prop · G20398 · 1978-12-31 00:00:00 — I detta sammanhang villteleverket redan nu avisera aft man på internationell basis lagt fram förslagtill en rekommendation till en internationell nummerplan för fartygsstationer.Förslaget avser i första hand att underiätta införandet av internationellautomatisk radiotelefonitrafik och satellittrafik för maritimt bruk. Enligtförslaget kommer varje farlygsslation (inkl. båtar) atl kunna tilldelas ettniosiffrigl nummer som anropssignal, varvid de tre första siffrorna betecknarnationalitet, för svenska fariyg exempelvis kombinationen 046, dvs.landsnumret för i det internationella telenätet. Det kan alltså iframtiden finnas skäl att lägga upp såväl skeppsregistret som bålregistrel påbasis av den nu föreslagna nummerplanen. I avvaklan pä den slutgiltigaulformningen av planen och med hänsyn till atl ett allmänt inlernalionelltgodkännande tidigast kan komma att ske omkring 1985, anser del ejpraktiskt möjligt att redan på detta stadium göra sådana ändringar och tilläggtill här aktuella texter, som kan bli nödvändiga i samband med ett eventuelltinförande av den föreslagna nummerplanen. 1978/79:98 76 Dengrundläggande frågan i förslaget är huruvida i gällande regler föreskrivnanoggranna äganderättsprövning vid registrering av båtar är nödvändig däifrågavarande register endasi omfattar båtar, som inte kan intecknas ochbeträlTande vilka införing i registret inte har civilräUsiigarätisverkningarsåsom vid införande av skepp i skeppsregistret. Sjöfartsverketdelar uppfattningen atl så icke är fallet, ulan alt båtregistret kan och böromvandlas till "en av offenlligrällsliga skäl betingad förteckning övervissa fartyg". I praktiken innebär detta en återgång lill de principer somgällde för det av lidigare förda fartygsregistrel. Sjöfartsverketkan även ansluta sig till förslaget att i båtregistret skall kunna införasutländska båtar hemmahörande i . Beiräffande den närmare avgränsningenav delta kollektiv ålerkommer verkei senare i delta yttrande. Bortsett från ovannämndagrundläggande ändringar bygger den remitterade promemorians förslag näslanhelt på gällande bestämmelser. Enligt mening förändraremellertid dessa grundläggande ändringar så radikalt registrets karaktär att demotiverar och möjliggör väsentligt längre gående förenklingar än de somföreslagits i promemorian. Begränsningar av äganderättsprövningen och därmedförändringar av registrei lill ett offentligrättsligt register aklualiserarsålunda frägan huruvida domstol är rält organ för registrets förande. Attförandet av bålregistret vid dettas införande pålades en tingsrätt, tordenämligen främsi ha föranletis av de för registreringen väsentliga led somomfattas av äganderältsprövningen och juridisk bedömning aväganderättsförbehåll och andra villkor i överiåtelseavial. Dessa moment iregistreringsarbetet föresläs nu bortfalla. Under sådana förhållanden villsjöfartsverket starkt ifrågasätta om registerarbelet aren domstolsuppgift.Överföres båtregistreringen till administrativ myndighei, kanförfattningstexterna förenklas ytterligare. Dä behövs ej längre de frånjordabalk och skeppsregistreringsbestämmelserna hämtade reglerna om vad som ärregisterärende, om dagböcker och aklsyslem, om överklagande m.m. En sådanförenkling av föreskriftema skulle förutom ökad smidighet i förfarandet, ha denfördelen att bestämmelserna blev överskådligare och därmed mera lättillgängligaför den allmänhet som beröres av bålregistreringen. För det fallregistreringen överföres tili administrativ myndighet bör denna uppgiftanförtros . Det hos sjöfartsinspektionen för tillsyn fördaregistret bör kunna anpassas och utvecklas till ett båtregister avoflentligrättslig karaktär. Viden förutsättningslös och av nuvarande reglering mera obunden omprövning avbåtregistreringen bör en central fråga vara beträffande vilka fartyg (båtar)ofrentligrättsliga skäl talar för deras registrerande i ett båtregister.Skillnad bör därvid göras mellan regislreringsplikl och regislrerings-rätt. 1978/79:98 77 Närdel gäller regislreringsplikl i ett förenklal båtregister är nalurligl all,såsom föreslagils, sädan plikt skall gälla för svensk bål som yrkesmässiglanvändes för befordran av passagerare eller gods, till bogsering ellerbärgning. Denna regislreringsplikl är väsentlig som underlag försjöfartsinspektionens tillsynsverksamhet. Nägon minsta längd lorde icke behövaanges, ulan det väsenlliga och avgörande är den yrkesmässiga användningen avbåten. Ävlillsynsskäl bör regislreringsplikl även föreskrivas för bål som är avsedd föruthyrning till allmänheten (leasingbål). Av prakliska skäl kan dock i detlafall vara naturiigt med en minimigräns av sex meters längd. Vadgäller bål som yrkesmässigt används till fiske eller annan fångst i sjön talaräven här tillsynsskäl för registreringsplikt. Huruvida i detta fall någonminsta längd skall anges och i så fall hur denna skall bestämmas är en frågasom närmare måste utredas innan ställning kan tas. Beiräffande s.k.fritidsbåtar lorde registreringsplikt ej vara påkallad och har ej hellerföreslagits i förevarande sammanhang. Mot föreslagna regler omregistreringsrätl har intet att erinra. Såsom förut nämnls,ansluler sig till förslaget all de nya reglerna omregistreringsplikt och registreringsrätl bör ha motsvarande lillämpning belräflandevissa ulländska bålar. Förslagels precisering av vilka båtar som avses äremellertid alltför vag. Formuleringen ger anledning lill osäkerhei om vad som isammanhanget avses med svenskl farvatten, t. ex. om därmed endasl skall förståsSveriges sjölerrilorium eller även fiske eller ev. framtida ekonomisk zon. Ävenuttrycket "nyttjas huvudsakligen med utgängspunkt frän svensk hamn"kan ge anledning till tolkningsfrågor, t. ex. om svensk hamn endasl säsongmässigianvändes som utgångspunkt för utländsk fiskebåt. Naturiigen förefaller vara attbegränsa registrets öppenhet för utländska båtar fill sådana som kan avseshemmahörande i . Härmed avses bål som vanligen är föriagd till svenskhamn och vare ägare är bosall i . Sammanfattningsvis fårsjöfartsverket uttala, all verkei i princip inte har något atl erinra mol de iden remitterade promemorian framförda förslagen, men atl verkei är av denuppfattningen att dessa ändringsförslag är av sä grundläggande belydelse att demotiverar en djupare och av gällande reglering mer obunden omprövning av hela båtregistreringsfräganoch vad därmed sammanhänger. Förslagetlill ny lag om bätregistrering har som huvudsakligt syfte att genom förenkladeregler om regisierföring och handläggning av registerärenden i övrigi underiättaför de båtägare det här är fräga om att fullgöra sin 1978/79:98 78 Den förbättrade regisierläckning som därigenom torde uppnås gerell säkrare underiag för tillsyn och kontroll av den yrkesmässiga sjöfarten medmindre fariyg (bålar av minsl 6 melers längd och högst 12 meters längd/4 melersbredd). SCBför regisier över fiskefartyg där bl. a. fiskebålar med 6-12 m längd ingår.Verket erhåller löpande registemtdrag från sjöfartsregistret vid lingsrältför uppdaiering av registret. Erfarenhelen utvisar emellertid all uppdaieringpä basis av dessa registerutdrag inle är lillfyllesl. Vid de fiskeriinvenleringar,som SCB genomför , framkommer nämligen uppgifter om ell myckelstort antal oregislrerade fiskebåtar av 6-12 meters längd. Del framstår docksom otillräckligl alt uppdatera fiskebåtsre-gistrel enbart vid dessa invenleringstillfällen. SCBsmöjligheter all hålla fiskefartygsregistret akluelll skulle sannoliktförbättras genom den nya lagen. SCB tillstyrker denna. 1del nu framlagda lagförslaget berörs även andra båtar av 6-12 meters längdvilka används yrkesmässigt bl. a. för persontransporter och uthyrning. SCB villi delta sammanhang erinra om del utredningsförslag vilket föreligger om registreringavfrilidsbåtar(Båfiiv2. Registerfrågan-SOU 1977:25). 1 detta framförs bl. a. förslaget omobligatorisk registrering av siörre frilidsbåtar(med minsl motorstyrkaeller 10 m segelyta) i ett dalorbaserat fritidsbålre-gister. 1 föreliggande lagförslag föreslåsinte någon ändring i gällande lekniska utformning och förläggning av detbåtregister för registrering av mindre fariyg (bålar) som förs och vårdas avStockholms tingsrätt. lorde få tolkas så atl någon tillämnad samordningmed det ovan nämnda fritidsbåt-registret för bålar av molsvarande storlek f n.inte är tänkl. SCBkan inte överblicka samtliga aspekier pä möjligheterna till eventuellsamordning av de två regisiren. Från rationell registervårdssynpunki skulle deldock vara fördelaktigt - inte minsl frän kostnadssynpunkt - om ett och samma datorbaseraderegister skulle kunna användas för båda typerna av båtar i denna slorleksklass,särskilt mot bakgrund av del nu föreliggande lagförslagels syfte atl förenklavillkoren för registrering av båtar i yrkesmässig sjöfart m. m.Samordningsmöjligheterna bör därför enligt SCBs mening övervägas i det fall altbeslul fallas om obligalorisk registrering av större fritidsbåtar. Ett försialed i en sådan slrävan bör därvid vara alt närmare överväga för- och nackdelarmed atl definiera och avgränsa populationen av bålar i de två regisiren på ellentydigt sätt. Fiskeristyrelsenhar intet alt erinra mot all nu gällande rigorösa äganderättsprövningförenklas lill en föreslagen enklare prövning av anmälan från ägaren. Prop.1978/79:98 79 Likasåanser slyrelsen atl lättnader i den rättsliga och administrativa prövningen ävenbör leda till en förenklad datafångst, initierad vid regisler-myndighelens slulligabeslul i regisireringsfrågan. Slyrelsenlillsiyrker i princip de föreslagna lagändringarna som tillkommit med syfte altförenkla nuvarande regler för regislrering av bålar. Medhänsyn lill övervakningsuppgifler i anledning av lagstiftningen ärdel angelägel alt bålregislerärenden handlägges snabbare än så atlregistret ständigt kan hållas aktuellt och komplett. I sammanhanget bör nämnasall ett väl fungerande båiregisier är värdefulli inie endasl försjöfartsinspektionen utan även för vid utövande av verkels övrigaövervakningsuppgifter. Enligt styrelsensuppfattning bör nuvarande regel i 3 kap 4 § BåtregL om skyldighet för överiälareatt alltid anmäla all han avhänt sig båt kvarslå. Härigenom skapas siörre säkerheiför all anmälan sker lill fördel för registrets tillförlitlighet. En sådanskyldighet kan ej heller betraktas som särskilt betungande. Slyrelsen vill idetta sammahang peka på ett specielll problem i samband meduthyrningsverksamhet av båtar. 1 mänga fall uppdrar privatpersoner åtuthyrningsfirmoratt hyra ul båtar under en viss angiven kortare lid. Sett urägarens synpunkt lorde denna verksamhei ej vara alt betrakta som yrkesmässigoch sålunda ej konstituera regislreringsplikl. För uthyrningsfirman däremot,som opererar med ett siörre antal frän olika ägare inlånade bålar under en helsäsong, är verksamheten otvetydigt alt betrakta som yrkesmässig. Enligtstyrelsens uppfattning framgår det ej klart av föreslagen lagstiftning omangivet förfarande ur ägarens (registreringsanmälarens) synpunki skallbetraktas som yrkesmässig. Förslaget bör på denna punkt preciseras. Somnämns i den remitterade promemorian har båtregistreringen fått sin nuvarandeform bl. a. med tanke på alt en eventuell framtida registerpanlrält i bål skallkunna vila på privalrällsligt betryggande underiag. Ulredningen ang.företagsinteckning räknar med alt dess förslag lill revision av lagen om företagsinleckningskall leda till att alla näringsidkare skall kunna ställa sin rörelseegendomsom säkerhei på grund av förelagsinteckning. I sä fall färden yrkesmässigabålsjöfarten - fiskel däri inbegripei - lillgång till ell kredilsä-kerhetsinslrumentsom del nu saknar; dess behov av atl kunna registerpant-sätta bål skulle dårimligen falla bort. Ulredningen förmodar all frilidsbålä-gares behov atl kunnaulnyllja sina båtar som kredilsäkerhet - vilkel nu kan lillgodoses endasl genoms. k. lösöreköp - ej ensamt motiverar en prival- 1978/79:98 80 rättsligtbelryggande ordning för bålregislrering. Med dessa utgångspunkier finner ulredningeningen anledning lill erinran mol all bäiregisireringen revideras efter de linjersom föreslås i den remitterade promemorian; någon delaljgranskning avlagförslagen har utredningen inle företagit. Emellertid vill ulredningen fästa uppmärksamhelenvid att den nuvarande förvärvs-prövningen i lagförarbetena (prop. 1975:68 s.44) antagits leda lill krav pä köpare av registrerad båt alt kontrollera vem registreiutpekar som båtens ägare, ifall han vill åberopa privairätlsligl s. k. omsältningsskyddför sill förvärv. Med de låga krav på förvärvsprövning som förslagels 10 § slällerkan del ifrågasättas om regislerinnehållei alls bör inverka på aklsamhelskravelvid båtomsältning. Lagstiftarens syn på delta bör deklareras. släller sig i princip positiv till förslaget. 1promemorian föreslås alt man genom ändringar i sjölagen skall öka möjlighetenför utländska medborgare, som har hemvist i , alt få sina fariygbetraktade som svenska. De föreslagna beslämmelserna i hilhörande frägor ärenligt tingsrättens mening väl ägnade alt ligga till grund för lagstiftning. Begreppeihemvisl lorde ha samma belydelse här som i exempelvis 10 kap. rättegångsbalken.Ordet "fasl" bör således utgå om avsiklen ej är all skapa ell nytt,särskilt "hemvist"-begrepp i delta sammanhang. Rikspolisstyrelsenbiiräder förslaget, varigenom utländsk medborgare med fast hemvisl i rikel harökad möjlighel alt få sill fariyg all anses som svenskl. Slyrelsen förutsätterdock all varje sådan dispens meddelas försl efter noggrann prövning i detenskilda fallet och atl konflikter inte uppslår med främmande stals regislreringsregler. är det principiellt svårt alt acceptera tanken all ett av utlänning helägtfartyg skall kunna förklaras skola anses som svensk och vara berättigad attföra svensk flagg endasl därför att ägaren har hemvisl i . Verkei kandock vitsorda att fall förekommit då en sådan ordning skulle varil ändamålsenlig.Verket vill därför inte motsätta sig den föreslagna lagändringen men förutsätieratt i förfallningslexlen eller i vart fall i motiven till lagändringen tydligl utsägesatt den nya dispensmöjligheien från nationalitetskraven skall tillämpas mycketrestriktivt och endast då myckel siarka skäl föreligger 1978/79:98 «' Denföreslagna ändringen kan ur övervakningssynpunkl medföra ej önskvärdakonsekvenser vid tillsyn enligt skyddsomrädesförordningen. Enligt dennaförordning får ulländska fariyg och utländsk medborgare ej ulan tillstånduppehålla sig inom vissa områden. Genom ändringen blir ell ulländskt fartyg altbetrakta som svenskl och får föra svensk flagg. kan ur konlrollsynpunklmedföra allvarliga olägenheier vid övervakning av skyddsområden. Ulredningenhar uppmärksammat förslaget om vidgade möjligheter all dispensera från desvenska nalionalitetsvillkorens krav pä ell avgörande svenskl inflytande över svensklfartygs drift, i praktiken ett krav på ägarinflyiande. Ulredningen lar för givelatt förslaget - som genom all för vissa fall helt ge upp kravel på ägarinflyiandebryier med vårt iradiiionella krav på "genuine link belween the State and theship" - kan komma all leda lill krav på molsvarande ändring av Svengesofficiella hållning till ullands-regislrering av svenskägda fartyg, om delgenomförs. Sverigesfariygsbefålsrörening släller sig i princip posiliv lill förslaget. Beträffandede ändringar som föreslås i I § sjölagen får föreningen emellerlid belönavikten av all försia paragrafens första punkl med anledning av de nu föreslagnaändringarna inle framledes får utformas på ell sådani sätt, atl fariyg som ägsav svensk medborgare eller svensk juridisk person kan registreras i exempelvisLiberia, om ägaren har fast hemvisl där. skulle innebära en frånföreningens synpunkt hell oacceptabel uppmjukning av Genuine Link-kriteriel vidfaslslällandei av ell fartygs regislreringsland. SvenskaSjöfolksförbundei anser i och för sig lagförslagci vara väl motiverat och allvara äpnal all föreläggas för beslulsfattning. Förbundet önskarändock föreslå viss modifiering. Förbundet menar nämligen att förutsättningar förfortsatt registrering av fartyg ägl av utländsk medborgare skall upphöra,nämligen när den utländske medborgaren flyttar ur landet och således upphör altvara fast bosall i . Förbundel föreslår därför att 1 § 1 st sjölagen uiökasmed ytterligare följande mening: "Medgivandet kan ålerkallas om föruisätiningarnaför medgivandel upphör alt finnas." 1978/79:98 82 Underförarbeiena lill lagen (1973:1064) om ändring i sjölagen övervägdes huruvidaden nya lagsliftningens krav pä namnolikhel skulle efterges i fall då riskenför förväxling var övervägande teoretisk. Dessa överväganden ledde emellertid inlelill något undanlag från sagda krav i vidare mån än vad som stadgades i p. som redovisasi del nu förevarande ärendei kan enligt hovrättens uppfattning ej anses visa,all skäl föreligger att frångå den /7/v>;f//7/e//i7 ståndpunkt somlagstiftaren intagit. Hovrällen avstyrker därför en lagändring avinnebördan kravet pä namnolikhel generellt efterges, om förväxlingsrisk kananses utesluten pä grund av att fartygen skiljer sig till art och användning.En sådan reglering skulle bl. a. slälla de lillämpade myndighelerna inför svåraavvägningsproblem i namnärenden. Redareföreningenhar i sin skrivelse angivii speciella situationer i vilka en skeppsägare enligtföreningen borde tillerkännas räu att förbehålla ett skeppsnamn, oaktat kravetpå namnolikhel icke uppfylldes. Hovrätten har ingen erinran mol alt enlagändring av den mera begränsade räckvidd som föreningen föreslagit kommer lillstånd. För att en ansökan skall kunna bifallas bör emellertid krävas, attsökanden visat atl särskilda skäl föreligger för registrering eller förbehåll avskeppsnamn som redan finns i registret. Vidare bör del uppställas krav på allrisken för förväxling, med hänsyn lill fartygens art och användning, får ansesringa. Ägare av skepp med samma namn bör höras över ansökningen. Det syneslämpligt all möjlighel till förbehåll enligt punkten I i förslaget lidsbegränsaspå sätt föreningen föreslagil. Medhänsyn till det starka allmänna iniressei av alt skepp åsättes namn tillslyrkerhovräuen reservalionslösi att del tillskapas ell pålryckningsmedel gentemotskeppsägare som inte namnger sitl skepp. Del skulle kunna övervägas au införaen sådan sanktion genom atl komplettera 33 § sjölagen med en föreskrifi, allansökan om registrering eller förvärvsinskrivning skall avslås om ägaren inlehar namngivit skeppet eller har åsali skeppet ett namn som inte kan godtagas.Med hänsyn till de starka inlressen som är knutna lill regislrering ochförvärvsinskrivning finner hovrätten dock att denna metod inte bör väljas. Pägrund härav tillstyrker hovrällen alt registermyndigheten, i enlighet med vadsom sägs i promemorian får möjlighel att förelägga vite i nu förevarandesituationer. bör också få möjlighet atl utdöma förelagtvite. Prop.1978/79:98 83 Redareföreningensförslag att i samband med avregisirering få förbehålla skeppsnamn skulleinnebära ett avsteg äre reglerom namnskick för skepp. Enligttingsrättens uppfattning torde förslaget närmasi gynna redareföreningensmedlemmar. anfört utgör ej lillräckliga skäl för all ändragällande regler om namnskick. Tingsrättenansluter sig dock lill tankegångarna i promemorian om begränsning av namnskyddelsomfallning till art och användning. Ettvillkor för registrering, som skulle kunna uppställas efter samma principer somlillämpas vid regislrering av varumärke, bör dock vara att fartygels namn ärindividualiserat med hänsyn lill den art och del verksamhetsområde som ärifråga. Tillbelysande av de olägenheter som kan vällas av gällande lagstiftning må nämnasföljande. FörUddevallavarvets nybygge nr 298, ett turbintankmotorskepp på 245.139 bmtiolon,anhöll pariägarna om förbehåll för skeppsnamnei . Som grund förframställningen åberopades all i Onslad-rederiernas flotta under åren 1957-1978med avbrott endasi namnet burits av rederielsflaggskepp. För bevarande av denna namntra-diiion ansökte man således omnamnförbehåll för namnet . Ansökan kunde ej bifallas av sjöfarisregistrei,emedan vid tiden för ansökan i skeppsregistret redan fanns införda två skeppmen namnet ; den ena ett fiskefartyg pä 33 bruttolön med hemort i Herrängoch del andra ell lasimoiorskepp pä 54 bmlloton med hemort i . Oaktatnågon förväxlingsrisk uppenbariigen ej kan föreligga mellan den nybyggdasupertankern - största - som för övrigi ej vänlas befara svensktvallen och ovan angivna tvä smä fariyg, lämnar gällande lagsiiftning ej utrymmeför att medge rätl till namnet för del nybyggda lankskeppel. genom övergångsbestämmelserna till sjölagen givnamöjligheten atl vid vile förelägga ägare till skepp atl bestämmaannat namn varunder skeppet kan regislreras, bör enligt tingsrättens mening ulvidgastill atl jämväl omfatta del fall då ägare lill skepp har alt anmäla namn isamband med nyregistrering. Enligtrikspolisstyrelsens bedömande är del ur identifierings- och tillsyns-punktangeläget atl registrerade skeppsnamn är särpräglade så att förväxling ej kanske. Slyrelsen är därför av den uppfattningen all nuvarande regler inom områdelbör bibehållas. Styrelsenbiträder förslaget om vitesföreläggande. Prop.1978/79:98 84 Medhänsyn till de lankegångar som framförs i förarbetena lill sjölagen i dessnuvarande lydelse, förefaller den av redareföreningen redovisade konsekvensen -enligi uppfaUning - knappasl slå i överensstämmelse medintentionerna i nämnda lagförslag. tillstyrker därför en ändringav beslämmelserna så all fartygsägare ges möjlighet att vid avregistreringförbehålla sig del avregisirerade fartygets namn, även i fall då annal regislreralfariyg bär samma namn. För ett sådani förbehåll bör dock krävas au särskildaskäl kan åberopas saml all förväxlingsrisk, säsom anges i jusliiiedepartemenielspromemoria seplember 1978, inle föreligger. Vad därefiergäller regler om vite som påtryckningsmedel mol försumlig fartygsägare inamnärende, har sjöfartsverkel ingen erinran mot atl dylika regler införs. iradilionelllnamnskick pä skepp förekommer inom fiskerinäringen inom vissa rederier. Detfinns säkert exempel på fartygsnamn som överförts från fariyg till fariyg inomsamma fiskarsläkl . Av skeppsregistret framgåratlvissa fiskefartyg delar sitt namn med upptill 10-12 andra. Några siörre problemall identifiera fiskefartygen i olika sammanhang inom fiskeriadminislralionenföreligger knappasl efiersom distriktsbeieckning och namn oftast ärsammankopplade. Slyrelsen har därför inget all invända mol redareföreningens framställanom all fartygsnamn som av tradilion använts inom ett rederi eller som ifiskets fall en fiskarfamilj skall kunna förbehållas för viss lid i samband medavregistrering trots namnlikhet med andra fartyg i registret. Generallullstyrelsenanser all 6 § sjölagen bör ändras så all kravet på namnolikhel ej skall gällade fall reell förväxlingsrisk bedöms ej kunna uppkomma vid identifiering.Önskemålet om generell rätl all förbehålla skeppsnamn i samband med avregislreringaranser generallullstyrelsen bör tillgodoses genom särskild föreskrift därom inämnda paragraf. Delsyslem som föreslagils av redareföreningen syfiar lill alt öka möjlighelen altinom ett rederi behålla ett för rederiet karaktäristiskt skeppsnamn, även omnamnet finns regislreral för annat skepp. Eftersom förslaget inte medför altantalet skepp med samma namn ökar, blir risken för förväxling mellan skepp intestörre om förslaget genomförs. Och om ett rederi på detla Prop.1978/79:98 85 sättfår behålla ett för rederiet karaklärisliskt skeppsnamn, leder förslagetsnarast till minskad risk för misslag beträffande skepps rederiiillhörighet. Enförutsättning för att den föreslagna ordningen skall fungera är givetvis altskeppet, om del avyllras, inte i den nya ägarens hand lillåls behålla det gamlanamnet. Om förslaget genomförs blir en konsekvens all det kommer atl ta längrelid innan skeppsregistret blir fritt från skepp med samma namn. Olägenhelenhärav lorde, såvitt pateniverket kan bedöma saken, vara förhållandevis lilen.