prop · G20391 · 1978-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen (1971:176) om vissa internationellasanktioner, m. m.; Regeringen föreslår atl aniaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 propositionen föreslås en ändring i lagen (1971: 176) omvissa internationella sanktioner med anledning av den resolution som FN:ssäkerhetsråd har antagit i fråga om . Genom denföreslagna ändringen kommer vissa förfoganden beiräffande firma, varumärke ochregistrerat mönster all omfattas av lagen. På samma gång begärs riksdagenssamtycke till att sanktionerna mol ulvidgas i molsvarande omfattning. Prop.1978/79:91 2 Lag omändring i lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1971: 176) om vissainternationella sanklioner dels atl i 1 S ordel "riksdagssession"skall bytas ut mot "riksmöie", dels all i 1, 3-11, 14 och 15 SS samtpunkten 3 i övergångsbestämmelserna ordel "Konungen" skall bylas utmot "regeringen", dels alt ilagen skall införas en ny paragraf, 5a§, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lyddse Föreslagen lydelse Regeringen får meddela förbud att till fysisk ellerjuridisk person med hemvist i blockerad stat överlåta firma, varumärke ellerregistrerat mönster eller att upplåta särskild rätt därtill. Denna lag Iräder i kraft den . Prop.1978/79:91 3 Närvarande: slalsminislern Ullslen, ordförande, och slalsrådenSven , Mundebo, Wikslröm, , , , , ,, , , , De , , , , , Proposition om ändring i lagen (1971:176) om vissainternationella sanktioner, m. m. är som medlem i ()folkrättsligt bundet av sådana beslul om sanktioner av icke-mililär natur somsäkerhetsrådet har anlagil i syfte atl upprätthålla eller återställainternationell fred och säkerhet. Med anledning av ensidiga självständighelsförklaringhar säkerhelsrådel anlagil resolutioner , den 9april och , saml den 18 mars 1970.Resolutionerna har för svensk del medfört en rad författningsålgärder av vilkade senasle vidlogs . Med slöd av lagen (1971: 176) om vissainternationella sanktioner (sanktionslagen) har sålunda utfärdals dels förordningen(1971: 177) om lillämpning av nämnda lag (Rhodesiaförordningen), dels kungörelsen(1971: 178) om vissa sanktioner mot (Rhodesiakungörelsen). FN:ssäkerhetsråd har (nr 388) och (nr 409) antagitytterligare resolutioner i fråga om . Jag avser all nu la upp frågan omlagstiftning med anledning av dessa resolutioner. FN:s främsta syfte är att upprätthålla internationell fredoch säkerhet. För all möjliggöra ell snabbi och effektivt inskridande från FN:ssida har medlemmarna enligt artikel 24 i FN:s stadga överlåtit huvudansvaretför fredens och säkerhetens tryggande på säkerhetsrådet, som därvid har rätlalt handla på medlemmarnas vägnar. Prop.1978/79: 91 4 Av artikel 25 i stadgun frumgår uti slal som ur medlem iFN är skyldig atl godta och verkslälla säkerhelsrädets beslul iöverensstämmelse med stadgan. 1 artikel 48 sägs all ålgärd som fordras för attverkslälla säkerhetsrådels beslul för upprätihållande uv iniernaiionell fredoch säkerhei skall vidtas av samiliga medlemmar i eller av vissa bland dem, alliefter säkerhelsrädets bestämmande. Enligt ariikel 39 ankommer det pä rädel alt bedöma om detföreligger en situution som innebär hot mol freden, fredsbrott ellerangreppshandling samt att föreslå eller besluta om vilka ålgärder som skallvidtas i överensstämmelse med artiklarna 41 och 42 för alt upprätthålla elleråterställa internationell fred och säkerhei. I ariikel 41 talas om avbrytandeav ekonomisku eller diplomatiska förbindelser eller av kommunikationer. Enligiariikel 42 kan inskridande ske med miliiära styrkor, om säkerhelsrådel finnerall ålgärder av icke-mililär nalur skulle vara otillräckliga. En förutsättning för all rädel skall kunna falla ell för medlemsslalernabindande beslul om sanktioner är således enligt ariikel 39, att rädel försl harfaslsiälll all ell hot mol freden, ell fredsbrott eller en angreppshandlingföreligger. I fräga om ekonomiska och andra sanklioner av icke-mililärnatur sägs i artikel 41, all rådet äger dels besluta vilka ålgärder som utan atlinnebära bruk av vapenmakt skall användas för att ge verkan åt dess beslut,dels uppfordra FN:s medlemmar att vidta sådana ätgärder. 1 artikeln sägs detvidare, atl åtgärdema kan innefatta fullständigt eller partiellt avbrytande avekonomiska förbindelser, järnvägs-, sjö-, luft-, post-, telegraf- ochradioförbindelser eller annan samfärdsel ävensom avbrytande av de diplomatiskaförbindelserna. Artikelns uppräkning av åtgärder som kan komma i fräga är inteuttömmande utan får ses som en exemplifiering. Alla slags sanklioner, som inteinnefattar bruk av vapenmakt, faller under artikeln. MiUtära sanktioner av bindande nalur för allamedlemsstater kan inte komma lill siånd förrän medlemsslalerna har ingått avtalmed rådet om att slälla väpnade slyrkor lill rådels förfogande eller att gebistånd av olika slag (ariikel 43). Något sådant avtal har ännu inte slutits.Anordningen med avtal möjliggör för medlemsstaterna atl avgöra i vilkenomfattning och på vad säll de skall della i miliiära sanktioner. Som nämnts inledningsvis har säkerhetsrådet med anledningav ensidiga självständighelsförklaring antagit resolutioner den 12och , och , samlden . Resolutionerna innefattar beslut eller rekommendation omsanktioner av icke-mililär nalur mot . Beiräffande innehållet i de femförst nämnda resolutionerna hänvisas till prop. 1978/79:91 5 med förslag till lug om vissa sanktioner mot m.m.(s. 7-11). 1 FN-lugkommitléns belänkande (SOU 1970: 19) Svensk FN-lag lämnas enredogörelse för de åtgärder som och vissa undru siater hur vidtagit ianledning av dessa resolutioner (s. 27-30). Jag hänvisar till den redogörelsen.För innehållet i resolutionen hänvisas lill prop. 1971: 77 (s.106). har därefter antagit ytterligare tvåresolutioner beträffande , nämligen (res. 388) ochden (res. Resolutionernu i sin engelska version jämte svensköversättning bör fogus till protokollet i detta ärende som bilaga I och 2. I resolutionen behandlas dels vissaförsäkringsfrågor (punklen 1), dels frågor av närmast immaterialrättsligkaraktär (punklen 2). Finkten 1 i resolutionen innehåller sålunda beslut om attmedlemsstaterna skall vidta lämpligu ålgärder för all förhindra all medborgarei det egna landet och personer med hemvist där meddelar försäkring beträffandevaror som de vet eller har skälig anledning aniaga antingen har utförts frånRhodesia eller är avsedda alt införas dil efter i strid mol säkerhelsrädetsresolution (punkten 1 a och b). Försäk-ringsförbudel skallockså omfatta varor och annan egendom i som tillhör vissa rättssubjekti detta land och beiräffande vilken meddelande av försäkring slår i strid mot1968 års resolution (punkten 1 c). I punkten 2 föreskrivs att medlemsslalernaskall vidla erforderliga ålgärder för atl förhindra atl medborgare i det egnalandet och personer med hemvisl där upplåler vissa immalerialrälter tillrättssubjekt i . Det gäller firmanamn vare sig upplåtelsen är begränsadlill just namnet eller ingår som en del i ett s. k. franchisingavtal. 1 sambandmed sisinämnda slag av avtal skall det vidare inte längre vara tillåtet attupplåta varumärke eller registrerat mönster (trade mark or registered design). 1 resolutionen har säkerhelsrådel beslutatatt medlemsstaterna skall förbjuda atl vissa betalningsmedel används i elleröverförs till det egna landet. Förbudet lar sikte på kapitaltransaktioner somföretas av den illegala regimen i eller av fysiska eller juridiskapersoner med hemvist eller säte i . Syftet med transaktionen skall vuraatt lillgodose kontor eller agentur som den olagliga regimen har upprättat imedlemsstaten. Frän förbudet undantas transaktioner lill förmån för kontoreller agenlur som har upprättats uteslutande för all verkställa pensionsutbetalningar. som är medlem i FN är som tidigare nämntsfolkrättsligt skyldig att efterkomma säkerhetsrådels beslul om sanklioner av icke-mililärnatur. Enskilda rättssubjekt är däremot inte bundna av säkerhetsrå- 1978/79:91 6 dels resolutioner vare sig dessu har formen av besluleller rekommendationer. Föl svensk del införlivas resolutioner av deltu slagmed svensk rätl genom utfärdande uv särskild lug eller annan förfutlning iämnet. är den inledningsvis nämndasanktionslagen del grundliiggande instrumentet för genomförande av sanktionerav icke-mililär nuliir. Enligt I S sanktionslagen fär regeringen, i den mån delpåkallas med anledning av beslul som har fallals eller rekommendation som harantagils UV FN:s säkerhelsräd, inlerimisliskl förordna atl vissa i lagennärmare angivna ålgärder skall vidtas mol stal eller område som i nyssnämndaordning har gjorts till föremål för sanklioner (blockerad slal). Från lagteknisksynpunki innebär sanktionslagen atl regeringen befullmäktigas att sälta eneller flera av bestämmelserna i 3-8 och 15 SS helt eller delvis i kraft iförhällande lill en eller fiera blockerade siater. Regeringens förordnandeförfaller emellertid, om det inte inom viss kortare lid underställs riksdagenför prövning av frågan huruvida det skall bestå. I 3-6 SS sanklionslagen uppräknas vilka ålgärder rörandevaror, dvs. materiella ling av lös egendoms natur samt elektrisk kraft, somregeringen kan förbjuda med stöd av lagen. 1 7-8 SS anges vad som får förordnasi fråga om betalnings- eller kredilreslriklioner resp. kommunikationer, och i15 S öppnas möjlighet lill avvisning av utlänning som skäligen kan antagas hahemvist i blockerad stat och ha begåll eller avse att begå handling som står i slridmol förbud enligt 3-8 S. 1 11 S föreskrivs straff för den som bryter mol förbudsom har meddelats med slöd av 3-8 S. Regeringen har, med i förväg inhämtade samlycke(prop. 1971:77, Uu 1971: 167), genom Rhodesiaförordningen stadgal atl 3 §, 4 §1, 3 och 4, 5-8 SS saml 15 S nämnda lag skall äga lillämpning med anledning avde resolutioner som har antagit i fråga om den 12och , 1966, och den18 . Regeringen har vidare genom den inledningsvis nämndaRhodesiakungörelsen meddelal närmare bestämmelser om sanktionernas omfattning. Sanklionslagen, Rhodeisiaförordningen samlRhodesiakungörelsen bör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 3, 4och 5. Till del närmare innehållet i bestämmelserna ålerkommer jag i detföljande. Som lidigare har anförts finns del en folkrättsligskyldighet enligt VII kap. FN-sladgan för medlemsstat att efterkommasäkerhetsrådets beslut om icke-militära sanktioner. För svensk del är detsjälvklart att lojall 1978/79:91 7 Verkställa pä del naiionellu planet vad säkerhetsrådet sålundakun hu beslutat. Det är med denna utgångspunkt man mäsle pröva om resolutionernaden och täcks uv de nu giillande bestämmelsernu.Blir svuret nekunde bör lugstiftningen komplelterus. 1 detla summanhung vill jag pekn pä en skillnud somföreligger mellun säkerhetsrådets resolutioner å ena sidan och inlernaiionellakonventioner ä andra sidan. En konvention som berör vikliga rättsprinciperföregås i regel av omfattande förarbeten. Säkerhelsrädets resolutioner har däremoiofta uturhelals utan atl möjlighet har funnits atl i detaljöverväga deras verkningar inom olika nationella rättssystem. Resolutionertillkommer efter förhandlingar mellan säkerhetsrådets medlemmar och utgör oftastresultatet av sammanjämkningar mellan olika ståndpunkter. Ordalydelsen av enresolution kan därför ibland ha förestavats mera av viljan alt överbryggameningsmotsättningar än av iniressei att ge ett entydigt utiryck ål vad slags sanklionsälgärdsom avses. En lillämpning av resolu-lionerna efter ordalagen skulle därför intesällan kunna leda till resullai som kan le sig olillfredsslällande eller renlavorimliga och som knappasl kan ha åsyftals vid resolutionens tillkomsi. Man kandärför inte i alla detaljer känna sig bunden av de formuleringar som har använisi resolutionerna ulan bör i siällei lolka resolutionerna efter deras allmännaanda och söku på ell förnufligl sätt ulforma de regler som behövs för allförverkliga syftena bakom resolutionerna (jfr prop. 1969:78 s. 32 och 1971: 77 s.49). 1 punklen 1 i resolutionen föreskrivs att medlemsstaternaskall vidta erforderiiga ätgärder för all förhindra alt medborgare i del egnalandet eller personer med hemvist där i slrid mot säkerhetsrådets resolutionden meddelar försäkring beiräffande dels varor som har ulförls frånRhodesia (punklen 1 a), dels varor avsedda all införas i (punkten 1 b)och dels varor eller annan egendom i som lillhör vissa rättssubjekt idetta land (punkten 1 c). Punkten I innebär således inte några nyaförpliktelser för medlemsstaterna utan får snarare ses som en erinran om vadsom gäller enligt 1968 ärs resolution. För svensk del har resolutionredan föranlett lagstiftning. Enligt 5 S 3 sanktionslagen jämförd med 4S 4 samma lag fårregeringen således meddela förbud mol all genom meddelande av försäkring främjautförsel av varu från blockerad stat. Ett sådant förbud har meddelats genom 3 §3 Rhodesiakungörelsen jämfört med 2 S första stycket samma kungörelse. Enligt 6Ssanklionslagen får regeringen vidare förbjuda meddelande av försäkring i frågaom vara som har ulförls frän blockerad stat efter del atl förbud som har meddelalsmed slöd av 4S 4 sanklionslagen 1978/79:91 8 irätt i kraft. Enligt punkten 3 i övergångsbestämmelserna lillsanklionslagen kun ell sådani förbud också omfaltu varor som har utförts från Rhode-siusedun lagen (1969: 232) om vissu sunktioner mot trän i krafl. 1 3 S andruslyckel Rhodesiakungörelsen har i enlighet härmed upptagits ett försukringsförbudbeiräffande varu som härrör frän och som har utförts därifrån den 11juni 1969 eller . Punkten 1 a är således täckt av gällunde bestämmelser. När det gäller försäkring av varor avsedda att införas iRhodesia är läget likarlat. Enligt 5S 3 sanktionslagen jämförd med 4S 1 sammalag får regeringen meddela förbud mot atl genom meddelande av försäkring främjainförsel av vara lill blockerad slal. sådani förbud har också meddelalsgenom 3S 3 Rhodesiakungörelsen jämförd med IS och 2S första slyckel sammakungörelse. Även punklen 1 b har således täckning i gällande besiämmelser. Del i punkten I c upptagna försäkringsförbudel gäller inieendasl varor (commodities, products) utan egendom över huvud tagel (or olher property)som finns i . Som har utvecklats i prop. 1969: 78 (s. 33 och 39) bör "commoditiesor products" tolkas vidsträckt och inbegripa alla produkter eller nyiligheiersom kan framslällas, ulföras från eller införas lill . 1 enlighelhärmed används i sanklionslagen ordel "vara" för alt täcka de angivnaengelska orden. "" definieras därvid som ett materiellt ting avlös egendoms natur. Även elektrisk kraft betraktas som "vara" (2 slyckel sanklionslagen). Uianför begreppei "vara" faller sådananyiligheier som ijänsler saml tillhandahållande av lokaler och arbetskraft.Även fast egendom faller utanför. Försäkringsförbudet i punkten 1 c har emellertid vissabegränsningar. Dels gäller förbudet endast egendom som tillhör handels-eller indu-slriförelag eller allmän inrättning i . Dels och framförallt krävs all meddelande av försäkring slrider mol resolution. resolution (punklen 3 b) förbjuder verksamhet somfrämjar export från . Punklen 1 c resolution bör ses som enerinran om att försäkring av egendom i kan stå i strid mot sistnämndabestämmelse resolution. Av skäl som har redovisals i anslutning tillpunkten 1 a kräver inte heller punkten 1 c lagsliflningsål-gärder. Jag vill tillägga all regeringen enligi 7 S sanklionslagenfår medela förbud all utifrån verkslälla belalning lill mottagare i blockerad slal.Förbud får också meddelas mol all verkslälla betalning till någon utanförblockerad stal, om betalningen är avsedd för mottagare i den blockerade stateneller för verksamhet av ekonomisk art som idkas där eller drivs därifrån. Regeringenfår även meddela förbud all lämna eller förmedla uppdrag alt verkslälla en otillålenbelalning. 1 5 S Rhodesiakungörelsen har förbud av angivet slag meddelals beiräffandebelalningar till . Det är uppenbarl atl möjlighelerna för ell svenskl rällssubjeklalt sälja försäkring- 1978/79:91 9 ur i är i det närmusle obefinlliga, när det påangivet suit är förbjudel all direkl eller indirekl betala uifallundeförsäkringsbelopp lill moilagare i . 5.2.2 Firma, varumärke och mönster I punklen 2 åläggs medlemsslalerna all pä lämpligi sällförhindra all medborgare i del Iandel och fysiska eller juridiska personer med hemvisleller säie där upplåter vissa immalerialrälter till rättssubjekt i Rhodesia.Del gäller firmanamn (trade name) vare sig upplåtelsen är begränsad till justfirmarätten eller ingår som en del i ett s. k. franchisingavtal. 1 samband medsistnämnda slag av avtal skall del inte heller längre vara tillätet alt upplåtavarumärke eller mönsterrätl (trade mark or registered design). Bakgrunden till bestämmelsen är uppgifter om allmultinationella förelag kringgår förbudel att exportera lill genom altteckna s.k. franchisingavtal med rhodesiska förelag. Genom ett sådant avtaltillförsäkras förvärvaren vanligen rätt all använda upplålarens firmanamneller varumärke och får del av dennes speciella kunnande när del gäller produktioneller marknadsföring av de produkter eller tjänster som avses med avlalel. Igengäld förbinder sig förvärvaren - föruiom all belala ersättning förupplåtelsen - ofta all tillämpa upplålarens förelagspolicy. Som exempel på franchisingavlali vill jag hänvisa lill vissa hamburgerres-lauranger och bilulhyrningsförelagmed amerikansk framloning (jfr SvJT 1976 s. 227- 234 och 7.34-738). Franchising är ell begrepp som ännu inie förekommer isvensk lag. Del är inie heller påkallal all införa termen i detlalagstiftningsärende. Resolutionen lar emellertid bl.a. sikte på franchisingavlalsom innefattar upplåtelse av vissa immalerialrälter, nämligen firma-,varumärkes- och mönsterrätl. Det synes vara rimligt att man vid prövningen avom resolutionen kräver svensk lagstiftning använder sig av dessa immaterialrättsligabegrepp. Sanktionslagstiftningen innehåller inga bestämmelserom firma, varumärke eller mönsier och ger inte heller i övrigt möjlighel altförbjuda nu ifrågavarande avtal. Resolutionen kräver därförlagstiftningsåtgärder. Vid utformningen av dessa kan viss ledning hämtas frånsanktionslagens bestämmelser om uppfinningar. Enligt 5 § 4 sanktionslagen fär regeringen förbjuda överläielsceller förvärv av uppfinning eller upplåtelse eller förvärv av särskild rälldärtill under förutsättning att åtgärden är ägnad atl främja enligt 3 eller 4 Ssanktionslagen förbjudet förfarande. Beiräffande innebörden av sistnämndafrämjandekrav hänvisas till vad jag har anförl därom i avsniii 5.2.1. I resolutionen finns inte något stöd för en begränsning avdet aktuella förbudel till avtal som på angivet säll främjar varuutbytet överRhodesias gränser. Firma, varumärke och registrerat mönsier kan därför intebehandlas på samma sätt som uppfinning. Jag förordar i stället en ny paragraf. 1978/79:91 10 5 aS, i sanklionslagen som ger regeringen möjlighel ull meddelufiirbud mot överlåtelse lill rntissubjekl med hemvisl i blockerad siui uvfirma, vurumurke eller regislrerut mönsier eller upplåtelse av surskild rän durlitl.Firmu är den benämning under vilken näiingsidkare driver sin verksumhei. Näringsidkure förvärvar ensumruti lill firmu genom regislreringeller inurbelning (1 och 2 SS firmalagen /I974: 156/). Med varumärke förslåssärskilt kännetecken som används av niiringsidku-re för att från vuror skiljusådana varor, som han tillhanduhuller i sin rörelse. Varumärke kun bestå avfigur, ord, bokstäver eller siffror eller uv säregen utstyrsel av vara ellerdess förpackning. Näringsidkare förvärvar ensamrätl lill varumärke genom regislreringeller inarbeining (1 och 2 SS varumärkeslagen /1960:644/). Med mönster förslåsenligt IS mönster-skyddslagen (1970: 485) förebilden för en varas utseendeeller för ett ornament. Mönsterrätl förvärvas genom regislrering. Beträffande hemvislbe-greppelhänvisas till 10 kap. 1 S . I resolutionen förbjuds vissa åtgärder som kan företas avdels den illegala regimen i , dels fysisk eller juridisk person iRhodesia. Vad som förbjuds är användning (use) av kapital som finns imedlemsstat. Vidare förbjuds införsel (transfer) lill medlemssial av kapiial.Varje nu nämnd ålgärd är emellertid inie förbjuden. Vad man vill hindra är kapilal-iransaklionertill förmän för kontor eller agentur som den olagliga regeringen hur upprättati medlemssluten. Uttryckligen undantagna frän förbudel är emellertid sädanakontor eller agenlurer som har etablerats i medlemsstat uteslutande för uttmöjliggöra utbetalning av pensioner. Det kan konstaleras alt några sädana kontor eller agenlurersom avses i resolutionen inte finns i och att sanktionslagen torde getillfredsställande möjligheter att ingripa mot etablering av sådana kontoreller agenlurer. Någon svensk lagstiftning påkallas därför inte avresolutionen. Den lagstiftning somjag har förordat under 5.2.2 bör trädai kraft . 5.5 Förordnande om tillämpning av den föreslagnalagändringen Enligt 1 S andra stycket sanktionslagen skall regeringensförordnande om tillämpning av lagen med anledning av beslul som har fatlatseller rekommendation som har antagits av underställas riksdagensprövning. En sädan prövning bör lämpligen ske i samband med atl tarställning lill den i avsnitt 5.2.2 förordade lagstiftningen. 1978/79:91 11 Chefen för hundelsdepuriemenlel ämnar säledes vid ettsenare lilltälle föreslå regeringen atl besluta om motsvarande ändringar iRhodesiaförordningen och Rhodesiakungörelsen. Jag hemsläller au regeringen förslår riksdugen ull dels uniugu förslugel lill lag om ändring i lagen (1971:176) om vissu inlernutionellu sanklioner, dels godkänna ull regeringen, med uniedning uv denresolution som Förentu Nulionerna hur antagit i frågu om ,förordnar om tillämpning uv den föreslugnu 5 u S. Regeringen unsluter sig till föredrugundens övervugundenoch beslutar alt genom proposiiion föreslå all antaga de förslug somföredraganden har lagt fram. Prop.1978/79: 91 13 7/i(' . Reqljlrming its resolutions 216 (1965) of 12 November1965, 217 (1965) of , 221 (1966) of , 232 (1966) of16 , 253 (1968) of 29 1968 und 277 (1970) of 18 1970, Reufjlrmlng that Ihe measures provided for in Ihoseresolutions, as well as ihe measures iniliated by Member Slates in pursuance Ihereof.shall conlinue in effect. lakiiig inio account the recommendutions mude by estublished in pursuunce of resolution 253 (1968) concerning thequeslion of Southern Rhodesiu in its special report of (S/I1913). Reafflrming ihat ihe preseni siiuaiion in Soulhern Rhodesiaconsiitiues a ihreal lo inlernulional peace and security, Acting imder Chapter VII ofthe Charter of the UnitedNations Decldes thal ull Member Slates shalltake appropriate measures to ensure thal their nutionals and persons in their lerrilories do nol insiire: (u) commodities or products exported from SoulhernRhodesia afler ihe date of ihis resolmion in conlravenlion of Security Councilresolution 253 (1968) which Ihey know or have reasonable cause lo believe lo havebeen so exported: (b) commodities or products which Ihey know or havereasonable cause lo believe are destined or iniended for imporiaiion inio Soulhern afler ihe dale of Ihis resoliuion in conlravenlion of resolution 253 (1968): (c) Commodities.products or other property in Soulhern of any commercial, industrial or public utilily iinderlaking in Southern Rho desia, in conlravenlion of resolution 253 (1968); Decldes ihalall Member Slates shall lake appropriaie measures lo prevent their nalionalsand persons in iheir Terrilories from granting to any commercial, industrial orpublic utilily underlaking in Soulhern the righl lo use any trade nameor from enlering into any franchising agreement involving the use of any trade name,trade mark or registered design in connexion with the sale or distribution of anyproducts, commodities or services of such an underlaking; Urges, having regardlo the principle stated in Artide 2 ofthe United Nations Charter, States not Membersof the Uniled Nations to acl in accordance wilh the provisions ofthe presentresolution.