prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Dessa innebär att rationaliseringen i huvudsak skall fortgå påfrivillig väg och att den bör ske med utgångspunkt i att huvudansvaret fördistributionens ordnande åvilar det allmänna. De enskilda elkon-sumenternaskall tillförsäkras gynnsamma distributtonsförhållanden och kommunerna somföreträdare för lokala intressen ges ett större inflytande på eldistributionen.Statens vattenfallsverk föratsätts komma att aktivt medverka till en rationellutveckling på området och även fortsätta att bedriva en inteoväsentlig distributionsverksamhet. Distributionsföretagskall, där så bedöms lämpligt, föras samman eller gå upp i företag som medgerrationell verksamhet med tillgodoseende av konsumenternas krav pådriftsäkerhet, störningsberedskap, elkvalitet och service. Uppmärksamhet börfästas vid behovet av en rationell samordning mellan eldistributionen och denallmäna kommunala verksamhets-och samhällsplaneringen. Andra krav som börtillgodoses i samband med strukturomvandlingen är bl.a. att möjligheterna tilltaxeuQämning tas till vara. Vidare är det enligt riktlinjerna önskvärt att sålångt som möjligt söka uppnå enhetliga lokala distributionsförhållanden genomen samordning av tätorts- och landsbygdsdistribution. Undersenare tid har olika kommuner i ärenden hos regeringen fört fram krav på ettökat kommunalt inflytande på eldistributionen. Vidare har i två promemorior daterade resp. den 13november 1978, vilka har överlämnats till regeringen, redovisat sin syn på delkommunala inflytandet. Förbundet anför bl. a. att de nya riktlinjerna föreldistributionens strukturrationalisering speglade förhållandena under försiahälften av . har kommunerna ålagts allt störte ansvarför energiförsörjningen. Förbundet hänvisar bl. a. till lagen om kommunalenergiplanering och beslut om energisparplan för befintligbebyggelse. 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 246 atti större omfattning än f n. inte bara att distribuera utan också produceraelenergi. Ett kommunalt huvudmannaskap bör då omfatta hela kommunområdet föratt möjliggöra önskvärd samordning mellan produktion och distribution. att kommunernas behov av ett avgörande inflytande övereldistributionen främst bör baseras på ägande. Det är också möjligt förvarje kommun att ta ställning till hur den anser att eldistributionen skallvara organiserad inom det egna området men förändringar kan dock bara ske pålång sikt om den måste bygga på friviUighet och kan som regel aktualiserasenbart när företag blir till salu. är möjligheterna för kommunerna att praktiskt få inflytande närmindre företag blir till salu lika begränsade som . Hindren ärframför allt konkurrens mellan olika intressenter vid förvärv aveldistributionsanläggningar eller sådan rörelse samt finansieringssvårigheter.Förbundet anser därför att svårighetema för kommunerna att förvärvaeldistributionsföretag bör undanröjas och kommunerna ges förköps-rätt tillföretagsförvärv inom det egna området. Föregen del vill jag anföra följande om kommunernas inflytande på eldistributionen.Kommunernas stärkta ställning såsom den återspeglades i nktlinjema kom tilluttryck i ellagen på så sätt att i lagen togs in en bestämmelse innebärande attmöjligheterna att tillgodose lokala intressen särskilt skall beaktas vidprövning av ansökan om områdeskoncession. Sådana synpunkter som kommunförbundethar framfört i sina promemorior skall därför bedömas med beaktande av de kravsom enligt ellagen ställs på lämpliga enheter. Härvid vill jag särskilt peka påkravet att åstadkomma enheter inom vilka en taxeuQämning kan komma till stånd.I vissa fall innebär detta krav att distributionsområdena inte bör begränsastill att omfatta endast enskilda kommuner. Föratt koncessionsmyndigheten skulle fä möjlighet att i ett tidigare skede ändittills kunna följa och påverka strukturomvandlingen infördes lagen (1976:240)om förvärv av eldislributionsanläggning m.m. enligt vilken det krävs tillståndtill förvärv av sådan anläggning. Genom ett sådant tillståndstvång skulle ocksåkonkurrenssituationer och spekulativa förvärv, som är ägnade att diva uppprisnivån till nackdel för konsumenterna, kunna förebyggas. Avsikten medtillståndstvånget är att koncessionsmyn-dighelen redan på förvärvsstadiet skallkunna göra den prövning som f n. sker i samband med att ansökan om koncessionprövas. Jagvill också erinra om att en opartisk värderingsnämnd inrättades i syfte atlfrämja frivilliga överlåtelser av eldistributionsanläggningar eller rörelse.Nämnden skall pröva frågor om värdering av anläggning så att priset blirrimligt från såväl köparens som säljarens synpunkt. Jaganser därför att koncessionsmyndigheten har erforderiiga lagliga möjligheteratt verka bl.a. för en strukturomvandling i enlighet med riktlinjerdär även de kommunala synpunkterna såsom de kommit till Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 247 utirycki promemorior kan tillgodoses i önskvärd omfattning. Jag villi sammanhanget erinra om att den som inte är nöjd med beslut, som i förstainstans fattas av statens industriverk, beträffande frågor om koncession enligtellagen eller förvärv enligt lagen om förvärv av eldistributionsanläggning m.m. kan överklaga sådana beslul hos regeringen. Jag kan således inte finna attdet föreligger några vägande skäl att införa en förköpsrätt tillföretagsförvärv såsom föreslagit. Staten har medolika stödåtgärder medverkal till utbyggnaden av eldistributionsanläggningarpå landsbygden. Statsbidrag till främjande av landsbygdens elektrifiering harutgått . Skälen för en intensifiering av elektrifieringsarbetetvar att avspärrningen under kriget hindrade tillförseln av bensin samt lys- ochbrännoljor (prop. 1940:43 s. 12). Någramera bestämda allmängiltiga regler rörande statsbidragens storlek eller defömtsättningar som borde gälla för bidragen, ansågs knappast kunna uppställas.Det fick ankomma på Kungl. Maj:t att bestämma därom från fall till fall underbeaktande av de föreliggande särskilda förhållandena. Efterbeslut av (prop. 1958:116, JoU 1958:17, rskr 1958:278)föreligger möjlighet att i betydligt större omfattning än tidigare lämna stödtill upprustning av elnät på landsbygden. Nugällande bestämmelser om stödverksamhet finns i förordningen (1959: 369,omtryckt 1977: 348) om statligt stöd åt landsbygdens elförsörjning. Stöd tillanläggning och uppmstning av elektriska distributionsnät på landsbygden,inbegripet anläggningar för lokala elverk, kan beviljas i form av dels bidrag,dels garantier för lån som tas i bank, hypoteksförening eller kassa förjordbmkskredit ellerannan kreditinrättning. Uppmstningsstödet tar sikte enbartpå upprastning av oräntabla eldistributionsanläggningar, dvs. Genomden statliga bidrags verksamheten har ca 100000 fastigheter fått tillgång tillelström. har 115 milj. kr. utgått i statsbidrag för detta ändamål.Avsiklen med verksamheten är att förbättra distributionsanlägg-ningama ochfrämja strukturomvandlingen. har 108 milj. kr. lämnats i bidrag tillupprustning av nedslitna och underdimensionerade landsbygdsnät i samband medatt ekonomiskt svagare enheter uppgått i större och bärkraftigaredistributionsföretag. Eftersomstmkturomvandlingen skett på frivillig väg, har stödverksamhetenvisat sig vara ett effektivt medel för att åstadkomma en överföring avolönsamma och dåliga distributionsföretag till mer bärkraftiga enheter. Socialstyrelsenfick i uppdrag att på försök göra särskilda insatser för attförbättra servicen för människor i glesbygd. I samband därmed konstaterades attmånga familjer i skogs- och Qällbyg- Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 248 derna saknar elström. tillsattetillsammans med industriverket en arbetsgrupp som fick i uppdrag att inventeradet återstående elektrifieringsbehovet i , ochNorrbottens län samt föreslå hur de helårsbebodda fastighetema skulle kunnaelektrifieras. har i promemorian Glesbygdselektrifiering en inventering av elektrifieringsbehovet i , ochJämtlands län närmare redovisat resultatet av arbetsgruppens arbete. Inventeringen visar att 250 hushåll i de tre länen saknarel. Länsmyndighetema och kommunerna bedömer att ca 150 av dessa börelektrifieras. Den läns visa fördelningen är 73 fastigheter i ,31 i och 45 i . Dessa fastigheter bebos f. n.av 379 personer. Totalt fanns vid undersökningstillfället i landet ca 400oelektrifierade fastigheter. Kännetecknande för bosättningarna är att deligger ensligt med stora avstånd till närmaste kraftledning. Inom ramen för glesbygdsanslag har bidraglämnats till ett antal kommuner och enskilda fastighetsägare för inköp avdieselaggre-gat för fastigheternas elförsörjning. Denna försöksverksamhet harblivit dyrbar och inte resulterat i en tillfredsställande elförsörjning.Aggregatelektrifiering förordas därför endast i de fall en konventionell elektrifieringblir alltför dyrbar. har beräknat kostnaden för enelektrifiering av återstående oelektrifierade fastigheter, som bör förses medel, till 55 miQ. Av detta belopp kanstatsbidragsanspråken enligt tillämpad praxis uppskattas till ca 30 milj. kr. Rapporten har genom industriverkets försorg varit påremiss hos bl. a. berörda länsstyrelser och kommuner. Remissinstansernaförordar i princip att fastigheterna förses med el på konventionellt sätt, dvs.att kraftledningar dras fram. undersöker f. n. möjligheterna att förelektrifiering av avlägset liggande fastigheter använda bl.a. aggregat sombygger på stir-lingprincipen och små vattenkraftstationer. Verket skall ocksåundersöka om det finns andra alternativa möjligheter till lokal elproduktion ände nu nämnda, t. ex. små, inte nätanslutna vindkraftverk. har låtit genomföra en teknisk/ekonomiskundersökning i syfte att få en uppfattning om omfattningen av eftersattunderhållsarbete och behovet av förnyelse inom eldistributionsföretag som intehar tillräckliga resurser för att bedriva en godtagbar distribution.Resultatet av undersökningen har redovisats i utredningen - enekonomisk analys. Utredningen visar att det föreligger risk för att mångaföretag eftersätter underhåll och förnyelse av sina nät främsi på grund avglesl kundunderiag och i vissa fall i förening raed för låg taxesättning. Detär dock endast ett begränsat antal av det totala antalet eldistributörer somarbetar under ekonomiskt ogynnsamma förhållanden. En grov uppskattning ger vidhanden att det rör sig om ca 40-50 distributtonsföretag. Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 249 Idetta sammanhang vill jag anföra följande om de principer som bör läggas tillgrund för den fortsatta stödverksamheten efter dét att det nu gällandestödprogrammet löper ut /80. Enligtutbildad praxis utgår bidrag f n. till elektrifiering av äldre helårs-beboddafastigheter i glesbygd. Bidrag kan inte lämnas till täckande avdriftunderskott. Bidragen är behovsprövade och beroende av angelägenhetsgrad.Syftet med bidragen är att förbättra levnadsvillkoren för dem som sedan längeär bofasta i glesbygd. Stöd har därför i princip inte ansetts kunna lämnas tillnyetableringar. Jag anser emellertid att bidrag undantagsvis skall kunna utgåäven i dessa fall. Jag åsyftar då sådana äldre fastigheter som frånsamhälleliga synpunkter, t. ex. behov av bevakning, tillsyn ellerräddningsQänst, bedöms vara av intresse att bevara. Detär emellertid inte rimligt att alla återstående oelektnfierade fastigheterförses med el. Om och på vilket sätt en elektrifiering skall kunna genomföras ivarje enskilt fall får liksom ytterst bli beroende på kostnadema. mån försöksverksamhet med lokal elproduktion med UtnytQande av lokalaenergikällor kommer till stånd bör den innktas mot sådana anläggningar som utanstörre svårigheter kan skötas av den som bebor fastigheten. Årliga driftbidragför sådana elektrifieringar anser jag därför inte skall utgå. Jaganser att restelektrifieringen bör fortgå inom en ram av 2 ä 3 milj. kr. Med en sådan bidragstakt bör restelektrifieringen, med de kostnaderindustriverket uppgett härför, kunna vara avslutad . Denpågående strukturomvandlingen har lett till att bärkraftiga enheter skapats,bl. a. genom att mindre inte bärkraftiga företag gått upp i större. Jag finnerdet vara angeläget att de stora och bärkraftiga företagens erfarenheter och resurserutnytQas vid en omstrukturering. De bör därför även i fortsättningen aktivtmedverka till en rationell utveckling på området och bl.a. vara beredda att laöver olönsam och dålig distribution. Jag anser med hänsyn till den utvecklingjag pekat på att det är behövligt att staten genom bidrag stöderden fortsatta utvecklingen i samma omfattning som . Stödet i form avbidrag till upprustningar bör därför till större delen kunna ersättas med andraformer av stödåtgärder. Jag åsyftar då statliga lån eller lånegarantier förupprustningskostnader. Detfinns emellertid fortfarande ett antal mindre glesbygdsområden, som saknarinslag av tätare bebyggelse och där huvudsakligen mindre, ekonomiskt svagadislribulionsföretag är verksamma. Det finns inte heller alltid lämpliga,angränsande företag som är villiga att utan bidrag ta över och rusta upp sådanaglesbygdsföretag. Enavveckling av upprustningsbidragen skulle i sådana fall kunna medföra ennedslitning av distributionsanläggningarna och förhindra en fortsattstrukturrationalisering med upprustning av redan nedslitna anläggningar.Glesbygdsbefolkningens förhållanden skulle därigenom komma att för- 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 250 sämras.Om bidragen i sådana fall avvecklas, kan det också bli svårare för t.ex.kommunala distributionsföretag att överta angränsande, nedslitna nät där dettaframstår som nödvändigt från straktursynpunkt. Endast i sådanaglesbygdsområden som jag nu har nämnt bör statliga bidrag till upprustning avnedslitna och oräntabla elnät kunna lämnas. Bidragen bör inriktas på svagalokala och kommunala företag som tagit över eller står i begrepp att ta överdåliga företag. Jag beräknar det återstående behovet av sådana medel tilltotalt 10 milj. kr. Jag vill i sammanhangeterinra om att industriverket enligt de av fastställdariktiinjema för strakturomvandlingen på eldistributionsområdet (prop.1975/76:100 bil. 15 s. 158, NU 1975/76:45, rskr 1975/76:263) har att övervägaom det behövs lagstiftning eller andra åtgärder för att trygga en fortsattutveckling enligt riktlinjerna. Verket skall också överväga om fortsattaekonomiska stödåtgärder är påkallade för att påskynda och underlättarationaliseringsarbetet. Jag har från industriverketerfarit att verket har för avsikt att senast i samband med verketsanslagsframställning för /81 redovisa sina överväganden. 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 251 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen delsatt godkänna de riktlinjer för energipolitiken som jag har förordat, dels attantaga förslagen till 1. lag om ändring i lagen(1978:160) om vissa rörledningar, 2. lag om ändring i lagen(1942:335) om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar m.m., delsatt godkänna den av mig förordade utvidgningen av användningsområdet förstatlig garanti för oljeutvinning m. m. 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet Anslagsfrågorför /80 DRIFTBUDGETEN Fjortonde huvudtiteln Fråndetta anslag bestrids kämkraftinspektionens kostnader för tillsyn avkärnkraftverk m.m. Inspektionens verksamhet finansieras med avgifter enligtförordningen (1975:421, ändrad senast 1978:686) om vissa avgifter till statenskämkraftinspektion. Avgifterna avses medföra full kostnadstäckning för såvälförvaltningskostnader som kärasäkerhetsforskning. Regeringenhar därför i budgetpropositionen 1979 föreslagit att under dennarubrik anvisa ett förslagsanslag av . 1978/ 79:100 bil. Somjagredan har nämnt (avsnitt 5.2) bör kärnkraftinspektionen nästa budgetårdisponera ytterligare medel utöver vad jag har beräknat i budgetpropositionen1979. Dessa medel skall användas för en ökad satsning på sådana åtgärder somleder till att säkerheten i befintliga kämkraftblock kan höjas. Statenskärnkraftinspektion har i skrivelse beräknat deytterligare utgifterna inom detta anslag under /80 till 3,5milj. Inspektionens förslag till fördelning av detta belopp liksom upptagnamedel innevarande budgetår och min beräkning i budgetpropositionen framgår avföljande sammanställning. Beräknad ändring 1979/80 Totalt 1979/80 Förslag i budgetpropositionen 1979 (även för utrikes resor) Lokalkostnader Expenser -1- 925000 -H 1000 -1- 60000 + 168000 - 51000 +3 360000 + 1000 + 40000 + 44000 + 55000 Tillsyn av atomenergianläggningar m. m. -1-1 103 000 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 253 Ienlighet med inspektionens förslag beräknar jag utgifterna för inspektion /80 till sammanlagt , dvs. 3,5 milj. kr. mer än jagberäknade i budgetpropositionen 1979. De ytteriigare medlen under anslagspostenLönekostnader är därvid främst avsedda för utgifter för olika konsultuppdrag.Jag har inte nu beräknat medel för några ytterligare tjänster vidinspektionen. Som framgår av sammanställningen beräknas även de uppbördsmedelsom redovisas under detta anslag öka med 3,5 milj. kr. bör beredastillfälle att ta del av mina ändrade beräkningar av utgifterna under anslaget.Jag hemställer att regeringen berederriksdagen tillfälle att ta del av mina ändrade beräkningar av utgifterna underanslaget : Förvaltningskostnader. Fråndetta anslag bestrids kärnkraftinspektionens kostnader för kärnsäkerhetsforskning.Verksamheten finansieras med avgifter enligt förordningen (1975:421, ändradsenast 1978:686) om vissa avgifter till . Anslagetförs därför upp med ett formellt belopp av . Det får inte belastas. Regeringenhar därför i budgetpropositionen 1979 (prop. 1978/79:100 bil. 17 s. 135)föreslagit att under denna rubrik anvisa ett reservationsanslag av . för /80. Ibudgetpropositionen 1979 beräknade jag för den verksamhet som finansieras överanslaget under /80 totalt 24,5 miQ. Somjagtidigare har nämnt (avsnitt 5.2) bör kärnkraftinspektionen nästa budgetårdisponera ytterligare medel utöver vad jag har beräknat i budgetpropositionen1979. Dessa skall användas till en ökad satsning på åtgärder som leder till attsäkerheten i befintliga kärnkraftverk kan höjas. Jag har redovisat minaberäkningar avseende inspekttonens förvaltningskostnader. Även för attmöjliggöra forskning kring säkerhetshöjande åtgärder bör finnas ytterligaremedel. Statenskärnkraftinspektion har i sin under E 2 nämnda skrivelse beräknat det ytteriigaremedelsbehovet under detta anslag /80 till 1,5 miQ. Jagansluter mig till inspektionens bedömning och beräknar alltså den verksamhetsom skall finansieras över detta anslag under nästa budgetår till totalt 26milj. Eftersom anslaget tillförs medel genom avgifter frånkärnkraftproducenterna kvarstår anslagsbeloppet . Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet bör beredas tillfälle att ta del av min ändradeberäkning av omfattningen av verksamheten under anslaget. berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om verksamheten underanslaget : Kärnsäkerhetsforskning. E 5.Energibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. 1977/78 Utgift 1978/79 Anslag 1979/80 Förslag Fråndetta anslag bestrids utgifter för statsbidrag enligt förordningen (1975:422)om statsbidrag till energibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. (omtryckt1978:339), enligt förordningarna (1977: 389 och 1978:985) om särskilt tilläggtill statsbidrag enligt förordningen (1975:422) om statsbidrag tillenergibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. och enligt kungörelsen (1974:250) om statsbidrag till energibesparande åtgärder inom trädgårdsföretag(omtryckt 1978:290).Bidragsverksamheten administreras, vad gäller deenergibesparande åtgärderna inom näringslivet (anslagposterna 1 och 2), avstatens industriverk, vars utgifter för administration, information, utredningoch uppföljning av verksamheten också täcks från anslaget. (anslagposterna 3 och 4) administreras av lantbruksstyrelsen. Beräknadändring 1979/80 Åtgärder iföretagens byggnader, processer m. m. samt åtgärder rörande små vattenkraftverkPrototyper och demonstrationsanläggningar m.m. Prototyperoch demonstrationsanläggningar inom trädgårdsnäringen De uppgifter som statens industriverk ochlantbruksstyrelsen har lämnat beiräffande bidragsläget m. m. den 1 juli 1978sammanfattas i följande tabell (miQ. 1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet Åtgärder i företagens bygg- nader, processer m. m. tionsanläggningar m. m. Prototyper och demonstration sanläggningar inom Vanligaåtgärder avseende företagens byggnader, vartill bidrag har beviljats, ärförbättring av isolering och av värme- och ventilationssystem, anslutning tillQärrvärme och övergång till eldning med fasta bränslen. Inom företagensprocesser är de vanligaste åtgärderna återvinning av värme ur gaser, vätskor,luft m. m., övergång till eldning med fasta bränslen samt pann- och ugnsbyten.En stor del av stödet till prototyper och demonstrationsanläggningar har gåtttill olika projekt inom pappers- och massaindustrin för att pröva ny energisnålteknik inom branschens industriella processer. Bidrag har lämnats också föratt pröva en ny metod att framställa råjärn och för aft pröva en ny teknik vidklor-alkaliframställning. Bland intressanta projekt under /78kan nämnas en anläggning för återvinning av gummi ur bildäck, en anläggningför förbränning av hushållsavfall och bark i fluidiserad bädd och en anläggningför framställning av metangas ur gödsel. Devanligaste åtgärderna avseende trädgårdsnäringens byggnader är byte avvärmepannor och förbättring av värmeinstallationer samt investeringar iisolerande skuggningsanläggningar och installationer för automatiskklimatreglering. Antaletärenden rörande bidrag för energibesparande åtgärder inom näringslivetsbyggnader har, som en föQd av ändrade bidragsregler, ökat mycket kraftigt.Detta har lett till en otillfredsställande lång handläggningstid. Genomdelegering till de regionala utvecklingsfonderna av ärenden rörande vissamindre bidrag avseende byggnader och genom vissa förenkladehandläggningsrutiner räknar emellertid industriverket med en minskning avhandläggningstiden för dessa ärenden. Somen följd av lågkonjunkturen har antalet ärenden rörande industriella processersamt prototyper och demonstrationsanläggningar sjunkit under Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 256 budgetåret1977/78. Genom arbetet med erfarenhetsåterföring i form av"teknikblad" och "energisparhandböcker" för olika branschersamt en fortsatt subventionerad energirådgivning torde bidragen för åtgärderinom industriella processer kunna komma att efterfrågas i större omfattning. Industriverketsutredning (SIND 1978:6) om behovet av prototyper och demonstrationsanläggningarinom pappers- och massaindustrin, järn- och stålindustrin och kemiska industringer underlag för en mer aktiv uppsökande verksamhet vad avser bidrag tillsådana anläggningar. Vidare kommer i ökad utsträckning en samordning att skemed programorganen på energiforskningsområdet. Resultaten från forsknings- ochutvecklingsverksamheten torde i ökad omfattning omsättas idemonstrationsanläggningar. Bidragen tillenergibesparande åtgärder inom näringslivet har haft som väsentligt syfte attunderlätta en omställning till bättre energihushållning i produktion ochbyggnader. Detta innebär att en avtrappning av bidrags-verksamheten bör skeefter hand, åtminstone vad gäller bidrag till ombyggnad avproduktionsutrastning och byggnader. Bidragen till prototyperoch demonstrationsanläggningar bör å andra sidan öka i omfattning liksominformation och rådgivning. Arbetet koncentreras på att initiera storaenergibesparingsprojekt av typ spillvärmeöverföring från industrin tillkommunala hetvattennät, övergång till fastbränsleeldning i kommuner ochindustrier samt i övrigt insatser för att få till stånd prototyper ochdemonstrationsanläggningar i de energikrävande industribranscherna främstbaserade på inhemska bränslen och i viss utsträckning kol.Erfarenhetsåterföring i form av teknisk-ekonomisk information omsparmöjligheter svarar för en stor del av informationsaktivite-teraa.