prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 68 utbildningenhar varit otillräcklig. Den planerade minskningen under /80 måste dock godtas i den ekonomiska situation som råder. Jag avser alt följa utvecklingen påutbildningsområdet med särskild uppmärksamhet.Varje möjlighet atl under /80 förstärka repetiiionsulbildningen bör enligt min mening las till vara. 1 avvaktan på överbefälhavarens ulredning tar jag inleställning till planeringen för lidenefter /80. Jagförutsäller atl utredningsarbetet bedrivs så atl elt modifierat syslem för repetitionsutbildning kan läggas lill grund för planeringen för perioden1980/81-1984/85. Förutsättningarnaför alt värnpliktsförsvaret skall ge den avsedda effekten är atl de enskilda,både anställda och värnpliktiga, aktivt medverkar och bär sin del av ansvaret.Jag anser att den utveckling som pågår mol ökad samverkan ochmedinflylande kan förbättra förutsättningarna föratt nå dessa mål. Jag erinrarom atl regeringen tillkallade en kommitté (Fö 1977:01) för allutreda formerna m. m. för de värnpliktigas medinflylande. Kommittén beräknasavlämna sitt första betänkande . Jag villi detla sammanhang peka på de särskildakrav som den militära utbildningen ivissa fall ställer. Utbildningen måste bedrivas med effektivitet och realism så att alla lår fullt förtroende försin och förbandets förmåga att lösa uppgifterna samt förståelse förvilka krav dessa uppgifter ställer i krig. Jag villslutligen framhålla den stora belydelse som reservbefal och värnpliktigt kompanibefäl har ikrigsorganisationen. Del råder brist på rätt utbildade pluionchefer i krigsorganisationen, F. n. genomförs därförinom armén försök med en obligatorisk 15 månaders grundutbildning av värnpliktiga lill kompanibefäl. Utbildningen skall utvärderas . Vidare har särskilda åtgärder vidtagits för austimulera rekryteringen av reservofficerare,främst inom armén. Jag vill i deltasammanhang också erinra om all dennya befälsordning som (prop. 1977/78:24, FöU 1977/78:10, rskr1977/78:179) har angeil riktlinjer för bl. a. innebär att alla officerare efter hand skall vidareutbildas lill uppgifter på plutonchefsnivå i krigsorganisationen. De frivilligaförsvarsorganisationerna har slor betydelse för tototalförsvaret. Tillsammansrepresenterar de en omfattande insats från etl slort antal människor ochbreddar försvarets kontaktyta mot samhället. Organisationerna bör beredasgoda möjligheter att verka. Jag anser att organisationer som har lilländamål att bedriva frivillig befälsuibildning eller att rekrytera personal för krigsplacering, s. k. A-personal,bör prioriteras vid tilldelning av resurser. Jag går därefteröver lill att behandla fredsorganisationen och berör först organisationsfrågor i stort och därefter frågorsom rör den anställda personalen. harfattat beslut om vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret (prop.1977/78:65, FöU 1977/78:11, rskr 1977/78:173). Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 69 - Sundsvallsluftvärnsregemente (Lv 5) läggs ned, - Skånskaluftvärnsregementet (Lv4) i flyttas till och där samordnas med regementet (P 7/Fo II), - Sveairängregemenle (T 1) i föriäggs lill Livgrenadjärregemen-leis (I 4/Fo 41) och artilleriregementes (A1) gemensamma anläggningar i , - arménsradar- och luflvärnsmekanikerskola (RMS), med ändring av tidigare beslul omlokalisering lill , även i fortsättningen skall ligga i . Försvaretsfredsorganisationsuiredning (Fö 1968:20) har i betänkandet (Ds Fö 1978:3)Försvarels fredsorganisalion Del 3: Marinen och flygvapnet lämnat förslag ommarinens och flygvapnets fredsorganisalion på lägre regional och lokalnivå. Betänkandet har remitterats. Jag räknar med att regeringen undervåren 1979 skall lämna förslag lill med anledning av betänkandet. 1977/78:63, FöU 1977/78:9, rskr1977/78:174) har beslutat omförsvarsmaktens centrala ledning m. m. I beslutet anges principer för ledningen av försvarsmakten i fred och riktlinjer förorganisation av försvarsmaktens centrala ledning m. m. Försvarsmaktensledningsutredning (Fö 1974:03) utreder f n. den högre regionalaledningsnivån. Jag räknar med all återkomma lill regeringen i dennafråga. Jag vill idelta sammanhang betona all del är viktigt all organisations- och lokaliseringsbeslul genomförs i samverkan medpersonalen och med hänsynstagande lill konsekvenserna för dem som blir berörda. Jag går därmed över lill alt behandla personalfrågorna ochvill lill att börja med erinra om atl vid 1977/riksmötebeslutade om riktlinjer för en ny befalsordning för det militära försvaret(prop. 1977/78:24, FöU 1977/78:10, rskr 1977/78:179). Beslutet innebär bl. a.alt övergången lill en ny befälsordningskall planeras så alt den första omgången yrkesbefälsaspiranier skall kunna gåigenom officershögskolan . skall de under ca eU år ha genomfört singrundutbildning tillsammans med övriga värnpliktiga. De första ansökningarna omantagning som yrkesbefälsaspirant skall därför kunna göras redan underår 1979. Jag villockså erinra om atl vid 1978/har fattat beslut (prop. 1977/78:185, FöU 1978/79:1, rskr1978/79:2) som innebär all kvinnor iprincip ges möjlighet atl 11 anställning som befäl inom del militära försvaretpå samma villkor som män och att reformen kommer alt genomföras stegvis. I en första etapp öppnas bl. a. vissa militärayrken vid flygvapnet för kvinnor. Beredningen för det fortsatta arbetet omkvinnan i försvaret (Fö 1975:01) harfått i uppdrag all föreslå en fortsatt utveckling mol elt på lång siktkönsobundet befälsyrke. Den nyabefälsordningen och den beslutade reformen som ger kvinnor möjligheteralt få anställning som befäl inom det militära försvaret Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 70 1 den första omgångenyrkesbefälsaspiranier inom flygvapnet som går igenom officershögskolan åren1981-1983 skall därför ävenkunna ingå kvinnor. Överbefälhavaren harfått i uppdrag att inom försvarsmakten leda genomförandel av den nyabefälsordningen. För all följa arbetet med all genomföra den nyabefälsordningen och särskilt för alt samordna försvarsdepartementets ochmyndigheternas åtgärder har en särskild delegation tillkallats (Fö 1978:03). 1977/78:24anmälde min företrädare (s. 61) att utbildningen för den nya befälsordningenmedför ökade kostnader och atl en noggrann beräkning kan göras först närutbildningssystemet m. m. har utformats i detalj. Jag beräknar att detider som min företrädare har angett för att genomföra reformen skall kunnahållas. Det fortsatta planeringsarbetet bör inriktas mol att ta fram ettförbättrat underiag för beräkning av de totala kostnaderna. Myndigheterna har iårets programplaner avsatt närmare 200 milj. kr. för att införa den nyabefälsordningen. Detla belopp överensstämmer i stort sett med vad som angavs ipropositionen. Jag bedömer att de sammanlagda resurser som har planerats in förprogramplaneperioden blir väl använda och att denna reform kommer att få stor betydelse förförsvaret och för dess personal. Jag vill här också beröra en annan fråga som rörpersonalen. Chefen förflygvapnet har i sin programpian konstaterat att förtidsavgången av flygförarefrån flygvapnet har blivit etl alltmer akut problem. ()och () har presenterat så storaframlida rekryteringsbehov alt krigsdivisionernas beredskap ochkrigsduglighel enligl chefen för flygvapnet blir helt oacceptabla, om piloter vidflygbolagen också i fortsättningen huvudsakligen rekryteras från flygvapnet.Han anser att de civila flygbolagens pilotbehov är en fråga som kräver snabbbehandling inom den civila sektorn av samhället. Den infördareservofficersutbildningen av flygförare, som är anpassad även till civilaändamål, bedöms endast i begränsad utsträckning kunna tillgodose flygbolagens rekryteringsbehov under de närmasteåren. De redovisadekonsekvenserna av förtidsavgången av flygförare till flygbolagen ingerockså enligt min mening oro. Frågan om rekrytering av flygförare övervägs f n. inom flygbolagen. FörSAS del är rekryteringsfrågan en skandinavisk fråga. Jag vill i dettasammanhang erinra om att regeringen i juni1978 har tillkallat en kommitté (K 1978:08) för alt utreda rekrytering och utbildning av flygförare till den civila luftfarten m. m. Kommittén skall arbeta så attdess förslag efter remissbehandling kan ligga till grund för ställningstaganden i samband med budgetarbetetunder . Jag kommer att beröra utvecklingen avantalet anställda inom försvaret. F. n. bestämsantalet anställda bl. a. av regeringens uppdrag till överbefälhavaren au i samråd med försvaretsrationaliseringsinstitut minska antalet anställda inom försvarsmakten.Gällande mål för minskningen är 3 900 Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 71 anställda netto lillseptember 1979. Fram lill september1978 har neltominskningen varit 3 870 anställda. Jag bedömer del möjligtall nå personalminskningsmålel. För all ge enrättvisande bild av personallägets faktiska förändring måsle hänsyn tas lillgenomförda organisationsändringar m, m. Med en sådan omräkning harpersonallägel inom försvarsmakten lill september1978 ändrats enligl vad som framgår av följande tabell. Antal anställda (antal person tjänstgörande) 28 305 25 100 48 800 45 230 Överbefälhavaren hari sin programpian redovisat den utveckling av personalläget som myndigheterna harplanerat och sin egen bedömning av denna. Sammanlagt redovisar han en planerad personalminskning av ca 3600 anställda netto under periodenmars lill . Han angerall organisatoriskt underiag saknasför en betydande del av minskningen under periodens senare del och bedömer alt personalen under 1980-lalet kanbehöva minskas i en lägre takt än f n. Planeringen innebärall det främst är den civila personalen som minskas menförsvarsgrenscheferna har också planerat in en minskning av miliiär och civilmilitärpersonal. Mol bakgrund av beslutade och planerade organisationsförändringarstuderar överbefälhavaren f n. hur myckel sådan personal som behövs i framlidenoch vilken rekrytering som krävs. 1 avvaktan på resultatet av dessa studier och påarbetet med den nya befälsordningen lar han inte ställning lill planeringen då det gäller militär ochcivilmilitär personal. Jag biträder t, v.överbefälhavarens planering. Personalminskningen bör ske genom naluriigavgång och en effektiv omplaceringsverksamhei. Jag förutsätter all underiagbeträffande det militära försvarels långsiktiga behov av personal av allakategorier tas fram så atl det kan läggas till grund för statsmakternas ställningstaganden i budgetarbetet inför budgetåret1980/ 81. Allteftersomerforderiigt beslutsunderlag blir tillgängligt kommer jag au la ställning tillden framtida rekryieringsnivån. Jag vill dock framhålla att det enliglmin mening är naluriigt alt rekryteringen varierar. Det kan t. ex. varanödvändigt atl tillfälligt minska rekryteringen etl budgetår och atl öka den imotsvarande mån ell annat budgetår. Det kan också vara nödvändigt all öka rekryteringen på en viss plats i landet därbristerna är stora. Det ankommer på regeringen all reglera dessa frågor. Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 72 För alt behålla enrimlig balans mellan fredsorganisaiorisk verksamhet och krigsorganisationensstyrka behövs ytterligare åtgärder för atl motverka kostnadsstegringarnainom fredsorganisationen. Sådana åtgärder måste vidtas inom skilda områden och delösningar väljas som ger största möjliga effekt. Jag utgår från all forisaltapersonalminskningar blir nödvändiga men även andra möjligheter lill kostnadsbesparingarmåsle, som angavs i prop, 1976/77:74(bil.1 s. 132),prövas. Jag villideita sammanhang också erinraom vad min företrädare anförde i samma proposition,nämligen all försvarels köp avtjänster har ökat på bekostnad av verksamhet i egen regi, bl.a. som en följd av personalminskningsmålen. Han anförde också alt han avsågatl studera denna fråga närmare. Vissa utredningarsom berör avvägningen mellan verksamhet i försvarets egen regi och köpav tjänster pågår f n. Regeringen har tillkallat ensakkunnig (K 1976:01) för alt utreda möjligheterna tillsamverkan mellan vissa affärsverksoch myndigheters verksiadsrörelser m. m. Utredningen har nära samband med försvarels behov av verkstadskapacilei som f n, undersöks särskilt. Enligl min mening harbl. a. dessa utredningar stor belydelseför möjligheterna alt minska kostnaderna för materielunderhåll inomförsvaret. Jag finner dock att vissa övergripande mål saknas för försvarets underhåll av materiel. Jag avser därförau la initiativ till enklarare inriktning och samordning av utredningsarbetet. Jag villockså erinra om vad min företrädare angav i prop. 1977/78:63 som låg tillgrund för beslut (FöU 1977/78:9, rskr 1977/78:174) om försvarsmaktens centrala ledning m. m. Där anförsatl de lokala myndigheterna mycketsnart bör lå ett väsentligt större ansvar och därmed också större befogenheterän vad de har kunnat ges . I detta sammanhang vill jag nämna atl har fått i uppdragatl lämna förslag om hur anskaffning, underhåll och drift av försvarelsfastigheter m. m. skall kunna anpassas till denna princip. Organisationen vidde lokala myndigheterna har setts över. När ytteriigare erfarenheter avorganisationen har erhållits och konsekvenserna för de lägre regionala ochlokala myndigheterna av uppgifts- och organisationsändringarna vid decentrala och högre regionala myndighelerna kan överblickas kan justeringar i denlägre regionala och lokala organisationen behöva vidtas. Därvid borde lägreregionala och lokala myndighelerna ges bättre möjligheter att anpassaorganisationen till skiftande lokala förhållanden. Del bör enligt min mening också vara möjligt atl tillförautbildningsfunktionen på dessa nivåermilitär och civilmilitär personal i samband med att fredsorganisationen för central och högre regional nivåutformas. Även arbetsmiljöfrågorna bör beaktas i detia sammanhang. I delta sammanhang villjag också understryka vikten av att planerings-och budgetarbetet inomförsvarsmakten fortlöpande genomförs så att man klariägger vilka uppgifter som skall lösas och åstadkommer en lämpligbalans mellan uppgifter och resursertotalt och vid de olika myndigheterna. Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 73 mellan uppgifter och resurser är en viktig förutsättning förpersonalens arbetstillfredsställelse och därmed också för effektiviteten i arbetet. Jag går över lillall behandla ralionaliseringsverksamheteninom försvaret. Olika sätt all bromsa kostnadsutvecklingen inomfredsorganisalionen måsle prövas i syfte all frigöra resurser som kaninvesteras i materiel, anläggningar och personal för krigsorganisationen. Delankommer därvid på varje myndighet att inom sill område åstadkommarationaliseringar så all ålagda uppgifter kan lösas,Ralionaliseringsverksamheten inom försvaret måste därför enligl min mening ibetydande grad inordnas i den ordinarie planeringsverksamheten. Som jag har redogjort för i del föregående har enarbetsgrupp inom utarbetat promemorian (Ds Fö 1978:5) Rationaliserings-verksamhet m. m.inom försvarsdepartementets verksamhetsområde. Promemorian har remitterats. Del starkasambandet mellan rationaliseringsverksamhei och planering tillmättes storbetydelse när försvarets raiionaliseringsinsiilul inrättades. Sambandet harförstärkts sedan försvarels planerings- och ekonomisystem infördes. Jag anserdärför att motiven för au ha etl särskilt ralionaliseringsorgan för försvarsdepariemeniets verksamhetsområdealltjämt är giltiga. Vidremissbehandlingen av departementspromemorian har bl, a. överbefälhavarenframhållit all försvarets raiionaliseringsinsiilul bör ingå i försvars-maklen. Institutetborde därvid fungera som övriga fackmyndigheter, vilket bl. a. innebärskyldighet atl anmäla lill regeringen om arbetet inom facket bedrivs på ell godtagbart sätt. Vissa rationaliseringsprojekl som föreslås avmyndighelerna förutsätter beslutav regeringen därför atl de är en följd av regeringens anvisningar m. m., därför att de inriktas mol funktioner somär gemensamma för flera myndighetereller lår konsekvenser för flera myndigheters arbete och arbetsformer ellerdärför alt investeringskostnaderna är stora. Regeringen behöver i sådana fall etl väl genomarbetatbeslutsunderlag. Jag anser atl det är värdefulltalt etl fristående och oberoende organ kan sammanställa och granska sådana projekt som kräver regeringsbeslutoch på regeringens uppdrag genomförade särskilda undersökningar som behövs. Jag kan därför inte ansluta mig lill överbefälhavarens uppfattning alt institutetskall ingå i försvarsmakten. Jagförordar i stället att behållersin nuvarande ställning som en friståendemyndighet inom försvarsdepartementels verksamhetsområde. Jag vill understryka all institutet också skallverka inom civilförsvaret. har en fristående ställning i förhållande lillförsvarsmakten hindrar enligl min mening inte alt institutet också fylleruppgiften som fackmyndighet för facket . biträda program- och produktionsmyndigheier saml 1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 74 övriga fackmyndigheter vid planering, granskning ochanalys av ralionaliseringsverksamheten. Sådant biträde bör bl. a. lämnas genomall personal placeras för tjänstgöring vid dessa myndigheter. Det är också angelägetatl på etlbättre sätt än f n. la lill vara initiativ och kunskaper inom de lokala myndighelerna. Därigenom skapas endecentraliserad rationaliseringsverksamhei. bör biträda även dessa myndigheter i raiionaliseringsarbeiei genom alt ställapersonal lill deras förfogande. Förutsättningarna för de anställdasmedbestämmande lorde också förbättras omralionaliseringsverksamheten bedrivs på detta sätt. Vad jag harförordat innebär all skall ha en uttaladexpert- och konsultroll. Den förfaitningsmässiga grunden för institutetsverksamhet bör anpassas till denna roll och lill rollen som fackmyndighet. Det bör ankomma på regeringen atlreglera institutets uppgifter i samband med alt övriga myndighetersinstruktioner m. m. fastställs medanledning av den översyn som pågår av försvarsmaktens centrala ledning. I likhet medarbetsgruppen och bl. a. försvarels rationaliseringsinstitut, försvarelsmaterielverk och fortifikationsförvallningen anser jag alt resurser för all genomföraelt rationaliseringsprojekl bör ges till den myndighet som får huvudansvaret för projektet. Arbetsgruppen föreslår också allmyndigheterna skall köpa ralionaliseringsexperlis från institutet. De fleslaremissinstanserna delar inle denna uppfattning. Många anser all del är svårtau låta institutets verksamhet varaintäktsfinansierad om institutet har uppgiften som tillsynsmyndighet. Jag är positiv lill principen med intäktsfinansiering. Med en sådan princip bör del finnasförulsätlningar för alt de myndighetersom lämnar uppdrag noga prövar rationaliseringsprojektens mål, kostnader och nytta innan resurser saisas påprojekten. Enligt min uppfattningbör det vara möjligt för överbefälhavaren atl bedöma hur tillgängliga resurser bör fördelas på ansvarigamyndigheter och atl vid behov göranödvändiga prioriteringar mellan olika rationaliseringsprojekl inom det militära försvaret utifrån den samlade bild avralionaliseringsverksamheten sominstitutet redovisar i försvarets raiionaliseringsplan. Mot bakgrund av överbefälhavarens avvägning och institutetsanslagsframställning bör det sedan ankomma på regeringen atl pröva storleken avinstitutets anslag och om någon del av verksamheten börinläktsfinansieras. Jag går över tillalt behandla den del av ralionaliseringsverksamheten som innebärutveckling av datamaskinstödda informationssystem. Datatekniken är ellhjälpmedel i myndigheternas arbete. Investeringar i informationssystemoch utnyttjande av dalakraft måste därför vägas mot andra sätt att lösasamma uppgifter. Planering och styrning av informations-systemutvecklingen ochdatakraftanvändningen bör således enligt min mening i princip ligga hos denmyndighet som har ansvaret för den verksamhetför vilken datakraften utnyttjas. Planeringen måste emellertid samordnasså all datamaskinulrusining, programvaror, samband, skydd. Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 75 lokaler,drift-och underhållsorganisalion m. m. blirintegrerade från början. I vissafall kan detta föranleda att även annan myndighet än den som jag harangeil lår samordningsansvar. Överbefälhavarenhar etl övergripande ansvar för försvarsmaktens utveckling och avvägningpå lång sikt. För alt tillgodose det behov som finns av planering ochsamordning vid utveckling av informationssystem samt anskaffning ochutnyttjande av ADB-utrustning för försvarsmakten har överbefälhavarenutarbetat en informationssystem- och daiakraftplan. Den bygger på etlregeringsbeslut år 1975.1 planen har överbefälhavaren satt upp mål för utbyggnadenav försvarets dalakraft . Planen harlegat till grund (ör myndigheternas programplaner och anslagsframställningar. har som fackmyndighet yttrat sig över överbefälhavarens plan. Vidare har institutei iförsvarels raiionaliseringsplansammanställt och bedömt bl. a. de större ADB-projek-len. Min företrädare har tagit ställning lill hurlångl vissa projekt lår utvecklas innanregeringen på nytl skall ha tillfälle atl la ställning till en eventuell fortsatt utveckling. Jag anser atl regeringen härigenom lår möjlighetatt i erforderiig omfattning styra utvecklingen av försvarsmaktens informationssystem och datakraft och i de fall där del ärmöjligt och lämpligt inordna den i samhällets lolala datakraftslruktur. För budgetåret1979/80 har överbefälhavaren beräknat ca 31 milj. kr. för systemutveckling ochca 13,5 milj. kr. för anskaffning av datamaskinulrusining. För perioden1979/80-1983/84 har överbefälhavaren beräknat följande medel förinformationssystem och datakraft (prisläge ; milj. Verksamhet (motsvarande) Beräknadkostnad Drift och underhåll 500 Eftersom deframtida kostnaderna är myckel osäkra har överbefälhavaren reserverat ca 95milj. av de redovisade medlen under olika huvudprogram.Överbefälhavaren avser all fördela detta belopp när han får erforderligt beslutsunderlag. Jag är inle bereddatl nu ta ställning till hela den datakraftulbyggnad som framgår avöverbefälhavarens plan. Jag anser att ställning till större och viktigareprojekt och anskaffning av utrustning bör tas fortlöpande. Del ankommer i första hand på regeringen alt fattasådana beslul. Belräffande fråganom handläggning av anskaffning och finansiering av dalamaskinutrustning bör del som jag harnämnt tidigare ankomma på Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 76 överbefälhavaren att samordna planeringen inomförsvarsmakten. Upphandlingav utrustning bör ske samordnat medstatsförvaltningen i övrigt, Sialskontorelbör därför också i fortsättningen upphandla utrustning på uppdrag avmyndigheter inom försvaret. Överbefälhavarenhar föreslagit en ändrad finansieringsform vid anskaffning av datamaskinulrusining. Den nuvarandefinansieringsformen medför all de som använder datamaskinulrusining somanskaffas över dalamaskin-fondenerlägger fondavgifter som läcker dels avskrivning, dels den ränla som skallbetalas på icke avskrivet kapital. Härutöver belastar investeringarna den militära utgiftsramen. Sialskontorel har i sillremissyttrande över departementspromemorian framhållit au del är angeläget allse över finansieringsformen så all inle både investeringsutgifter ochavskrivningar belastar ulgiftsramenför del militära försvaret. Den nuvarande betalningsformen ökar nämligen enligt sialskontorel myndigheternasbenägenhet att hyra utrustning, ävenom köp vore fördelaktigare för statsverket. Pågående omläggningav del statliga budgetsystemet medför att daiamaskinfonden upphör fr, /81 (prop. 1976/77:130, FiU 1977/78:1, rskr 1977/78:19). Den finansieringsform som dä kommer allgälla innebär att ulgiftsramen inlebelastas av både investeringsutgifter och kapitalkostnader. Jag är därför inle beredd all redan inför budgetåret1979/80 la ställning till en ändrad finansieringsform fördatamaskinutrustning. Som jag har anfört idel föregående har utrymmet för materielanskaffning minskat.Förulsältningarna för all lill alla delar upprätthålla hittillsvarande Struktur för försvars materiel industrin har därförförändrats.