prop · G203179 · 1978-12-31 00:00:00 — Ulredningen har begränsat strafföeläggandei tillframställningar i bild, Uircdniiigon berör även skriftliga framsiällningar menavvisar tanken au låla sådana omftittas av kriminaliseringen, Diircmoi har ulredningeninte tagit upp frågan om all siraflTxiliigga barnpornografiska framsiällningarpå ljudband. Del bör nämnas alt det för niirvarande i on lingsräii inom hovriius-onirådethandläggs ett brottmål om otukt med barn i vilket förekommer beslagtagnabarnpornografiska snialfilmer och kasscttljudband med barnpornografisktinnehåll avsedda au spelas upp lillsanimans med filmerna. Hovriitten anser attfrågan bör niirniare överviigas under det fortsatta lagstiftningsarbetet, Snciatstvrelsen delar uiredningens uppfattning alt behovetav förbud mot skriftliga framställningar inte är så stort och att konflikternamed den konsiniirliga friheten iir svåra atl lösa. kan samlidiglinte borise frän den negativa påverkan som en skriftlig framställning kan ha, PO anför ett exempel från sin verksamhet som enligt PO:smening visaratt det kan vara tveksamt alt begränsa det kriminaliserade områdei lillbilder. Även en framställning i ord kan vara så förråande att etl ingripandekan te sig motiverat, PO antar emellerlid alt detta spörsmål kommer all ylterligareövervägas under kommitléns fortsatta arbete. Ulredningen presenterar inte något faktamaterial sombakgrund lill sitt påslående alt leximaierialei på nu aktuellt område är fögaomfattande. Det kan vara riktigt som utredningen anför all behovet avkriminalisering av skriftliga framställningar är mindre påtagligt än när delgäller bild samt att konflikter med den konstnärliga friheten är svårare altlösa på textområdet. Utredningen har här dock stannat vid påståenden ellerantaganden. Det kan emellertid inte godtagas, au man i detta viktiga sammanhangnöjer sig med så briickligt underlag för de slutsatser som lagförslaget innefattar.Erfarenheterna från tillämpningen av äldre bestämmelser om pornografi ärsådana att man måste iaktta största försiktighet och noggrannhet, innan mandrar gränser mellan olika media. Också är kritisk motutredningsförslaget på denna punkt. Förbundet uttrycker sin förvåning över inte preciserar vad som avses med barn och förbjuder alster somtecknade pornografiska bilder. Förbundet har svårt atl förstå au man inte drarparallellen mellan fotografi och tecknad bild och därifrån lill lexiframsiäll-ningav pornografiska verk. Varför föreslår man inte att förbjuda dessa också,eftersom syftet måste vara antingen kommersiellt eller på något sätt sexuelltupphetsande. Del bör inte finnas några skillnader mellan sättet all väljakommunikationsform, dvs. text, bild eller film. Utredningen hänvisar tiilforskningen, men på forskningsområdel är del klarl bevisat atl rörliga bilderutövaren myckel stark påverkan på åskådaren. Däremot har inle forskningen allspåvisat molsvarande samband mellan stillbilder och textframsiällningen, 4 1978/79. 1978/79:179 50 Förbundetupplever därför att utredningen inte tillräckligt grundligt har lagil hänsyn tilluppdraget som den fått, och redovi.sat skälet lill alt man så starkt begränsarsig till barnpornografi och barnpornografiska bilder. Utredningenhar förklarat alt det i sällsynta undantagsfall kan vara befogat att publicera bilddär barn framställs i en sexuell situation och angivit som exempel konsnärliga,nyhets förmedlande eller vetenskapliga hänsyn. Detta kommenteras av fieraremissinstanser. Hovrättenöver och delar uiredningens uppfattning om avgränsning från det sirafföaraområdet av sådana av utredningen särskilt nämnda fall där bildpublicering framslårsom försvarlig och har inte heller någon erinran mot det sätt detta kommit lilluttryck i lagtexten. R.4anser däremot att den reservation som föreslås i lagtexten om att framställningeni vissa angivna fall kan vara försvarlig, bör ulgå. En fråga som allmänt gällerlagstiftning på detta och närliggande områden är hur man skall göra avgränsningenmot vetenskaplig och konstnärlig verksamhet. Detta brukar inle uttryckligenregleras i modern lagstiftning. Lagstiftaren har plägat utgå från altkonstnärliga och vetenskapliga framställningar skall lämnas utanför detkriminaliserade området. Domstolarna torde också i sina avgöranden följa sammaprincip. Vad gäller iryckfrihelsbrotl måsie därjämte uppmärksammas alt itryckfrihetsförordningen sedan gammalt finns en övergripande regel om att belräffandeframställning i tryckt skrift just syftet skall beaktas. Hur den nu föreslagnasärskilda regeln skall förhålla sig till denna allmänna regel är oklart. Om mannu skulle uppställa en regel beträffande gränsdragningen kommer man sålunda inpå en fråga som har sådan principiell riiokvidd alt den inte bör avgöras iförevarande begränsade sammanhang. Atl reservationen uigår bör inte medföranågra egentliga svårigheier för bedömningen av nu ifrågavarande gränser. Desituationer i vilka en bedömning skall ske kommer-siirskilt med hänsyn tillförekomsten av bildmaterialet - knappast atl erbjuda någon tveksamhet i nu förevarandehänseende. Sexualbrottskommitlénutlalar au det undantag från huvudregeln som avser au möjliggöra all bildframslällningarav barn med anknytning till sexuallivet används för renodlat konstnärligasyften eller för vetenskapligt ändamål har fått en alltför vag utformning. Ettförbud börenligi sexualbroitskommilléns mening i stället anknyta till framställningeller spridning av bild av barn med sådan sexuell innebörd att förfarandet ärägnat all medföra skada för eller kränkning av barnel. Etl förbud av sådantinnehåll synes knappast behöva förses med några undantag. Fotografering elleravbildning genom teckning av barn, vilken sker på sådani sätt alt det ärkränkande eller skadligt för barnel lorde aldrig kunna försvaras underhänvisning till vetenskapliga eller konslnäriiga syften. Reproduktion ellerspridning av sådan bild torde å andra sidan inte i något fall kunna anseskränkande eller skadligt för barnel, när del sker i siriki vetenskapligt ellerkonstnärligt syfte. FörStockholms lingsräii är del oklart om del av utredningen förda 1978/79:179 51 försvarligheisresonemangeiavser såväl franisiällning som spridning av ifrågavarande slag av bilder eller endasidet sistnämnda förfarandet. Tingsrätten anser atl den kränkning av en individspersonliga integritet som ligger i framställning av sådana bilder inte kanförsvaras varken med konsiniirliga hänsyn eller som nyhetsförmedling eller somled i vetenskapligt arbete. Ej heller publicering kan i angivna fall varaförsvarlig så länge därmed individens personliga integritet träds för nära.Skulle däremoi avbildad persons identitet genom retuschering eller på annat sällkunna göras omöjlig all fastställa ställer sig saken annorlunda. Då kanpublicering av sådana bilder - liksom fallet måste vara med teckningar gjorda hellefter fantasi - vara försvarlig i angivna hänseende. Rikspolisstyrelsenhar förståelse för att det främst av hänsyn till vetenskapliga intressen ärnödvändigt atl undanta vissa framställningar från straff Del är emellerlidangelägel att i lagmmmet tydligare anges i vilka fall barnpornografiskaframställningar är tillåtna. Överåklagareni finner den elasiicitet som finns i formuleringen "försvarligmed hänsyn till sitt syfte och silt sammanhang" allvarlig och fortsätter: Ausom utredningen framför behöva beakta konslnäriiga hänsyn i etl sammanhang somdetta är jag främmande för. Från vetenskaplig eller annan viktig synpunkt kanemellertid framställningen ibland vara nödvändig. Jag anser därför alluttrycket försvarlig bör bytas mol ullryckel nödvändig. I 24 kap.används båda ullrycken för all kunna markera olika situationers krav. Socialstyrelsenifrågasäller om framställning av barn i sexuell situation kan var försvarbarens ur konstnärlig synpunkl. Det kan bli svårt all dra en gränslinje mellan vadsom kan anses vara barnpornografi och vad som kan anses vara konst. Enligt utredningen ombarnens rätt har lagtexten på denna punkt fåll en alltför vag ulformning. I motivenuttalas all publicering av barnpornografisk bild kan vara försvariig avkonstnärliga hänsyn, som led i allvariigt syftande nyhetsförmedling eller sominslag i vetenskapliga arbeten. Ulredningen har förslåelse för alt etl förbudmot barnpornografi inie lämpligen kan gälla helt generellt. Vissa myckel sällsyniaundantagsfall kan kanske finnas när framställning och publicering av barnpornografiskbild kan framstå som motiverade. Utredningen anser det emellerlid synnerligen vikliglau undanlagssituationerna inte används som s. k. täckmantel vid en ickeförsvarlig framställning och publicering. Man kan t. ex. länka sig fallet atlen erkänd regissör i kommersiellt syfte utnyttjas för framställning av film medbarnpornografiskt innehåll under åberopande all filmen låter sig försvaras av konslnäriigahänsyn, ABSvenska Pressbyrån ullalar att del lämnas alltför litet underlag för en bedömningav vad som är försvarligt och därmed slraffritt. RäddaBarnen anser att bristen på konkreta anvisningar i lagtexten om vad Prop.1978/79:179 52 somanses försvarligt lämnar utrymme lor tolkningar som kan länkas bli negativa urbarnens synpunkt. Bilder som låter sig försvaras av konslnäriiga hänsyn ärutredningens exempel på undantagsfall som kan tillåtas. Men enligt Rädda Barnenår del vikligt med en klarare gränsdragning som omöjliggör en alltför vidtolkning. De slarkl negaiiva skildringar som inflyter framför allt från omhur barn missbrukas i sexuella sammanhang tillsammans med vuxna, borde tjänasom en varning gentemot en alltför vag lagtext, anför att frågan om undantag från strafföar handling är svår attriktigt tillgodose. Företaget noterar emellertid att utredningen finner detvara försvarligt att publicera bilder som kan motiveras av konstnärliga hänsynoch som etl led i en allvariigt syftande nyhetsförmedling eller som inslag ivetenskapliga arbeten. Dock framgår all kommiuén anser all undantagen ärsällsynta. För del skulle en visning av akluella bilderförmodligen alltid kunna hänföras till de skäl som anförts för undantag ochinte vara sällsynia undanlag från lagen. Däremot kommer de tillfällen då sådanabilder kan visas inle vara frekvenia och därför i den meningen sällsynta, Sexualbrottskommitlénanser alt det straffrättsliga skyddet bör gälla även avbildningar av utländskabarn, vilka avbildningar i regel inte framställs i eller föreställerbarn som kan identifieras här. Man bör nämligen inle, om svenska barn tillerkännsstraffrällsligt skydd, medverka lill att skapa en marknad för exploatering avutländska barn i pornografiskt syfte. Aktionen"Kamp mot porr och prostitution" uttalar att när det gäller denföreslagna strafföestämmelsen i tryckfrihetsförordningen är gransdragningen motdel straffria området av särskild vikt. Broitsbeskrivningen i den föreslagnalagtexten är vag och ger dålig vägledning för de rältstillämpande myndighelerna.Frågan om formerna för rättegången blir då av än siörre betydelse. Ulredningenhar ännu inle avgivit någol belänkande i denna del. Aktionen framhåller detvärdefulla i alt juryn i tryckfrihetsmål ger den allmänna opinionen möjlighet aUpåverka utgången i varje enskild process. Hovrättenöver och delar uiredningens uppfattning atl beslämmelsen,vadbeiräffarbroilsbalken,lämpligenbör införas i 16 kap. och atl den naturliga platsen förtryckfrihetsförordningens del är 7 kap. 4 §. Överåklagareni och Aktionen "Kamp mot porr och prostitution" finner detnaturligare all den nya paragrafen införs i under beteckningen 16kap. 11 a § på grund av sitt samband med II ij. Överåklagareni anför alt den nya paragrafen bör benämnas 11 a § eller 12 a § och inte,som utredningen föreslår, 10 a ij, 10 ij avser ju brott mol 1978/79:179 53 griftefrid.Del förefaller naturligare att ansluta siadgandel om barnpornografibrou tillparagrafen om otillåtet förfarande med pornografisk bild (I I S) eller omförledande av ungdom (12 ij)- Dåsyftet med de föreslagna lagbestämmelserna är att skydda personlig inicgriietpå det sexuella området föreslår tingsiäii att brottsbalks-bestäniniclseninförs i 6 kap, och inte i 16 kap, i , Scxiialhroiiskommitiénoch inredningen om barnens rält ifrågasätter om del inte bör övervägas aukriminalisera framställning av barnpornografi som en särskild form (orsexualbrott i 6 kap, . Kommillén har för avsikt all i elt senareskede av sill arbeie överväga innehållel i bestiimmelserna om straff lörsexualbrott från sådana synpunkler. Förfaiiarförbiindeianför all del är en lagtekniskt felaktig metod alt som ulredningen upptaframställning av barnpornografiska bilder som ett brotl mot allmän ordning ochplacera bestämmelsen därom i anslulning till skyllningsförbudet i 16 kap. 11 Sbrottsbalken. Den handling som primärt bör sirafföeläggas måste kriminalpolitisktbetraktas som etl mot barnet riktal sedljgheisbroti och bestämmelsen härom bördärför upptas i 6 kap, , förslagsvis närmast efter beslämmelsen omotukligi beteende (6 S)-Där bör framställning av barnpornografi efter levandemodell kriminaliseras. En sådan regel bör kompletteras med etl förbud motspridning av barnpornografi som kan placeras i 16 kap, och fåbeteckningen lOaij, Lagtextensutformning m. m. JKhar från lagteknisk synpunkl inga anmärkningar mol förslaget men uttalar attden omständigheten att ulredningen nu begränsat sig till en myckel snävtavgränsad del av pornografifrågan synes ha medfört atl förhållandel mellan denu föreslagna beslämmelserna i 16 kap. 10 a § ochtryckfrihetsförordningen, å ena sidan, och de nu gällande beslämmelserna i 16kap. 11 § , å andra sidan, inte alls belysts. JK anser önskvärt atldetla sker under den fortsatta behandlingen av lagstiftningsärendet. Hovrättenöver och anför atl enligl utredningens motivering framställandetoch spridandet av de ifrågavarande bilderna synes vara det som skall vara sirafföari,Enligl hovrättens mening ger emellertid den föreslagna ulformningen av lagtextenej klan ullryck för denna tanke. Utredningenuttalar att avgörande för strafföarheien inte bara bör vara, huruvida barneleller barnen är invecklade i uppenbara sexualhandlingar. Även om sådana falltillhöra dem som strafföestämmelsen främst bör rikias emot, menar utredningen emellenidalt denna också bör omfatta fall där bilden ges sexuell innebörd genom barnetsställning eller åtbörder. Utredningen nämner som exempel fall där ett barngenom speciella kameraarran- 1978/79:179 54 gemang framslälls på eu säll som är ägnat all vädja lillsexualdriften ulan all barnet kan sägas ha deltagit i ell sexualbeteende vid avbildningen.Hovrätten har inget att invända mot atl strafföestämmelsen ges denna innebörd.Uttrycket "sexuellt beteende" i paragrafen är emellertid då inte heltadekvat. Uttrycket ger paragrafen en mer inskränkt innebörd än den somutredningen åsyftat. Utredningens syftemål skulle enligt hovrättens meningkomma lill klarare utryck om efter "sexuellt beleende" förslagsvisinsköts meningen "eller annan situation av sexuell innebörd". Hovräiien anser vidare all benämningen barnpornografibrouär väl funnen. Visserligen innefattar ordel barnpornografi mera än enbartframställning i bild. Benämningen är emellertid kort och beskrivande, vilket underiättarspridandet av erforderiig kännedom om beslämmelsen. En kort benämning är ocksåfrån praktisk synpunkt en fördel lex, vid domsskrivning, databehandling m, m. finner lagtexten svårtillgängligtutformad och förutsätter alt en översyn av denna kommer lill slånd. Sexualbrottskommitlén anför alt om en lagstiftning nugenomförs av i huvudsak det innehåll som utredningen har föreslagil, kantydligen ett samordningsproblem uppkomma för den händelse etl framlida förslagav sexualbrottskommitlén om framställning av barnpornografi som sexualbrottläggs till grund för lagstiftning. Enligt kommitténs mening kan emellertid detproblemet på ett tekniskt enkelt sätt lösas . Oavsett hur en beslämmelseom straff för barnpornografibrou närmare uiformas, kan däri lämpligenföreskrivas, atl beslämmelsen inte är tillämplig på gärning för vilken ärstadgat straff enligl annan bestämmelse i . och författarförbundet har som enkonsekvens av sin argumentering utformat alternativa lagtexter. som alltså an.ser au frågan ombarnpornografi inte bör behandlas särskilt utlalar: Anses det emellerlid av något skäl att åsyftad lagsliftningbör äga rum vill tingsrätten föreslå atl i 6 kap. införes enparagraf 6 a med följande lydelse: Den som i bild ålerger barn, som är , i ensexuell situation dömes, där gärningen måste anses ha inneburit kränkning av barneispersonliga iniegriiei, för olillåien framställning av pornografisk bild till bölereller fängelse . Den som sprider bild av angivet slag dömesför otillåten spridning av pornografisk bild till straff som ovan sagls. I tryckfrihetsförordningen 7 kap. 4§ införes punkl 12 av molsvarandelydelse. finner inte den föreslagna lagtextenanvändbar. Förbundet tillstyrker en lagregel genom vilken framställning avbarnpornografi efter levande modell kriminaliseras. En sådan kunde upptas i 6kap, under beteckningen 6 a § och ges förslagsvis följandelydelse: Den som utnyttjar barn som modell förframställning av pornografisk bild dömes, om gärningen ej är belagd med straff enliglvad förut 1978/79:179 55 i deua kapitel är sagt, för franisiälliiing av barnpornograjilill böler eller fängelse i högst . Förbundet anför vidare atl man inser alt man troligen integenom ett sedlighetsbroti, som stävjar produklion av barnpornografi efterlevande modell i kommer åt de problem som spridandel avbarnpornografiska alster innebär. Det mesta i florerande materialet är säkeriigenimporterat och är därför åtkomligt endast genom etl mera allmänl utformatspridningsförbud, I botlen på del bör man kunna lägga det nämnda förslagettil! stadgande i 6 kap. 6 a § , dvs. man kriminaliserar en spridningav sådana alster som åstadkommits genom brotl eller - om del gäller ulländskporr -skulle ha varil brottslig om den tillverkats i . Eftersom man intekan fastställa denna brottslighet efter någol objektivt kriterium får man istället arbeta med ett uppenbarhelskriterium. Delta torde emellertid inleräcka. försia led anknytande lill 6:6 broUsbalken måste kompletteras med enallmän regel av "tukt- och sedlighetskaraktär". Man kan för ulformningenav en sådan finna viss förebild i den i betänkandet (SOU 1969:38)Yttrandefrihetens gränser föreslagna 16:11 . Mot angivna bakgrund kunde en beslämmelse i 16:10 a enliglförbundel fa ungefär följande lydelse: Den som sprider barnpornografisk bild, vid vars tillkomstuppenbarligen utnyttjats levande modell eller som eljest är grovt sedlighetssårandeeller uppenbart förråande, dömes (om icke framställningen är försvarlig med hänsynlill silt syfte och sill samraanhang) för spridande av barnpornografi lill bölereller fängelse i högst sex raånader. Med avsnittet inom parentes markerar förbundel att man kanvälja etldera av två alterinati v. Antingen lalar man om grovt sedlighetssårandeetc. och då lorde man inte behöva någol tillägg om försvariigheten, eftersomden prövas i samband med angivna krilerier. Eller ocksä har man ell försvarlighelskrite-riura,vilket då kan hakas på en mera neutral bestämning av brottet. Om man väljer en beslämmelse av här skisserat slag måsteändringar vidlas i 16:11 . De båda paragraferna måste på någol sällsamstämmas så atl icke en och samma handling blir sirafftar enligl båda. Delnaturliga lorde vara atl la barnpornografin försloch därefter uiforma 16:11 påföljande sätl: "Den som på eller vid allmän plats . . , dömes, såvida intebrottet är belagt med straff enligt 10 a §, för otillåtet förfarande etc. ..." Förbundel betonar att lagtexterna inte i någol hänseendefår ses som förslag. De är endast all betrakta som i tidsnöd tecknade skisser.Givetvis behövs betydligt mer genomarbetade formuleringar. Utredningens förslagär emellerlid enligt förbundet inte användbart som underlag härför. KLYS Ultalar atl ulredningen har underiåtii atl verkställaerforderiiga juridiska överväganden. Som författarförbundet påpekat får mangenom införandet av den föreslagna 10 a § i 16 kap. enkonkurrenssituation i förhållande till skyllningsförbudet i samma kapitels 11 §.Del är helt enkelt inte möjligt att ta ställning till 10 a § förrän man löstden konflikten. 1978/79:179 56 Forhållandet till bestämmelsen i 16 kap, 11 ijbrottsbalken berörs också av .Aktionen "Kamp mot porr och prosiiuition".som anför: Utredningen har vall all definiera begreppel"bild" mera inskränkt än vad som är fallet i beslämmelsen om otillåtetförfarande med pornografisk bild. Detta lar betydelse lör kriminaliseringen avbarnpornografiska alster som inte är tryckta skrifter, Uiredningens förslaginnebär all framslällande och spridning av exempelvis film och foiosiaikopiorsom innefattar barnpornografibrott straffas enligl den föreslagna 16 kap, lOaij,Framställande och spridning av avbildade föremål som ålerger bam i sexuellasituationer kriminaliseras däremot inle. Det enda hindret för sådanabarnpornografiska alster blir även fortsäiiningsvis att deras förevisande påeller vid allmän plats är brottsligt enligl skyllningsförbudet i 16 kap, 11 §, Aktionen "Kamp mot porr och prostitution"avvisar bestämt den tolkning av skyllningsförbudels omfauning som polisen iStockholm för fram i utredningens belänkande. Av redogörelsen framgår atlpolisen i som princip inle ingriper mot andra bilder änsamlagsbilder, Skyllningsförbudet lillämpas inte på barnpornografiska alster, trots atl dessa under bred enighel är föremål förlagstiftningsåtgärder som syftar lill elt totalförbud. Aktionen finner delytterst anmärkningsvän alt barnpornografiska och andra pornografiska bilder,som uppenbart är ägnade alt väcka allmän anslöt, inle blirföremål för ingripande enligl 16 kap, 11 § . anför liknande synpunkter: Lagen om skyltningsförbud mot pornografiska bilder tillkom1970 som ersättning för del gamla förbudet moi spridning av bilder som sårartukt och sedlighet. Syftel med skyllningsförbudet angavs vara att ingen skullebehöva se pornografiska bilder utan atl själv ha tagit initiativ därtill. Troisall lagen är nytillkommen har polis och åklagare under de senasle åren vägraiatt föra de talrikt förekommande anmälningarna mot pornografisk skyltning lilldomstols prövning. Om förbud mot barnpornografiska bilder införs, kommer barn atländå vara skyddade mot åsynen av dessa bilder. Men under nuvarande förhållandenleder polisens och åklagarnas uppenbarligen överenskomna passivitet till atlbarn ofta tvingas atl se skrämmande barnpornografiska bilder. Efter elteventuellt förbud mot barnpornografi kommer de fortfarande alt ständigl och jämikonfronteras med massexposiiioner av grovi pornografiska bilder av vuxna -bilder som låter dem uppleva sexualiteten som opersonlig, kall och känslolös.Del aren effekl av au skyllningsförbudet inte lillämpas. anser alt även förhållandena kring skyllningsförbudetbör ulredas av yllrandefrihetskom mitten. Några remissinstanser tar upp den i 6 kap. 1 §tryckfrihetsförordningen stadgade spridningsrätten och föreslär att undanlaggörs i denna belräffande skrifter som innefaltar barnpornografibroti. Hovrätten över och uttalar: Del föreslagna siadgandel all barnpornografibrou skallvara tryckfrihets-brott avser icke spridning av bild som ulgör tryckt skrift.Enligt 6 kap. I ij tryckfrihetsförordningen lillkommer rält att sprida trycktaskrifter varje svensk medborgare eller svensk juridisk person. 1978/79:179 57 skrift, som innefattar barnpornografisk bild, skulle- röruisaiiau han i nio blir ansvarig för iryckrrihcisbroli på grund av irycklriheisförordningcnsregler om ansvariglieicns övergång - gå fri från ansvar, Trois reglerna om ansvarighetensövergång är del inte siikcri all någon kan slällas till ansvar i etttryckfrihetsmål. Detta lorde särskilt kunna bli lället bciriinandc jiornogra-fiskaskrifter som tryckts utomlands. Det enda ingripande som då slår till budsårkonfiskering (jmf 9 kap, 5 tryckrrihetsförordningcn).