prop · G20342 · 1978-12-31 00:00:00 — Del nu åsyftade resultatetkunde i och försig uppnås just genom alt begränsa rätlen all använda bmlelräkenskapsår till de fall då verksamheten ulgör näringsverksamhet. Den somdriver sådan verksamhei är ju nämligen i princip skyldig alt följabestämmelserna om räkenskapsår i 12 S BFL respektive 11 §jordbmksbokföringslagen. En nackdel med atl anknyta till begreppet 1978/79:42 .- -. näringsverksamhetär dock att delta begrepp har en ganska obestämd omfattning. Inte minst när detgäller innehav av annan fastighet kan det uppkomma gränsfall därtaxeringsmyndigheterna skulle ställas inför nya och besvärligatolkningsproblem. Det finns därför anledning att inte byggabeskattningsreglerna på begreppet näringsverksamhet utan au i stället införauttryckliga bestämmelser i om räkenskapsårets föriäggning i tiden och omrätten att lägga om räkenskapsår. I fråga om den som är bokföringsskyldigenligt BFL eller skyldig att föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagenär det tillräckligt att hänvisa till bestänimelserna om räkenskapsår i dessaförlätiningar. För andra skattskyldiga bör i anvisningarna lill 3 ij KL tas införeskrifiersom -om man bortser från dispensregler-överensstämmer med 12 S BFL. Ävenden här skisserade lösningen innebär att beskattningsreglerna delvis anknytstill BFL. I praktiken medför detta dock inte några nya gränsdragningsproblemför taxeringsmyndigheterna. Med undantag för de fall då skattskyldig har fålldispens enligt 12 § BFL kommer i sak samma regler att gälla vare sig han ärbokföringsskyldig eller inte. Även i del fall då skatiskyldig fått dispensbeträffande viss verksamhei, saknar taxeringsmyndigheten anledning att självpröva om bokföringsskyldighet föreligger beiräffande verksamheten i fråga. Det föreslås alltså allbestämmelser om rätl au använda brulel räkenskapsår som beskattningsår införsi anvisningarna lill 3 § KL och all bestämmelserna får följande innehåll. Enförsia föruisättning för aii brulel räkenskapsår skall fä användas för vissförvärvskälla är alt inkomsten av förvärvskällan beräknas enligtbokföringsmässiga grunder i enlighel med 41 § KL. Som ytterligare förutsättninggäller i fråga om den som är bokföringsskyldig för verksamheten enligt BFLeller skyldig att föra räken-skaperenligi jordbmksbokföringslagen attbestämmelserna om räkenskapsår i nämnda författningar har iakttagits. Förövriga skattskyldiga gäller bl. a. all brutet räkenskapsår skall omfatta periodsom anges i 12 ij BFL och alt omläggning från kalenderår lill bruteträkenskapsår inte får ske i annat fall än dä omläggningen görs för att lä sammaräkenskapsår för flera verksarnhe-ter. 1.5.5Ikraftirädandebesiämmelser m. m. Iavsnitt 1.5.2 har föreslagits att ägare av konventionellt beskattadefastigheter skall f rält atl gå över till inkomstberäkning enligt bokföringsmässigagrunder. Denna övergång bör fa ske redan vid taxering. De nyabestämmelser om förvärvskällebegreppet sorii har föreslagits i avsniii 1.5.3och de bestämmelser om brutei räkenskapsår som har föreslagits i avsnitt 1.5.4bör också tillämpas första gången vid taxering. Övergångenfrån konlantprincip till bokföringsmässiga grunder skulle alliså få äga mmförsta gången vid laxering men kan givetvis också 1978/79:42 80 bliaktuell vid senare taxeringar. Förslaget i avsnitt 1.5.2. innebär dessutom allövergång kan komma all ske i motsatt riktning. Det är nödvändigt att hindra alten övergång i endera riktningen leder lill inte avsedd skattelättnad ellermerbeskatlning. Särskilda regler behövs för att undvika sådana effekter. Vidremissbehandlingen har framkommit att det finns olika uppfattningar om hurövergångsreglerna bör utformas och vilka situationer de bör täcka. Det ärdärför motiverat atl relativt utförligt behandla de olika fall där byte avredovisningsmetod kan ske. Närman överväger vilka regler som bör gälla vid övergång från konlantprincip ////bokföringsmässiga grunder finns del anledning au skilja mellan de fall dåfastigheten redan före övergången var konventionellt beskattad och de fall dåövergången lill bokföringsmässiga grunder sammanfaller med att fastigheten gåröver från schablonbeskattning till konventionell beskattning. Återgång frånbokföringsmässiga grunder lill kontantredovisning blir däremot enligt förslageti avsnitt 1.5.2 aktuell bara i ell fall, nämligen när en tidigarekonventionellt beskattad fastighet på grund av ändrade förhållanden skall beskattasenligt schablon. Övergångsreglema bör alltså utformas så att de läcker treolika övergångsfall. Närdessa tre fall diskuteras i fortsättningen kallas det sisla beskattningsåretföre övergången I" och del beskattningsår, då den nya metodenförsia gången lillämpas, 2". Övergångfrån konlantprincip lill bokföringsmässiga grunder. Fastigheten beskattas redanföre övergången enligt konventionell metod Inkomsisom belöper 2 men uppbärs 1 (t.ex. förskoiishyrajskallenligt koniantprincipen las lill beskattning vid laxeringen för år I. På sammasätt gäller enligt koniantprincipen att utgift som betalas år I dras av vidtaxeringen fördel året även om den avser kostnad för år 2.1 dessa fall skallinkomsten givetvis inte beskallas och utgiften inte dras av även vid taxeringenför år 2. Dubbelbeskattning respektive dubbelavdrag undviks, om denskattskyldige vid taxeringen för år 2 inte lar hänsyn till den ingående skuldsom den i förskott erhållna inkomsten motsvarar eller till den ingående fordransom den i förskott betalda utgiften representerar uppnås det avsedda resultatet- nämligen att inkomsten beskattas. Om å andra sidan inkomst som belöper på år1 inte blir tillgänglig för lyftning förrän 2, skall den enligtkoniantprincipen inte tas till beskattning vid taxeringen för år 1. En utgiftsom hänför sig lill år 1 men betalas först 2 skall enligt sammaprincip inte dras av vid laxeringen för år 1. Även i dessa fall uppnås delavsedda resultatet - nämligen alt inkomsien beskattas respektive att utgiftendras av vid taxeringen för år 2 - genom att den skattskyldige för år 2 inte tarhänsyn till ingående balansposter. Han skall alltså vid taxeringen inte ta 1978/79:42 81 hänsynlill den ingående fordran som inkomsten utgör eller till den ingående skuld somutgiften motsvarar. om att den skatlskyldige för år 2 inte skall la hänsyn till ingåendevärde av fordran eller skuld medför alliså ett riktigt beskattnings-resultat ide fall då koniantprincipen verkligen har tillämpats för år 1. Bestämmelsernaom årsskiftesbelalningar nödvändiggör dock ytterligare övergångsbestämmelser.Om inkomst som uppbärs eller utgift som betalas I hänförsig lillår 2, härden skallskyldige i vissa fall rätt alt inte ta hänsyn till dem vidtaxeringen för år 1 utan först vid taxeringen för år 2. Vid övergången tillbokföringsmässiga grunder måste då tillses atl inkomsien verkligen beskallasoch uigiften dras av vid taxeringen för år 2. resultat uppnås genom allhänsyn vid den taxeringen las lill den ingående skuld som inkomsien motsvarar(iransilorisk passivposl) och till den ingående fordran som den i förskottbetalda utgiften representerar (iransilorisk aktivposl). Man måsle också beaktadel omvända fallet, nämligen att inkomsi eller utgift som hänför sig lill år I,uppbärs respektive betalas först 2. Den skatlskyldige kan i delfallet ha valt att redovisa inkomsien eller utgiften redan vid laxeringen förår 1. Vid övergången till bokföringsmässiga grunder måsle förhindras allinkomsten åter beskattas eller uigiften åter dras av vid taxeringen för år 2.Dubbelbeskattning respektive dubbelavdrag undviks, om hänsyn vid denna laxeringlas lill den ingående fordran som inkomsien ulgör (anlecipaliv aktivposl) ochtill den ingående skuld som uigiften representerar (antecipativ passivposl). Slutligengäller atl den skatlskyldige vid taxeringen för år 2 inte skall ta hänsyn lillvärde av ingående lager. Övergångfrån konlantprincip till bokföringsmässiga grunder i samband med övergång frånschablonbeskattning lill beskattning enligt konventionell metod. Idella fall måste man skiljp mellan å ena sidan ränteutgifter, som ju äravdragsgilla både vid schablonbeskattning och vid konventionell beskattning,och å andra sidan inkomster och andra utgifter än ränta. Vad först beträffarränteutgifter är lägel delsamma som i övergångsfall 1. Har koniantprincipeniakttagits fullt ut för år 1 -dvs. har undantagsbestämmelserna omårsskiftesbelalningar inte tillämpats - uppnås ett riktigt resultat om värdetav ingående balansposter inte beakias vid taxeringen för år 2. Härigenomundviks nämligen att dubbelavdrag medges för ränta som belöper 2 menbetalas I och att avdrag går föriorat för ränta som belöper betalas 2. Har å andra sidan bestämmelserna omårsskiftesbelalningar tillämpats för år 1, måste hänsyn las lill ingåendefordran och skuld vid taxeringen för år 2. För att ränta, som betalas i slutetav 6 1978/79. 1978/79:42 82 år1 men belöper 2 och inte dras av vid laxeringen för år 1, skall komma attavräknas vid laxeringen för år 2 fordras således att man vid taxeringen för år2 tar hänsyn till den ingående fordran som den i förskoll betalade ränianrepresenterar (iransilorisk aktivposl). Har ränla som belöper 1 betalatsi 2 men dragits av vid taxeringen för år 1, undviks dubbelavdraggenom atl man vid taxeringen för år 2 beaktar den ingående skuld som den iefterskott beialade raman utgör (iransilorisk passivposl). Vadhärefter gäller inkomsterna och andra utgifter än ränla måste lill en börjanerinras om de effekter som enligt nuvarande regler kan inträda när en faslighetpå grund av ändrade förhållanden skall gå över från schablonbeskattning år Ilill konventionell beskattning enligi koniantprincipen år 2. Om i ett sådantfall inkomst eller utgift som belöper 1 inte betalas förrän 2,lorde inkomsien böra beskallas och utgiften få dras av vid laxeringen for år 2trots atl de belöper på lid då schablonbeskattning har skell (se RÅ 1969 not Fi1894, återgivet i Sv, , räiisfallsredogörelse för , sid28), I det omvända fallet, dvs, då inkomsi eller utgift som belöper 2 haruppburils respektive betalats 1, leder en tillämpning av sammaprincip lill all inkomsten inte skall beskallas och all avdrag för uigifteninte medges vid laxeringen för år 2 trots alt någon särskild beskattning av inkomsieneller något avdrag för utgiften inte har skell vid taxeringen för år 1(schablonbeskattning). Dessaeffekter kan ses som en direkt följd av koniantprincipen. Del kan i och för sigifrågasättas om effekterna i alla avseenden är de mest önskvärda. En ändringskulle dock fordra relativt stora ingrepp i nuvarande system och skulle medförabåde principiella och praktiska svårigheter. Utgångspunkten för den fortsattadiskussionen är därför atl nuvarande regler i denna del lämnas oförändrade. Dennautgångspunkt får avgörande belydelse för utformningen av de övergångsregler sombör gälla när en skallskyldig - i samband med alt övergång sker frånschablonbeskattning till konventionell beskattning -väljer alt också gå överfrån kontantredovisning till inkomstberäkning enligt bokföringsmässiga grunder.Starka skäl talar nämligen för alt det skattemässiga resultatet av en sådanövergång bör anpassas lill del resultat som erhålls när någon går över frånschablonbeskattning till konventionell beskattning ulan alt bytaredovisningsmetod. Om man skulle utforma reglerna så atl en inkomsi blirbeskattad eller ett avdrag medges när den skatlskyldige väljer den enaredovisningsmetoden men inte när han väljer den andra, kommer valet avredovisningsmetod atl kunna påverka beskattningen på ett inte acceptabelt sätt.Man måste däriör se till all beskaliningsresultatei i de nu avsedda fallen blirdelsamma vid båda redovisningsmeloderna. Delta syfte uppnås om en skatiskyldig,som väljer alt år 2 tillämpa bokföringsmässiga grunder, vid taxeringen för delåret inte tar hänsyn lill värdel av ingående fordran eller skuld. Vad nu sagtskan belysas med följande exempel. 1978/79:42 83 Inkomsteller utgift som belöper 2 uppbärs respektive betalas år 1. Omkoniantprincipen tillämpas både före och efter övergången till konventionellbeskattning, kommer inkomsien inte atl beskattas och utgiften inte all dras avvid taxeringen för år 2 (här kan bortses från bestämmelserna omårsskiftesbelalningar). Samma resultat uppnås i det fall då bokföringsmässigagrunder lillämpas år 2 under förutsättning att den skaitskyldige vid taxeringenför det året inte lar hänsyn till den ingående skuld som den i förskottuppburna inkomsten ulgör eller lill den ingående fordran som den i förskottbetalade utgiften representerar. ExempelB Inkomst eller utgift som belöper I uppbärs respektive betalas år 2. Tillämpaskoniantprincipen även för år 2, kommer inkomsien atl beskattas och uigiften alldras av vid taxeringen för . För alt samma resultat skall uppnås närden skattskyldige väljer alt lillämpa bokföringsmässiga grunder för år 2fordras atl han vid taxeringen inte lar hänsyn till den ingåendefordran som inkomsien motsvarar eller den ingående skuld som uigiftenrepresenterar. Äveni övergångsfall 2 måste slutligen beaktas atl man vid laxeringen för år 2 inteskall ta hänsyn till värde av ingående lager. Övergångfrån bokföringsmässiga grunder till konlantprincip i samband med övergång frånkonventionell beskattning lill schablonbeskattning. Ävenvid denna övergång måsle man skilja mellan å ena sidan ränteutgifter och åandra sidan inkomster och andra utgifter än ränta. Har ränta betalats år 1men belöper den 2, skall den vid bokföringsmässig redovisning balanserassom utgående fordran (iransilorisk aktivposl) och kommer då inte att dras avvid taxeringen för år 1. En särskild regel behövs som ger den skattskyldigerätl alt för år 2, då schablonbeskattning sker, göra avdrag för beloppmolsvarande balansposien. I det omvända fallet, dvs. när ränla som belöper påår 2, kommer resultatet år 1 att belastas med räntan sombalanseras som utgående skuld (antecipativ passivpost). Dubbelavdrag måsteförhindras genom en föreskrift alt balansposten skall las upp som intäkt år 2. Förinkomster och för andra utgifter än ränla behövs inte några särskildaövergångsbestämmelser. Inkomst eller utgift som belöper 1 men uppbärsrespektive betalas år 2 kommer alt påverka del resultat som ligger lill grundför laxeringen för år 1. På grund av atl schablonbeskattning sker för år 2kommer dubbelbeskattning och dubbelavdrag alt undvikas. Har å andra sidaninkomsi eller utgift uppburits respektive betalats år 1 irols att de belöper 1978/79:42 84 påår 2, skall de balanseras som utgående skuld respektive utgående fordran ochskall inte påverka taxeringen för år 1. De kommer inte heller all beakias vidlaxeringen för år 2, vilkel är följdriktigt eftersom de belöper på detta år ochschablonbeskattning skall ske del året. Harlagernedskrivning skell i bokslutet för år 1, bör nedskrivningen i principåterföras vid laxeringen för år 2. resultat uppnås genom en särskildföreskrifi all skillnaden mellan å ena sidan det lägsta av lagretsanskaffningsvärde och återanskaffningsvärde och å andra sidan dess bokfördavärde vid utgången av år I las upp som intäkt vid taxeringen för år 2. Resultatetav genor-ngången av de tre olika övergångsfallen kan sammanfattas enligtföljande. Vidövergång från kontantredovisning till inkomstberäkning enligt bokföringsmässigagrunder uppnås önskat resultat om värdel av ingående balansposter inte beaktasvid taxeringen för år 2. Har årsskiflesbestämmelserna tillämpats vid taxeringenför år 1, måste däremot korrigering ske genom alt ingående balansposter beakiasvid laxeringen för år 2. Vidövergång från bokföringsmässiga grunder lill konlantprincip - vilkel föreslåsfå ske bara i samband med övergång från konventionell beskattning lillschablonbeskattning - behövs särskilda korrigeringsregler för ränta samt enbestämmelse om återföring av lagernedskrivning. 1 övrigi uppnås vid dennaövergång del önskade resultatet utan särskilda övergångsbestämmel- Förslageni avsnitten 1.5.2-1.5.5 föranleder ändringar i såväl KL som TL. Det har dockinte ansetts nödvändigi att i denna promemoria redovisa de i huvudsak rentredaktionella ändringarna i TL. 3ij KL med anvisningar 1 3§ har inte gjorts annan ändring än atl uttrycket brulel räkenskapsår harintroducerats. De nya bestämmelser, som anger när brulel räkenskapsår skallanses som beskattningsår för en förvärvskälla, har i stället tagits in ianvisningarna. Grundförutsättningen är att inkomsien av förvärvskällan beräknasenligt bokföringsmässiga grunder, vilkel innebär alt del måste vara fråga omjordbruksfastighet, rörelse eller konventionellt beskattad annan fastighet.Därefter anges de ytterligare förutsättningar som skall vara uppfyllda i frågaom räkenskapsårets förläggning i tiden m. m. Beträffande hänvisningen tilljordbruksbokföringslagen bör erinras om att ett förslag till ny sådan lag (Ds B1977:8) har remissbehandlats och f. n. är föremål för övervägande inombudgeldepartemenlet. 1978/79:42 85 26§ 1 morn. Paragrafenhar kompletterats riied hänsyn till de nya reglema om bokföringsmässiginkomstredovisning. 41ij KL rned anvisningar 1 41ij anges att även inkomsi av annan fastighei i vissa fiill beräknas enligtbokföringsmässiga grunder. Äv det tillägg som har gjorts till punkt I avanvisningarna framgår dels alt inkomst av konventionellt beskattad annanfastighet får beräknas enligt bokföringsmässiga grunder, dels att övergång frånbokföringsmässiga grunder lill konlantprincip inte får ske så länge fastighetenfortfarande är föremål för konventionell beskattning. Övriga ändringar är ihuvudsak av redaktionell natur. Punkl2 av anvisningarna lill 18 § KL Beiräffande denna punkl se avsniii 1.5.3. Punkl10 av anvisningarna till 24 §, punkl 8 av anvisningarna till 25 § och punkl 2av ikrafllrädandebestämmelserna Denya bestämmelserna om bokföringsmässig inkomsiredovisning blir tillämpligaförsia gången vid laxering. Har inkomsi av viss annan fastighetdesförinnan beräknats enligt bokföringsmässiga gmnder, skall redan enligtnuvarande bestär-nmelser i punkl I första stycket av anvisningarna till 41 §som värde av ingående lager, fordringar och skulder tas upp värdel avföregående års utgående lager, fordringar och skulder. Bestämmelserom beskattningen vid byte av redovisningsmelod har tagits in i punkt 10 avanvisningarna till 24 § och punkt 8 av anvisningarna till 25 §. Försia stycketi respektive anvisningspunkt avser övergång från konlantprincip tillbokföringsmässig inkomsiredovisning (övergångsfallen 1 och 2 i avsnitt 1.5.5).Ändra stycket avser övergång från bokföringsmässiga grunder lill konlantprincipi samband med övergång från konventionell beskattning till schablonbeskattning(övergångsfall 3 i samma avsnitt). Punkt9 av anvisningarna till 25 § KL Denna punkl överensstämmer i sak med RSV:sförslag. Beiräffande25 § I och 2 mom., punkl 2 a och punkt 7 andra stycket av anvisningarna lill 25§, punkl 2 a av anvisningarna lill 36 S KL och punkt 1 av ikraftlrädandebesiämmelsernahänvisas lill avsniii 2.3.4. 1978/79:42 86 Sammanställningav remissyttranden över avsnitt 1 i promemorian Ändrade beskattningsregler förhyresfastigheter (Ds B 1978:7) Förslagetom frivillig övergång till inkomstberäkning enligt bokföringsmässiga grundergodtas i princip av flertalet remissinstanser. Några anser dock allobligatoriska regler är att föredra. Förslagen om ändring avförvärvskällebegreppet och reglerna om brulel räkenskapsår tillstyrks överlag. Följanderemissinstanser, nämligen , kommun. ek,för.. Föreningen auktoriseraderevisorer, , allmännyttiga bostadsföretag, ek.för. och , har ulannärmare kommentarer tillstyrkt förslagen i deras helhet eller lämnat dem ulanerinran. 1det följande redovisas de synpunkter som anförts beiräffande promemoriansolika delförslag. Vissa frågor som väckis under remissbehandlingen redovisas isärskilda avsnitt. Avslutningsvis återges RSV:s kommentarer lillförfattningsförslagen. 2 Övergångtill inkomstberäkning enligt bokföringsmässiga grun der Somredan nämnls har flertalet remissinstanser lillslyrkt förslaget. Bland dem harnågra närmare utvecklat skälen för sitt ställningslagande. Dessa skäl redovisasi del följande varefter en redogörelse lämnas för innehållet i de yttranden sominneburit avstyrkande. 2.1Remissinstanser som i huvud:>ak tillstyrker förslaget Envalrätt mellan redovisning enligt koniantprincipen och bokföringsmässigagrunder på sätt föreslagits i promemorian finner kammarrätten lämpligast såvälur den enskildes som taxeringsmyndigheternas synpunki. De föreslagna spärreglernavid övergångar mellan systemen synes också väl avvägda. Kammarrätteni liWslyrker i princip förslaget men ifrågasätter om inte ägare avegentliga hyresfastigheter alllid borde tillämpa bokföringsmässiga grunder.Kammarrätten anför: Prop.1978/79:42 87 Såsomkammarrätten framhöll i sitt remissyttrande över ()framställning i förevarande fråga är det ett eftersträvansvärt mål all så långtsig göra låter bringa överensstämmelse mellan vad som gäller i civilrättsligthänseende (bokföringslagen, BFL) och i skatterätlsligt hänseende (kommunalskatielagen,KL). RSV:sförslag att de fastighetsägare som deklarerar intäkt av annan faslighet enligt24 § 1 mom. KL skulle beräkna inkomsten enligt bokföringsmässiga grunder blevföremål för kritik, främst därför atl ett sådani förslag innebar att ävenfastighetsägare som ej är ålagda bokföringsplikt enligt den nya bokföringslagenändock lill följd av de föreslagna ändringarna i KL i prakiiken skulle blitvungna au föra böcker. De fastighetsägare somskall deklarera faslighetsinläkt enligt 24 § 1 mom. KL är förutom"enskilda ägare till hyresfastigheter" en reslgrupp beslående avägare till obebyggda tomter, tomter varå en- eller tvåfamiljshus är under uppförande,sommarstugor som regelmässigt uthyres, villafastigheler som exempelvis undersommartid lillfälligivis uthyres till sommargäster varvid årsinkomsten avuthyrningen överstiger . eller av fastighetenstaxeringsvärde. Att så omaka grupper som ägare lill hyreshus och dessa "reslgrupper"skall deklarera faslighelsintäkler enligt samma bestämmelser beror påkonstruktionen av 24 § KL i dess helhet. Alla fastighetsägare som inte skalltillämpa 24 § 2 mom. (villaschablonen) eller 24 § 3 mom. (allmännyttigabostadsföretag m. är nämligen hänvisade till 24 § 1 mom. KL. Detta är frånmånga synpunkter ell mindre lämpligt förhållande. 1den remitterade promemorian framhålles att det är högst olämpligt att införa besiämmelsersom innebär all alla de fastighetsägare som i BFL är ålagda bokföringsplikt iskattehänseende skall deklarera enligt bokföringsmässiga grunder. Följandeexempel kan belysa delta förhållande. En person äger två tvåfamiljsvillor somregelmässigt uthyres och ej utgör del av egen bostad. Eftersom uthyrningenomfattar mer än två lägenheter i det aktuella fallet fyra lägenheter ärfastighetsägaren i fråga enligt BFL bokföringspliktig. Men fastigheisinläkternaskall lill följd av alt fråga är om tvåfamiljsvillor deklareras enligt den såkallade villaschablonen, 24 § 2 mom. KL. Schablontaxeringen, både den i 24 § 2mom. och 3 mom. KL, bygger helt på koniantprincipen. Här är övergång till annaninkomstberäkning av många skäl helt utesluten. Schablontaxeringen i dessnuvarande utformning fungerar nämligen i praktiken väl och förändringar i dennaär bland annat från praktisk taxeringssynpunkt olämpliga. Övervägande skältalar alltså för att koniantprincipen såvitt gäller schabloniaxering av annanfastighet bör lämnas oförändrad. Skälettill att en total samordning mellan BFL och KL är omöjlig alt genomföra är attlagarna i fråga är uppbyggda på olika sätt. Enligt BFL förutsätts för bokföringsplikiatt "uthyrningsverksamheten omfattar mer än Ivå lägenheter somregelmässigt uthyres och ej utgör del av egen boslad". Bokföringsplikt föruisäiiersåledes au verksamheten omfattar minst tre lägenheter som uthyres tiU annan.Lägenhet som bebos av fastighetsägaren själv inräknas alltså ej då fråga är om bokföringspliki.Huruvida de tre 1978/79:42 88 lägenheternaingår i samma fasiighel eller ef saknar betydelse vad gäller bokföringsplikien. 24ij KL är däremot uppbyggd på ett annat sätt.