prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Särskildalagbestämmelser om atl viss egendom inte får ställas under kvarstad ellerskingringsförbud måste iakttas (se bl.a. 2 kap. 14 § lagen (1937:81) omintemationella rättsförhållanden rörande dödsbo och lagen (1939:6) om frihelfrån kvarstad och skingringsförbud för vissa luftfartyg). Vadsom i 15 kap. RB gäller om kvarstad eller skingringsförbud skall tillämpas, ominte annal följer av KL. innebär bl.a. alt kvarstad blott kan läggas pålös egendom medan skingringsförbud kan avse vad slags egendom som helsl. Ävhänvisningen följer också att skingringsförbud kan meddelas även om kvarsladhar begärts. Fömtsättning härför är att skingringsförbud kan ansestiUräckligt. Detta får anses vara fallet bl.a. då det kan antas att gäldenärenkommer att rätta sig efter ett skingringsförbud eller då gäldenären har ettstarkt behov av att använda sin egendom . Omlös egendom som ställs under skingringsförbud finns hos tredje man, följer av15 kap. 1 8 tredje stycket RB att denne kan förbjudas utge egendomen. Hänvisningentill 15 kap. RB har belydelse även i andra avseenden än dem som harberörts. Kvarstad eller skingringsförbud får ej beviljas utan atl borgenärenstäUt pant eller borgen för skada som kan tillskyndas gäldenären. Staten ärdock fritagen från skyldigheten alt ställa säkerhei. Borgenär som är ur ståndatt ställa säkerhei kan befrias från detta om synneriiga skäl förkonkursansökningen vare sig den har gjorts av honom eller av annan borgenär föreligger. Är borgenär ej konkurssökande, krävs dessutom synnerliga skäl förborgenärens eget fordrings- 1978/79:105 257 Beträffande pant eller borgen gäller vad som ärföreskrivel i 48 8 utsökningslagen (1877:31 s. I),UL. I 15 kap. 6 8 RB finnsbestämmelserom all säkerhetsåtgärd skall hävas när del på gmnd avall talan återkallas eller förfaller eller pant eller borgen ställs eller pågrund av annan omsländighel inte längre finns skäl för åtgärden. Även dessaregler skall lillämpas i detla sammanhang. Pant eller borgen måste härvidomfatia värdet av såväl ifrågavarande borgenärs fordran som övriga kända fordringar. I 15 kap. 6 8 RB anges alt det vid målets avgörande skallprövas om åtgärden fortfarande skall bestå. Äv förevarande paragraf följer dockalt någon sådan prövning inte behöver ske beträffande kvarstad eller skingringsförbud,när konkursdomaren eller rätten avgör konkursansökningsmålet. Ålgärdenbeviljas ju bara för tiden fram till dess konkursansökningen prövas. Inteheller bestämmelsen i 15 kap. 6 8 RB om atl kvarstad eller skingringsförbudskall kunna meddelas vid målels avgörande har någon aktualitet här. Vissa bestämmelser om handläggning av fråga om kvarstadeller skingringsförbud meddelas i 14 c 8. Där anges bl.a. alt gäldenären skallberedas tillfälle att yttra sig, om det lämpligen kan ske, och att förhandlingfår hållas. Konkursdomarens eller rällens beslul i fråga om kvarstadeller skingringsförbud kan överklagas lill hovrätten genom besvär (210 8 KLoch 49 kap. 4 8 RB). Beslut om kvarstad eller skingringsförbud går i omedelbarverkställighet (17 kap. 14 § RB). Den som bryter mot skingringsförbud eller mot delförfogandeförbud som följerav kvarstad ådrar sig straffansvar enligt 17 kap. 138 BrB och kan ådra sig skadeståndsskyldighel. Om del behövs, kan konkursdomaren eller rätten medgeundanlag från beviljad säkerhetsåtgärd. Undantag kan föranledas t.ex. av allgäldenären haren rörelse som skall drivas vidare. Verkställigheten av beslut om kvarstad ellerskingringsförbud ankommer på kronofogdemyndighelen. Hänvisningen till 15 kap.RB medför bl.a. all bestämmelsen i 7 8 Iredje stycket i della kapitel blirtiUämplig. Denna beslämmelse hänvisar beiräffande verkställigheten tillutsökningslagen. Härav följer att kronofogdemyndighet verkställer beslut omsäkerhetsåtgärd efter framställning av sökanden. Vid verkställighet av beslutom kvarstad skall med egendomen förfaras på i princip samma sätt som näregendom utmäts. Verkställigheten bör dock kunna anpassas till att kvarstadenkan avse ett helt bo eller ett kollektiv av olika objekl. Del bör t.ex. då intenödvändigtvis krävas att vatje föremål tas om hand eller utmärks.Skingringsförbud verkstäUs genom delgivning. Av hänvisningen tiUutsökningslagen följer också att kvarstad inte får läggas på egendom som intefår utmätas (183 8 2 mom. jämfört med 65-67 8§ UL). Detsamma bör tillämpas ifråga om skingringsförbud. Med hänsyn lill att kvarstaden 17 1978179. 1978/79:105 258 ellerskingringsförbudel endasl gäller för tiden fram lill dess konkursansökan prövastorde det ulan särskild bestämmelse vara givel atl ålgärden skall hävas såsnarl konkursansökningen har prövais. Del bör ankomma på konkursdomaren ellerrätten att underrätta kronofogdemyndighelen om beslutet. Likaledeslorde del vara klart all konkursförval-laren, när gäldenären har försatts ikonkurs, är berättigad att la hand om kvarsladsbelagd egendom. Ogillaskonkursansökningen, skall gäldenären genast återfå egendomen. Omborgenär som skall slälla säkerhet för atl få till stånd kvarslad ellerskingringsförbud har beviljats allmän rällshjälp, utfärdar rätlshjälpsnämndenerforderlig ansvarsförbindelse på statens vägnar med slöd av 10 8rättshjälpslagen (1972:429) enligt den lydelse som föreslås nedan i avsnitt6.8. Avslutningsvisvill jag anmärka all jag avser alt lägga fram förslag om följdlagstiftning tillulsökningsbalken, enligt vilket kvarstad och skingringsförbud skall förassamman till ett institut, benämnt kvarstad. Detla kommer alt föranledaändringar i förevarande paragraf. 14b § Inte heller denna paragraf har någon motsvarighel i gällande rätt. Denhandlar om förbud för gäldenären atl resa utomlands i vissa fall under lidkonkursansökan prövas och om häklning av gäldenären under samma lid.Huvudbestämmelsema om dessa säkerhetsåtgärder har tagits upp i första stycketav paragrafen. Regleringen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitten 5.8.3 och 5.8.5). Somförsia förutsättning för reseförbud enligt paragrafen anges att sannolika skälför bifall till konkursansökningen finns. Som sagts i de allmänna motivenfordras det med hänsyn till den inskränkning i den personliga rörelsefrihetendet här rör sig om att sannolikheten för bifall till konkursansökningen ärstor. Vidare uppställs som fömtsättning för reseförbud alt särskild anledningtill förbudel föreligger. Vad som ligger häri har också utvecklats i deallmänna motiven. Liksom beiräffande kvarstad eller skingringsförbud enligt 14a 8 är del underförstått atl konkursansökningen inte genast bifalls. Enytlteriigare förutsättning för reseförbud är all del skäligen kan befaras allgäldenären genom att bege sig från rikel undandrar sig skyldighet elleröverträder förbud som enligt KL gäller i konkurs. Reseförbudbeslutas av konkursdomaren eller rätten. I samband med sådant beslul kankonkursdomaren eller rälten föreskriva atl gäldenären skall lämna från sig sittpass till den kronofogdemyndighet som konkursdomaren eller rälten besiämmer.Man bör härvid i regel välja den kronofogdemyndighet som kommer att varatillsynsmyndighet vid en eventuell konkurs (jfr 88 8). Av paragrafen framgåralt konkursdomaren eller rätten, om del inte redan skell i samband medreseförbudet, senare vid behov får ålägga gäldenären skyldighei alt lämna frånsig pass. 1978/79:105 259 Om ell förbud all lämna Iandel är uppenbart olillräckligt,får konkursdomaren eller rälien besluta atl gäldenären skall häkias.Möjlighelen lill häktning är avsedd för verkligt kvalificerade fall. Detföreligger inte något hinder mol alt gäldenär häkias utan föregåendereseförbud. I försia hand lorde del dock bli aktuellt med häktning i de fallgäldenären har ålagts reseförbud med skyldighet all lämna från sig passet menunderlåter all göra della. I dessa fall måste krävas klarhel om all gäldenärenhar fått kännedom om sin skyldighet och alt han fått rimlig tid på sig atllämna från sig passet. Beslul om skyldighei för gäldenären all lämna från sigpass bör innehålla en erinran om alt gäldenären kan komma att häktas om han ejrällar sig efter beslutet. Av 14 c 8 framgår atl konkursdomaren eller rälien fårmeddela reseförbud, beslula om häklning och föreskriva skyldighet förgäldenären all lämna från sig passet endast på begäran av borgenär. Ingelhindrar atl de olika åtgärderna beslutas på begäran av skilda borgenärer.Borgenären skall styrka atl fömtsättningar för den begärda ålgärden föreligger. När gäldenären är juridisk person, kan åtgärd som avses iförsta stycket vidlas mol den som enligt allmänna regler är ställföreträdareför gäldenären. Med stöd av en särskild bestämmelse i andra siycket av förevarandeparagraf kan även vissa förutvarande ställföreträdare, nämligenstyrelseledamot, verkställande direktör eller likvidator som har avgått ellerentledigats senare än före dagen då konkursansökan kom in lillkonkursdomaren, förbjudas all lämna landet eller häkias. Regleringen knyter anlill 96 8 enligt vilken bl.a. föreskrifierna om reseförbud och häklning underkonkurs skall lillämpas på samma krels av fömlvarande ställföreträdare. I fråga om säkerhetsåtgärd enligt denna paragraf harenligt Iredje stycket första meningen 15 kap. RB motsvarande lillämpning, om ejannal följer av KL. På grund av denna hänvisning gäller att gäldenären inte färförbjudas alt lämna landet eller häkias utan atl den borgenär som begärtåtgärden ställt pant eller borgen för skada som kan tillfogas gäldenären.Borgenär kan dock i vissa fall befrias från skyldigheten atl lämna säkerhet.Vidare följer av hänvisningen bl.a. atl en säkerhetsåtgärd skallupphävas, om skäl för ålgärden inte längre föreligger eller om konkursansökningenåterkallas eller förfaller. Reseförbud kan föreskrivas för liden fram till desskonkursansökningen prövas. Reseförbudet gäller alltså inte för tid härefter ochreseförbud kan ej meddelas i samband med målets avgörande. Något beslut omhävande av reseförbudet är inte behövligt. Bifalls konkursansökningen, inträderdet automatiska reseförbudet enligt 88 8. Om gäldenären har fått ge från sigsitt pass. skall konkursdomaren enligt 88 a 8 pröva om gäldenärenäger all återfå passet. Ogillas konkursansökningen, är del självklart attpasset genasl skall åleriämnas till gäldenären. Givetvis får inte konkursdomaren eller rätlen häktagäldenären enligt fö- 1978/79:105 260 revarande paragraf efter del all konkursansökan harprövais. Den som är häktad skall alltid omedelbarl friges, om konkursansökanogillats. Bifalls däremot ansökningen, har konkursdomaren eller rälien enligt95 a 8 all med tillämpning av reglerna om häklning i konkurs i samband med konkursbeslutetpröva om häktningen skall beslå. I iredje siycket andra och iredje meningarna föreskrivs -i molsats till vad som gäller i fråga om reseförbud enligt 15 kap. RB (2 och 6§8) - all säkerhetsåtgärd, dvs. reseförbud och häklning, inte hindras av atlpant eller borgen ställs och alt beviljad säkerhetsåtgärd inte heller kan hävaspå grund av pant eller borgen. I Iredje slyckel Qärde meningen anges all häktningskoslnadskall betalas av allmänna medel (jfr 94 § iredje siycket). Regler om hörande avgäldenären och om förhandling vid prövning av fråga enligt denna paragraffinns i 14 c S. Beslut i fråga om reseförbud eller häklning kan överklagaslill hovrätten genom besvär (210 8 KL och 49 kap. 4 § RB). Även beslul i fråga omskyldighet för gäldenären att lämna ifrån sig pass kan överklagas. Beslut omreseförbud etc. går i omedelbar verkslällighel (17 kap. 14 8 RB). Beträffande säkerhei när borgenär som begärt reseförbudm.m. har beviljats allmän rättshjälp hänvisas till avsnilt 6.8. 14 c 8 Denna paragraf är ny och innehåller vissabestämmelser om handläggningen av frågor som avses i 14 a och 14 b 88, dvs.frågor om kvarslad, skingringsförbud, reseförbud, pass och häklning. Enligtparagrafens försia siycke tas sådana frågor upp på begäran av borgenär.Befogenhelen att utverka sådan åtgärd är inte begränsad till borgenär som hargjort konkursansökan. Sålunda får borgenär begära säkerhetsåtgärd i anledningav annan borgenärs eller gäldenärens egen konkursansökan. I fråga om borgenärsbehörighet all begära säkerhetsåtgärd bör 11 8 KL tillämpas analogiskt. Någoikrav på all borgenärens fordran är förfallen lill betalning uppställs inte. I första slyckel föreskrivs vidare att gäldenären skallberedas tillfälle all yttra sig i angivna frågor, om det lämpligen kan ske. Detligger i sakens nalur alt här avsedda åtgärder oftast måsle meddelas med myckelstor snabbhet och utan all gäldenären hörs. Försia stycket innehåller också en föreskrifi som gerkonkursdomaren eller rätten befogenhet atl hålla förhandling för prövning avhär avsedda frågor. Regler om kallelse m.m. får tas upp i KF. Uteblirgäldenären från sådan förhandling, torde konkursdomaren eller rätten på nyll fåla upp frågan om gäldenärens hörande är erforderligt. Det får vidareöverlämnas ål konkursdomaren eller rätlen alt fritt avgöra vilken belydelseborgenärs ulevaro från förhandling skall ha vid prövning av hans begäran. Enligt andra stycket skall beslut om reseförbud ellerskyldighet för gäldenären all lämna från sig pass delges denne. 1978/79:105 261 konkursdomarens eller rällens försorg, om inte borgenärenbegär all själv få ombesörja delgivningen och detla kan ske utan olägenhet, se2 8 delgivningslagen (1970:428). Del ankommer vidare på konkursdomaren ellerrälien alt se lill alt häktningsbeslut verkställs. Så snart så skell skall anmälangöras hos den som meddelal beslutet (jfr 24 kap. 17 8 RB). 18 a 8 Paragrafen innehåller bestämmelser om vadkonkursdomaren skall iaktta, när beslul om konkurs meddelas. Enligtförsta slyckel skall konkursdomaren genasl besiämma huruvida konkursen skallhandläggas i ordinär ordning eller som mindre konkurs. Detla avgörande skalliräffas av konkursdomaren oavsell om konkursbeslutet har meddelals av honomeller av rälten eller av högre instans. Frågan om handläggningsform skall alltid avgöras genom ellformligt beslul. Beslutet behöver dock inte sättas upp särskilt ulan del bör iregel räcka med anteckning i akten eller på dagboksbladet. Om beslutet innebäratt konkursen skall handläggas som mindre konkurs, bordet anges huruvidabeslutet grundas på punkl 1 eller 2 i 185 8 försia stycket. Härutöver kommerbeslutet till uitryck genom den kungörelse som skall ulfärdas. Konkursdomarens beslul om handläggningsform kan överklagas(210 8). Även tillsynsmyndigheten har fullföljdsrätl (210 a 8). Delta gälleräven när konkursdomaren stannar för att låta konkursen handläggas som ordinärkonkurs. Det är viktigt all den högre rättens prövning sker snabbt. Om högre rällbeslutar om ändring av handläggningsformen, bör det ankomma på den rälten attta ställning till om de av konkursdomaren tidigare vidtagna åtgärderna skallupphävas. Det lorde ligga i sakens nalur all beslut omhandläggningsformen skall tillämpas tills vidare ulan hinder av atl besväranförs. En remissinstans har förordat all del införs enbeslämmelse om att konkursdomaren skall samråda med tillsynsmyndigheten ifrågan om hur konkursen skall handläggas. Som jag har nämnl (avsnitt5.7.2) skall kronofogdemyndighet i konkursansökan av myndigheten lämna upplysningarsom kan vara av belydelse för frågan om handläggningsform. Kronofogdemyndighelskall även när den själv inte gjort ansökan ge konkursdomaren sådanaupplysningar. Det lorde få ankomma på regeringen all ulfärda föreskrifter idelta hänseende. Mot bakgrunden av det sagda synes någon lagbestämmelse av detslag remissinstansen förordar inte behövas. Försia Slyckel innehåller också en föreskrift om attkonkursdomaren skall bestämma den eller de ortstidningar i vilka kungörelser omkonkursen skall införas. Andra siyckei handlar om kungörande av konkursbeslulet ochde beslut konkursdomaren har fattat enligt första stycket, dvs. om hurkonkursen skall handläggas och i vilken eller vilka ortstidningar senarekungörelser om konkursen skall las in. Kungörelsen skall fömtom i Post- ochInrikes 1978/79:105 262 Tidningar införas i ortstidning. Delta överenssiämmer medgällande räll (jfr 19 8 KL). Den närmare innebörden av begreppei ortstidning framgårav lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärende hos myndighei m.m. Av 3 8 idenna lag följer alt kungörelsen skall införas i alla lokala dagstidningar somhar en spridning av någon betydenhet bland dem inom orten lill vilkakungörelsen riklar sig. Man brukar lala om alt kungörandel i detla faU skerefter en bred orlslidningsprincip. I 3 8 nämnda lag anges dessutom vissakriterier för bedömningen av om en lokal ortstidning har sådan spridning somnyss har nämnts. Konkursbeslulel skall alltså kungöras enligt den bredaprincipen. De kungörelser i övrigi som kan komma i fråga underkonkursförfarandets gång skall inte behandlas enligi denna princip utan skallinföras endast i den eller de ortstidningar konkursdomaren bestämt enligtförsta stycket i förevarande paragraf När konkursen handläggs som mindrekonkurs sker i regel inte något ytterligare kungörande utöver kungörelsen omkonkursbeslutel m.m. Upprältas utdelningsförslag, skall dock delta kungöras. I fråga om konkursdomarens skyldighet att underrätta andramyndigheler om konkursen finns redan bestämmelser i . Vissa justeringar idessa regler torde vara behövliga. 19 § Paragrafen anger vad konkursdomaren skall göra, närhan har bestämt atl konkursen skall handläggas i ordinär ordning. Bestämmelserna i försia siycket om utsättande av förstaborgenärssammanlrädel och om beslämmande av bevakningslid överenssiämmer mednuvarande regler. Enligt andra stycket skall vad konkursdomaren har bestämtenligt första siycket tas in i kungörelse som avses i 18 a 8 andra slyckel.Besked om tidpunkten för försia borgenärssammanträdet och om bevakningstidenskall således kungöras gemensamt med konkursbeslulet. Gäldenären skall enligt nuvarande tredje stycket kallastill första borgenärssammanträdel och därvid erinras om sin skyldighet altavlägga bouppteckningsed. Enligt förslaget skall gäldenären även erinras omdel förbud all lämna landet som gäller för honom från och med konkursbeslulet. Om konkursdomaren beslutar atl en mindre konkurs skallövergå till ordinär konkurs, skall enligt 185 h § andra stycket 19 8 första ochtredje styckena ha motsvarande lillämpning. 27 8 1 paragrafen anges vilken egendom som skall räknastill konkursboel. Bl.a. sägs all gäldenären får behåUa avlöning och annanarbetsinkomst som står inne vid konkursbeslutet saml arbetsinkomst somförvärvas efter konkursens början, allt i den mån inkomsien inte efterskatteavdrag uppenbarl överstiger vad som går åt till hans och hans familjsförsöijning samt till fullgörande av annan underhållsskyldighet. royalty från litterärt eller konstnärligt verk och i princip Prop.1978/79:105 263 Gäldenären skall underrätta förvaltaren om inkomsi som härnämnts. Vill förvaltaren göra anspråk på inkomsten, skall han underrättaarbetsgivare eller annan som skall utge förmanen. Tvist humvida någon del avgäldenärens inkomst skall tillkomma konkursboel prövas f.n. av rälien. Enligtdepartementsförslagel skall sådan tvist prövas av tiUsynsmyndigheten i denakluella konkursen. På denna punkl avviker förslaget från kommitténs förslag,enligt vilkel tillsynsmyndigheten oberoende av om tvisl föreligger eller ejalltid skulle pröva konkursboets anspråk på gäldenärens inkomst. Departementsförslagelhar motiverats i avsnitt 5.3.5. Bestämmelserom tillsynsmyndighetens prövning av här avsedd tvisl återfinns i fjärde stycketav paragrafen. Behöriga all göra ansökan om alt tvist skall prövas är liksomenligt gällande 27 § fjärde stycket förvallaren, borgenär, gäldenären och underhållsberättigad.Tillsynsmyndighetens handläggning är skriftlig. Myndigheten skall därvidinhämta yttranden i den omfattning som behövs för prövningen. I övrigt skallsamma ordning gälla som när rätlen enligt gällande KL prövar tvist. Enligt kommilléförslagelskall föreskrifter meddelas till ledning för tillsynsmyndighetens beräkning avdet konkursfria beloppet enligt 27 8. Kommittén utgick ifrån alt befogenhetenalt meddela sådana föreskrifter skulle ligga på RSV, som f n. meddelarföreskrifter till ledning för bedömningen av liknande frågor vid bl.a.löneutmälning. Avsiklen med kommitténs förslag var att skapa fömtsättningar fören enhellig bedömning av frågor om existensminimum inom hela del exekutivaområdet. Enligt departementsförslaget skaU tillsynsmyndigheten pröva tvist ifråga som avses i 27 8. Det synes inte vara lämpligt att myndigheten vid sinprövning skall vara bunden av några föreskrifier av del slag som gäller bl.a.vid löneutmätning. Detta hindrar naluriigtvis inte att tillsynsmyndigheten vidsin prövning bör hämla ledning från de normer rörande ulmätningsfritt beloppsom gäller vid löneutmätning. Femte stycket i 27 8saknar motsvarighel i gällande lag. Här ges regler om fullföljd moltillsynsmyndighetens beslul. Atl beslutet kan överklagas innebär ett undantagfrån principen att fullföljd mot tillsynsmyndighetens beslut inte är tillålen(209 8). Del föreskrivs att den vars rätt berörs av tillsynsmyndighetens beslutfår överklaga detta. Fullföljdsrätl tillkommer sålunda förvaltaren, gäldenären,underhållsberättigad och borgenär. I fråga om besvärstalan hänvisas tillreglerna i UL om klagan över utmätning av avlöning. Innebörden härav är atlfullföljd skall ske hos överexekutor och att klagan inte är inskränkt till visstid (jfr 201 8 3 mom. Enligt UL har gäldenären och borgenär besvärsrätl.Som framgått är kretsen av taleberätligade dock här en annan. Prop.1978/79:105 264 Bestämmelsernai 27 8 fjärde och femle styckena har enligt 98 8 motsvarande lillämpning vidprövning av tvist om vad gäldenären äger få ul som beneficium av konkursboel. Reglemai 27 8 gäller även när konkursen handläggs som mindre konkurs. Delta följerindirekl av 185 8 andra siycket. 40 b8 Paragrafen innehåller de processuella reglema om återvinning. Av 185 8 andra stycket framgår att samma materiella bestämmelser skall gällaoavsett i vilken form konkursen handläggs. Del nuvarande kravet i 40 b 8 på atlborgenär skall ha bevakat sin fordran för atl ha rätt att föraåter-vinningslalan kan dock inte upprätthållas såvitt avser de konkurser somhandläggs som mindre konkurs. Del synes vara en lämplig lösning alt i 40 b 8slopa kravet att fordran skaU ha bevakats. Den formella utvidgningen av kretsenav taleberätligade borgenärer som sker härigenom torde vara utan praktiskbetydelse. I departementsförslaget har därför orden "som bevakat fordran ikonkursen" fått utgå ur paragrafens första stycke. 41 8I första slyckel anges att konkursboet skall förvaltas av en eller fle ra förvallare. Bestämmelsen skiljer sig endasl i redaktionellt hänseende från gällande 418. Liksom enligt gällande lag bestäms antalet förvallare av konkursdomaren. Försia stycket anger också under vilka fömtsättningar mer än en förvaltare får ulses. På denna punkt skiljer sig förslaget från gäl lande lag. Som framgått av den allmänna motiveringen (avsnilt 5.2.3) ger förslaget något ökade möjligheler att utse flera förvaltare. Altemativlill alt utse flera förvaltare i en konkurs kan vara alt sakkunnigt bilrädeanlitas enligt 52 8 eller att konkursdomaren med stöd av 50 a 8 uppdrar ållämplig person att biträda konkursförvaUaren med råd i förvaltningsfrågor.Dessa altemativ ställer sig i regel billigare för boet och lorde därför oftastvara att föredra. Enkonkursförvaltare kan vid behov på eget ansvar befullmäktiga annan person atlulföra vissa åligganden, t.ex. sluta avtal eller föra lalan i rättegång påboets vägnar. Förvaltaren bör dock alUid själv ta ställning till merbetydelsefulla frågor. Ändrastycket innehåller den nyheten atl dllsynsmyndighelen skall få tiUfälle altyttra sig rörande antalet slutliga förvaltare. Enligt 210 a 6 har myndighetenrält att överklaga konkursdomarens beslut i fråga om antalet förvallare. Liksomenligt gällande lag skall borgenärema ges lillfälle att yttra sig om antaletslutliga förvaltare. Vid remissbehandlingen har LO uttalat önskemål om altäven berörda arbetstagarorganisationer skall få tillfälle alt yttra sig i dennafråga.