prop · G20350 · 1978-12-31 00:00:00 — tillgodoserde praktiska behoven ändå ger utrymme för en mer nyanserad tUlämpning, Ensådan översyn bör dock inte göras i detta sammanhang. Som framgått av detanförda har nämligen utformningen av 7 § AL ett nära samband med debestämmelser i 54 § KL som reglerar aktiebolagens skattefrihet ellerskattskyldighet för uppburen utdelning. Företagsskatteberedningen harföreslagit vissa principiella ändringar i dessa bestämmelser. Först sedanställning har tagits till beredningens förslag i den delen bör en eventuellöversyn av 7 § AL äga rum. Denya bestämmelserna om AnneU-avdragets höjd och fördelning i tiden bör kunnatillämpas i fråga om utdelning på aktier som emitteras efter utgången av år1978. I fråga om aktier i nybUdade bolag innebär detta att bolaget skall haanmälts för registrering efter årets utgång. Har aktier givits ut i samband mednyemission bör fordras att beslutet om ökning av aktiekapitalet har anmälts förregistrering efter nämnda tidpunkt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga inom budgetdepartementet upprättade förslag till 1. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, 2. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370), 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956: 623), 4. lag om ändring i uppbördslagen(1953: 272), 5. lag om ändring i lagen (1975:1147) om särskUt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt, 6. lag om ändring i lagen (1975:1149) om statligt investeringsbidrag för inventarieanskaffning, 7. lag om särskiltinvesteringsavdrag för vissa byggnadsarbeten, 8. lag om ändring i lagen (1978:401) om exportkreditstöd, 9. lag om ändring i förordningen(1947: 174) om investeringsfonder, 10. lag om ändring i lagen (1955:256) om investeringsfonder för konjunkturutjämning, 11. lag om ändring i förordningen(1967: 94) om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelning. Prop.1978/79: 50 53 skatteutrednings överväganden och förslag I det följande återges i sammanfattning utredningensöverväganden och förslag endast i de delar som tas upp i propositionen. De fördelningspoUtiska strävandena tillgodoses vidinkomstbeskattningen främst genom den progressiva inkomstskatten. Fram tiU år1971 var progressionen relativt låg men har därefter successivt skärpts. Som ennödvändig följd härav har marginalskattesatserna blivit höga redan i meUaninkomstlägena.Sverige intar i båda dessa hänseenden en särställning vid en jämförelse medförhållandena i andra länder. En stark progression medför att inkomsttagarna får svårtatt genom löneförhandUngar eller egna insatser öka sin disponibla inkomst.Upprepade skatteomläggningar har därför måst tUlgripas för att underlätta förhandUngarna.Höga marginalskattesatser utgör vidare en påfrestning på skattemoralen, främstgenom att utbytet av skattefusk och skatteflykt blir större men även avpsykologiska skäl. Enligt mångas uppfattning hämmar de dessutom benägenhetentill ökade arbetsinsatser och till utbildning för mer kvalificerade uppgifter.Vi anser därför att en dämpning av progressivileten genom en sänkning avmarginalskattesatserna i de inkomstlägen där huvuddelen av de heltidsarbetandebefinner sig är angelägen. I de lägre inkomstskikten är progressionen svag ochmarginalskattesatserna relativt låga. För vissa låginkomsttagare uppkommerdock betydande marginaleffekter genom avtrappning av inkomstprövade bidrag.Med hänsyn tiU att de som redovisar låg beskattningsbar inkomst är en mycketheterogen grupp och att sänkningar av skattesatsen i de lägsta inkomstskikfenär synnerligen kostnadskrävande framstår det enligt vår mening inte somändamålsenligt att genom sådana generella åtgärder vid den statligabeskattningen söka lösningar på problem som endast berör vissa grupperlåginkomsttagare. Det har hävdats att en marginalskattespärr borde införas.En sådan skulle då i första hand utformas så att statsskatt inte på någon delav inkomsten skulle utgå med större procentsats än aft summan av statlig ochkommunal skatt uppgick till exempelvis . Vi anser emellertid inte att någon sådan spärregel börinföras. De skäl som motiverar en begränsning av det totala skatteuttaget på eninkomst (den s. k. 80/85-procentregeln) kan inte sägas föreligga i fråga om marginalskatten.De negativa effekterna av höjda kommunala utdebiteringar bör inte heller mötasgenom en nedsättning av statsskatten för vissa skattskyldiga. Mycket högamarginaleffekter kan f. ö, uppkomma redan i vanliga inkomstlägen genom avtrappningav bidrag. Vi anser alt betydande sänkningar av marginalskattesalsernai de inkomstskikt där huvuddelen av de heltidsarbetande befinner sig är nöd- 1978/79: 50 54 vändigaom några mer påtagliga positiva effekter skall uppnås. Det samhällsekonomiskautrymmet för sådana åtgärder är emellertid starkt begränsat. Vi lägger därförfram förslag till marginalskattesänkningar i tre etapper, betecknade steg 1, 2och 3. Tyngdpunkten i förslaget ligger i inkomstlägena . Viföreslår att steg 1 genomförs fr. o. m. , medan övriga stegfår genomföras i den takt som den framtida utvecklingen medger. Steg 1 innebärföljande förändring i statsskatteskalan. steg 1, % 15 000- 25 000 25 000- 30 000 30 000- 35 000 35 000- 40 000 40 000- 45 000 45 000- 50 000 50 000- 55 000 55 000- 60 000 60 000- 65 000 65 000- 70 000 70 000- 75 000 75 000- 80 000 Avdragför underhåll av icke hemmavarande barn medges om barnet är , ellerom underhållet utgår på grund av dom, oberoende av barnets ålder, med högst . för varje barn och år. Åtskilliga önskemål har framstäUts om höjning avbeloppsgränsen med hänvisning till den socialt och ekonomiskt svåra situationsom många underhållsskyldiga befinner sig i. Vi anlägger samma principiellasynsätt på detta avdrag som på skattereduktion för ensamstående dvs.försörjningsbördan m. m. bör inte i första hand beaktas vid beskattningen men anser att rätten till avdrag givetvis inte kan tas bort utan en motsvarandelättnad i underhållsskyldigheten. Det är enligt vår mening angeläget attförbättra de underhållsskyldigas situation och förslag tUl sådana åtgärder harnyligen framlagts (SOU 1977: 37). I avvaktan på en eventuell reform föreslårvi, med hänsyn till det omedelbara behov som föreligger, en höjning avbeloppsgränsen med . Folkpensionärermed enbart grundförmåner (ålderspension och pen-sionstUlskott) betalar f. n.ingen inkomstskatt. Detta uppnås genom att de erhåller ett extra avdrag vidtaxeringen. Prop.1978/79:50 [ 55 generellaregler och avtrappas vid högre inkomst. sker då ofta en avtrappningav kommunalt bostadstillägg till pensionärer. De sammanlagdamarginaleffekterna kan därför bli betydande. Vi har studerat ett paralternativ tUl det extra avdraget vid beskattningen av folkpensionärerna. Ettav dessa är att helt ta bort särbehandlingen vid beskattningen och i ställetinföra ett nytt inkomstprövat bidrag, som kan tänkas såväl beskattat somobeskattat. Det ligger dock inte inom ramen för vårt uppdrag att pröva frågorom ändringar av pensionsförmånerna. Det andra alternativet är att ersätta detextra avdraget med en skatterabatt, dvs. ett avdrag från skatten. Här kanmånga skiftande utformningar med olika effekter bli aktuella. Gemensamt för demär dock att de jämfört med nuvarande system påverkar det kommunalaskafteunderlaget och därmed skatteutjämningen. Vi har inte haft möjlighet att isamråd med kommunalekonomiska utredning (Fi 1976: 06) göra detutredningsarbete som skulle varit nödvändigt för ett ställningstagande tillalternativet. Vi anser dock att det bör kunna aktualiseras vid framtidadiskussioner om beskattningen av folkpensionärerna. Pensionskommitténhar i ett framlagt betänkande (SOU 1977: 46) framhållit attantalet pensionärer kommer att öka kraftigt och attdetta kommer att ställa krav på åldringsvården, i synnerhet långtidssjukvårdenoch hemvården. Vidare konstaterar kommittén att det ekonomiska utrymmet för enökning av den privata konsumtionen kommer att vara starkt begränsat under denärmaste åren och att pensionärsgruppen på grund av redan beslutade reformerkommer att ta en stor del av detta utrymme i anspråk. Det är därför, enligtkommittén, rimligt att de ytterligare resurser som kan bli tillgängligakoncentreras till de områden där behoven är mest framträdande, t. ex.långtidssjukvården. Att härutöver företa ytterligare åtgärder i stan-dardhöjandesyfte med avseende på pensionsförmånerna anser kommittén f. n. inte varamöjligt. Videlar pensionskommitténs bedömning i dessa avseenden och har därför inteövervägt sådana förändringar som framstår som särskilt kostnadskrävande ellerinnebär att man för framtiden binder sig för en ökande överföring tillpensionärerna. Vi anser att särskilda skattelättnader är påkallade förpensionärer med låga inkomster, eftersom de lägsta pensionerna inte kan ansesge full skattekraft, men anser infe skäl föreligga för skattemässigförmånsbehandling även av pensionärer med inkomster jämförbara med aktivagruppers. bör en harmonisering av skattereglerna för pensionärer ochinkomsttagare i aktiv ålder eftersträvas. 1977/78: 49 föreslås att folkpensionärer till skillnad mot skallerhålla särskild skattereduktion och att det extra avdraget skall bestämmas så aftdet täcker en inkomst om . Vi föreslår en visshöjning för så att avdraget rymmer en sidoinkomst om 3 600 kr.Härigenom bör en inkomst som motsvarar minimipensionsnivån liksom blihelt skattebefriad. Vi anser oss inte böra lägga några förslag som binderstatsmakterna . Debetydande marginaleffekter som i många fall uppkommer kan inte undvikas utanatt antingen minska stödet tUl pensionärerna med de lägsta inkomsterna ellerutsträcka det till sådana som har icke obetydliga inkomster utöverfolkpensionen. Vi anser båda dessa alternativ som en större olägenhet an deföreliggande marginaleffekterna. 1978/79: 50 56 Skattereglernaär med få undantag utformade utan hänsynstagande till penningvärdeförändringen.Vid inflation uppkommer då vissa snedvridande effekter. Någraav dessa effekter är lätta att iaktta och våUar inga större problem attkorrigera. Som exempel kan nämnas att det reella skatteuttaget minskar i frågaom indirekta skatter som utgår efter kvantitet (kr/l c. samt attskiktgränser och fasta avdragsbelopp m. m. sjunker i värde. Beträffandeskiktgränserna i sfatsskaffeskalan har vi framlagt förslag till inflationsskyddi ett delbetänkande (SOU 1977: 18) och regeringen har förelagt ettsådant förslag (prop. 1977/78: 49). Vi föreslog också att grundavdraget skulle inflationsskyddas,men regeringen håller ännu denna fråga öppen. I propositionen föreslåsemellertid att den särskilda skattereduktionen i fortsättningen skall medgesalla inkomsttagare. Vårt syfte med ett inflationsskydd av grundavdraget kan dåpå ett fördehiingspolifiskt bättre sätt tillgodoses genom att skaftereduktionenuppräknas. Vi föreslår därför att i stället för inflationsskydd av grundavdragetden särskilda skattereduktionen räknas upp med , för varje procentsprisstegring räknat enligt reglerna för basenhet (prop.1977/78: 49). Däremot föreslår vi inte att inflationsskyddet Utsträcks tiUytterligare fasta belopp i skattesystemet. Kostnadernaför de förslag som redovisats i det föregående har utredningen beräknat tiUsammanlagt ca 2 300 milj. kr. Härav skulle ca 2 100 milj. kr. belöpa påmarginalskattesänkningar, ca 150 milj. kr. på ökat extra avdrag förfolkpensionärer och ca 50 milj. kr. på höjt maximiav-drag för underhåll av ickehemmavarande barn. Ifräga om finansieringen redovisas följande ställningstagande. Uttagetav direkt statlig skaft minskar således. Eftersom kompensationen då måstesökas i andra skatteformer ansluter sig vårt förslag i detta avseende till deolika skatteomläggningar som genomförts och som alla inneburiten förskjutning från direkt till indirekt beskattning. Viddessa omläggningar har kompensation i första hand åstadkommits genom höjningav olika arbetsgivaravgifter, även om även andra skafteformer harkommit till användning. Vi anser emellertid att arbetsgivaravgifterna inte börkomma i fråga för att finansiera de föreslagna lättnaderna i den direktabeskattningen. Förelagsskalteberedningen har efter sin analys av produktionsfaktorbeskattningendragit slutsatsen aft betydande höjningar av dessa avgifter med korta mellanrumkan väntas leda till ofördelaktiga effekter i företagssektorn. Ett ytterligareskäl mot att använda dessa avgifter som finansieringskälla för våra förslagutgör de besvärande effekter på kommunernas ekonomi som 1976 årskommunalekonomiska utredning påvisat. Finansieringenmåste då sökas i konsumtionsbeskaltningen, dvs. mervärdeskatten och de olikapunktskatterna. Om hela skattebortfallet skulle täckas genom en höjning avmervärdeskaften, skulle en höjning med bli nödvändig. Vianser dock alt skäl talar mot en finansiering enbart genom mervärdeskatten,eftersom denna i viss utsträckning har rcgressiva effekter. De olika punktskatternakan där- 1978/79:50 i 57 emotantas ha i huvudsak gynnsamma fördelningspolitiska verkningar. Vi föreslårdärför aft skattebortfallet täcks genom en höjning av mervärdeskattenoch/eller olika punktskatter. Därvid kan bl. a. energiskatten på hushållensförbrukning av elström och bränslen, bensinskatten, kilometerskallen,omsättningsskatten på motorfordon och skatterna på alkohol och tobak bliaktuella. Vid avvägningen av finansieringen bör en gynnsam fördelningspolitiskverkan eftersträvas. Det bör för framtiden också vara möjligt att pröva enutvidgad punktbeskattning i fråga om konsumtion som i första hand efterfrågasav grupper med högre inkomst. Vi anser det inte meningsfullt att nu närmarediskutera finansieringen av de ytterligare förslag fill marginalskatlesänkningarsom vi framlägger, eftersom dessa är avsedda att genomföras först längre fram cchi den takt som den framtida utvecklingen medger. Prop.1978/79: 50 58 Sammanställning av remissyttranden skatteutredningsslutbetänkande I det följande redovisas i sammanfattning remissyUrandenaendast i de delar som berör de förslag som läggs fram i propositionen. Utredningen uttalar att höga marginalskatter har negativaeffekter och att en dämpning av progressivileten i de inkomstlägen där huvuddelenav de heltidsarbetande befinner sig är angelägen samt föreslår marginalskattesänkningari tre steg. Utredningen avvisar tanken på en marginalskattespärr, men i en reser\'ationföreslås en sådan vid , Stegvis sänkning av skattesatserna i de inkomstskikt därflertalet heltidsarbetande befinner sig tillstyrks av kammarrätten iStockholm, länsstyrelserna i , , län, en minoritet vid i , /SR, EIO,Föreningen , , , handelskammare. , , SHIO och TCO. Kammarrätten iStockholm, , , SHIO och TCOanser dock att de föreslagna ändringarna är otillräckliga för att motverka denegativa effekterna av höga marginalskatter, medan /SR anser att förslagenbör omarbetas i riktning mot en jämnare utbytesprocent över hela skatteskalan.Vidare anser /SR, Föreningen , , , och att skattesatserna bör sänkasäven i högre inkomstskikt. i anser att KEU 76:sförslag om utökat statligt stöd till kommuner och landsting bör prioriterasframför marginalskattesänkningar. En minoritet vid reserverarsig mot uttalandet. Förslaget avstyrks av en minoritet vid iStockholms län, i och LO. /SR anför att för att åstadkomma en radikal förändringav skatteförhållandena på lång sikt krävs att både skatte- och bruttolönefrågorövervägs. KF anför att det är synnerligen viktigt att ägnalåginkomsttagarnas problem stor uppmärksamhet och instämmer i utredningensbedömning atl sänkningar av skattesatsen i de lägsta skikten knappaståstadkommer den åsyftade förbättringen för dessa inkomsttagare. Problemet fördem är de höga kommunalskatterna och marginaleffekterna på grund av inkomstprövadebidrag. LO uttalar att socialpolitik, undervisning, hälsovård m. m.i allt större utsträckning kommit att användas för generell och selektivutjämning. Beskattningen har blivit mindre central för denna omfördelningsroUän den var i tidigare skeden. LO anser att denna tonvikt åt ökade insatser Prop.1978/79: 50 59 för omfördelning av inkomst, service och välfärdsstöd ivid mening via den offenUiga sektorns utgiftssida bör fortsätta. TCOframhåller att utvecklingen i fråga om kommunalskatterna kan innebära att någonpositiv inverkan på den samlade skattebördan eller marginalskatten inteuppkommer ens om steg 2 och 3 följer efter steg 1. Vidareunderstryker TCO att steg 1 har varit en utgångspunkt förlöntagarorganisationernas företrädare när man träffat avtal som avser den hu-vudsakligadelen av , varför TCO förutsätter att omläggningen blirminst av den omfattning som ulredningen har föreslagit. Likaså är detnödvändigt att steg 2 och 3 genomförs därefter. TCO anser emellertidatt problemen med det direkta skattetrycket inte kan lösas enbart medförändringar i statsskatten utan även kommunalskatten måste sänkas. Detreservationsvis framförda förslaget om en marginalskattespärr vid 85 %tillstyrks av kammarrätten i , en minoritet vid länsstyrelserna iStockholms och , länsstyrelserna i samt län, en minoritet vid i ,taxeringsavdelningen vid i , NSD, Skåneshandelskammare, en minoritet inom , , SHIO och TCO. Även FAR, KF, LRF och anser aft en spärr bör införas. LRF och NSD anser att spärren efterhand bör ligga vid , medan handelskammare anser en spärr utgöra enprovisorisk åtgärd i avvaktan på att marginalskattesatserna nedbringas tilllägre procentsatser än 85 och att spärren påsikt bör ligga vid , i , en minoritet vidlänsstyrelsen i samt finner ilikhet med utredningen skäl för en marginalskattespärr inte föreligga, RRV, somhar verkställt vissa beräkningar rörande marginalskattespärr vid 50, 65 eller75 %, uttalar att en spärr på någon av dessa nivåer inte framstår somrealistisk. RSV framhåller att en spärregel enligt förslaget ireservationen skulle innebära bl. a. att statsskattetabellen måste anpassasefter storleken på den kommunala utdebiteringen. Särskilda regler måste vidarefinnas för de fall den skattskyldige taxeras till inkomstskatt i tvåeller flera kommuner med olika utdebitering, den skattskyldige inte tillhörsvenska kyrkan eller den kommunala utdebiteringen infe har fastställts tillhelt krontal. Vidare anser RSV att en spärregel bör konstrueras sä att även egenavgifternabeaktas, eftersom dessa tillsammans med statsskatt och kommunalskatt kan ledatill en marginalskattesals överstigande för inkomsttillskott utan att 80/85-procentregelnträder i funktion. Egenavgifterna beräknas på olika underlag och är beroende avbl. a. den skattskyldiges ålder, pensionsförhållande och karenstid. Avdrag för underhåll av icke hemmavarande barn Utredningen uttalar att avdraget i princip borde avskaffassamt att så givetvis inte kan ske utan lättnad i underhållsbördan och föreslåratt beloppsgränsen höjs . Förslagettillstyrks av RSV, länsstyrelserna i , , ,, och samt , EIO, KF,, LRF och . Prop.1978/79: 50 60 dock att gränsen bör höjas tUl . och LRF att denbör knytas till index. i anför att höjningen synesha framräknats överslagsmässigt och att det kan ifrågasättas om den inte efterytterligare överväganden rätteligen borde bestämmas till ett högre belopp. i påpekar att viss risk förmissbruk av avdragsrätten föreligger, särskilt som mottagaren inte beskattasför bidraget och ofta taxeras som ensamstående med barn. Möjligheten attkontrollera huruvida föräldrarna sammanlever är särskilt i storstäderna mycketringa, något som påkallar en viss försiktighet vad gäller belopps-gränsen i de faUdom eller avtal vid vars tillkomst myndighet har medverkat infe föreligger. RSV framhåller emellertid som sin uppfattning att rätfentill avdrag korresponderar dåligt med avdragsförbudet för privata levnadskostnadero. d. hos den skattskyldige och för vissa periodiska utbetalningar. RSVifrågasätter därför principiellt det riktiga i att kostnader för underhåll avicke hemmavarande barn skall vara avdragsgilla vid beskattningen, /SR föreslår alt avdragsrätten för underhåll av ickehemmavarande barn slopas i samband med ändringar i det familjerättsliga under-hållssystemetoch att det inte ar motiverat att i avvaktan härpå höja beloppsgränsen. RSV, länsstyrelserna i och , LRFoch framhåller att skaUelagstiftningen inte innehåller regler för det fallatt föräldrarna efter äktenskapsskillnad har gemensam vårdnad om barn och attdärför tveksamhet kan föreligga om rätten till förvärvsavdrag, avdrag förunderhåll av icke hemmavarande barn m.m. i tar ocksåupp hos vilken av föräldrarna ett barn skall anses hemmavarande, när dessasammanlever men inte samtaxeras . i påpekar att om två makarvid äktenskapsskiUnad erhåller vårdnaden om var sitt barn och utger underhålltill vartdera barnet blir båda berättigade till såväl förvärvsavdrag ochskattereduktion som avdrag fÖr underhåll av icke hemmavarande barn.Länsstyrelsen föreslår att avdrag för underhåll medges endast med belopp somöverstiger vad den skattskyldige själv har uppburit. Liknande synpunkterframförs av i . Utredningen föreslår att den sidoinkomst som ligger tillgrund för beräkning av extra avdrag höjs . Vidare har utred-nii-igenstuderat tvä alternativ till nuvarande system. Det ena är att ersätta detextra avdraget med ett nytt beskattat eller obeskattat bidrag som är inkomstprövatoch det andra är alt ersätta avdraget med ett avdrag från skatten(skatterabatt). Utredningens förslag tillstyrks eller lämnas utan erinranav RFV, länsstyrelserna i och , EIO, KF, LO, Landstingsförbundetoch . RFV anför dock även att det är angeläget attfolkpensionärernas situation i beskattningshänseende inom en snar framtiderhåller en mer långsiktig lösning. Liknande tankar framförs avlänsstyrelserna i och , som anför alt beskalfningsmyndigheternasarbete med att tUl- Prop.1978/79:50 .; 61 lämpa de särregler som gäller för folkpensionärer trots schabloniseringär omfattande och tidsödande samt alt det därför är angeläget att undersökamöjligheterna fill enklare beskattningsregler. Lokala skattemyndigheten iStockholms fögderi understryker vikten av aft skattereglerna för pensionäreroch inkomsttagare i aktiv ålder harmoniseras. i anför attbeskattningsbar inkomst ofta uppkommer för förtidspensionärer, om avdragmedges i enUghet med RSV:s anvisningar, eftersom dessa pensionärer har dubbeltpensionstillskott, att det i det praktiska taxeringsarbcfet visat sig enojämnhet i tillämpningen, när det gäller att öka det extra avdraget på grund avden förtidspensionerades merkostnader, att avsikten torde ha varit attförtidspensionerade som inte har annan inkomst än förtidspension skaU ha fuUskattebefrielse samt att det därför är önskvärt att reglerna om extra avdragkompletteras på denna punkt, RSV påtalar att gällande tabeller för beräkning av extraavdrag missgynnar de pensionärer som uppbär barntillägg, vilket räknas somsidoinkomst, och gynnar olika grupper av folkpensionärer som ej har full pension,eftersom dessa kan ha större sidoinkomster än de som har full pension ochlikväl få skattebefrielse. Vidare kan den s. k. 1/5-regeln i RSV:s anvisningarge mindre tilltalande resultat. Den särskilda skattereduktionen torde medföraatt många pensionärer blir deklarationsplikliga trots att de inte blir påfördanågon skatt samt att höjden på kommunalskaften får betydelse fördeklarationsskyldigheten. RSV uttalar att dessa orättvisor bör avhjälpas. PRO anser att, i stället för skärpning av tidigare skattegler,ökade möjligheter tUl extra inkomster skall ges pensionärerna. SFRF anför att det är angeläget med en sänkning avmarginaleffekterna för folkpensionärer genom ändring av procenttalen för avtrappningav de olika förmånerna samt att kostnaderna härför skulle uppvägas av debetydande, direkt samhällsekonomiska fördelar som en sådan sänkning skullemedföra. Eftersom lämpUg sysselsättning och aUmän aktivitet är de bästa medlenför att bevara hälsa och vitalitet finns det all anledning för samhället attstimulera pensionärerna till verksamhet, något som inte är fallet mednuvarande system. Många pensionärer har också enligt SFRF behov av ettekonomiskt tillskott genom eget arbete.