prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Man böracceptera svenska regler, som är mer restriktiva än andra länders och sålundakan sägas tidsmässigt leda utvecklingen mot miQöskydd och energisparande.Däremoi är drastiska avsteg från den inlernationella utvecklingen diskutabla. EnligtSvensk skulle kommissionens förslag all begränsabränsleförbrukningen i nytillkommande bilar genom normer kunna genomförasunder tiden enligt en tidplan som innebär successivt skärptakrav. anser att kommissionens förslag beträffande normer inte står iöverensstämmelse med de kunskaper som finns om tekniska och institutionellaförutsättningar för fordonsteknisk utveckling, handelspolitiskaförutsättningar samt svensk bilindustris konkurrensföralsättningar. Frågan omnormer i energihänseende kompliceras också av andra krav på bilens egenskaper.Verket underslryker därför att stora problem vidhänger frågan om normer, mendet är viktigt att klariägga hur normer kan användas i en samhällelig strategiför att påverka och påskynda bilens tekniska utveckling. Förslag till normer ienergihänseende måste utarbetas i ett sammanhang med krav på bilen vad avserbuller, avgaser och trafiksäker-helsegenskaper. framhåller att regler om maximal bränsleför- Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 127 brakningför nya bilar måste baseras på internationella normer. SIND och redovisar liknande synpunkter. M anser vidare att det voreolyckligt om eventuella normer skulle göra det omöjligt att importera vissabiltyper lill . Medavseende på transportsektorns stora oQeberoende fmner i Älvsborgslän det angeläget att stora energibesparingsinsatser görs. Härvid bör enligtlänsstyrelsen övervägas långtgående restriktioner såsom förbud mot specielltenergikrävande fordon och farkoster. Remissinstansersom är tveksamma till förslaget eller avvisar det är statenstrafiksäkerhetsverk, statens väg- och trafikinstitut. Svensk MetanolutvecklingAB och . Informationenoch ulbildningen för bilister föreslås av kommissionen bli förbättrad. Därvidbör i körskoleundervisningen läggas särskilt vikt vid körsätt och underhållföratt minska bränsleförbrukningen. Förslagetstöds av remissinstanserna. Sålunda framhåller t. ex. statens vägverk att delfinns ett slort potentiellt ulrymme för energibesparingar genom alt bilisternakör mjukare och bättre iakttar gällande hastighetsbestämmelser. Som bieffekterskulle också erhållas ökad trafiksäkerhet och minskade fordonsemissioner. Viden mycket god efterievnad av hastighets-bestämmelserna skulle enligt verketsannolikt erhållas betydande positiva effekter på trafiksäkerheten. Ävenstatens väg- och trafikinsUtut framhåller att man förutom med tekniska ålgärderoch sänkta hastigheter kan uppnå omedelbara bränslebesparingar genom ettförändrat körsätt. Utländska undersökningar har visat att besparingar på upptill 25 96 kan göras, huvudsakligen genom mjukare accelerationer ochretardalioner samt undvikande av onödiga hastigheisänd-ringar. Av institutetgjorda undersökningar framgår att det bör vara möjligt att uppnå relativt storabränslebesparingar genom ett lugnare körsätt ulan alt det behöver innebäranågon nämnvärd ökning av körtiden. Undersökningarna visar också atlbesparingspotentialerna kan bli större med ett förändrat körsätt än medtekniska åtgärder på befinlliga bilar. stödjer kommissionens förslag. Verket anser dock att det krävsäven olika ekonomiska styrmedel för att generellt kunna öka bilägarnasmotivation till ett lugnare körsätl och lä detta bestående. Verkei erinrarockså om gällande riktlinjer för bränsledeklaration av nya personbilar samtanger att förhandlingar f. n. sker med olika branschorganisationer omenergideklaraiioner av begagnade personbilar och fritidsbåtar. Vad gällerenergideklaralion av fritidsbåtar kan nämnas att i sittyttrande föreslår att de undersökningar som har ulförtfortsättningsvis omprioriteras till förmån för deplacementbåtar. Ulöverredovisade yllranden slöds kommissionens förslag angående information ochutbildning av SIND, energisparkommUtén, KAK, Motorbranschens riksförbund.Motormännens riksförbunå, ÅB , ochSveriges . Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 128 Kommissionenföreslår att åtgärder vidtas som möjliggör användande av andra bränslen änbensin och dieselbrännolja. Vidare föreslås att normer införs för atl påskyndautvecklingen av flerbränslemotorer, exempelvis genom utveckling av diesel-ochotiomoiorer för drift med metanol och andra syntetiska drivmedel. Utvecklingenav kommersiella flerbränslemotorer av typen gasturbiner och stiriing föreslåsstimuleras. Remissinstansernaansluler sig i stort till kommissionens förslag. De synpunkter som specifiktframförs angående introduktion av t. ex. metanol sorn drivmedel redovisas i denenergipolitiska propositionen. Medanledning av de av kommissionen väckta förslagen anför i sittyllrande: Dennuvarande utformningen av vägtrafikbeskaltningen kan delvis motverkaanvändningen av vissa sådana motorer för fordonsdrift. Motorfordon som ärinrättade för atl drivas med annat än bensin eller gasol ärkilometerskattepliktiga, dvs. skatt tas ut i förhållande till fordonenskörsträcka. På drivmedlen utgår däremot inte skatt (med undantag förenergiskalten på dieseloQa). Metanol och annan alkohol för drift av motorfordonjämställs med och beskatias som bensin. Fordon som är inrättade för atl drivasmed motorbrännoQa (eller gengas) men som drivs med metanol eller annanmotoralkohol kommer därför att drabbas av viss dubbelbeskattning med nuvarandeskattesystem. Även detta problem bör enligt RSV:s mening utredas lillsammansmed energiskatteproblemet i stort och då i samarbete medvägtrafikskatteutredningen. Liknandesynpunkter framförs av vägtrafikskatteutredningen. SINDanser förslagen angelägna. Verkei pekar bl. a. på att utveckling av bådebefintliga motortyper och framtida flerbränslemotorer behöver stimulerassamtatt ytteriigare utredning erfordras om vilka olika kombinationer avmotortyper och drivmedel som kan vara lämpliga . Förslagen slödsockså av energisparkommittén. , , och . Kommissionentar inte närmare upp dieselmotorn till diskussion. Enligt biUndustri-och bilgrossistförening skulle dock ett ökat antal dieselbilar ipersonbilsparken öka flexibiliteten som mindre oQa skulle förbrukas.Föreningen framhåller dock att ökad forskning om dieselmotorns miQöproblem ärangelägen. Även framhåller dieselmotorns bränsleeffektivitetoch anser att det mot denna bakgrund är lämpligt att samhällel medvetet sökeröka andelen dieselbilar i personbilsbeståndet. bör bilskatten differentieras tillförmån förlätta och bensinsnåla bilar Differentieradbilskatt är ett sätt att styra konsumentens bilköp i riktning motbränslesnålare bilar framhäWer statens vägverk. Del föreligger dock enligtverket stora problem med att utvälja de egenskaper hos fordonet ulifrån vilkaskatten skall differentieras. Vid överväganden om en differentierad bilskattlill förmån för lättare och bränslesnålare bilar måste därför beaktas en rad Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 129 frågorav samma natur och med samma innehåll som i fallet nied normer, t. ex. fråganom fordonens trafiksäkerheisegenskaper. Riksskatteverketerinrar i sitt yttrande om all vägtrafikskatteutredningen i sitt betänkandeanfört atl utredningen i det fortsatta arbeiei avser att ta upp bl. a. fråganom att slopa fordonsskatten för bensindrivna fordon och ökadrivmedelsbeskattningen i motsvarande mån. Det ärenligt verket svårt atl bedömavilken av dessa två åtgärder - drivmedelsskait eller fordonsskatt -som härdenslörsla effekien vid val av bensindriven bil. Bensinskattealier-nati vet skulledock göra det skattemässigt fördelaktigt att minska körsträckan oavsettfordonets storiek. En enhetlig bensinskatt kan emellertid få effekier som kananses regionalpoliliskl olämpliga. RSV ifrågasätter om inte också dessa problembör studeras vid en utredning av energibeskattningen i stort och då i samrådmed vägtrafikskatteutredningen. Vägtrafikskatteutredningenanser att frågan om en övergång till annal beskattningsunderiag förfordonsskatten i första hand bör anstå till dess ställning kan tas till omfordonsskatten för bensindrivna fordon kan slopas och i andra hand närmareuireds. Differentieringav bilskatten bör enligt SIND finnas med i en utredning om allmänenergibeskattning. Man bör uireda möjligheterna att jusierarelationen mellan de röriiga och fasta bilkostnaderna. Högre röriiga och lägrefasta kostnader lorde enligt verket effektivisera bilåkandet men kan samiidigiIpda till atl människor i t. ex. glesbygder fär kostnadsfördyringar. Detbästa sättet atl nå målel med ett ökat antal lälta och bensinsnåla bilar ärenligt Motormännens riksjörbund att den nuvarande fordonsskatten omvandlas bensinskatt. bör principerna för beskattning av fordon ulformas så att elfordonframstår som ett fördelaktigt alternaiiv. Utöverredovisade uppfattningar slöds kommissionens förslag av energisparkommUtén ochKAK. Kommissionenföreslåratt långväga godstransporter skall överföras från lastbil till tåg. Merparten av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan äravvisande eller har invändningar mol förslaget. Stödjerförslaget gör däremot i som anser atl avvägningenmellan lastbil och järnväg gällande långväga transporter ocksä är en viktigtrafikpolitisk fråga. förutsätter att kraftfulla åtgärder vidtasför att en utveckling i angiven riktning kommer till stånd. LOhar inga invändningar mol all Qärrgodsirafiken i ökad utsträckning sker med tågoch sjöfarl, då effektiviteten och energisparandel främjas . En sådanutveckling bör emellertid enligt organisalionen bedömas och planeras inom ramenför översynen av trafikpolitiken i stort. LO anser därför att man i samband medell energipolitiskt beslut inte behöver binda sig för specifika åtgärder. Förslagetstöds även av eldistributörerna och TCO. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 130 Svenskaåkeriförbundel anser att utredningens jämförelser av energieffek-tiviteien hosolika godsiransportmedel kan ifrågasättas. Liknande synpunkter framförs avtransportjörskningsdelegationen. Enligtbedömningar av SIND ger ett genomförande av förslaget relativt småenergibesparingar. Konsekvenserna för industrin kan däremot bli ökade koslnaderom valet av ell rationellt transportsätt begränsas. En överflyttning av godsmellan olika transpongrenar bör enligt verket ske på trafikpolitiska grander.Innan konkreta åtgärder kan vidtas måste frågoma ytteriigare belysas. Liknandesynpunkier framförs av domänverket. På grundval av verkets erfarenheter ansesatt en överflyttning från lastbil till tåg endast undantagsvis leder till enenergibesparing till rimlig kostnad. Även Näringslivets trafikdelegation,och köpmannaförbundifrågasätter om några energibesparingar kan göras på ett ekonomiskt acceptabeltsätt, om kommissionens förslag genomförs. Inomlastbilssektorn föreslår dessutom kommissionen att särskilda ålgärder för energisparande genomförs. Förslagetstöds av remissinsianserna. Sålunda bedömer t. ex. statens vägverk allbesparingspotentialen är förhållandevis stor och flera för transportföretagenlönsamma besparingsåtgärder avses redan föreligga. Det gäller också attstimulera till ytteriigare teknisk utveckling och att överföra resultaten tillpraktisk användning. Samhället bör därför enligt verket siödjatransportföretagen att vidareutveckla de initiativ de själva redan tagil. SINDframhåller att särskilda åtgärder för lastbilssektorn kan initieras inom ramenför verkets bidragsverksamhet. Demonstrationsprojekt inom transportseklorn kanerhålla bidrag. Ytterligare stimulans kan behövas för att påskynda den tekniskautvecklingen och den praktiska lillämpningen av ny teknik, men sådan bör enligtverket kunna lämnas inom energiforskningsprogrammet. Förbundet framhåller i sitt yttrandeatt besparingar t. ex. kan ske genom tekniska förändringar på fordonen, bättrefordonsunderhåll, ändrai framförande av fordonen, bättre utnyttjande av fordonoch vägar m. m. Även genom organisaioriska förändringar, syftande lill bätiresamordning av transporterna, torde det finnas potentiella möjligheler tillbesparingar. Erfarenhelerna från en energisparkampanj inom fjärrtrafiken harenligt förbundel och billndustri-och bilgrossistförening visal på attväsentliga energivinsier kan uppnås genom ökad information och utbildning avlastbilsförarna. Vad beträffar sjöfarten föreslår kommissionen alt denna i likhet med järnvägen skall ta en siörre andel av transportarbetet i anspråk. Vidare föreslås att kust- och kanalsjöfarien skall stimuleras. Förslagettillstyrks av LO och TCO. Transportjörskningsddegationen och SIND redovisar enmera reserverad inslällning. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 131 Sjöfartsverketanser att för att sjötransporter skall vara energieffektivare änlandsvägstransporter mäste bl. a. tillräckligt stora godsmängder transporteras.För att detta skall kunna uppnäs i en av kommissionen åsyftad utsträckningkrävs atl den inrikes sjöfarten organisaioriski anpassas så att samordning avgodsmängder kan ske. Möjligheterna lill en sådan samordning inom sjöfartenlorde enligt verket vara avsevärda. Därigenom finns också goda möjligheter tillenergibesparingar. Det måste sålunda enligt verket bedömas som angeläget attslimulera den inrikes sjöfarten och specielll dess organisaioriska utveckling.Den utgör ett viktigt komplement och i vissa fall ett gotl alternativ till delandbaserade transportmedlen. Ävenlänsstyrelsen i tillstyrker kommissionens förslag, speciellt vadavser stimulans av kust- och kanalsjöfart. vill härvid särskiltframhålla alt det är angeläget att pä allt sätl underiätta för sjöfarten tillVänernregionen. Slödför en ökad sjöfart lämnas också av och . Kommissionenulgår i sina beräkningar från att stora energibesparingar kan göras i byggnaderav skilda slag. För att så skall kunna ske föreslås ett flertal olika åtgärder. 1första hand styrs energihushållningen i nytillkommande bostäder och lokalergenom Svensk byggnorm. Enligt kommissionen bör byggnormen härvidlagkompletteras i takt med ökad kunskap och erfarenhet av olika byggnadstekniskalösningar. Förslaget stöds av SPK och energisparkommittén. Avstyrker förslaget görNäringslivets byggnadsdelegation. I stället förordas en metod som innebär atti byggnadsstadgan införs ett funktionskrav som anger den energiåtgång som ärgodtagbar eller tillålen i ett normalt bostadshus. Samhällets kontroll av attfunktionskravet uppfylls skulle enligt delegationen kunna ske på så vis, attenergiåtgången i färdigställda hus undersöks av byggnadsinspektörerna ellerutförs under ledning av ansvarig byggledare enligt gällandebyggnadsförfatlning. Förslaget anses också kunna användas som styrmedel förenergihushållning vid genomgripande ombyggnader. föreslår all i slället för att kompletterabyggnormen införs i byggnadsstadgan normer pä den energiåtgång som är godtagbari ett normall bostadshus. Föratt stimulera introduktion av nya uppvärmningssystem föreslår LO att man genombyggnormen bör verka för alt sannolika energipriser, snarare än dedagsaktuella priserna, läggs lill grund för byggnadskalkylerna. LO tar inteställning till vilka metoder som kan behöva användas men pekar på som enmöjlig utväg atl föreskriva förslagen kalkylering vid prövning av statligabyggnadslån. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 132 Vad gäller energihushållande åtgärder i befintligbebyggelse bör enligt kommissionen finansieringen härför säkerställas förfastighetsägarna. Hittillsvarande låne- och bidragssystem bör utvärderas och isamband härmed prövas alternativa utformningar av det ekonomiska stödet.Förslagen får brett stöd av remissinsianserna, som i flera fall framför förslagtill kompletteringar eller ändringar i de regler som har gällt. Sålunda föreslår SPK atl del nuvarande siödet ersätts medett effeklivare system som innebär att resurserna i försia hand sätts in inomområden där effekierna blir slörsi. Liksom inom industrin bör enligt nämndenför husägarna ekonomiskt lönsamma åtgärder inte subventtoneras utan i de fallinte privatekonomiskt lönsamma åtgärder kommer till stånd bör tvingande reglerkunna övervägas. för byggnadsforskning noierar att kommissionenhar uppmärksammat den förhållandevis goda överensstämmelsen mellan genomfördaenergisparutredningar inom områdel upp ttll ca brutto förbebyggelsesekiorn. Rådel finner del angeläget alt öka kunskaperna omenergisparprogrammets utfall. En mer allmän utvärdering planeras till år 1981framhåller rådel. Rådet instämmer i kommissionens förslag att finansieringenav de energihushållande åtgärderna i befintlig bebyggelse skall säkerställasför fastighetsägarna. Rådet finner emellertid att det är nödvändigt att pålämpligt sätt garanlera fastighetsägarna utrymme på kreditmarknaden bl.a. medhänsyn till att de energibesparande ätgärderna i flera fall måste genomföras påett ordnai säll i särskilt valda kombinationer. Exempelvis fordrar en byggnadslekniskåtgärd som tilläggsisolering av yttervägg även alt en förnyad inreglering avuppvärmningssystemet genomförs om den möjliga energibesparingen helt skallkunna utnytQas. Kan en sådan åtgärd, som ligger i ett senare skede, ejfinansieras och alltså ej komma till stånd får man enligt rådet inte hellertillfredsställande effekt av den tidigare ålgärden. 1 fråga omenergibesparing i bebyggelse utgår kommissionen i sina energialternativ frånuppskattningar av sparpoleniialen som har gjorls av statens planverk ochkommissionens expertgrupp för energihushållning. förbyggnadsforskning redovisar i sitt remissyttrande en fältundersökning som visarall sparmöjligheterna i befintlig bebyggelse för vissa typer av hus haröverskattats. Inslilulel framhåller atl den bedömning som görs i prop.1977/78:76 -och till vilken kommissionen refererar - är tvivelaktig av tvåskäl. För del första bygger den på en oiillföriitlig bedömning av hur denbefinlliga bebyggelsen i verkligheten ser ut frän energisynpunkt. Fördel andratycks man enligt institutet ha gjort en felbedömning av vilka ätgärder ibebyggelsen som har initierats via energisparstödet. Institutet framhåller vidare: 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 133 På grundval av det material som insamlades i den ovannämnda inventeringen av bebyggelsens energistatus har institutet gjortbedömningar av vilken energibesparing som kan förväntas äv energibesparandeinvesteringar av olika storlek. Dessa studier visar att de förändringar somf.n. vidtas i bebyggelsen är slumpmässiga i den meningen alt del inle finnsnågot samband mellan husens tidigare energistatus och verkställda ätgärder.Det är alltså inte så att de fastighetsägare som har dåligt isolerade hus är desom först tilläggsisolerar. Detla innebär att en stor del av investeringama itilläggsisolering går till hus som redan har en förhållandevis bra isolering.Detta innebär på kort sikt all energibesparingsåtgärderna blir mindre effektivaän vad som var förutsatt. På grundval av institutels utredning beräknar vi att denfelakiiga bedömningen av hur väl isolerade hus i den befintliga bebyggelsen ärhar medfört att investeringskostnaden för alt uppnå den angivnaenergibesparingen har underskattats med i storleksordningen 2 miQarder kronorunder kommande tioårsperiod. Den minskade effektiviteten ienergibesparingsinvesteringar som beror på att en del av åtgärderna sätts in irelativt välisolerade hus kan myckel väl ligga över 10 miQarder kronor förnäsla tioårsperiod om man även lar hänsyn till tilläggsisolering av bjälklag. Enligt statens planverk ulgör ekonomiskt slöd ett vikliglkomplement lill administrativa styrmedel om energianvändningen i byggnaderskall kunna minskas i den omfattning som förutsätts i kommissionens energialternativ.Det är enligt verket angeläget att finansieringen av energihushållande åtgärdersäkerställs för fastighetsägaren och alt i samband med att alternativa formerför utformningen av det ekonomiska stödet prövas, övervägs om inle siödet merdirekt kan knytas lill de ålgärder som skall genomföras i stället förstimulansbidrag med en viss procent av nedlagd kosinad. Verket framhåller vidare alt de anordningar som är avseddaatt installeras för att åstadkomma energibesparing i befintlig bebyggelse kanvara av varierande kvalitet. Med hänsyn till alt det är önskvärt atl åstadkommaså smidiga och enkla procedurer som möjligt rörande granskning och kontroll avsådana anordningar bör det enligt verket vara en fördel om de är centraltprövade och godkända saml underkastade lillverkningskontroll. Verkei fortsätteri sitt yttrande: Det finns därför vissa skäl som lalar för atl införa kravpå obligatoriskt typgodkännande samt lillverkningskontroll i anslutningdärtill. har lidigare lagil upp denna fråga i yllrande överbygglagutredningens principbetänkande. Denna fråga bör klarläggas i samband medutarbetandet av den nya byggnadslagen. 1 avvaklan på ny lagstiftning bör detemellertid vara befogat att som villkor för statligt lån och/eller bidrag krävaatl vissa anordningar t.ex. värmeväxlare och utrustning för reglering ochstyrning av uppvärmnings- och venlilaiionssyslem skall vara lypgodkända avplanverkel samt underkastade tillverkningskontroll på av planverket godkänisäll. Detsamma bör gälla anordningar som ingår i uppvärmningssystem baseradepå solvärme eller jordvärme. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 134 Fastighetsägarnas viQa att genomföra energibesparandeåtgärder torde enligt SIND främst bero på åtgärdernas lönsamhet för dem. Det ärdärför viktigt att energisparande åtgärder som från samhällets synpunki är lönsamma,även är lönsamma för fastighetsägaren. Verket instämmer därför i kommissionensförslag att finansieringen av energihushållande åtgärder i befintlig bebyggelseäven fortsättningsvis säkerställs för fastighetsägarna. Verkei anser dock attnuvarande bidragssystem bör omarbetas på så sätt att bidrag inte utgår tillåtgärder som är privatekonomiskt lönsamma utan endasl för atl läcka skillnadenmellan privatekonomiskt och samhällsekonomiskt lönsamma åtgärder.Fastighetsägaren bör dock kunna låna pengar även till privatekonomiskt lönsammaåtgärder framhåller verket. Även energisparkommittén förordar en utvärdering avstödsystemels utformning då kommittén bl.a. inte är övertygad om att detnuvarande systemet bidrar till att optimera dess styrförmåga. Kommitténanser alt strikt ekonomiska bedömningar påverkar beslulen om energisparandeinvesleringar olika för olika beslutsfattare. En fortsatt utvärdering bördärför enligt kommittén också klarlägga vilken roll de ekonomiska stimulansernahar spelat i förhållande till andra faktorer vid beslul om energibesparandeåtgärder. Kommittén anser alt en åtgärd som har vidtagits med slöd av statligastimulanser inte nödvändigtvis innebär att de är en föQd av dessa. Det kansåledes förutsättas att stimulanserna UtnytQas oberoende av vilka faktorer iövrigt som har påverkat beslutet. Dessa andra faktorer kan enligt kommitténvara av flera olika slag. Inom bostadssektorn är det t.ex. inte uteslutet attenergibesparande ålgärder i ett inledningsskede framför allt har vidtagits avgrupper som haft ett omfattande iniresse för och en stor medvetenhet omenergihushållningfrågorna. 1 detla sammanhang kan därför ökad kunskap omvilken inverkan den bedrivna informationsverksamheten haft för beslut omenergisparåtgärder vara betydelsefull framhåller kommittén som i sitt yttrandevidare anför: Vissa åtgärder har uppenbart också syftat till enförbättring av byggnadsstandarden och inte primärt till energibesparande.Detta har t.ex. i många fall varit huvudorsaken vid tilläggsisoleringkombinerat med nytt fasadskikl. På samma sätt som andra faktorer än de ekonomiskastimulanserna kan medverka lill beslul om energisparäigärder finns å andra sidanskäl atl anta att många potentiella, även privatekonomiskt lönsammainvesteringar ej vidlagils på grund av olika prakliska problem.