prop · G20377 · 1978-12-31 00:00:00 — Föreskrifien i momentet 4 h) att ingen på nytt på nyttfår rannsakas eller straffas för ett brott för vilket han redan blivit fälldtill ansvar eller frikänd, överensstämmer sålunda med den huvudprincip omdomars rättskraft som gäller också i svensk rätt. I vissa fall kan emellertidresning beviljas och detta enligt 58 kap. 3 § även till dentilltalades nackdel, vilket inte lorde stå i överensstämmelse med mom. 4 h).Jag finner därför aU bör göra ett förbehåll på denna punkt. Dådel gäller prolokoll var det från svensksynpunkt en besvikelse alt och andra länders förslag om ettobligatoriskt undersökningsförfarande rörande förbrytelser mot de humanitärareglerna inte kunde genomföras. Anledningen till della var att samtflera afro-asiatiska och latinamerikanska länder inte kunde acceptera ettundersökningsförfarande som inte förutsatte parternas samtycke och därmedenligt deras uppfattning stod i strid med suveräniletsprincipen. Sedan allaförsök atl rädda ett obligatorium misslyckats, stödde det fakultativamotförslaget för att därmed säkra alt någon form av undersökningsförfarandefördes in i protokollet. Den nu antagna art. 90 om en kommission förundersökande av fakta kan nämligen trots allt betraktas som en förbättring ijämförelse med det aldrig tillämpade undersökningssysiemel regler.Genom kommissionens permanenta karaklär och genom möjlighelen alt i förvägacceptera dess kompetens - två nyheter i förhållande till Genévekonventionerna- har förutsättningarna ökal för ell i praktiken fungerandeundersökningsförfarande. ProtokoUII kan kritiseras föratt vara alltför ofullständigt isina humanitära skyddsregler. Från svensk sida beklagade man också underkonferensen den urvattning av protokollet som ägde rum i konferensensslutskede. Del är emellertid värt atl notera att protokollet, som omfattar 18artiklar föruiom slutbestämmelser, innebär en ambitiösare reglering än den somåterfinns i Genévekonventionerna, där den gemensamma art. 3 är den enda artikelsom avser icke-internationella konflikter. Bland de artiklar i Protokoll II,somtrots Prop.191S/19:11 45 alltkan sägas markera en utveckling av den inlernaiionella humanitära rätlen iicke-inlernationella konflikter, villjag framhålla art. 14 med dess förbud molutsvältning som stridsmetod. Den7 hade Prolokoll I underiecknals av 57 slaler och Prolokoll II av53 stater. undertecknade de båda protokollen den 12 december 1977.Protokollen bör så snart som möjligl ralificeras av de siaier som harundertecknat dem. Detvå tilläggsprotokollen utgör en betydelsefull revidering och modernisering avde inlerniionella humanitära rättsregler som är tillämpliga i väpnadekonflikter. har i förhandlingsarbetet, i enlighet med sina utrikespolitiskatraditioner, engagerat sig hårt och spelat en icke oväsentlig roll för all nådelta resultat. Jag förordar atl lilllräder protokollen ifråga. Underhela den tid som diplomatkonferensen pågått har det varil en strävan frånsvensk sida atl diskutera begränsningar av vissa konventionella vapen medsärskUt inhumana verkningar. Del ökade intresset för dessa frågor har bl. a.medfört atl två experikonferenser har genomförls för alt i detalj penetreraproblemen. På grund av det starka motståndet från vissa alliansbundna staterssida har det emellertid ännu inte visat sig möjligt att nå fram till bindandeöverenskommelser om restriktioner eller förbud mot användning av någon av dediskuterade vapentyperna. Genom arbetet under diplomatkonferensen har dockstaterna lått en ökad medvetenhet om problemen. Jag vill i della sammanhängasärskilt peka på de principiellt viktiga art. 35 och 36 i Prolokoll I. förstnämnda artikeln fastslås några grundläggande begränsningar ianvändningen av stridsmedel som innebär en bekräftelse och eti förtydligande avredan gällande regler. Art. 36 är hell ny. Här stadgas att varie stat ärskyldig all pröva huruvida nya slridsmedel har effekter, som står i strid medfolkrättens regler. och ett litet antal andra stater har sedan några årtillskapat särskilda organ med uppgift atl pröva alla nya vapenprojekl frånfolkrältslig utgångspunkt. Man bör kunna förvänta sig att även andra stater,som biiräder tilläggsprotokollen, kommer att införa en motsvarande folkrättsligprövning av sina respektive vapenprojekl. Införandelav den här nämnda nationella kontrollen beträffande verkningarna av nya vapenär ett sleg i rätt riktning. Ännu viktigare är emellertid atl staterna inom ensnar framlid kommer överens om regler som begränsar eller helt förbjuderanvändning av vapen med särskilt inhumana verkningar. Arbetet inom detta områdefortsätter nu i annat forum sedan diplomatkonferensen avslutats. Genom denresolution, som antogs av , har en vägöppnats för fortsatta förhandlingar. Resolutionen (32/152)angeratl eninternationell vapenkonferens skall hållas 1979. Inom vårt land har ellomfattande arbeie inletts på att förbereda denna Prop.1978/79:77 46 nyakonferens, och del är vår förhoppning alt staterna vid konferensen kan enas omregler, som begränsar användningen av vissa konventionella vapen. 4.4Åtgärder tUI följd av en ratifikation Ävenom genom tillkomsten av de två tilläggsprotokollen en viktig modernisering avden internationella humanitära rätten har åstadkommits, återstår - som jagförut har sagt - ett ar.nat betydelsefullt skede i arbetet på att stärkakrigets lagar, nämligen information och undervisning om de nya reglerna. Omstridskrafterna inte får fullgod kunskap i detta avseende, kommerde humanitärareglerna inte alt lillämpas så alt de ulgör ell skydd för vare sig personereller egendom. Vi är redan genom Genévekonventioner förpliktade atlinom vårt land sprida kunskap om konventionernas regler. Den förul berörda art.83 i Prolokoll 1 bekräftar denna förpliktelse och utvidgar den till atl omfattaockså protokollets bestämmelser. Artikelns syfte är atl såväl de väpnadestyrkornas personal som civilbefolkningen redan i fredstid skall vara välförtrogna med konventionerna och protokollet. Art. 19 i Protokoll 11 stadgar attdetta protokoll skall ges så stor spridning som möjligt. Jag vill understrykaatt dessa åtaganden rörande informationsspridning berör hela totalförsvaret ochkan komma atl ställa vissa krav på särskilda resurser för atl genomföras. Denav mig fömt nämnda av chefen för försvarsdepartementet tillkalladekommiuén angående folkrättens tillämpning m. m. under väpnade konflikter skallenligt sina direktiv bl. a. överväga och samordna de insatser som kan bliaktuella från olika departement, myndigheter och organisationer. Viden svensk ratificering av tilläggsprotokollen aktualiseras frågan omlagstiftning med avseende dels på bestraffning av vissa överträdelser och delspå skydd för internationellt erkända kännetecken. Vadgäller den försia frågan har de fördragsslulande parterna genomGenévekonventionerna förbundit sig att slrafföelägga svåra överträdelser avkonventionernas bestämmelser medan del i fråga om andra överträdelser slårparterna fritt att motverka dem antingen genom straff eller också på annal säu.Som framgår av vad jag har anförl i avsnitt 2.1.9 skall konventionernasbestämmelser rörande överträdelser och svåra överträdelser lillämpas på sammatyper av överträdelser av Prolokoll 1. Genomde svenska siraflbeslämmelserna mot folkrättsbrott i 22 kap. 11 § (BrB) har en kriminalisering skett utan någon motsvarande begränsning tillsvåra övenrädelser. Brottsbeskrivningen i paragrafen upptar två gmpper avfolkräiissiridiga gärningar. Den försia avser fall då någon vid krigföring förfarpå sätt som står i strid mot gällande avtal med främmande makt eller allmänterkända folkrältsliga gmndsatser. Som typiska exempel på Prop.1978/79:77 47 sådanaförfaranden anges i lagtexten användandet av slridsmedel ägnat atl förorsakaonödigt lidande saml missbruk av kännetecknet röda korset. Den andra gruppen avfolkräiissiridiga gärningar avser all någon i annal fall än vid krigföringåsidosätter vad som skall iakttagas enligt gällande avtal med främmande makleller allmänt erkända folkrätlsliga grundsalser angående skydd för sårade,sjuka och skeppsbrutna vid stridskrafter i fält eller till sjöss, krigsfångareller civilpersoner under krigslid eller eljesl angående ockupation. Enförutsättning för sirafföarhei är här atl gärningen orsakar skada å person,kroppsligt eller själsligt lidande eller annan skada som inte är ringa. Förlillämpningen av paragrafen fordras inte att rikel är i krig. Folkrätisbrotilillhör de gärningar över vilka enligt 2 kap. 3 § 5 BrB har domsrälloavseii var brottet har begåtts. Enföljd av den lagstiftningsteknik som har använts i 22 kap. 11 § BrB blir attbestämmelsen, efter en svensk ratifikation av de båda tilläggsprotokollen, iprincip kommer all omfatta även övenrädelser av proiokollen. Denvidareutveckling av folkrätten i krig som härsken genom dessa prolokoll kanemellertid motivera en översyn av den aktuella strafföestämmelsen. Det börockså anmärkas att art. 86 punkl 2 i Prolokoll I innehåller vissa bestämmelserom överordnades ansvar för underordnades handlingar som åtminstone delvis synessakna direkl motsvarighet i den nuvarande straffrällsliga regleringen. F.n. utreds det militära ansvarssystemel av mililäransvarskommittén (Ju 1977:09).I kommitténs uppdrag ingår också alt se över 22 kap. BrB i dess helhet samt atldärvid beakta de båda tilläggsprotokollen lill Genévekonventioner.Frågan om ändringar i BrB på grund av en ratifikation från sida av debåda protokollen behöver därför inte tas upp i detla sammanhang. Närdel gäller frågan om skydd för vissa tecken och emblem innebär redanGenévekonventionerna att otillbörlig användning av röda korsets och motsvarandeorganisalioners kännetecken är förbjudna. Som framgår av avsniii 2.1.3 och2.2.2 upprepas detta förbud i protokollen. Genom art. 38 i prolokoll 1 förbjudsdessulom användning av FN:s kännetecken utan tillstånd av denna organisation. ProtokollI introducerar vidare nya skyddstecken för kärnkraftverk och andra anläggningaroch installationer som innehåller fariiga krafter (art. 56, punkl 7 saml art.16 i för civilförsvaret (art. 66, punkt 4). Medan en ulmärkning avobjekl som innehåller farliga krafter är frivillig för parterna i konflikten,är den civila civilförsvarspersonalen i vissa situationer förpliktad all bäracivilförsvarets internationella kännetecken (art. 66, punkl 3). I art. 66 punkl7 föreskrivs att civilförsvarets internationella kännetecken i fredslid fåranvändas efter behöriga nationella myndigheters medgivande för identifieringinom civilförsvaret. Enligt art. 66, punkt 8, skall de fördragsslutandeparterna och parterna i en konfliki vidla nödvändiga ålgärder för all övervaka Prop.1978/79:77 48 användningenav civilförsvarels inlernaiionella kännelecken saml förhindra och undertryckavarje missbruk av tecknet. Somjag nämnde anges i 22 kap. 11 § BrB missbruk av kännetecknet röda korsetvid krigföring som ett exempel på sådant förfarande i strid mot gällande avtalmed främmande makl som utgör folkrätisbroti. Ratificeras Protokoll I avSverige, blir det fullt kart atl ett missbruk av FN:s kännetecken ellercivilförsvarets internationella kännelecken som krigslist e. d. på motsvarandesätl kommer atl omfattas av strafföestämmelsen. I avbidan på resultatet avmilitäransvarskommilléns översyn torde det inte vara nödvändigt attuttryckligen ange detla i lagtexten. Ifredstid skyddas f n. röda korset och motsvarande kännelecken av lagen(1953:771) om skydd för vissa inlernaiionella sjukvårdsbeieckningar och FN:semblem eller namn av lagen (1970:498) om skydd för vapen och vissa andraofficiella beteckningar (2 § första slyckel). Således lår rödakorsmärket ellerbenämningen "röda korset" eller "Genévekorset" inte brukasoffentligen annat än som kännelecken för militär sjukvård och förmilitärpräster samt efter regeringens medgivande i vissa andra fall bl. a. förcivil sjukvård. Obehörig användning straffas med dagsböter eller fängelse.Detsamma gäller om någon offentligen brukar annat märke eller benämning somlätt kan innebära förväxling. FN:s emblem och namn, förkortning av namnet ellerannal som företer sådan likhet därmed atl förväxling lätt kan äga rum får intebrukas offentligen som märke eller benämning utan medgivande av FN:sgeneralsekreterare. En ratificering av protokollen föranleder enligt min meningdärför inte någon ny lagstiftning i dessa hänseenden. Någonmotsvarande särskild lagstiftning till skydd för civilförsvaretsinternationella kännetecken i fredstid finns emellertid inte. 17 kap. 15 § BrBinnehåller dock en generell strafföestämmelse mot föregivande av allmänställning. brott kan bestå bl. a. i all någon obehörigen bär uniform,märke eller annat kännelecken som ger honom sken av att tillhöra försvarsmakteneller annan kår i det allmännas tjänst eller kår, vars verksamhet avser allmänsamfärdsel eller allmänhetens förseende med , ljus, värme eller kraft.Brottet bestraffas med böter eller fängelse eller, om detäralt anse som grovt, med fängelse i högst . 1 förarbetena till denaktuella bestämmelsen (prop. 1962:10 del B s. 254) angavs särskilt alt den varavsedd att bereda skydd för bl. a. civilförsvaret. Enligtmin mening kan bestämmelsen i BrB inte anses medföra ett fullttillfredsställande skydd för civilförsvarets internationella kännetecken.Särskild lagstiftning behövs för atl uppfylla protokollels krav i deltahänseende. Teknisktkan skyddet i och för sig inordnas såväl års lag med skyddet förrödakorsmärket-efter viss justering av lagens rubrik-som under 1970 års lag medskyddet för bl. a. FN:s kännelecken. Den verksamhei som bedrivs inomcivilförsvaret har emellertid sådana beröringspunkter med röda Prop.1978/79:77 49 korsetsverksamhet att det eniigt min mening är mest naturiigt all föra in de nyareglerna i förstnämnda lag. Härtill kommer all denna bygger påGenévekonventionerna och alt den aktuella regleringen går tillbaka påtilläggsprotokoll lill dessa konventioner. lag har däremot sin grund ikonventioner om induslrielll rällsskydd och är närmasi inriktad på all hindraall vissa officiella beteckningar används som fabriks- eller varumärke. Skyddelför FN:s kännetecken är dock inte inskränkt lill att avse enbarl användningen inäringsverksamhet (jfr prop. 1969:168 s. 140 och 178). Reglernabör ges motsvarande utformning som skyddel för röda korset. Befogenhet attlämna tillstånd atl använda civilförsvarels inlernaiionella kännelecken bör gesål regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Bestämmelserna böräven gälla i fråga om varumärke som har registrerals eller som redan brukas avnäringsidkare, när dessa iräder i krafl. Med hänsyn till deomställningssvårigheter som reglerna kan orsaka i dessa fall, bör dock rättenatl använda igenkänningslecknel upphöra först efter en övergångstid av två år.De nya bestämmelserna bör träda i krafl med all protokollen blirbindande för . Med hänsyn härtill bör del ankomma på regeringen altförordna om tidpunkten för bestämmelsernas ikraftträdande. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprällaisförslag lill lag om ändring i lagen (1953:771) om skydd för vissainternationella sjukvårdsbeteckningar. Förslaget har upprättats i samråd medchefen för justiiiedepartemeniet. Medhänvisning till vad jag nu anförl hemställer jag atl regeringen föreslårriksdagen atl delsgodkänna de två tilläggsprotokollen till Genévekonventionerna 1949 rörandeskydd för offren i väpnade konflikter. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutaratt genom proposiiionföreslå all antaga de förslag som föredraganden har lagt fram. 4Riksdagen 1978/79. Tilläggsprotokolltill Genévekonventionerna rörande skydd för offren iinternationella väpnade konflikter (Protokoll D Protocol Additional tothe Conventions of 12 1949, and relating to the Protection ofVictims of International Armed Conflicts (Protocol 1) Dehöga fördragsslulande parterna, somuttrycker sin allvarliga önskan atl få se fred råda mellan folken, somerinrar om alt varje slal i enlighel med Förenia nationernas stadga är skyldigall i sina internationella förbindelser avhålla sig från hot om eller bruk avvåld, vare sig riktat mot någon annan stats suveränitet, territoriellaintegritet eller politiska oberoende, eller på annat salt oförenligt medFörenta nationernas ändamål, somdock anser det vara nödvändigi att bekräfta och utveckla de bestämmelser somskyddar offren i väpnade konflikter och all vidtaga ytteriigare åtgärder isyfte att förstärka lillämpningen härav, somuttiycker sin övertygelse om atl ingenting i detta protokoll eller iGenévekonventionerna kan tolkas såsom ett rättfärdigandeeller ell godkännande av en angreppshandling eller annal bruk av våld som äroförenligt med stadga, somånyo bekräftar atl bestämmelserna i den 12 augusti 1949och i detla protokoll under alla omständigheter måste tillämpas i sin helhet påalla personer som står under beskydd av dessa instrument, utan att man görnågon ogynnsam åtskillnad på gmnd av den väpnade konfliktens natur elleruppkomst eller den sak som parterna i konflikien försvarar eller som tillskrivsdessa parter. The High Contracting Parties, Proclaimingtheir earnest wish lo see peace prevail among peoples, Recallingthat every Slale has the duty, in conformity with the Charter of the UnitedNations, lo refrain in ils international relations from the ihreai or use offorce againsi the sovereignty, territorial integrily or political independenceof any Slale, or in any oiher inconsistent wilh the purposes of theUnited Nations, Believingil necessary nevertheless to reaffirm and develop the provisions protecting thevictims of armed conflicts and to supplement measures intended to reinforcetheir application, Expressingtheir conviclion that nolhing in this Protocol or in the Conventions of12 1949 can be construed as legilimizing or aulhorizing any act ofaggression or any other use of force inconsistent with the Charter of theUnited Nations, Reqffirmingfurther that the provisions of the Conventions of 12 1949 and ofthis Protocol must be fully applied in all circumstances lo all persons who areprotected by those inslmmenls, without any adverse disiinciion based on thenature or origin of the armed conflict or on the causes espoused by orallributed to ihe Parlies lo the conflict. har överenskommit omföljande: agreed on thefollowing: ArtikelI - Allmänna principer och tillämpningsområde De höga fördragsslulandeparterna förbinder sig all under alla förhållanden iakllaga della protokolloch sörja för atl del iakttages. I sådana fall som icke omfattasav detta prolokoll eller av andra internationella överenskommelser kvarstårcivila och kombattanter under beskydd och överhöghet av den internationellarätlen, härledd från etablerad sedvana, humanitetens principer och det allmännasamvetets bud. Detla protokoll, vilket ulgörett tillägg till Genévekonventionerna om skydd av krigetsoffer, skall lillämpas i de siiuaiioner som åsyftas i den för dessa konventionergemensamma artikel 2. De i ovanstående punkl åsyftadesituationerna inbegriper väpnade konflikter i vilka folk kämpar emot kolonialtförtryck och främmande ockupation samt mot rasistiska regimer under utövandeav sin rätt till självbestämmande, såsom denna är innefattad i Förentanationernas stadga och förklaringen om folkrätlsliga principer rörandevänskapliga förbindelser och samarbete mellan stater i enlighet med Förentanationernas stadga. Ariicle1 - General principles and scope of application The High Contracting Parliesundertake to respect and lo ensure respect for this Protocol in allcircumstances. In cases not covered by thisProtocol or by other international agreements, civilians and combatanis remainunder the protection and authority of the principles of international lawderived from eslablished cuslom, from the principles of humanity and from thedictates of public conscience. This Protocol, whichsupplements the Conventions of 12 1949 for the protection of warvictims, shall apply in the situations referred to in Artide 2 common to thoseConventions. The situations referred to inthe preceding paragraph include armed conflicts in which peoples are fightingagainsi colonial domina-lion and alien occupation and againsi racist regimes inthe exercise of their right of self-deiermination, as enshrined in the Charterof the United Nations and the Dedaration on Principles of International Lawconceming Friendly Relations and Co-operation among States in accordance withthe Charter of the United Nations. Anikel 2 - Definitioner a)avses med "försia konventionen", "andra konventionen","Iredje konventionen" och "fjärde konventionen"Genévekonvenlionen angående förbättrande av sårades och sjukas behandling vidstridskrafterna i fäll , Genévekonvenlionen angåendeförbättrandet av behandlingen av sårade, sjuka och skeppsbrutna tillhörandestridskrafterna till sjöss , Genévekonvenlionen angåendekrigsfångars behandling den Artide 2 - Definitions Forthe purposes of this Protocol: (a)"First Convention", "Second Convention", "ThirdConvention" and "Fourth Convention" mean, respectively, theGeneva Convention for the Amelioration of the Condition of the Wounded andSick in Armed Forces in the Field of 12 1949; the Convention forthe Amelioration of the Condition of Wounded, and Shipwrecked Members ofArmed Forces at Sea of 12 1949; the Convention relative to the 12augusti 1949, respektive Genévekonvenlionen angående skydd för civilpersonerunder krigstid ; avses med "konventionerna" defyra Genévekonventionerna rörande skydd för krigels offer; b) avses med "folkrätlsligaregler tillämpliga i väpnade konflikter" de regler som är tillämpliga vidväpnade konflikter, vilka återfinns i internationella överenskommelser somparterna i konflikten biträtt, samt den internationella rättens allmänterkända principer och regler som är tillämpliga vid väpnade konflikter; c) avses med "skyddsmakl" en neutral ellerannan stat som icke är part i konflikten och som har utsetts av en part ikonflikten och godkänts av motparten och samtyckt till att ulöva de uppgifiersom enligt konventionerna och della prolokoll lillkommer en skyddsmakl; d) avsesmed "ersätlare" en organisaiion som ersätter en skyddsmakl jämlikt ariikel 5. Treatmentof Prisoners of War of 12 1949; the Convention relative lo IheProtection of Civilian Persons in Time of War of 12 1949; "theConventions" means Ihe four Conventions of 12 1949 for theprotection of war victims; (b) "rules of internationallaw applicable in armed conflict" means the rules applicable in armedconflict set forth in international agreements to which Ihe Parties to theconflicl are Parlies and the generally recognized principles and rules ofinternational law which are applicable to armed conflicl; (c) "Protecting " means a neutral orother Slale not a Party to the conflicl which has been designated by a Party lothe conflict and accepted by the adverse Party and has agreed to carry out thefunctions assigned lo a Protecting under the Conventions and this Protocol; (d) "substitute"means an organization acting in place of a Protecting in accordance with Artide 5. Anikel 3 - Tillämpningi liden Ulanintrång i de bestämmelser som alllid är tillämpliga skall a) konventionerna och dettaprotokoll tillämpas från början av varje situation som avses i artikel 1 idella prolokoll; b) tillämpning av konventionerna och detta prolokollupphöra inom territorium tillhörigt parter i konflikten efter allmäntupphörande av de militära operationerna och, i fråga om ockuperade områden,efter avslutad ockupation med undantag i båda fallen för personer vilkasslutliga frigivning, repalriering eller återetablering äger mm . Dessapersoner skall fortsättningsvis komma i åtnjutande av relevanta bestämmelser ikonventionema och della protokoll till dess att slutlig frigivning,repalriering eller återetablering har skett. An ide 3 - Beglnningand end of application Withoutprejudice lo the provisions which are applicable al all times: (a) the Conventions and thisProtocol shall apply from the beginning of any situation referred lo in Artide1 of this Protocol;