prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Det förhållandet atl staten ofta har betydande fordringari konkurs främst på grund av skatter och lönegarantin utgör enligt /SR:smening inte tillräcklig anledning för atl kronofogdemyndigheten eUer annalslatligt organ skulle ha berättigade anspråk på att vara tillsyningsorgan ikonkursen. Tvärtom föranleder det lika starka principiella betänkligheter somutredningen (i enlighet med JK) ansett vara förenade med att en advokat iegenskap av RO utövar tiUsyn över en annan advokat i egenskap av förvaltare(sid. 128 i betänkandet) eller som kan följa av alt en förvaltare eUer RO, t.ex.på mindre orter, tidigare kan ha biträtt gäldenären eUer en borgenär.TiUsynsorganet skaU ju bevaka alla borgenärers intressen ochintressekollisioner kan uppkomma mellan staten och övriga fordringsägare.Betingas förslaget om alt statlig myndighet skall vara tillsynsorgan delvis avatt en sådan myndighet bättre än nuvarande RO-institution skulle antas varaberedd att tillgodose arbetsmarknads- och regionalpolitiska intressen som inteär representerade i egenskap av fordringsägare i konkursen (jfr den föreslagnamöjligheten att tiUsätta ett allmänt ombud i vissa konkurser), vill /SRinvända att sådana intressen visserligen är högst beaktansvärda men alt delnuvarande konkursinstitutets syfte i första hand går ul på att snabbi geborgenärema bästa möjliga betalning (se även sid 15 och 158 i betänkandet) ochatt en ändring av detta syfte måste övervägas utomordeniligi noggrant motbakgrund av hela kreditväsendets funktion. Ett motiv för förslaget att anförtro ttllsynsuppgiftentill kronofogdemyndighetema synes ha varit att det därmed skuUe skapas ökaderesurser och möjligheter att bekämpa den ekonomiska brottsligheten och förekommandemissbmk av konkursinstitutet samt vidare att kronofogdemyndig- 1978/79:105 536 heternaskännedom om konkursgäldenären, t.ex. avseende återvinnings-grundandetransaktioner, bättre skulle kunna utnyttjas. /SR anser del angeläget atldessa intressen tillgodoses genom att kronofogdemyndighetema utan att blitiUsynsorgan ges inslmklionsmässig skyldighet att ingripa mol oegentligheleroch all ta inilialiv tUl återvinningslalan elc. Kronofogdemyndigheterna bör dåäven få en laglig rätl alt ta del av gäldenärens bokföring och andrakonkurshandlingar. För all kronofogdemyndigheternas insatser på detla områdeskall kunna bli effeklivi förutsätts dock självfallel att de lUlförserforderliga resursförstärkningar. FastänSACO/SR sålunda icke anser atl utredningen förebragt tillräckliga skäl för atlavveckla RO-funktionen och lägga tillsynsuppgiftema i konkurs på en myndighet,vill /SR dock tillfoga, för den händelse så ändå sker, att /SR delarutredningens uppfattning att kronofogdemyndigheterna är den myndighei som ärbäst lämpad för tillsynsuppgiflen. SAF:Kommittén föreslår atl kronofogdemyndighelen skaU ersätta rättens ombudsman somtillsynsmyndighet. Enligt föreningens mening har inga bärande skäl anförts fördella förslag, och principieUt får del anses felaktigt attkronofogdemyndigheten, som ofta representerar den störsla borgenären, samtidigtskall vara tillsynsmyndighet. Föreningen, som lagil del av ett av avgivet yttrande, instämmer därför i den kritik sombankföreningen i detta och andra hänseenden riktat mol kommilléförslagel. Köpmannaförbundeloch SHIO: Enligt kommittén kan principiella invändningar göras mot atl bådeförvaltaren och den som har tillsyn över hans verksamhet är advokater. TUlikabör enligt kommitténs mening inrättas ett permanenl och mera utbyggtkontrollorgan med resurser atl ulöva lillsynen på ett effeklivi ochändamålsenligt sätt. början kan erinras om atl nuvarande bestämmelser gör del möjligt att utseannan än advokal till förvaltare i konkursen. Personer med lång erfarenhel avaffärsmässiga transaktioner saml ett slort ekonomiskt omdöme, bör kunna ulsessom konkursförvaltare. Som exempel kan nämnas auktoriserade och godkändarevisorer. Föratt uppnå en mer ändamålsenlig avveckling av konkurser har kommittén bl.a.föreslagil atl rättens ombudsman (RO) avskaffas, och att tillsynen överkonkurserna läggs på kronofogdemyndigheterna. För att anledning skall tlnnasatt avveckla det nuvarande systemet med RO borde argument av stor tyngd frånkommitténs sida ha framlagts för atl visa att nuvarande system inte fungerar påett tillfredsställande sätl. Sådan argumentation har enligt vårt förmenande ejframlagts. Enligtnuvarande bestämmelser är förvallaren skyldig att inhämla RO:s medgivande iåtskiUiga förvaltningsåtgärder som är av betydelse. SkuUe som kommitténföreslår, RO:s funktion försvinna och ersättas med ett samrådsförfarande medtillsynsmyndigheten, läggs ett större ansvar för avvecklingen av konkursen påförvaltaren. Detta måste dock innebära en 1978/79:105 537 icke oväsentlig försvagning av konkursförvaltningen. Delmåste nämligen ur borgenärernas intresse och ur rältssäkerhetssynpunkt innebäraen fördel all, innan förvaltaren träffar ett avtal, denne mäste ha ell godkännandeav RO. Mot kommitténs förslag att tillsynsmyndigheten skali varakronofogdemyndighet, lalar följande principiella skäl. Kronofogdemyndighetenär som bekant företrädare för statens inlressen som borgenär. Det finns därföranledning tro alt risk föreligger för atl kronofogdemyndighelen somtillsynsmyndighet hamnar i en intressekonflikt med hänsyn till sitt intresse somfordringsägare i konkursen. Det kan också från andra borgenärer i konkursensynas betänkligt att staten genom kronofogdemyndigheten kommer alt inta ensärställning i konkursen. Riksskatteverketskall dessulom tjäna som rådgivare åt kronofogdemyndighelen i frågor som rörkonkursförvallningen. Redan detta förhåUande avspeglar kommitténs osäkerhet vadavser kronofogdemyndighetens funktion som rådgivande organ ålkonkursförvaltaren. Förhållandet kan heller inte innebära en effektivisering avnuvarande handläggningsförfarande. Tillika kan anföras, all många borgenärerbetraktar såsom representant för statens intresse, varförförtroendet för tillsynsmyndigheten ytterligare försvagas. LRF:Förslaget atl kronofogdemyndigheten skall bli tillsynsmyndighet innebär ettavskaffande av RO-institutionen. LRF konstaterar här att RO existerat underlång lid och fungeral väl. vilken uppfattning torde delas av såvälkonkursdomare som förvaUare och borgenärer. I ordinära konkurser bör dessutomölägenheterna med de uppkommande intressekonflikterna för kronofogdemyndighetentillmätas avsevärd betydelse. LRF ifrågasätter vidare om intekonkursförvaltningens effektivitet försvagas om ROs beslutande funktionbeiräffande förvaltningsåtgärder försvinner och ersätts av eninformationsskyldighet i förhåUande till tUlsynsmyndigheten och borgenärerna.Förvaltarens stöd från en erfaren RO har varil en styrka i kompliceradeavvecklingsfrågor. Vidare har ROs handläggning av tvistiga fordringar såvittbekant fungerat väl. När det gäller ordinära konkurser finns allmänt settknappast anledning anta atl kronofogdemyndighetens rådgivande verksamheigentemot förvaltaren blir mer kvalificerad än ROs under nuvarandeförhållanden. LRF finner med hänsyn till vad som anförts inte skäl frångågällande ordning. : 1) Kommittén föreslår alttillsynsmyndigheten rällens ombudsman vid konkurs avskaffas. Mol deltavill Förbundet anföra atl man avkopplar från tillsynen ett stort antalkvalificerade advokater som förvärvat erfarenhel av derättsliga, affärsmässiga och praktiska problemen vid en konkurs. Delta skulle ioch för sig kunna accepteras om den nuvarande ordningen inte fungerat väl ellerom någon annan ordning skulle kunna väntas fungera Prop.1978/79:105 538 bättre.Förbundet anser del inte kunna göras gäUande atl hittUlsvarande ordning harnågra betydande brisler. Något sådant styrks ej heUer i betänkandet. 2) Kommitténföreslår att kronofogdemyndighelen blir tillsyns myndighet i stället för RO. Delta skulle enligt Förbundets mening vara olyckligt. Kronofogdemyndighetema har inte personal som är utbildad för eller erfaren i de affärsmässiga och juridiska frågor som förekommer vid en konkurs. Kronofogdemyndighetema skulle därför inte på överskådlig lid bli i siånd atl sköta tillsynsuppgiflen tillfredsställande, än mindre med verka till en snabbare och effektivare konkurshanlering än hittiUs, vUket är meningen med förändringen. Det nu sagda gäller särskUt som konkurs förvaltaren i de aUra flesta fall har en kompetens som är långt överlägsen "tUlsynsmannens". 3) Kommitténhar föreslagit att RO:s nuvarande funktioner förändras i samband med överförandet till kronofogdemyndighelen. Den senare skuUe överta kontroUfunklionen, och blott i viss mån den rådgivande funktionen men ej funktionen att besluta i åtskilliga förvaltningsåtgärder. Förbundetanser atl denna uppdelning av den nuvarande RO-roUen är olycklig. Den nuvarandeordningen, där RO prövar och avgör de flesta väsentliga förvaltningsåtgärder(utom försäljning under fortsatt drift) fungerar smidigt och säkert.Erfarenhetsmässigt fungerar den väl både ur RO:s, förvaltarens ochborgenärernas synpunkt. Den kan inte lämpUgen, som kommittén menar, ersättas avsamråd plus ökad beslutanderätt för förvaltaren plus ett vidgat hörande avborgenärerna; bl.a. blir kontroUen över förvallaren för dålig. 4) 1anslutning till vad som anförts under 1 3 ovan vill Förbundet påpeka, att kronofogdemyndigheterna i de flesta konkursema repre senterar stat och kommun som skatteborgenär. Myndigheten är därmed vanligen en av de större borgenärema i konkursen och ej sällan den största. Alt denna myndighet skulle utgöra tillsynsmyndighet finner Förbundet fullständigt oacceptabelt. Här föreligger en hell omöjlig intressekollision. Denna försiärks än ytterligare av att tillsynsmyndig hetens roU som rådgivare åt konkursförvaltaren enligt förslaget delvis skulle bygga på en medverkan av , som ävenledes före träder skalteborgenärema. Ackordscentralen:I fråga om tiUsynen delar ackordscentralen kommitténs uppfattning att den börgöras mera effektiv. Nuvarande system med RO är inte tillfredsställande frånkontrollsynpunkt. Det är dessutom kostnadskrävande. föreslagna ordningen är en väsenflig förbättring, förutsatt atterforderliga resurser ges kronofogdemyndigheten. Bl.a. är det riktigt att intebelasta konkursboet med koslnader för tillsynen. Underhand har ackordscentralen inhämtat att flera remissinstanser StäUer sigavvisande tUl förslaget att kronofogdemyndigheten skaU bli 1978/79:105 539 Kritik riktas framförallt mot att dennamyndighet skulle både övervaka konkursförvaltningen och tillvarata statensintresse som den ofta största konkursborgenären. Enligt ackordscentralensmening ligger det närmast lill hands atl konkursdomstolen blirlillsynsmyndighel. TiUsynen behöver av nedan angivna skäl inte bli likaomfattande som den vilken enligt kommitténs förslag skulle åvilakronofogdemyndighelen. KontroUenav förvaltningen skulle avsevärt förstärkas, om förvaltaren åläggs en utvidgadredovisnings- och informationsplikt i förhållande lill dem som är mest berördaav konkursen, d.v.s. gäldenären, de anställda och borgenärema. Förvaltarentvingas att mera ingående redovisa sina ställningstaganden och åtgärder, någotsom ulgör en press på honom alt sköta sitt uppdrag så väl som möjligl,som kostnaderna för förfarandel skulle bli väsentligt lägre än meddet nuvarande systemet men också för samhället bUligare än om tillsynsuppgiftenläggs på kronofogdemyndigheten. Efiersomförvaltaren genom en sådan ordning skulle få en betydligt starkare och meraansvarsfull ställning, kan ifrågasättas om inte ett system med krav på statligauktorisation av den som skall vara konkursförvaltare bör införas. Sysiemel,som i så fall lämpligen kan administreras av kommerskollegium, bör innefattabl.a. att den som vill bli konkursförvaltare skall ha genomgåti särskildutbUdning eller på annat sätl ha ådagalagt sin lämplighet som fövaltare. Denytterligare tillsyn som kan aktualiseras bör kunna tillgodoses genom altdomstolen utser granskningsman med uppgifi att följa konkursförvallarensarbete. En sådan ordning synes vara särskilt lämplig i konkurs, där staten harstora skaltefordringar. Praktisktkan en vidgad informations- och redovisningsskyldighet bygga på följandeprinciper. Konkursbouppteckningen,som är det grundläggande underlaget för en meningsfull kontroU, skall upprättasså att den ger en tillförlitlig bUd av gäldenärens ekonomiska stäUning samt avborgenäremas utsikter att få utdelning i konkursen. Härvidlag bör minst de kravsom anges i 23 8 ackordslagen vara uppfyllda. Förvaltarensberättelse skall genast tillställas gäldenären och samtliga fordringsägare. Denskall avslutas med en redogörelse över vidtagna och planerade ålgärder. DeanstäUda skaU informeras om innehållet i berättelsen. Skulle denna ej varafärdigstäUd till första borgenärssammanträdet, skall förvaltaren i god tiddessförinnan tillställa borgenärema ett sammandrag av bouppteckningen. Halvårsberällelseskall tillstäUas alla borgenärer som bevakat fordran i konkursen samtgäldenären, varjämte de anställdas fackliga organisationer skall informeras omläget. Konkursenskall avslutas med en ingående redogörelse för hur förvaltningen genomförts. Redogörelsen skaU tiUställas gäldenären och Prop.1978/79:105 540 borgenärernai samband med slutredovisningen. Om så bedöms påkallat, skall domstolen utseauktoriserad revisor som skall granska redovisningen. Handelskammarförbundet:Vad till en början belräffar förslaget atl avskaffa rättens ombudsman ochöverflytta tillsynsfunktionen över konkursförvallningen på kronofogdemyndighelanför utredningen dels att såväl konkursförvallare som rättens ombudsman i ettmycket slorl antal konkurser är advokater, dels atl jusliliekanslern vid eninspektion av en lings-räll 1973 påpekal all förtroendet för rällens ombudsmanskulle kunna minska om såväl denne som förvallaren var advokaler. I belänkandeianförs vidare all del knappasl lorde vara möjligt att finna ett slorl antallämpliga personer för sysslan som rätlens ombudsman uianför advokat-kretsen.Kommitténs slulledning av del anförda är atl institutet rällens ombudsman böravskaffas. 1 annat fall blir det näsl inlill ogörligt all förhindra all såvälförvallare som rällens ombudsman är advokal. Handelskammarförbundetkan inte finna annat än atl kommittén i betänkandet förhållandevis summariskthar behandlal denna utomordentligt centrala fråga. Någon närmare analys av deför- respektive nackdelar som nuvarande syslem har medfört har icke gjorls. Ejheller redovisas klagomål från den praktiska rällslillämpningen på delnuvarande sysiemel. Då nu gällande regler om konkursförvallning och rättensombudsman har ägl giltighet i ett slorl antal år synes det inte omotiverat atlfordra en precisering och dokumentering av kritiken mot institutet rättensombudsman innan beslut om avskaffande av ifrågavarande institut träffas.Förbundet vill också peka på att genomförandet av kommitténs förslag skulleleda till atl ett stort antal kunniga och erfarna personer på det område detgäller utesluts från tillsynsverksamhet vid konkurser. betänkandet föreslagna altemativet tillsynsverksamhet genomkronofogdemyndighet har enligt förbundets uppfattning heller icke blivitföremål för någon ingående prövning. Betydelsefulla invändningar som kan riktasmot förslaget ventileras inte i betänkandet. Delta är i sig anmärkningsvärt.Den enligt förbundels uppfattning måhända mest avgörande krilik som kan riklasmol kronofogdealtemativet är all kronofogde-verksamhet inte kan anses ge varesig den särskilda kunskap eller de speciella erfarenheler, som fordras för alttiUsynen över konkursförvaltning ska bli så effektiv som möjligt. Särskilt istörre konkurser krävs i allmänhet av förvaltaren mycket goda kunskaper ikommersiella och näringsrältsliga frågor för att konkursen skall kunnahandläggas på effektivast möjliga sätt. Den som har att utöva lillsyn överförvaltningen bör givelvis i stort sett vara lika väl förtrogen som förvaharenmed sådana frågor. I särskilt hög grad gör sig denna synpunkt gällande därestsamråd skall ske mellan förvallare och tillsynsmyndighet och tUlsynsmyndighetendärvid skall kunna bistå förvaltaren med synpunkter beträffande hurförvaltningen skaU bedrivas. Det torde inte kunna bestridas att rättensombudsman ulgör 1978/79:105 541 ettbelydelsefulll stöd åt förvaltaren med nu gällande regler. Del synes emellertidförbundet verklighetsfrämmande att räkna med att kronofogdemyndigheterna annatän undantagsvis skulle kunna komma atl verka som det stöd och ge den effektivahjälp ål konkursförvallama som rättens ombudsman gör . Ulöver vad nu saglsförtjänar det betonas all del allmänna, genom kronofogdemyndighetema, ofta ärden slörsla eller bland de största borgenärema i konkurser. Att överlämnalillsynen över konkursförfarandet lill företrädaren för den måhända störstaborgenären i en konkurs synes minst sagt tvivelaktigt. Ett sådani system skullekunna leda till en misstro inte bara mot förvaltningen och tillsynen i enskildakonkurser utan också mol kronofogdemyndighetema som institutioner. Förtroendetför tillsynen över konkursförvaltningar torde inte komma atl öka av alt. såsomföreslås i betänkandet, blir central replipunkt förkronofogdemyndigheterna. Effekten lorde bli den motsatta. Den mera undanskymda roU ikonkursförvallningen som kronofogdemyndighelen i sin egenskap avtillsynsmyndighet ämnas ge i förhållande till den roll rättens ombudsman spelaridag kan möjligen anföras som argument för kommitténs förslag. Förbundet villemellertid erinra om att kommittén förutsatt alt samråd mellan förvallare ochtillsynsmyndighet i större frågor skall ske. De lättnader i den formellaskyldigheten för förvallare all höra rättens ombudsman som föreslås, och emotvilka förbundel inte har någon erinran, får inte innebära atttillsynsmyndighetens möjligheter alt lämna stöd och råd ål förvallarenminskar. Ur förvaltarens synvinkel torde del vara av belydande värde att äveni fortsättningen kunna samråda med tillsynsmyndigheten på ett smidigt ochinformellt sätt i kommersiella och juridiska frågor. Reglerna om hurförvaltning skall tUlgå och vilka befogenheter förvaltaren skall ha bör såledesenligt förbundets uppfattning inte utformas så att tillsynsfunktionen misterbelydelse och reglema därigenom kan sägas utgöra ett argument för överförandetav tillsynen lill kronofogdemyndighel. Förbundel vill, med stöd av vad somovan anförts, bestämt avvisa kommitténs förslag att överföra tillsynsfunktionenvid ordinär konkurs till kronofogdemyndigheterna. Förbundetär dock inte utan förståelse för den kritik som i vissa sammanhang har riktatsmot de nuvarande förhållandena. Som framhålls i betänkandet måsle det såledesbedömas som klart olämpligt att advokater på samma ort växelvis utses tillförvaltare och rätlens ombudsman på ett sådant sätt atl de i praktiken kommerall kontrollera varandra. Även i andra avseenden kan det tänkas förekomma atlutseendet av förvaltare och rättens ombudsman resulterar i ett ömsesidigtberoende mellan två eller flera advokater. Inte heller delta ärtillfredsställande. Enligt förbundets mening bör emeUertid lagstiftaren kunnautesluta risken för uppkommandet av sådana situationer genom en enkel justeringi konkurslagens 42 8. Med en sådan smärre ändring, kompletterad med ett motiv- Prop.1978/79:105 542 uttalande,torde tillfredsställande resultat kunna nås. Med hänsyn lill det sagda, och medden justering i lagtexten som nämnts, vill förordaatt nuvarande reglering av tillsyn i ordinär konkurs bibehålls oförändrad. fall bör inte den nuvarande ordningen ersättas med regler innebärande attkronofogdemyndighet skall vara tillsynsmyndighet. FörbundetvUl erinra om atl det även med nuvarande regler finns möjlighet att utse annanän advokat till rättens ombudsman. 1 detta sammanhang kan förbundet nämna attvissa handelskamrar har byggt ut sin juridiska konsultverksamhet. Del kan håUasför troligt atl denna utveckling kommer att fortsätta. Med hänsyn till den närakontakt handelskamrarna har med näringslivet lorde det kunna hävdas att,åtminstone , ett antal jurister verksamma i handelskamrar vore lämpligaför sysslan som rättens ombudsman. Även andra juristkategorier uianför denkrets som innehaft sysslan som rättens ombudsman bör kunna kommaifråga. : Förslaget att tillsynen över konkursförvallningen läggs påkronofogdemyndigheten finner förbundet ändamålsenligt mot bakgrund avönskemålet om ökat krav på förvallarens kvalifikationer och en merasjälvständig allmän stäUning. Även skulle kunna utgöratillsynsorgan. Föreningenauktoriserade revisorer: I fråga om tillsynen över konkursbos förvaltninginnebär betänkandets förslag bl.a. den väsenlliga nyheten i jämförelse mednuvarande regelsystem att tiUsynen över förvaltningen skall utövas avkronofogdemyndighet i stället för av rättens ombudsman (RO). Imånga konkurser sannolikt de flesta förekommer kronofogdemyndigheten sombevakare av en parts (samhällets) borgenärsintresse. Del torde vara ostridigtatt i lag föreskrivet tillsynsorgan skall utföra sin verksamhet underhänsynstagande till alla av konkursen berörda pariers (borgenärer av olikaslag, gäldenär, anstäUda etc) intressen. TiUsyns-organets objektivitet bör ickekunna ifrågasättas. Med hänsyn härtiU vill FAR ifrågasätta det lämpliga i attregelmässigt utse viss borgenär (kronofogdemyndigheten) tiU tillsynsmyndighet. uppgifter säger kommittén sammanfattningsvis bl.a.följande (sid 15): "Vad beträffar tUlsynen skall tUlsynsmyndighetenövervaka att förvaltningen bedrivs på ett ändamålsenligt sätt och iöverensstämmelse med konkurslagen och andra författningar, t.ex. arbets- ochskatterättslig lagstiftning". Sid 15-16: "skallgenom råd och upplysningar främja en riktig och enhetlig tillämpning avgällande föreskrifier som rör konkursförvallning." Kronofogdemyndigheternabesitter helt naturligt nu icke den juridiska och affärsmässiga sakkunskap ocherfarenhet som krävs för fullgörande av de ovan beskrivna, för myndigheternanya uppgifterna. Kommittén föreslår följdriktigt att 1978/79:105 543 särskild utbildning anordnas för dem som befattar sig medtillsyn över konkursförvaltning. Då det är fråga om nytillkommandearbetsuppgifter torde härtill komma att förslaget om ändrat tillsynsorganfömtsätter utökning av myndigheternas personalresurser. Mot denna bakgrundanser FAR övervägande skäl tala för atl anlingen systemet med en rällensombudsman i någon form bibehåUes eller atl i varje fall någon materiellt såvälsom formelll oberoende instans ulses eller tillskapas såsom tillsynsmyndighet. Svenska Revisorsamfundet:Beträffande lillsynen föreslår kommittén, atl rättens ombudsman (RO) avskaffasoch atl tillsynen över konkurserna läggs på kronofogdemyndigheten. Molsisinämnda förslag vill samfundel framföra kraftiga erinringar. Det kan ickevara riktigt, att den myndighei, som företräder statens intressen som borgenär,skall vara tillsynsmyndighet. En sådan anordning medför utan tvekan,att övriga borgenärer kommer alt misstänka atl tillsynen icke bedrivs med denopartiskhet, som man bör kunna förvänta. Del får icke förekomma, att sådanamisstankar uppstår. Därtill kommer alt kronofogdemyndigheten icke kan ansesbesitta erforderliga kunskaper i affärsjuridiska problem, som uppstår när ellföretag går i konkurs. Detta medför, att tUlsynsmyndigheten icke kan i önskvärdomfattning fullgöra den rådgivande funktion, som den är tänkt atl ha. vilketmåste innebära en försvagning gentemot nu gäUande konkursorganisation. Attkronofogdemyndighelen av kommittén föreslås gå på kurser i konkursförvaltning utgören bekräftelse på det anförda. Icke heller kommer den eftersträvade störresnabbhelen i konkursförfarandét att uppnås. Beträffandetillämpning av bokföringslagen i konkurs sägs, att den icke kommer atl varatillämplig på konkursbos bokföring. Det föreslås, att förvallaren skall varaskyldig att enligt god redovisningssed löpande bokföra inkomster och utgifter,så alt erforderlig kontroll över förvaltningen möjliggörs. I betänkandetföreslås vidare, att tillsynsmyndigheten skall övervaka alt bokföringen bedrivspå angivet sätl.