prop · G203215 · 1978-12-31 00:00:00 — Gränsöver vakningen skall samordnas säväl mellan de olika gränsövervakningsorga- nen inom länet som i förhållande till övervakningen i angränsande län och lill andra berörda civila och militära myndigheters verksamhet. Inom säkerhetsområde som avses i 3§ första styckel lagen (1940:358) med vissa beslämmelser till skydd förförsvaret m. m. ankommer ansvaret och ledningen för gränsövervakningen påvederbörande befälhavare inom försvarsmakten, om regeringen ej förordnar annat. 4 § Länsslyrelsen skall förordna en eller fleragränsövervakningschefer atl ulöva den omedelbara ledningen av den gränsövervakning som länssty relsen ansvarar för. Gränsövervakningschefs verksamhetsområde bestäms av länsslyrelsen. När befälhavare inom försvarsmaktenenligt 3 § andra slycket ansvarar för och leder gränsövervakningen, är dennegränsövervakningschef utan särskilt förordnande. Han får överlåta ålunderlydande befäl atl hell eller delvis fullgöra gränsövervakningschefsuppgifter. 5 § Den personal som skall fullgöra gränsövervakningen(gränsövervak ningspersonalen) tas ut bland polispersonal, annan passkontrollpersonal inom polisväsendet, tullpersonal saml personal ur försvarsmaktens enhe- 1978/79:215 75 ter enligt den organisationsplan som anges i 11 §. kustbevakning gäller därvid särskilda föreskrifter. 6 § För ändamål som avses med gränsövervakningen får densom enligt gällande organisationsplan tillhör gränsövervakningspersonalen (gräns övervakningsman) 1. anmoda resande eller annanperson alt visa pass eller annan legitima tionshandling samt att i övrigt lämna de upplysningar och förete de hand lingar som bedöms nödvändiga för övervakningsverksamheten, 2. konlrollera varutrafik samt undersöka transportmedeloch lagerlokal eller annat utrymme som nylQas i samband med varutrafiken med samma befogenheter som vid tullkontroll tillkommer tullQänsteman enligt tullagen (1973: 670) och med stöd därav meddelade bestämmelser. 7 § När beslut av polismyndighel eller polisman ej utanfara kan avvak tas, har även annan gränsövervakningsman än polisman dennes befogen het all 1. gripa den mot vilken skälförekommer till anhållande för spioneri, sa botage eller annan brottslig verksamhel till fara för rikels försvar eller sä kerhet, 2. verkställabeslag, göra husrannsakan samt företaga kroppsvisitation och kroppsbesiklningvid misstanke om sådan brottslig verksamhet som avses vid 1, 3. tillfälligtomhändertaga den som enligt utlänningslagstiftningen får tas i förvar avpolismyndighet. Att gränsövervakningsman fär gripaden som har begått brott, vara fängelse kan följa, och som träffas på bargäming eller flyende fot och den som är efleriysl för brott saml att beslag fårläggas på föremål som därvid påträffas, föQer av 24 kap. 7 § andra stycket och27 kap. 4 § första stycket . Gränsövervakningsman får, även omförutsättningar för beslag ej föreligger, hålla kvar gods vars befordranskulle medföra uppenbar fara för rikets försvar eller säkerhet. Gränsövervakningsman, som har vidtagit annan åtgärd enligtdenna paragraf än kroppsvisitation eller kroppsbesiktning, skall så skyndsamtsom möjligt anmäla det lill sin förman. Det åligger förmannen alt omedelbartpröva om tvångsmedel, som ej redan har upphört, skall bestå. Ankommer besluteller åtgärd i ärendet på åklagar-, polis- eller tullmyndighet eller på militärmyndighet, skall ärendet genast överlämnas lill sådan myndighet. 8 § Om enskärpning av kontrollen av persontrafiken till eller från utlandet med vissttransportmedel eller för viss tidrymd anses oundgängligen nödvändig på någonplats inom länet, kan den länsstyrelse som har ansvaret för gränsövervakningenförordna alt kroppsvisitation och kroppsbesiklning får företas på var och en,som med sådanl transportmedel eller under angiven tidrymd ankommer tillplatsen från utlandet eller avreser från platsen till utlandet. Sammabefogenhet tillkommer gränsövervakningschef inom hans verksamhetsområde. 9 § För attfullgöra Qänsteuppgift enligt denna lag får gränsövervak- 1978/79:215 76 ningsmanlillgripa våld, dock endast när Qänsteuppgiften ej kan lösas på annal säll.Tillgrips våld skall den lindrigaste form som kan leda till del avseddaresullalel användas. Våld får ej brukas längre än som är oundgängligennödvändigl. Vid tillgripande av våld får skjutvapen eller annat hjälpmedelanvändas endasl i den mån det är försvariigl med hänsyn till Qänsleuppgiflenssyfte. 10§ Vad som föreskrivs i 6-9 §§ begränsar ej de befogenheter som enligtbestämmelser i annan författning tillkommer personal som dellager igränsövervakningen. 11§ För samordnad gränsövervakning enligt denna lag skall för varje län finnasen organisationsplan. Sådan plan skall innehålla föreskrifter om 1. hur verksamheten skall bedrivas, 2. vilken polis-, passkontroll- och tullpersonal somskall avdelas för verksamheten och vilka militära enheter som skall medverka idenna, 3. personalens utbildning och utrustning, 4. den materiel som behövs för verksamheten och vemsom skall tillhandahålla den. Organisationsplan upprättas och fastställs avlänsslyrelsen. Innan planen fastställs skall samråda med demyndigheter regeringen bestämmer. Det åligger länsslyrelsen att sörja för personalensulbildning och all i övrigl vidtaga de förberedelser som fordras för attgränsövervakningen skall kunna samordnas enligt denna lag. 12§ Under förhällanden som avses i 1 § första eller andra slycket får regeringengenom förordning meddela de ytteriigare föreskrifter om kontroll ochbefogenheter vid gränsövervakning som finnes nödvändiga av hänsyn till riketsförsvar eller säkerhel. Denna lag träder i krafl , dågränsövervakningskungörelsen (1944: 728) skall upphöra atl gälla. Lagom ändring i bevakningskungörelsen (1940:383) Härigenom föreskrivs atl 3 § bevakningskungörelsen(1940: 383) skall ha nedan angivna lydelse. Krigsman, vilken del åligger atl Krigsman,vilken det åligger atl bevaka anläggning, inrättning, far- bevaka anläggning, inrättning, far tyg, luftfartyg eller område som tyg, luftfartyg eller område som skyddas enligt 1-3 §§ förenämnda skyddas enligt 1-3 §§ förenämnda 'Senaste lydelse 1960: 378. lag (skyddsföremål), så ock polisman eller annan somfullgör sådan bevakningsuppgifl och därvid åtnjuter polismans skydd och befogenhet,äger avfordra envar som söker vinna tillträde till eller uppehåller sig inomskyddsföremålet uppgift om namn, födelsetid och hemvist. Kroppsvisitation och undersökning som avses i 10 §ovannämnda lag må, i den utslräckning som kräves för fullgörande av ålagdbevakningsuppgifl, av bevakningspersonal som förut sagls ulföras enligtnärmare anvisningar av befälhavare eller myndighei vilken har ansvaret förbevakningen av skyddsföremålet. Kroppsvisitation som är av mera väsentligomfattning skall där förhållandena medgiva del verkslällas inomhus och iavskilt rum saml i vittnes närvaro. Kroppsvisitation å kvinna må ej ulanträngande skäl verkslällas eller bevittnas av annan än kvinna eller läkare.Brev eller annan enskild handling som påträffas må allenast då särskildaomsländigheter påkalla det öppnas eller närmare undersökas. lag(skyddsföremål), äger avfordra envar som söker vinna tillträde till ellerupphäller sig inom skyddsföremålet uppgift om namn, födelsetid och hemvist.Vad som har sagls. nu om krigsman gäller också polisman och den som utan atlvara anställd inom polisväsendet har förordnals alt ulföra polisbevakningsamt gränsövervakningsman som avses i lagen (1979:000) om gränsövervakningen ikrig m. m. Kroppsvisitation och undersökningsom avses i 10 § ovannämnda lag må, i den utslräckning som kräves förfullgörande av ålagd bevakningsuppgifl, av bevakningspersonal som förut sagtsulföras enligt närmare anvisningar av befälhavare eller myndighet vilken haransvaret för bevakningen av skyddsföremålet. Kroppsvisitation som är av meraväsentlig omfattning skall där förhållandena medgiva det verkställas inomhusoch i avskilt rum samt i vittnes närvaro. Kroppsvisitation å kvinna må ej utan trängande skälverkställas eller bevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimeradsjuksköterska. Vad som har sagts nu utgör dock ej hinder mot alt i annan ordningföretages sådan ytlig kropps-visuation som bedömes nödvändig av säkerhetsskäloch som endasl avser eftersökande av vapen eller annal farligt föremål. Breveller annan enskild handling som påträffas må allenast då särskilda omständigheterpåkalla det öppnas eller närmare undersökas. Denna lag iräder i kraft . Prop.1978/79:215 78 Lagom ändring i utlänningslagen (1954:193) Härigenom föreskrivs att i utlänningslagen(1954:193)' skall införas en ny paragraf, 38 §, av nedan angivna lydelse. 38§ Att polisman i vissa fall som avses i 35 § får omhändertaga utlänning iavbidan på beslut av polismyndighet föQer av 1 § lagen (1973:558) omtillfälligt omhändertagande. I den mån utlänningskontroll sker under medverkanav tullmyndighet eller med biträde av särskilt förordnad passkontrollanl ägertullQänsteman och passkontrollanl samma befogenhet som enligt nämndabeslämmelse tillkommer polisman att tillfälligt omhändertaga utiänning, dockmed skyldighet atl så skyndsamt som möjligl anmäla åtgärden till polisman förprövning av frågan om omhändertagandel skall bestå. Dennalag träder i kraft . 1978/79:215 79 Närvarande:f d. regeringsrådet , regeringsrådet Pelrén, justitierådet SvenNyman, justitierådet Knulsson. Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 1februari 1979 har regeringen på hemställan av statsrådet och chefen förjustitiedepartementet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. lagom gränsövervakningen i krig m. m., 2. lag om ändring i bevakningskungörelsen (1940: 383), 3. lag om ändring i utlänningslagen (1954:193). Förslagenhar inför lagrådel föredragits av hovrättsassessom . Förslagenföranleder föQande yttranden. Förslagettill lag om gränsövervakningen i krig m. m. , och : Vi lämnarförslaget utan erinran. 1 tredje stycket tillerkännes gränsövervakningsmanen allmän rält atl kvarhålla gods, vars befordran skulle medföra uppenbar faraför rikels försvar eller säkerhel. Av motiven framgår alt med beslämmelsenåsyftas framför alll olika folkrättsligt betingade situationer, då gods kanbehöva fråntas den som har besittningen till del. torde icke finnas någon reglering iskriven räll av den folkrätt avser alt tillämpa i krig vad beträffaringripanden mol gods. Det är här fråga om ett lika omfattande sominnehållsmässigt dunkelt rättsområde. Del täcker många varierande situationer.En översikt över de åtgärder varom det kan bli fråga kan erhållas hos HalvarSundberg, Folkrätt, 2 uppl. Det gäller ingripanden både då Sverigeförhåller sig neutralt i en krigisk konflikt mellan andra stater och närSverige självt är part i en sådan konflikt. Det finns knappast någon samladbild av vad som enligt den folkräitsliga reglering, som erkänner, ärtillåtligt, t. ex. för kvarhållande av krigskontraband, för tagande av priser iett pågående handelskrig eller för upprätthållande av en blockad. 1978/79:215 80 krigskontrabandär över huvud ej lagl fast. Lika litet finns regler om hur man skall förfaramed krigskontraband som omhändertagits. Uttalandet i lagrådsremissen alt militäramyndigheter skulle ha någon allmän beslutsrätt på nu berörda områden tordesakna full täckning. 1 stort sett torde del snarare vara en öppen fråga vilkaoffentliga organ som kan få funktioner inom denna sektor. Det är i huvudsakoklart vilka myndigheter som skall företa ingrepp mot sådanl gods, varom dettalas i det förevarande tredje stycket. Både den materiella rätlen och förfarandet ärsålunda helt oreglerade. Del föreslagna stadgandet griper nu in i bådaavseendena. Det finns anledning lill kritik från olika utgångspunkter. Vad först gäller regelns huvudsyfte, att utpeka vaden gränsövervakningsman får göra, kan invändas att det ler sig fögameningsfyllt att i lag reglera just denna personkalegoris befogenheter, när manlämnar helt öppet vad alla övriga tänkbara kategorier av personalgrupper somkan få uppgifter i delta sammanhang avses skola fä göra. Framför allt tordemilitära förband, även sådana som icke tillhör den samordnade gränsövervakningen,komma alt få väsentliga uppgifter. Det lärer till stor del bli förbandsom l.ex. uppbringar priser och tar om hand krigskontraband som anträffasombord å fartyg. Polisen kan också få varjehanda uppgifter inom området. Enlösryckt bestämmelse om gränsövervakningsman vilken ej är inpassad i ettövergripande regelsystem kan förordas endasl om någol särskilt behov av ellsådant stadgande skulle föreligga. Vidare må framhållas att lagen i övrigt är uppbyggdså att de materiella reglema om de ingripanden, som gränsövervakningsman enligt6 och 7 §§ får befogenhet all förelaga, är noggrant reglerade i RB och annanlagstiftning. Vad gäller grundema för del i tredje styckel angivna ingripandetfinns inga sådana materiella regler på annat håll till vilka övervakningsmannenkan hänvisas. Man överlåter i stället lill gränsövervakningsmannen alt utanstöd av några stadganden själv göra en bedömning av vilkel gods som, om detbefordras, framkallar uppenbar fara för rikets försvar eller säkerhet. Dellorde vara omöjligt för de flesta gränsövervakningsman all lösa denna uppgift. Betänkligare är dock att den materiella regel somligger i uttrycket "gods vars befordran skulle medföra uppenbar fara förrikels försvar eller säkerhel" blir en ny svensk folkrätlsregel. Somförut sagts torde skrivna regler som anger svensk rätts ståndpunkt pådelta område ej finnas. Genom det föreslagna stycket skulle så atl säga iförbigående i ett relativt perifert sammanhang införas ett grundläggandefolkrättssladgande på etl område som varil oreglerat. Inget underlagför regeln finns i motiven till paragrafen. Folkrätten i krig är enligt minmening ett alltför viktigt ämne för atl behandlas så lättsinnigt avlagstiftaren. Den valda tekniken är dessto mer uppseendeväckandesom det finns en kommitté som arbetar med saken. (Dir. 1978:61)har 1978/79:215 81 tilluppgift bl.a. att utreda och lämna förslag om tolkning och tillämpning avfolkrättens regler under bl. a. krig och neutralitet. Den enda rimliga ordningensynes vara all folkrätlskommittén lägger fram förslag om vilka materiellaregler som skall gälla i förevarande avseende och föreslår vilkaorgan som skall administrera de ingripanden varom det kan bli fråga.Övervakningsmannen kan då placeras in i sitt naturliga sammanhang och få debefogenheter som erfordras. I avvaktan på regler av denna arl, som kan väntasbli föreslagna av folkrätlskommittén, förordar jag att tredje styckel fårutgå. Övervakningsmannen skulle, om mitt förslag beaklas,därmed icke bli berövad någon befogenhet. Som framgår av 10 § avsesövervakningsman skola behålla den kompetens han kan ha på annan grund än denföreslagna lagen. De befogenheter en övervakningsman kan äga att ingripa motkrigskontraband, all la priser etc. enligt folkrättens gällande oskrivnaregler beslår sålunda oförändrade, även om stadgandet i tredje slycket utgår.Mitt förslag innebär sålunda icke någon försvagning avgränsövervakningsman-nens ställning. Förslagenlämnas utan erinran. Prop.1978/79:215 82 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , , , de , , , ,, Föredragande: statsrådet . Proposition med förslag till lagstiftning omgränsövervakning Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1. lag omgränsövervakningen i krig m. m., 2. lag om ändringi bevakningskungörelsen (1940: 383), 3. lag om ändringi utlänningslagen (1954:193). Föredraganden redogör för lagrådels yttrande ochanför. Enligt 7 § tredje stycket förslagetlill lag om gränsövervakningen i krig m. m. tilläggs gränsövervakningsman enbefogenhet att. även om förutsättningar för beslag inte föreligger, hålla kvargods vars befordran skulle medföra uppenbar fara för rikels försvar ellersäkerhel. En av lagrådets ledamöter har i elt särskilt yttrande avstyrktförslaget i denna del. I yttrandet pekas med hänvisning tillspecialmoliveringen i lagrådsremissen på att den berörda bestämmelsen tar siktepå framför allt olika folkrättsligt betingade situationer då gods kan behövafråntas den som har besittning lill det. I yttrandet framhålls att det f. n.inte finns någon reglering i skriven rält av den folkrätt som avser alttillämpa i krig vad beträffar ingripande mot gods. Med hänsyn härtill bör enligtyttrandet förslag till materiell och administrativ reglering läggas fram avfolkrätlskommittén (Fö 1978: 06), som f. n. arbetar med frågor angåendetolkning och tillämpning av folkrättens regler under bl. a. krig ochneutralitet. I avvaktan på de regler som kan komma att föreslås av dennakommitté förordar ledamoten atl stycket utgår. De befogenheter som engränsövervakningsman kan ha atl ingripa enligt folkrättens regler sägs beslåoförändrade, även om delta förslag föQs. Föregen del kan jag ansluta mig till uppfattningen att dennu diskuterade ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . 1978/79:215 83 beslämmelsentar sikte endasl på en myckel begränsad del av elt slorl och kompliceraträttsområde, som till större delen är oreglerat för svensk del. Uppenbarasvårigheter föreligger också all under allmänt fredslillstånd meddelabestämmelser om t. ex. vad som skall anses vara krigskontraband.Gränsövervakningspersonalen torde vara berättigad att ingripa enligt vissafolkrättsliga regler och principer oavsett om den aktuella bestämmelsen införseller inte. Med hänsyn till atl den föreslagna lagstiftningen bör kunnatillämpas även av personal som inte är förtrogen med folkrättens regelsystemsamt till atl den även är avsedd atl ulgöra underlag för utbildning och övningbetraktar jag det emellertid som en fördel att en bestämmelse med sikte på desituationer som avses nu tas in i lagen. De allmänna beslämmelserna i dennuvarande gränsövervakningskungörelsen om kvarhållande av gods (12 § andrastycket och 14 §) torde täcka även fall av denna typ. Jag vill erinra om attden föreslagna lagstiftningen är avsedd att lillämpas endast under krig,krigsfara eller liknande utomordentliga förhållanden samt att 7 § Iredjestycket för sin tillämpning förutsätter att godsets befordran skulle medföraen uppenbar fara för rikets försvar eller säkerhel. Av Qärde stycket sammaparagraf framgår atl en gränsövervakningsman, i likhet med vad som avses gällai fråga om flertalet övriga tvångsmedel, skall anmäla elt sådanl ingripandetill sin förman så skyndsamt som möjligt. Det åligger denne all omedelbartpröva om tvångsmedlet skall bestå. Ärendet skall i så fall genast överlämnastill den åklagar-, polis- eller tullmyndighet eller den militära myndighet somhar att besluta om fortsatta åtgärder. Som jag har anmärkt i remissensspecialmolivering ankommer bedömningarna i de fall som avses nu huvudsakligenpå militär myndighet. I den mån del under sådana förhållanden då lagstiftningenär avsedd all lillämpas inte skulle finnas några särskilda regler av annan innebördfaller del ytterst på regeringen alt besluta om gods skall anses som förbrutetpå den grunden atl det t. ex. utgör krigskontraband. Med den föreslagnaregleringen befrias den enskilde gränsövervakningsmannen från ansvaret för deofta säkerligen vanskliga avgöranden som det bär kan bli fråga om. Han harendast att anmäla ingripandet lill sin förman. Medhänvisning till vad som har anförts anser jag mig i den del som har berörts nuböra vidhålla det remitterade förslaget, som också har lämnats utan erinran avflertalet av lagrådets ledamöter. I övrigt har de remitterade förslagen inteföranlett någon erinran från lagrådet. Med hänvisning till vad jag nu har anförthemställer jag all regeringen, efter vissa redaktionella ändringar, föreslårriksdagen attantaga de av lagrådel granskade lagförslagen. Regeringen ansluter sig till föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition föreslå alt antaga deförslag som föredraganden har lagt fram.