prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Förslaget kommenteras endast av ett fåtal remissinstanser.Stöd för kommissionens förslag ges av instanser som i stort tillstyrkerkommissionens övriga förslag om åtgärder för att stimulera introduktion avsolvärmeteknik. Bland sädana instanser fmns statens råd för byggnadsforskningoch domänverket. En mera avvaktande inställning till kommissionens förslagom att nylQa offenilig upphandling som ett energipolitiskt styrmedel redovisasav och . Sålunda ifrågasätter om beställningarför statliga byggnader kan skapa tillräcklig industriell kapacitet förproduktion av solvärmeanläggningar. Enligt bedömningen av SIND bör frågan om statligupphandling för atl garantera viss avsättning och därmed stimulera tillverkninggöras enligt samma principer som gäller för annan offentlig upphandling. I vadmån medel utöver de befintliga forsknings- och energibesparingsanslagen skallavdelas måste bli avhängigt av vilka erfarenheter som under de kommande årenerhålls av nu pågående och planerade projekt. Det är dock enligt verket angelägetatt forskningsverksamheten på detta område kan drivas med förhållandevis storintensitet eftersom soluppvärmning är en långsiktigt intressant lösning. Atl nyttja statlig och upphandling för att stödjauppbyggandet av industriell kompetens avseende flödande energikällor bör skeenligt och . I fråga om offentlig upphandling föreslårstatskontoret atl energisparkommittén får i uppdrag all i samarbete medriksrevisionsverket bedöma möjligheten att använda sådan upphandling som ettenergipolitiskt styrinstrument. 2.3.6 Hälso-, miljö- och säkerhetsrisker I kommissionens överväganden i huvudbetänkandet intarmiQöfrågorna en framirädande plats. Utgångspunkten därvidlag är att ingen delav energisystemet får medföra oacceptabla miQö-, hälso- eller säkerhetsrisker.En rimlig fördelning av risker och olägenheter - sociall, geografiskt och iliden - bör enligt kommissionen eftersträvas med beaktande av den nyltaenergisystemet ger. Vidare bör valet av energisystem sammanlaget och vid denavvägning som måsle göras mot nyttan därav ge minsta möjliga olägenheter inämnda avseenden. På grundval av sin genomgång av effekterna på miljön av deolika energislagen anser kommissionen all det inle är nödvändigt av miQö-,hälso- eller säkerhetsskäl atl nu avslå från något av de energislag som ingår 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 215 i värt försörjningssystem. Av den tidigare redovisningenframgår att denna uppfattning stöds av flertalet remissinstanser t. ex. 55/,arbetarskyddsstyrelsen, statens planverk, länsstyrelserna i län, DFE, CDL, , Svenska institutetoch CF-STF. Kommissionens uppfattning delas ej,främst vad avser inställningen till kärnkraft, av bl.a. ett antalorganisationer med anknytning till miQöområdei. I sitt slutbetänkande, som särskilt tar upp frågornarörande hälso-, miQö-och säkerhetsrisker, framlägger kommissionen förslag lillskilda slag av åtgärder i syfte att minska osäkerheten om energislagensinverkan på hälsa och miljö. 2.3.6.2 Kärnkraftens fredliga utnyttjande Kommissionen föreslår att i vederbörligainternationella organisationer verkar för normer och överenskommelser förhantering och kontroll av kärnkraftens fredliga utnytQande. Förslaget stöds av bl.a. SKI, CDL samt . 2.3.6.3 Säkerheten mot olyckshändelser Kommissionen har gjort jämförelser mellan olika energislagvad avser risken för stora olyckor. Kommissionen konstalerar på grundval avdessa jämförelser att sannolikheterna för sådana olyckor är av samma storleksordningvid kolbrytning, oljehantering, kärnkraftverk och vattenkraftdammar.Konsekvenserna av en olycka anges i hög grad vara beroende av omständigheternavid olyckstillfället. Del av kommissionen framtagna materialet avseende riskenför stora olyckor anses av bl. a. LO och TCO vara värdefullt. Från någraremissinsianser riklas dock kritik mot kommissionen för dess jämförelser ochutnytQade metodik. Sålunda anser 5CB atl presenterade data är svåra alt tolkaoch omöjliga att använda för jämförelser, eftersom riskbedömningarna bara ärgjorda för vissa led i produktionsprocessen från råvara till energikonsumtionoch att dessa led är valda på olika sätt för olika energikällor. Dessulom ärberäkningarna enligt verket utförda på olika sätt för olika energislag och ledi produktionen. Faktiskt konstaterade olycksfrekvenser jämförs med subjektivabedömningar av vad som skulle kunna inträffa. Enligt verkets allmännauppfattning kan de delar av kommissionens jämförelser om olycksrisker som ärgrundade på kvantifierade sannolikheter inte utgöra underlag förställningstaganden. Enligt DFE finns det inle någon allmänt godtagen metodikför rationell beskrivning av beslutsprocesser i allmänhet och våra svenskaenergibeslut i synnerhet, hur de beror av värderingar och hur de kanförbättras. Delegationen ser det dock som en brisl att kommissionen inte harutarbetat en mer fullständig metodik för kvantitativa beskrivningar ochjämförelser av olika energislags risker åtminstone vid normaldrift. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 216 Vad gäller kommissionens beskrivning av haveririsker iexisterande och planerade kärnkraftverk är denna enligt SKI inte välavvägd.Sålunda behandlar kommissionen endast översiktligt säkerheten i kokarreaktorerav nyare lyp liksom all tryckvattenreaktorer endast har fått en knapphändigbehandling. Kommissionens bedömningar av säkerhets- och miQöfrågornastöds i huvudsak av CDL, som dock riktar kritik mol det sätt på vilket kommissionensexpertgrupp för säkerhet och miQö har genomfört sitt arbete och deprioriteringar och bedömningar som har gjorts. CDL anför sålunda i sittyttrande; Säkerhetsgruppens utredningar ger inle en rättvisande bildav olika energislags risker och miljöpåverkan. Man har genomfört mycket långtgåendestatistiska beräkningar av hypotetiska olyckor inom kärnkraften. Man borde istället ägnat större uppmärksamhet åt att öka kunskapen om de reella risker somföreligger för andra energislag så att förutsättningar för riskberäkningarskapats och mera rättvisande jämförelser kunnat göras. möter man i ställeten nertoning av risker med konventionella eller s. k. allernaliva energislag. Även i ell annat avseende riktas viss krilik motkommissionen vad avser risker för stora olyckshändelser. Miljöcentrum ochMiljövårdsgruppernas riksförbund menar sålunda att kommissionen ignoreratviktiga frågeslällningar avseende bl.a. risken för och effekien av sabotage-och terroraktioner mol energiproduklionssystem. I händelse av att sådanaaktioner lyckas bedömer organisalionerna kärnkraften som den farligasteenergikällan, om än mindre sårbar än för oQa och gas. I det följande redovisas remissinstansernas inställningtill de av komissionen framlagda förslagen för att förbättra säkerheten motolyckshändelser inom energiförsörjningen. När det gäller beredskap mot stora olyckshändelser av allaslag föreslås att organisation och resurser ses över. Förslaget slöds av remissinstanserna. Sålunda biiräder förslaget saml framhålleratt beredskapsplaner bör finnas för medicinskt omhänderlagande av ett störreantal personer som skadats vid olika typer av olyckor. Slyrelsen betonar dockatt för del mycket stora antal fall av skadade med för vardagssjukvårdenovanliga skador, som det i mycket extrema fall kan vara fråga om vid häraktuella typer av olyckor, finns ingen möjlighel atl hålla en sjukvårdsorganisation. Även i delar kommissionensförslag. Härutöver ger föQande kompletterande synpunkier vadavser nämnda beredskap; Här gäller att kommunen genom sitt brandförsvarskall svara för räddningsQänslen i samband med alla nödlägen och katastrofermed un- 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 217 dantag för sådana där är ansvarig. Kommunenhar inte heller något räddningsQänstansvar i samband med reaklorolycka som förorsakarutsläpp av radioaktiva ämnen. I detta fall ansvarar för ledningav verksamheten och beslut om åtgärder. Det bör också anmärkas i sammanhanget att civilförsvaretspersonella resurser inte kan tas i anspråk för räddningsQänst eller andraliknande samhällsinsatser då civilförsvarsberedskap ej råder. Vid sådana nödlägen som kräver särskilda insatser församordningen av olika resurser skall överta ledningen ochförordna särskild befälhavare för räddningsQänslen på olycksplatsen. vill i detta sammanhang understryka attkommunernas resurser är synnerligen oenhetliga beroende på de olika kommunernasstoriek och bärkraft. gällande anvisningar för brandkårernas sammansättningoch styrka tar inte heller tillräcklig hänsyn till bl. a. de risker som vårttransportsystem innebär. Förläggning av olika anläggningar som i sig innebärrisker, t. ex. anläggningar som ingår i energisystemet kan också hårt belastaen kommun med relativt svaga resurser. Även om en sådan kommun enligt gällandelag kan påräkna bistånd från andra kommuner innebär ändå tidsfaktorn attberedskapen kan bli oacceptabelt låg. Liknande synpunkter framförs av iKopparbergs tån som anser det vara tveksamt om en ändamålsenlig organisationoch erforderiiga resurser för mycket stora nödlägen inom energisektorn kanlillskapas inom ramen för nu gällande brandlagstiftning. Vid prövning av dennafråga kan enligt ett vidgat statligt engagemang iräddningsQänslen aktualiseras. CDL anser att ökad beredskap och forskning rörande olyckoroch risker är angelägen, men att då inte endast energisektom utan helasamhället måste betraktas. Även de risker som finns bl.a. inomtransportområdet, kemisk industri och livsmedelsindustri måste betraktas påsamma sätt så atl en mera enhetlig riskfilosofi erhålls i samhällel som grundför de kostnadskrävande ätgärder som behövs för att nedbringa risknivån. Att forskning, organisation och resurser beträffanderiskerna och beredskapen för alla slags stora olyckshändelser bör ses över resp.byggas ut instämmer även LO i. Härvid bör enligt organisationen givetvis sammaskyddsbedömning komma till uttryck inom andra områden som man till-lämpar inomenergiområdet. Kommissionens förslag biträds även av statens planverk,SKI och i län. Flera av remissinsianserna berör i anslutning till sinaresp. ställningstaganden över behovei av översyn av beredskapen frågan ombehovet av forskning på riskområdet. Kommissionen föreslår att sädan forskningskall ges ökade resurser. Ulöver redovisade yttranden stöds detta kommissionensförslag av programrådet för radioaktivt avfall och handelskammare. Isitt tillstyrkande framhåller programrådet att ökade resurser till en brettupplagd riskforskning kan underlätta riskanalyserna vid framtidaenergipoliliska beslul. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 218 Vid en presentation av konsekvenserna vid nylQandet avolika energislag och vid olika riskfall måste denna göras likartad för att geen rättvis jämförelse. 1 likhel med några tidigare refererade remissyttrandenanser att kommissionens underlag härvidlag visar exempelpå brister. Bolaget anför sålunda i sitt yttrande; Ett förbättrat dataunderlag och en korrekt användning avlillgänglig leknik för haverianalyser torde kunna leda till värdefulla resultatvid jämförande riskanalyser inle enbart inom energisektorn. Målsättningen börvara atl uppnå en accepterad metodik för rättvisande kvantifierade jämförelsermellan riskerna med olika industriella aktiviteter. Därvid bör hänsyn tas tillindividens säkerhet i närområdet samt den regionala och globala belastningensåväl nu som i framliden både med hänsyn till normaldrift och till haverier. Bolaget delar sålunda kommissionens uppfattning attforskningen pä riskområdet bör ges ökade resurser, varvid såväl metodiken vidriskuppskattningar som databasen för dessa behöver förbättras. Kommissionen föreslår vidare att i internationellsamverkan verkar för skärpta bestämmelser beträffande utvinning och transportav oQa till havs samt konstruktion av säkrare tankfartyg. 1 denna fråga anför bl.a. följande; Betänkandet har på några ställen lagit upp frågan omSveriges internationella engagemang i sjösäkerhetsarbelet. Del bör framhållas,att bl.a. genom med akliva insatser deltagiti delta arbete och kunnat påverka innehållet i de regler som blivitarbetets resultat. Det bör i korlhel erinras om att det inlernationella arbetetlett till regler om byggandet och uirustningen av oQelankfartyg,kemikalietankfar-lyg och gastankfariyg, vilka inte minst då del gäller detsistnämnda slaget fartyg lett till hög säkerhetsstandard. Även de bidrag somlämnas från de s. k. klassificeringsanslalterna bör här framhållas. Då man haranledning atl antaga att en stor del av bränsleimporten kommer att ske medutländska fariyg och all ulländska fartyg i stor utsträckning trafikerarÖstersjön, vilket det är ett svenskl intresse att skydda, framstår det internationellaarbetet som ett helt nödvändigt led i att förverkliga svenska intentioner. Detframslår ännu mer markanl mol bakgrunden av alt nationella särlösningar harsvårt all få praktisk genomslagskraft. Betydelsefulla nationella insaiser kandock göras inom farledssäkerheten tekniskt och organisatoriskt. Även framhåller de insatser som iberört hänseende har gjorts genom internationella överenskommelser. kommer dessa insatser all leda till atl oQeulsläppen till havs iprincip elimineras. Enligt kommissionen bör beredskapen mot stora oQeutsläpp,framför allt i , förbättras och effektivare metoder för all samla inoch ta upp löskommen oQa utvecklas. I denna fråga anför generaltullstyrelsen: 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 219 Mot denna bakgrund föreslår utredningen bl. a. atlberedskapen mot större oljeutsläpp i förbättras och atl effektivaremetoder för att samla in och ta upp löskommen olja utvecklas. Dessa frågor övervägsför närvarande av oQeskyddskommitlé (kommundepartementet 1977:03), somhar i uppdrag alt undersöka i vad mån oQeutvinning i större skala i Nordsjönmot bakgrund av erfarenheterna från bör föranledaändring i gällande riktlinjer för den svenska oQe-skyddsberedskapen. Enligt vadslyrelsen inhämtat avser kommittén all i sitt arbete göra en mera övergripandestudie av riskerna vid oQehantering till sjöss och pä detta underlag göra enallmän bedömning av för erforderlig oljeskyddsberedskap. 1 sammanhanget kan nämnas atl frågan om utveckling aveffektivare meioder för insamling och uppiagning av oQa lill sjöss är föremålför utredning av en särskild arbelsgrupp som har tillsatts av Nordsjöslaternainom ramen för det s. k. Bonnavtalel (SÖ 1969; 21)... Vad gäller oljeskyddsberedskapen i pågår inomramen Östersjökonvention (prop. 1975/76: 5) fortlöpandeöveriäggningar med övriga ösiersjöslater rörande utrustningsfrågor, beredskapoch vidgat samarbete vid oQeolyckor till havs. Erfarenheterna från oQeolyckor utomlands med framför allttankfartyg lastade med råoQa visar att betydande risker föreligger för uppkomstav explosionsartade bränder. Motsvarande risker föreligger enligtutrednings-underiaget vid olyckor med fartyg lastade med LNG. Enligt styrelsensuppfattning aktualiserar dessa frågor ulöver utredningens förslag en översynav beredskapen mot siörre fartygsbränder t. ex. inom kustfarvattnen. Flera länsstyrelser biträder kommissionens förslag.Sålunda framslår del för länsstyielsen i som angeläget attframhålla det faromoment som särskilt större fartygstransporter av oQa iÖstersjön utgör. Ålgärder för alt förebygga oQeutsläpp vid olyckshändelser medsådana transporter bör enligt vidlagas med del snaraste. i biträder också förslaget, somenligt bör avse såväl som resurserliksom även resurserna för destruktion av oQa. F. n. är enligt länsstyrelsensamtliga dessa resurser otillräckliga. framhåller också attÖresund och dess kuster i nämnt avseende är ett utomordentligt känsligt område. Även i inslämmer ikommissionens förslag och föreslår atl ett förbättrat oQeskydd även utsträckstill , där regelbundna transporter av belydande kvantileler oQa sker. Kommissionens förslag att bestämmelserna beträffandelagring och hantering av blytillsalser för motorbensin skall ses över,kommenteras inte närmare av remissinstanserna. Civilförsvarsstyrelsenframhåller dock att riskerna för och konsekvenserna av haverier i anläggningarför förvaring av sådana tillsatser särskilt måsle beakias. Före ett eventuellt beslut om import av flytande naturgas,LNG, bör enligt kommissionen riskerna med hantering och lagring av dennaprodukt studeras ingående. Prop.1918119:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 220 Förslaget tillslyrks av remissinstanserna. Arbeiarskyddssiyrelsen anser atl de av kommissionenangivna olycksfallsriskerna med LNG-lager bör bedömas såsom något meraallvarliga än vad som görs. Till liknande resultat kommer även som anser att säkerhetsbilden för LNG relativt kärnkraft är mergynnsam än vad som skulle ha varit fallet om samma metodik hade utnyttjats vidberäkningarna av riskfallen för resp. energislag. Biträder kommissionens förslag gör vidare . Institutetframhåller att vid lokaUsering av LNG-terminaler och för bedömning avsäkerhetsavstånd bör särskild hänsyn tas till de lokalmeteorologiska ochtopografiska förhållandena på platsen. Även i , somockså biträder kommissionens förslag, lar upp frågan om lokalisering. Enligtlänsstyrelsen bör därvid undersökas vilka krav som från säkerhetssynpunkl börställas på lokaliseringsplalsen och vilken belydelse som då bör tillmätas andrapå platsen befinlliga anläggningar med miQö- och hälsofarlig verksamhei. instämmer också i kommissionensförslag. Härutöver anförs att riskerna med LNG enligt styrelsens bedömning ärmycket lite kända och kan förväntas i inte oväsentlig mån påverka utformningenav beredskapen mot utsläpp av miQöfarliga ämnen. Även CDL och biträderkommissionens förslag. Båda remissinstanserna framhåller dessutom behovet avytterligare riskstudier m. m. av hanteringen med gasol. Olika tänkbara förlopp, som kan leda till en härdsmäliningi en kärnreaktor, bör enligt kommissionen studeras ytterligare. Vidareföreslås att olika åtgärder, som kan minska sannolikheten och verkningarna avreaktorolyckor, utvecklas för både nya och befintliga reaktorer. Förslagen kommenteras enbart av ett fåtal remissinsianser. LO, som ansluter sig till förslagen, understryker allsiudier avseende härdsmäheförlopp redan pågår. De forlsatta studierna börenligt organisationen anordnas på ett sådani sätt alt eventuellt mer sårbarapunkter och tveksamma komponenter i kärnkraftsprocesserna kan framträda ochpekas ut. 1 sitt yttrande framhåller CDL föQande i dessa fiågor: Pågående forskningsprojekt världen över syftar till attverifiera de säkerhetsmarginaler som lagts in i hittillsvarandereaklorkonslruktioner för att kompensera osäkerheler i parametrar ochberäkningsmetoder. Det är viktigt att får forlsatta möjligheter alldelta i och följa den internationella forskningen på delta område. De flestaresultat som framkommit visar atl säkerhetsmarginalerna ejunderskattats, och en ytterligare skärpning av säkerhetskraven synes ej böraske innan behovei härav dokumenterats vid jämförelse med annan industriellverksamhet. i län finner del angeläget atldet för kärnkraften skapas forskningsresurser som används för all lösasäkerhetsris- 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 221 kerna på ett godtagbart sätt. Denna fråga berörs även avCDL som anser att när det gäller säkerhets- och även avfallsfrågorna vidnuvarande lyp av lättvattenreaktorer bör finansieringen av och ansvaret förforskning och utveckling överföras från staten till kraftföretagen och dentillverkande industrin i samarbete med berörda statliga organ. Övergångstidenavses dock av praktiska skäl kunna bli relativt lång. Kommissionen föreslår vidare atl beredskapen vidreaklorolyckor ses över, varvid evakuering av befolkningen och ålgärder vidradioaktiv mark-beläggning särskilt bör studeras. Förslaget stöds av remissinstanserna. Civilförsvarssiyrelsen anser det väsentligt att en översynav beredskapsplanerna kommer lill stånd i syfte att samordna de totalaresurserna för att så långl möjligl minska konsekvenserna av utsläpp. Dettabedöms som speciellt viktigt för beredskaps- och krigsförhållanden och börenligt styrelsen omfatta områden runt kärnkraftverk till storleksordningen40-50 km radie. Beredskapsnämndenför psykologiskt försvar anser all de förberedelser som vidlas i fred församhällsinformation vid krigsfara eller krigstillstånd även bör innefattainformation om kärnkraft. Vidare bör allmänheten enligt nämndens yttrande redani fredstid erhålla orientering om bl.a. föQande: De forskningsresultat, som ligger till grund förbeslul om kärnkraf tens UtnytQande saml slutlig förvaring av radioaktivt avfall och de olika risker, som kan vara förknippade härmed. Åtgärder som är vidtagna för alt förebygga olyckormed kärnkraft och vilka åtgärder, som vidtagits i händelse en olycka - trots allt - skulle inträffa i fred. Åtgärder som vidlas vid kärnkraftverken, om landetkommer i ome delbar krigsfara eller krig. Därvid bör även ingående information lämnas om risker och sannolikhet för att en kärnkraftanläggning skall bli föremål för bekämpning och effekten därav. För kärnkraftverk i drift pågår meteorologiska mätningar ikraftbolagens regi. Informationen från dessa är grundläggande vid haverier. Molbakgrund av sin långa erfarenhet av meteorologiska mätningar understryker SMHIvikten av atl kalibrering regelbundet görs av denna viktiga del avsäkerhetssystemet. Verket bör enligt sitt yllrande härvid tilldelas en kontrollfunktion. Lantbruksstyrelsen finner det vara anmärkningsvärt attkonsekvenserna av t.ex. en stor reaktorolycka är så dåligt kartlagda vad gällerkonsekvenserna för husdjursskötsel och växtodling inom berört omräde.Styrelsen anser därför atl den av kommissionen föreslagna översynen även börinnefatta åtgärder som rör livsmedelsproduktionen. I kommissionens slutbetänkande anges som en möjlig åtgärdmot radioaktiv markbeläggning djupplöjning eller avlägsnande av markensytskikt. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 222 SSIifrågasätter om detta är realistiskt och framhåller att denna fråga kräverytterligare utredning. Enligt institutets uppfattning är risken för långvarigradioaktiv förorening av mycket stora landområden f. n. en mycket svårbedömbarkonsekvens av kärnenergianvändningen. Sverigeslantbruksuniversnet framhåller betydelsen av intensifierad forskning rörande devid bl. a. kärnkraftutvinning uppträdande radioaktiva ämnenas förhållande imiljön och spridningsvägar till människan. Bästa möjliga kännedom härom angesvara av väsentligt värde för begränsning av de negativa konsekvenserna av ensiörre reaktorolycka. Lånsstyrelseni lån antar atl transporter av radioaktivt material kommer attske genom länet. Enligt måste däriör resurser i form av utbildadpersonal, beredskapsplaner m. m. tillskapas för alt möjliggöra ett effektivtingripande i samband med evenluella olyckor vid sädana transporter. Länsstyrelseni delar uppfattningen atl planläggningen för säkerheten kringkärnkraftverk bör förbättras. a. bör evakueringsproblemen analyseras ochgöras till föremål för planläggningsåtgärder. Härvid måste enligt länsstyrelsenockså behovet av information och utbildning av lokala myndigheter ochallmänheten utredas. I sitt yttrande framhåller vidare; F.n. föreligger inga möjligheter för att anbefallabered-skapsQänstgöring för beslutsfattare och sambandspersonal i katastrofledningen.Härigenom blir den personella beredskapen osäker och några säkra insatstidergår inte all fastlägga för . Delär angeläget att också detta problem tas upp i samband med en översyn avberedskapen vid reaktorolyckor. Kostnaderna för en förbättring av beredskapeni detta avseende kan med säkerhet betecknas som försumbar. Avsevärda fördelarstår dock att vinna om man inom en bestämd tid kan räkna med beslut avansvarig myndighet i samband med en reaktorolycka och säkra igångsättandet averforderliga åtgärder. Ävenlänsstyrelsen i biträder kommissionens förslag. Isitt yttrande föreslår CDL föQande; Kärnkraftområdetär en av de få industrisektorer, där man gjort ingående riskanalyser ochsålunda kunnat kvantitativt beskriva situationer som kräver mera omfattandeålgärder till allmänhetens skydd.