prop · G203147 · 1978-12-31 00:00:00 — Den har avvisat officiellabilaterala kulturavtal med hänvisning til den traditionella svenska uppfattningeninom området. Lösningen har blivit att tecknat särskildakulturprogram med östländerna. Sådana avtal finns med ,, , , , och Ungem. Med Tjeckoslavienoch sker utbytet på annal sätt. Tyngdpunkteni de konkreta utfästelserna inom kulturprogrammen ligger på forsknings-och utbildningsområdet. Teknisk-vetenskapliga kontakter handläggs avVetenskapsakademien och Ingenjörsvelenskapsakademien. På det egentligakulturområdet fömtsatts i allmänhet att berörda institutioner kommer överensom utbyte. En del av detta utbyte sker numera utan officiell medverkan.Förutsättningar och intresse för sådani ulbyte varierar från land till land. Kulturförbindelsernamellan och länderna i har alltså utvecklats positivt.Grundläggande skillnader i samhällssystemen påver- Prop.1978/79:147 72 kar dock på olika sätt det praktiska utbytet. Från svensksida har det främsta hindret varit den allmänna bristen på resurser inomområdet. För informationsverksamheten är förhållandena mycketspeciella i . 1 vissa länder är fillträde till utländska ambassaderbegränsat. Tryckt material används sällan och sänds endasi till mottagare somhar accepterat atl ta emot sådant material. Även inom delta område varierarförhållandena från land fill land och har gradvis förändrats lill störreöppenhet. Besöks- och stipendieverksamhelen är enligl de svenskautlandsmyndigheterna viktiga inslag i utbytet. Svenskundervisningen och desvenska lektorerna spelar en viklig roll för kulturförbindelserna mellanSverige och länderna i . ullandsprogram avlyssnas enliglutlandsmyndigheternas bedömning i viss utsträckning i . Utredningen finner alt särskild stimulans lill ulbytel medÖsteuropa är motiverad. tas huvuddelen av resurserna för utbytei anspråk för västvärlden. För utbytet med behövs ofta mera resurskrävandeadministrativa insalser. Kulturprogrammen bör endast ange miniminivån för utbytetoch informella kontakter av olika slag stödjas. Utbytet bör präglas av ömsesidighet,vilket dock inte får innebära alt varje insats från det egna landets sida skallmotsvaras av exakt lika slor insals från del andra landet inom samma område. Deföreslagna ökade resursema för personutbyle förutsätts också kunna öka utbytetmed . Den föreslagna ökade satsningen på Svenska institutets informafions-verksamhelförutsätts resultera i flera upplagor av trycksaker på främst ryska, polska ochserbo-kroaliska saml språkversioner för av filmer och utställningar. Utredningens förslag om ökat stöd svenskundervisningeni utlandet bör kunnat underlätta denna verksamhet i . Medverkan från ambassader och konsulat är i vissa länderen fömtsättning för att utbyte skall kunna genomföras. Det är därför angelägetatt utlandsmyndigheterna i får möjlighet atl ägna ökad uppmärksamhetåt kullur- och informationsfrågorna. Utredningen föreslår i kapifiet om Personalfrågor m. m.alt utrikesdepar-lemenlet inrättar Ivå rörliga Ijänsler för kulturattachéer. Enav dessa bör lill en början placeras i . 1978/79:147 73 12 Kontakter med invandrarnas hemländer Kapitel12 behandlar invandringen tiil , insatser inom kultur- och informationsområdenafrån svensk sida och från invandrarnas hemländer, de svenskautlandsmyndigheternas synpunkter saml utredningens synpunkter och förslag. EnligtStatiska centralbyrån fanns /78 ca 425000 utländskamedborgare i . Anlalel personer med utländsk bakgmnd är dock störte.Drygt hälften av de utländska medborgarna kommer från de nordiska länderna. Genominvandrarnas närvaro har inom gränser skapats nya och fmktbaramöjligheter till utbyte och växelverkan mellan olika kulturer. Meninvandrarkulturerna behöver också stöd för atl själva kunna ulvecklas.Statliga myndigheter på kulturområdet skall således ta hänsyn lill invandrarnasbehov i den reguljära verksamheten. Särskilda åtgärder förekommer också, som slödettill utgivning av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk. Sverigeskontakter med invandrarnas hemländer varierar. Kullumtbylet med menockså med övriga nordiska länder är intensivt. Inom ramen för del nordiska samarbelelförekommer ett betydande informationsutbyte mellan departement, myndigheter,verk, kommuner, organisationer elc. För ulbytelmed liksom med övriga länder i förekommer särskildreglering och stimulans. Förhållandetmellan invandrare och andra svenskar har vikliga kulturella aspekter. Enförutsättning för atl invandrarna skall kunna anpassa sig är atl deraskontakter med den egna kulturen hålls levande. En annan fömlsällning är attinvandrare och andra svenskar ömsesidigt förstår och respekterar varandrasbakgrund, samhällen och kulturer. Slalens invandrarverk har ofta betonat attsvenskarnas attityder är den viktigaste faktorn. Radiooch TV kan spela en viktig roll för ökade kontakter med invandrarnashemländer. Det kan därför vara mofiverat atl man från svensk sida köper inflera TV-program och filmer från dessa länder. Också pressen har storbetydelse. Ulredningenföreslår en särskild satsning på informationsutbyte med invandrarnas hemländer.Särskilda stipendier skulle kunna stimulera kontakter och samarbele påmassmedieområdet och leda till ökad kunskap om respektive länder. Stipendiernabör uppgå lill minst tio och kunna tilldelas både invandrare och andrasvenskar för projekl i eller invandrarans hemländer. För detta ändamålföreslås särskilda medel om . Invandrarverkel bör närmare utformabestämmelserna för medlens användning. 1978/79:147 74 Förden allmänna Sverigeinformationen i invandrarnas hemländer behövs enligt desvenska utlandsmyndigheterna mera informationsmaterial på de olika invandrarspråken.Dessa önskemål bör kunna tillgodoses genom de föreslagna ökningarna lillSvenska institutets informationsverksamhet. Ettökat utbyte med invandrarnas hemländer förutsätter främst en förstärkning avde ordinarie anslagen för kulturutbyte. Somframgår av kapitlet om Personalfrågor m. m. föreslår utredningen att ulrikesdeparlementelinrättar två rörliga tjänster-för kulturattachéer. En av dessa bör fill enbörjan placeras i Medelhavsområdel, där flertalet av invandrarnas hemländerfinns. 13 kulturstöd och kulturutbyte Kapitel13 behandlar förutsättningar och problem i samband med ell svenskl kultur- ochinformationsutbyte med , beröringspunkter mellan kulturstöd ochkulturutbyte samt frågan om personutbyle mellan och u-Iänderna. Motivenför kulturutbytet med är desamma som för utbyte med andra länder:vårt eget behov av stimulans och kontakter över gränserna för atl motverka våregen språkliga och geografiska isolering. För kontakterna med finnsockså särskilda skäl. Genom vårt utvecklingssamarbete har vi kommil i närakontakt med vissa . har också ett behov av att återupptäckasin egen kultur och därmed stärka sin nationella identitet. Del är angelägel atlömsesidigheten och mångsidigheten i umgänget med dessa länder stimuleras. Eltjämbördigt och ömsesidigt utbyte med i-länder kan bidra till alt stärka u-landskul-lurerna. Förutsättningarnaför ett sådant jämbördigt utbyte kan kanske vara bättre för ell land somSverige, ulan ell kolonialt förflutet. 1 prakliken är emellertid del svenskakulturutbytet med myckel begränsal. Svenskl kulturliv saknar dekontakter som de gamla kolonialmakterna kunnai arbeta upp och bibehålla. Kullurutbylelmed innebär emellerlid speciella svårigheter som motiverar särskildaåtgärder. Ulbylel är betydligt dyrare än vårt traditionella utbyte med ,västvärlden och . Svenska institutioner saknar ofta direkta kontakteri . Intresserade u-landsinslitu-tioner är ofta för svaga för atlklara av sin del av utbytet såväl ekonomiskt som organisatoriskt. De kräverofta alt bistånd också skall ingå i utbytet vilket ulgör en återhållande faktorför den svenska parlen. Utredningenanser att kulturutbytet med bör vara ett normalt led i det allmännakulturutbytet och finansieras inom ramen för de ökade anslag som utredningenföreslår för olika myndigheter, institutioner och Prop.1978/79:147 75 andra organ på detta område. Svenska inslilulel bör kunnabistå med kontaktservice, samarbete och stimulans. Men utbytet med u-ländernakan också kräva särskilda ekonomiska insalser. Utredningen anser att del får betecknas som en brist attdet inom ramen för det nuvarande personutbytet finns så få möjligheler för personerfrån atl ta del av svenskt kunnande på olika områden. Utredningen anser därför alt möjligheten lill stipendierbör ökas. På samma sätt som sker beträffande bör statsmakternakunna göra skilda satsningar för all intensifiera personutbytet med u-ländema.Stödet bör i första hand gå till korttidsslipendier som möjliggör för specialistersom så önskar atl komma till . Med få undanlag bedrivs den statligt finansierade allmännaSverigeinformationen i på samma säll som i övriga delar av världen.Samma material och samma metoder används. Resurserna för informationsverksamheteni har alltid varil begränsade. Utredningen föreslår en femårig försöksverksamhet för altundersöka förutsättningarna för ett förstärkt kulturutbyte med . 1första hand bör man då försöka stimulera u-landsprojekl i . De kontaktersom då uppstår kan i sin tur leda till spontant iniresse för svenskakultur-manifestationer i respeklive land. U-landsmanifestationer i finansieras iviss utsträckning genom SlDA:s informationsanslag. Försöksverksamhetenförutsätter alt sådana medel i ökad utsträckning används för all låta u-ländemapresentera sina länder och sin kullur i . Finansieringen av de svenska projeklsom kan komma lill stånd i fömtsatts ske inom ramen för del allmännakulturutbytet. För all leda den föreslagna försöksverksamheten bör en u-landsgmpptillsällas med representanter för bl. a. ulbildnings- och utrikesdepartementen,SIDA, och slatens kulturtåd. Som sfimulans till ett ökalutbyte bör särskilda medel kunna ställas till förfogande av berörda organ.Dessa medel bör kunna administreras av och redovisas isärskild ordning. Ett förstärkt samarbele mellan institutioner i u-länderoch i skulle enligt utredningens mening kunna ingå i elt bredaresamarbete och i så fall bekostas ur anslaget för intemalionelltutvecklingssamarbete. Ulredningen anser att korttidsslipendier till Sverigeborde kunna ingå i ell bredare samarbele med . Det gäller främsi u-landsstipen-diatertill men också svenskar till u-Iänderna i den mån sådana besök skerinom ramen för ell utbyte mellan institutioner i och . Ett sådani stöd borde kunna ges genom all särskilda medelur anslaget 1978/79:147 76 förinternationellt utvecklingssamarbete ställdes till förfogande för detta ändamål.Eftersom SIDA numera inle handlägger sådan stipendieverksamhet kunde det varanaturligt atl medlen administreras av Svenska inslilulel och redovisades isärskild ordning. Med hänsyn till att flera departement, myndigheter ochinstitutioner har sakkunskap och intressen inom detta område borde det varaangeläget alt finna former för samråd vid beslut om stipendielilldelning. Ulredningenföreslår i informalionsavsnillet alt ökade resurser ges åt Svenska institutetför informationsverksamhet. Inom ramen för denna bör det enligl utredningen blimöjligt att salsa även på informationsmaterial som är anpassat lill u-landsförhållanden. 14 Frågan om kulturavtal Kapitel14 behandlar frågan om skall ingå bilateriala statliga kulturavtal medandra länder. Kulturavtalär en överenskommelse mellan två regeringar om formerna för och i viss fall omfaltningenav kulturutbytet mellan de båda länderna. Det får ofta formen av elt officielltramavtal som syftar till att allmänt främja ulbytel. har intepå regeringsnivå ingått bilateriala kulturavtal med andra länder. Önskemålom kulluravtal med har framförts främst av de östeuropeiska länderna.Särskilda problem med bl. a. valulabestämmelser i utbyte med harmotiverat någon form av gemensam överenskommelse på kulturområdet. Det harlösts sä att Svenska insitutet efter samråd med utrikes- ochutbildningsdepartementen tecknar särskilda kulturprogram med i första hand deösteuropeiska länder som så önskar. Genom kullurprogrmamen har utbytet medÖsteuropa funnit en allmänl godtagbar form. Utbytet har också ökal under senareår. Dessutom går en del av utbytet med vissa östländer utanför programmen. Ävenvissa västländer har framfört propåer om kulturavtal. Del har främsi gälltländer i såsom , och . Vissa harockså uttryckt önskemål om kulturavtal. Utgångspunktenför bedömningen är frågan om en ändring av nuvarande praxis kan anses medförafördelar ur utrikespolitisk synvinkel och/eller för kulturutbyte medutlandet och det svenska kullurlivet. Utredningenfinner atl den goodwill-skapande effeklen av eventuella svenska kulluravtal medde östeuropeiska länderna får anses vara obelydlig. Belräffande u-ländemaskulle kulluravtal kunna spela en viss utrikespolitisk goodwill-skapande rollpå kort sikt. Del kunde underiätla kontakterna med länder där det svenskakulturlivet har få eller inga egna kontakter. När del gäller västländer tordedet konkreta innehållet i ulbylel spela siörre roll än formerna. Prop.1978/79:147 77 Vid bedömningen av frågan om kulluravtal måste slorlavseende fästas vid kullurlivets synpunkter. Från del svenska kullurlivels sidabetonas ofta grundprincipen om ett fritt och ubundet ulbyte över gränserna. Delfinns risker för att kulturavtalen skulle ge en mera officiell prägel åtutbytet och leda till icke önskvärda bindningar. Innehållel i kulturavtalen kanlätt bli ett resultat av önskemål och påtryckningar från omvärlden snarare änett uttryck för en genomtänkt politik från det egna landel. En förändring av den nuvarande svenska inställningen till kulluravtalskulle kunna skapa stora förväntningar på i frågan om ökade resurser. Prakiiskiskulle slalliga kulturavlal slälla större krav på administrativa insatser avberörda departement. Ulredningen finner att övervägande skäl lalar för enoförändrad svensk inställning till statliga bilaterala kulturavtal. Med ländersom av speciella skäl begär en reglering bör liksom hittillskunna ingå särskilda kulturprogram. Andra alternativ är olika former avöverläggningar med sammanlrädesprolokoll m. m. som bör kunna inilieras avSvenska inslitutet. Beträffande kan det visa sig ändamålsenligt altäven ta med vissa kulturfrågor i övergripande ramavtal avseende såväl utvecklingssamarbetesom ekonomiskt, tekniskt och vetenskapligt samarbele. 15 Samråd mellan allmän, kommersiell och turistinriktadinformation Kapitel 15 behandlar frågan om samråd mellan ansvarigaorgan för allmän, kommersiell och turistinformation. Det finns ett påtagligt samband mellan den allmännaSverigeinformationen och den kommersiella informationen i export- ellerturismfrämjande syfte. 1 den mån ökade kunskaper om lägger grunden för etlpositivt intresse för vårt land kan delta också komma alt omfatla svenskaprodukter eller som turistland. Omvänt kan goda erfarenheter av svenskavaror skapa eller befästa en positiv inställning till överhuvudtagel.Den allmänna, kommersiella och lurismfrämjande informationsverksamheten harockså tidigare varit organisatoriskt sammankopplade. , exportråd och Sverigesturistråd beslutar självständigt om sina respeklive verksamheler. För Svenska inslilulelär allmän Sverigeinformation en huvuduppgift. För och Turistrådetär informationsverksamheten i regel elt led i olika konkreta projekl ochsatsningar. och arbelar kommersiellt och disponerarinte några särskilda medel för informationsverksamhet. 1978/79:147 78 Statensoch näringslivets gemensamma satsningar på Svensk-Internationella pressbyråns (SIP)nyhelsbulleliner och tidskriften är ett uttryck för det närasambandet mellan allmän och kommersiell information. Attvidmakthålla och stimulera utlandets intresse för och svenskaförhållanden är den gemensamma målsältningen för allmän, kommersiell och lurismfrämjandeinformaiion. Den allmänna Sverigeinformationen är för den kommersiella och denturismfrämjande verksamheten ett vikligt slöd och en bakgrund för derassärskilda insatser i olika länder. Svensk ekonomi liksom svensk industri ochteknik är inslag i den allmänna bilden av . Utredningenfinner det riktigt att verksamheter med olika syften i princip har olikahuvudmän. Den allmänna Sverigeinformationen får således inte styras avexportfrämjande syften även om dessa verksamheter på fältet kan samordnas. Dennuvarande ordningen med skilda organ för skilda informationsuppgifterförefaller därför ändamålsenlig. Utredningenföreslår alt elt mera regelbundet samråd etableras mellan representanter förolika informationsorgan. Samrådet bör ha informell karaktär och äga rum iformer som parterna själva kommer överens om. Policyfrågor och praktiska frågorkan behöva diskuteras på olika nivåer. I båda fallen förutsättsutrikesdepartementet vara initierande och sammanhållande instans. Kapitel16 behandlar frågor om personal som handlägger kultur- och informationsfrågor iutlandet. Det behandlar också frågor om särskilda kulturhus ochinformationskontor utomlands samt om i . Detpraktiska informationsarbetet ulomlands bedrivs till stor del vid de svenskautlandsmyndigheterna. Omfattningen och inriktningen av informationsarbetetvarierar. Många utlandsmyndigheter är hårt belastade och hinner endast med den efterfrågestyrdainformationen. Detta gäller främst ambassaderna i mindre länder, där del intefinns särskilda kulturattachéer eller pressattachéer. Informationsarbetet vidflertalet utlandsmyndigheter måste skötas av utrikesförvaltningens ordinariepersonal. Prop.1978/79:147 79 Särskilda kulturattachéljänsler finns vidambassaderna i , och . I finns etl kulturråd. och direktören vid Cenlre Culturel Suédois iParis har uppgifter som motsvarar en kulturattachés. Vid vissa ambassaderhandlägger pressattachéerna också vissa informationsfrågor. Pressattachétjänsler finns vid ambassaderna i ,, , , , , , , ,, , , och . Utredningen föreslår alt inrättar minsltvå nya rörliga tjänster för kulturattachéer. Utredningen vill därmedunderstryka behovel av ökad flexibilitet inom områdei. Det är svårt att med endasinågra få fasla tjänster försöka fånga upp intresset för och ulbylel med nyaländer och regioner såsom , östländerna och invandrarnas hemländer.Inledningsvis bör en sådan tjänst tillsättas i och en i Medelhavsområdeldär också flertalet av invandrarnas hemländer finns. Ulredningen förutsätterockså alt ambassaden i återfår den tidigare tjänsten med särskildinriktning på kulturområdet. I vissa fall kan del också vara önskvärt med meratillfälliga insatser av utomstående personer för vitalisering av utbytet ellerför rapportering av företeelser inom kulturområdel som ambassaderna inle harresurser för att bevaka. Ulredningen föreslår ell särskilt anslag om 200000 kr.för detta ändamål. Utredningen anser också atl slor vikt bör fästas vidkultur- och informationsfrågor i personalutbildningen inomutrikesdepartementet. Del gäller också lokalanslällda tjänstemän som bör ges lillfälletill kontakter med det svenska samhällel. Möjligheter för utrikesförvaltningens personal atttjänstgöra vid de olika departement, myndigheter och institutioner som arbetarmed kultur- och informationsfrågor i bör tillvaratas. Det bör i sin turge möjlighet för dessa myndigheter atl under viss lid placera personal vid desvenska utlandsmyndigheterna. () i och Cenlre CulturelSuédois (CCS) i har vuxit fram utifrån sinsemellan olika och mycketspecifika förutsättningar. De har visal sig utgöra användbara instmment för detsvenska kultur- och informationsutbytet i och Frankrike.Utredningen finner därför inte någon anledning all föreslå förändringaravseende SIS och CCS, deras inriklning, organisation eller huvudmannaskap. Prop.1978/79:147 80 Att investera och binda resurser i fiera kulturhus ochinformationskontor finner ulredningen inte motiverat. Utredningen har framhållit belydelsen av vårt säll alt laemot uiländska besökare. 1 detla perspektiv bör i sessom en resurs för den allmänna Sverigeinformationen. 1 huset finns förutom lokalerför , utrikesdepartementels pressrum, turistråd ochStockholms också utställningshall, filmsal, konferensrum, turistmottagningsserviceoch restaurang. Ulredningen anser atl frågan om karaktär börutredas närmare av berörda departement. En ulgångspunkt bör vara att elt Sverigehuskan ge många möjligheter till levande Sverigeinformation. De verkliga behoven inom de områden som utredningen haftalt belysa uppgår till stora belopp. En fortlöpande förslärkning under lång tidframåt kommer att bli nödvändig. 1 det rådande ekonomiska läget föreslår utredningensom ell första steg i utbyggnaden av kultur- och informationsutbytemed utlandet ökade resurser med ca . Som framgår av sammanfattningen föresläs dessa ökaderesurser fördelade enligl följande fördelning (kr): - trycksaker,filmvisningar, utställningar, personutbyte, dokumentation och besöksservice - Personal fördessa ändamål 480 - journalislinbjudningar och särskilda manifeslalioner 250 Informationsutbyte med invandrarnas hemländer 200 Prop.1978/79:147 81 - regionalamuseer, orkestrar och teatrar 1 400 - fria grupper,amatörer, internationella organisationer samt konferenser, festivaler m. m. - handläggningoch erfarenhetsutbyte 150 - utställningar(av museikaraktär) 800 - konlaklservice,översätlningsstöd, publikationer samt verksamhet vid i m. m. - personal förkultursekretariat 300 - störremuseer och kulturinstitutioner, särskilt för mottagande verksamhei 1500 - särskild kontaktverksamhet 200 - stödtill svenskundervisning vid utländska läroanstalter, gäst föreläsarutbyte och övrigt utbyte 800 Summa ökade resurser 10095 1978/79:147 83 Sammanställningav remissyttrandena, upprättad inom utrikes- och utbildningsdepartementen Utredningensbetänkande har vid remissbehandlingen fått ett i stort sett gynnsamtmottagande. Betänkandet anses på ett övertygande sätt ha visat både motiven föroch behovet av ett vidgat kultur- och informationsutbyte över gränserna. Enbred remissopinion delar utredningens uppfattning att vårt beroende av utlandettillsammans med vår språkliga isolering gör det särskilt angeläget att sökavidmakthålla och fördjupa kunskapema om utomlands, liksom att svensktkulturliv tillförs impulser och erfarenheter från andra länder. Remissinstansernavälkomnar överlag den grundliga kartläggning som utredningen gjort av olikaorgans och institutioners kultur- och informationsutbyte med utlandet. Utredningenanses därigenom i fortsättningen få stort värde som informationskälla på områdei. Flertaletremissinstanser tillstyrker i huvudsak de förslag som utredningen lagt fram påinformationsområdet. De anser emellertid att de resursförstärkningar som föreslåsär otillräckliga och vill därför se dem endast som ett första steg i en gradvisutbyggnad av denna sektor. Utredningensförslag om ökad tonvikt vid kultur- och informationsutbytet med övriganordiska länder, , invandrarnas hemländer och u-Iänderna välkomnasallmänt. Fleraremissinstanser understryker önskemålet att åstadkomma en klararearbetsfördelning mellan de myndigheter och organ som svarar för kulturutbyteoch informationsverksamhet. Sågott som samtliga remissinstanser som uttalat sig i informationsfrågornaansluter sig till utredningens förslag om väsentligt förstärkta resurser till . Förslaget tillstyrks av ambassaderna iBonn, , , och samt av , , slalens kulturråd. , ,, , Folkparkernas centralorganisation, LO, TCO ochSveriges industriförbund. instämmer helt i utredningens bedömning att stödet tillinformationsutbytet med utlandet i olika former måste byggas ut successivtunder . Institutet tillstyrker vidare i allt väsentligt de förslagutredningen lägger fram inom informationsområdet. Det gäller särskiltutredningens uppfattning att de omedelbara anslagsökningarna gör större nyttaom de sätts in centralt till än om de sprids över ettstörre område. Statenskulturråd instämmer i utredningens uppfattning att de anslagsökningar somföreslås på informationsområdet gör större nytta om de sätts in centralt. Medde förstärkta resurser som före- 1978/79:147 84 slåsfå bör institutet kunna förbättra sina möjligheter all samarbeta med såvälmyndigheter som organisationer.