuvudälvamas dalgångar har enligt länsslyrelsen i första hand koncentreratstill områden med ett akut planeringsbehov. För vissa dalgångar kvarstår därförbehovet av planering. påpekar vidare attanläggningar för vallenkraft endast delvis har berörts i kommunöversiktema,eftersom en samlad information om befintliga och planerade anläggningar harsaknats. Ämbetsverkens allmänna synpunkterpå planeringen inom älvdalama redovisas i avsnitt 4.5. anförs därulöver följande. 1978/79:213 Bilaga 1 278 Det är enligt särskilt angelägetall markanvändningsplaneringen kommer i gång i dalgångsom också utgör primärt rekreationsområde. Verket framhåller atl de fyraoutbyggda storälvarna älv, älv, älv och börundantas från utbyggnad av vattenkraft. De bör inte heller påverkas genomöverledning av vatten från ett vattendrag till ett annat. anser alt kommunerna för älv inomStorumans och kommuner. , älv samt Skellefle älvuppströms kommun bör kunna göra en förenklad redovisning av denlångsikliga markanvändningen. I de mer bebyggelseexpansiva områdena där ävenmotstående intressen föreligger bör dock en markanvändningsplaneringgenomföras. Enligt planverkels mening kan vattenkraftutbyggnadi lätortsnära områden, som exempelvis vid Volgsjöfors i kommun,spoliera områden av stort rekreativt värde. Sådana älvsträckor bör i störstamöjliga omfattning bevaras orörda. anser alt VindelQällens naturreservatoch de riktlinjer för markanvändningen som harangetts i kommunöversiktemaf. n.tillgodoser slalsmaklemas riktlinjer för de två primära rekreationsområdenaVindelälven och Täma-Graddis Qällvärld. Kommunema har ännu inte gjort någonnärmare avgränsning av de primära rekreationsområdena. anser attavgränsningen bör avvakta den markanvändningsplanering som pågår. föreslår att utvecklingsprogramför turism utarbetas inom landels primära rekreationsområden. 1 avvaktan härpåbör man iaktta största återhållsamhet med atl tillåla ulbyggnad avfritidsbebyggelse. Det finns enligt ingen anledning attinföra ett totalstopp för fritidsbebyggelse i de primära rekreationsområdena.Kommunerna har i sina kommunöversikler angett restriktiva riktlinjer förtillkommande fritidsbebyggelse i dessa områden. Dessutom finns i områdenaomfatlande förordnanden enligt naturvårdslagen. Länsslyrelsen framhåller alldel är nödvändigl atl visa förtroende för den planering som pågår ikommunerna. De primära rekreationsområdena i länet berör enligtlänsstyrelsen kommuner i ekonomiskt svaga regioner. Stora investeringar harredan gjorts i rekreationsanläggningar som belastar den kommunala ekonomin bl.a. genom årliga driftunderskoU. understryker behovet av statligainsatser för atl inlentionema för de primära rekreationsområdena skall kunnagenomföras. och kommuner stöder synpunkter. understryker fiskets betydelse ide primära rekreationsområdena. I Vindelälvsområdet bör fiskevårdsfrägomasnarast utredas och ett försöksprogram för ulplantering av öring inledas.Styrelsen har be- 1978/79:213 Bilaga 1 279 gärt särskilda medel för ändamålet. Restriktioner i fräga ommarkanvändningen utgör enligt ofta hinder för jord- ochskogsbruket som är basnäringar i länets landsbygd. Markens betydelse försysselsättning och försörjning bör enligt tillmätas stor vikt iplaneringen. Fömtsätlningama för jord- och skogsbruk i kombination med bl. a.turism bör underlättas i inlandet, främst i Qällområdet. Därigenom skapasutkomstmöjligheter för den bofasta befolkningen och underlag för service. Skogsnäringen kommer enligtlänsstyrelsen även all utgöra en viktig del av länets näringsliv.För att säkra virkesförsörjningen bör de produklionsbefrämjande åtgärderna inomskogsbruket ökas kraftigt. Restriktioner för skogsbruket bör enligtlänsstyrelsen göras så begränsade och precisa som möjligt. framhåller atllänels skogsmark lill slora delar utgörs av urskogsartad Qällbarrskog ovanförskogsodlingsgränsen.