prop · G203180 · 1978-12-31 00:00:00 — Arbele med oliku slug av sludie- ocharbelsmaterial. I SÖ:s läroplansförslag beskrivs det sloff som skallbehandlas i historieundervisningen endusi med följunde formuleringar. Händelser, personer och föreleelser av belydelse föruivecklingen av samhällen, kulturer och livsåskådningar. Historiska källor ochhistoriesyn. Det finns således inga preciserai ullryckta mål avkvaliialiv art inom vare sig i den nuvarande läroplanen eller i denav SÖ föreslagna. För del direkta lektionsarbetei har en myckel sior frihellämnals över Prop.1978/79:180 67 lill lärare och elever i de olika klasserna. Frihelengäller både detaljinne-hållei inom huvudmomenlens ram och den önskvärda nivånpade kunskaper och färdigheier skolan skall ge elevema. Samma frihel gällerför valet av urbetssäll. Den frihel som finns i arbete är enligt minmening en stor lillgång. skapar den från andra synpunkter osäkerhei iarbetet. Jag vill för att undvika missförstånd något klargörasambandet mellan mål och huvudmoment. Målen uttrycker den inrikining som skolanskall ha för sitl arbete. För atl nå dessa mål är vissa vägar möjliga, medanandra inle är del. Huvudmomenten anger ett innehåll som slår i samklang medmålen. Delta innebär atl huvudmomenlen inle kan ges en hur allmän uiformningsom helsl. Om målel för uibildning är I.ex. all elevema skall få kunskap omolika fukiorer som påverkar samhällsutvecklingen, bör della få som konsekvensatt huvudmomenlen organiseras så all dessa fakiorer framkommer så lydligl sommöjligt. En del av läroplansutvecklingen ligger i atl gentemot de uppsattamålen finna ett innehåll, som ger elevema en så tydlig bild som möjligl av vadmålet innebär. Diskussionen om mer detaljerade kursplaner, ombaskunskaper och basfärdigheler, har ofta varit oklar. Det är nödvändigi attskilja mellan åtminstone fyra frågor. - Skalihuvudmomenlen vara mer detaljerade? - Skall målenanges mer preciserai? - Skall målenockså ange en önskvärd slutnivå för enskilda elever? - Skall målen istäUel ange en önskvärd ambitionsnivå till hjälp vid skolans samlade arbele? Vissa utbildningar arbeiar med klarl definierade krav.Delta kan vara både befogat och nödvändigt vid avgränsadebefattningsutbildningar, där del är relalivi läll all kartlägga vilka kunskapersom fordras för att man skall kunna fullgöru en bestämd yrkesroll. Grundskolun skall däremot inte ge någon preciseradyrkesutbildning utan en allmän medborgerlig utbildning till grund för såvälarbele som siudier av vilt skilda slag. Vad den medborgeriiga ulbildningen i detalj skallinnehålla varken kan eller bör anges i kursplaner som blir bestående under långlid. Huvudmomenten bör därför lämna stor frihet till lärare och elever atl iden enskilda klassen lägga huvudvikten vid stoff av olika slag förulsatt atlman kan ge en god inblick i vad som anges i målen. Detta innebär således all huvudmomenten inie kan ges enalltför allmän uiformning. De har en viktig roll bl.a. då del gäller att styraläromedlens inriktning. Risken med alltför allmänt hållna huvudmomenl är ocksåalt de inte främjar någon förnyelse av sloffinnehållel i skolan eller hellöveriämnar detla arbele till läroboksförfattare. SÖ:s förslag till nytthuvudmoment för ämnet hisloria inom orienleringsämnena är exempel på sådanaalltför allmänna och därför innehållslösa formuleringar. Jag anser därför att huvudmomenten i orienteringsämnenliksom hittUls 1978/79:180 68 börge uttryck för vad samhället anser vara väsentligt stoff i skolan. Trots dettakommer de att kunna lämna vitt spelrum för lokala variationer och initiativ. Delkan däremoi finnas skäl alt i målen för olika ämnen ge klarare riktlinjer. Ommålen enbart uttrycker önskemål om atl eleverna skall komma till insikl omviktiga sammanhang i natur och samhälle svävar lärare och elever i osäkerhet omvilka sammanhang som bedöms väsenlliga. Det bör vara möjligl att i målen förolika ämnen eller ämnesgrupper ange de väsentliga begrepp som varje elev börfå insikl i liksom de väsentliga färdigheter han bör tillämpa. Sådanacentrala begrepp kan t.ex. inom den samhällsorienlerande sektorn vararättigheter, skyldigheter, makt, tolerans, representativitet. Om mälen angernågra sådana begrepp blir del belydligt lättare att vid arbetel i enskildaklasser välja stoff av olika slag för att ge eleverna insikt i viktigasammanhang. Sludiernaskall således ge insikt i centrala begrepp och sammanhang och därmed bilda grundenför elevens kunskapsutveckling. Det finns givetvis ingen motsägelse mellandetta och önskvärdheten av atl eleverna också lär in vissa fakla. Utan kännedomom betydelsefulla fakta kan man inte få insikt i några sammanhang. Detär viktigt att skilja en precisering av målen för olika ämnen från enprecisering av vilka kunskaper som alla eller en viss proceni av elevema skalltillägna sig och som kan utgöra utgångspunkt för en kursrelaterad bedömning avenstaka elever. En precisering av del senare slaget skulle innebära en mycketstark central styming av skolarbetet och bör därför avvisas. Däremotmåste lärare och elever tillsammans formulera ambitionerna klarl vidplaneringen i de enskilda klasserna. Planeringeni klasserna - eller i arbelsenhetema eller i andra former som skolan självväljer - innebär all man avgör hur man vill ägna åt olika moment, ivilken ordning man skall la upp olika frågor, med vilka metoder de skallbearbetas och vilka läromedel man kan använda. Mendessutom måste del vara en planering av vilka konkreta kunskaper i en fråga somman vill uppnå. För elevemas motivation är det centralt att de harnäraliggande, klara etappmål atl sträva emot. De måste kunna uppleva att delyckas, lär sig något och gör framsteg. Diffus orientering kan vara förödandeför motivationen. Men planeringen av vad man skall försöka lära in måste varaen gemensam planering mellan lärare och elever, där läraren kan ta hänsyn tillelevemas olika förutsättningar. Detär väsentligt att man då utgår från centrala begrepp i målen och frånkursplanens huvudmoment och utnyttjar den frihet som samhället vill ge skolan.Först i andra hand bör valet av läromedel komma in. Det är också viktigt vid den konkreta planeringen i skolan utgår från den tid som står tillförfogande. Har man kommit överens om att en del av tiden skall anslås tillfördjupningsstudier (temaarbeten) måste stoffmängden i övrigt anpassas därefter 1978/79:180 69 Innehålleti kursplunernu bör enligt SÖ få en slurkure unknyining till elevernassituation och lill derus akluellu erfarenheter och kunskaper. Skolan behöver latill vura de erfarenheler och den kullur som företräds av grupper som hittillsalllför liiel uppmärksummuis i skoluns urbeie. Kursplunerna bör vidare,framhåller SÖ, klart betona de stora samlevnads- och över-levnadsfrågoma,arbelslivsfrågor, ekonomisku frågor, familjefrågor, inlernaiionella frågor,invandrarfrågor, miljövårdsfrågor, sexual- och samlevnadsfrågor,trafikundervisning saml undervisning om alkohol, nurkoliku och lobak. 1 dessa frågor liksom ibetoningen av mussmediestudier och del historiska perspekiivels ochframtidsperspektivets roll tillstyrks SÖ;s förslag uv remissinstansema. Däremoihar åtskilliga inslunser menut atl vissa vikliga inslag saknas. SvenskaBiolog-, Fysiker- och Kemislsamfunden påpekar att i de kunskapsområden somomnämns förekommer naturvetenskapliga och lekniska momenl enbarl imiljövårdsfrågor och i de negativi laddade rubrikerna alkohol, narkotika och tobak.Svenska kyrkans utbildningsnämnd har framhävt livsåskådningsfrågornas roll.Brottsförebyggande rådel hävdar atl frågor om lag och rätl måste ges sammaprioritet som de av SÖ nämnda frågoma. Jag ansluter mig till SÖ:sförslag. De anförda remissynpunkterna bör beaktas vid omarbetningen avkursplaneförslagen. I kursplanema behandlasenbarl innehållet i den limplanebundna verksamheien under skoldagen. De friaakliviteterna spelar emellertid enligt min mening också en stor roll för atlkomplellera innehållei i skolans arbete. Såväl som senareriksdagsbeslutet om skolans inre arbete betonade i det sammanhanget skolanscentrala uppgift när det gäller de kullurpoliiiska insalsema för bam ochungdom. Del kan gälla musik-och tealerverksamhel liksom skolbibliotekens rollför atl slimulera lill läsning av tidskrifter och böcker. Det är nödvändigtatt den enskilda skolan genom egna initiativ och egen planering kompletterar decenlrala kursplanernas innehåll på detta område. Pedagogisk forskning harkunnat visa på all innehållei i skolans undervisning har olika betydelse förolika elever. Del är här viktigt all i fortsalt forskningsarbete öka kunskapenom hur innehållet påverkar elevemas möjligheler alt utvecklas. Allt innehåU haren social förankring. För atl åstadkomma en utbildning där elevernashembakgrund inle skall negativt påverka elevens utveckling, fortsattautbildning och val av arbete är del viktigt atl i det fortsattaläroplansarbetet konkretisera läroplanernas innehåll och atl också förankradetta innehåll i olika sociala och kulturella verkligheter. Detta kan t. ex.innebära att man i historieundervisningen ger ett ökat ulrymme förarbetarrörelsens och olika invandrargruppers hisloria. Prop.1978/79:180 70 5.4 Kursplanernas vidgade funktion Kursplanerna skall enligt SÖ underlällu sumurbele mellunlärare, elever, föräldrur och samhälleis oliku organisulioner. För ull kunnaorientera allu berörda grupper om kursplanernas innehåll hur SÖ sökt getexlernu en enkel uiformning. Remissopinionen är splittrad både vad gäller om SÖ lyckatsoch om del är möjligl all ulforma lexier som blir givande för allu. i har läroplunen storbelydelse som slyrinslrumeni genom dess kuraklär av hjälpmedel i det dagligu urbetet.Den språkligu utformningen är därför viktig. Samiidigi är det enligt' nämndenen illusion atl tro att en och summu språkligu utformning skall läcku lurarnasbehov av hjälp i sill yrke. del behov uv arbelshjälpmedel som burn och ungdomarhar för alt kunnu medverka i planering och utveckling av skolarbetet och detbehov av ullmän informulion om skolurbelel, som föräldrur och undru vuxnuuianför skolans professionellu krets hur för atl kunnu medverku viduppbyggundet uv en posiliv och öppen miljö. UHÄ liksom SAF och eti stort uniulandru remissinsianser menar, all kursplanema inle är tillräckligt klara ochstringenta för all kunna användas som planeringsunderlag för skolans arbete. 1vissa fall, i. ex. i svenska, blir målbeskrivningen enligi Svensklärarföreningeninte en målbeskrivning i egentlig mening ulan en korl essä om innehållet. i påpekar är väsentligt.Görs kursplanema så översiktliga och förenklade alt de bara blir ell allmäntdiskussionsunderlag finns det enligt min mening risk för atl de inle längreger lillräcklig vägledning för elever och lärare. Kursplanerna blir då inleanvända. De blir i realiteten ersatta med annat material som i slället fårfungera som planeringsunderlag, sannolikt läroböckemas innehållsförteckningar.Delta är inte en önskvärd utveckling. Problemel kan som jag lidigare har visul exemplifierus medvud kursplu-neförsluget innehåller om hislorieundervisningen.Kursplaneförslugeis huvudmoment innehåller enbart följande uttryck: "Händelser,personer och företeelser av betydelse för utvecklingen av samhällen, kultureroch livsåskådningar." Denna föreskrifi är visserligen enkel men den ärsamlidigt oprecis och mycket abstrakt; den ger ingen vägledning alls för delärare och elever som tUlsammans skall planera undervisningen. Somjag kommer att framhålla måstekursplaneförslagen omarbetas så, alt huvudmomenten fördelas på stadier. Detbör då också vara möjligt att uppnå den större stringens och enlydighel sombl.a. I det sammanhangei bör övervägas hurkursplanen för orienieringsämnen skall kunna ge lillräcklig vägledning. Avmålskriv-ningarna för olika ämnen bör också framgå väsentliga begrepp som grundskolanbör söka ge alla elever liksom de grundläggande färdigheter som skall tränas iskolan. Trots de svårigheter länsskolnämnden i länpåpekat är del angeläget att läroplanens allmänna del såsom SÖ föreslår kanvara en lätt- 1978/79:180 71 hanterlig läsning för alla skolintresserade. Det bör varamöjligl uti genom lämplig typografisk uiformning uv kursplunetexlemu och ellenkell ordval förenu kruv på både överskådlighet och ett mer konkreiplaneringsunderlag. 5.5 Stadieindelning av kursplanerna Enligt regeringens uppdrag skulle SÖ i samband medöversynen av läroplan lämna förslag hur de till respeklive siudierbundna huvudmomenten kunde ersälias med för de ire stadiema gemensamma momenl.Uppdragei innebär ytterligare ett sleg mot en decentraliserad planering avskolurbetet. SÖ anför flera fördelar med gemensamma huvudmoment. Syfteimed alt slopa studieindelningen är ull ge bälire förulsäiiningur för en lokalstadieövergripande planering. Man undviker ocksä onödiga omlagningar och avbrollvid stadiegränsema. Elever med speciella behov och intressen kan vidare arbelamed moment som passar deras utveckling. Generellt kommer samverkan mellanolika ämnen och siadier all stimuleras. Slopandet av stadieindelningen kan dock enligt SÖ ocksåmedföra vissa problem, t. ex. för flyttande elever. Mänga remissinsianser har ingående berörl frågan. Både TCOoch /SR avstyrker. TCO anför, att skoloma sällan är planerade för atlunderlätta sumordningen över stadiegränsema. Vidare är skolans uppdelning påtre siadier själva grunden för den utbildning som lärarna hiuills erhållil.Dessutom vill TCO slå vukl om en systematisk iräning inom svenska, malematikoch engelska. Enligt /SR skulle SÖ:s förslag leda till atl lärares ochelevers arbete i skolan avsevärt försvårades bl. a. genom att planerings- ochledningsarbetet måste öka på bekoslnad av den del av lärarnas arbele som ägnasät direkt undervisning. Flera andra remissinstanser, exempelvis skolslyrelseni , beionar atl del kommer alt krävas ett belydande planeringsarbete medlokall beslulade studiegångar. Förul-såttningama för ett sådantplaneringsarbete finns inte eller under överskådlig lid framål. Vidare ärdet, enligt skolstyrelsen, stor risk för att läromedlen kommer all bli än merstyrande än . Den senasle synpunklen, all skolans arbele kommer attstyras av läro-medelsförfailare och läroboksförlag, betonas av en lång radremissinstanser. Föreningen framhåller attramama inte får bli sä vida atl de blir verkningslösa. 1 så fall finns det riskför atl skolan även i fortsättningen kommer all följa de förslag tillstudiegångar som finns i supplementen lill nuvarande läroplan. Läromedelsstymingen, risken att gamla uppläggningar i nugällande läroplan konserveras, merarbele vid planeringen och dess belydelseför kommande arbetslidsförhandlingar utgör således de huvudsakliga, kritiskaargumenten mot stadieindelningen. Dämtöver måste ytterligare ett poängteras.Om huvudmomenten görs gemensamma för hela gmndskolan försvinner möjlighelemaalt i hela landet genomföra sådana förändringar som Prop.1978/79:180 72 del råder allmän enighel om. En sådun förändring, som nuär ukluell, rör exempelvis ökude inslag av teknisk orienlering redan på läg-och mellunsiudiernu. Om de studievisu huvudmomenlen uvskuffas finns intelängre någoi styrinstrument för atl genomföra en sådan förändring. Jag har föroidal kluru målungivelser för den grundläggandeiräningen av vissu färdigheier. Dellu gäller också kruv på en konsekventuppbyggd studiegång. En anpassning till enskilda elever och deras svårighetertorde knappasl underlättas av gemensamma huvudmomenl. De lokala studiegångarsom utarbeias måste ändå tu sin uigångspunki i generella förhållanden inom enkommun eller ett rekiorsområde. Med hänsyn till de kriiiska synpunkier som framkomil underremissbehandlingen anser jag all huvudmomenlen även i fortsättningen bör varuppdelade på stadier. är kontakter mellan stadier liksom ell lokallulvecklingsarbele ytlersl värdefulla. Dessu kontakter bör då ske mellan enenskild högstadieskola och de låg- och mellanstadieskolor varifrån elevemakommer. Samverkan i della lilla formål bör kunna kännas konkret och angelägenoch beröra såväl studieplaner i olika ämnen som fördelning av stoff och sludiebesökinom orienteringsämnena. Huvudmoment för stadium utgör generella planeringsunderlagFör enskilda elever kan individualiseringen fortsättningsvis liksom nuii.iicbära att de får arbeta med uppgifter som kursplanema tar upp på ett annalstadium. En gmndläggande träning i läs- och skrivfärdigheter måste fortgåoberoende av stadiegränser. Stadieövergripande tjänstgöring är här betydelsefull.Flera remissinstanser, bland dem kommun, har betonat all ell samarbetemellan stadierna starkt främjas om lärama regelmässigt tjänstgör överstadiegränserna. 5.6 Kursplaner för enskilda ämnen Vid omarbetningen av kursplaneförslagen bör beaktas vadjag tidigare anfört om timplanerna och tillvalssystemet. Därutöver villjag förenskilda ämnen anföra följande. Svenska gymnasiiklärarsäUskapei, ,länsskolnämnden i m.fl. har föreslagit aU ämnet gymnastik ifortsättningen skall heta idrott. Idrott anses vara ett bättre samlingsnamn påalla de aktiviteter som kan förekomma i gymnastikundervisningen. Fleraremissinstanser har också betonat att samgymnastik är ett viktigt medel för attutjämna könsroller. Även jag anser alt ämnet i fortsättningen bör benämnasidrott. Undervisningen i de momenl där detta är lämpligt bör organiseras somsamgymnasiik. Uppdelningen efter kön bör endast beröra speciella moment. Namnändringen bör genomföras i gymnasieskolan. 1978/79:180 73 1 hemkunskup bör som jug lidigure angeti ett omfatiundeutvecklings-och försöksurbele bedrivas. Ämnel intar en central pluls då delgäller jämställdhet mellun könen och i sirävun ull ge elevemu en godkonsumenlkunskap. Del kan också ge godu exempel på arbelssäil som varvar leorioch praklik, förkluring och tillämpning. De pruktisku vurdugsfärdighelerna börslå i cenirum för kursplunearbelei. Även inom slöjd bör ett omlutiunde utvecklings- ochförsöksurbele bedrivas. Slöjdens ställning som samiidigi skapande ochnyilobeional ämne bör framhållas. Mer speciella momenl, som t.ex. konstsömnad,är inie självskrivna inom den obligatoriska och gemensumma kursen. Däremoi kande ulgöru slimulerande uppgifter inom skolans fria seklor. Somjag lidigare anfört bör träningslillfällen imaskinskrivning obligatoriskt ingå med 30 undervisningslimmar i elevemasuibildning. Den kursplan SÖ föreslagit bör anpassas till denna tidsram. Matemalikundervisningens resullai har uv mångu ansetlsvara otillfredsställande. Undersökningar har enligt SÖ visat att många eleverinte har tillräckliga kunskuper i stora delur av nuvarande kursoch alt de saknar säkerhei i enkla beräkningar. civilingenjörers förbund betonar altmatemalikämnels innehåll bör koncenireras lill de mesi nödvändiga momenten ochämnels abslrak-tionsgrad begränsas. 1 synnerhei pä högstadiet har, menarförbundet, matematiken visal sig ställa för stora anspråk på elevemas förmågaalt lillgodogöra sig abstrakt leori- och bergreppsbildning, vilket varit tillförfång för grundläggande kunskaper och träning i räknefärdighel. Vikten av anknytninglill konkrela förhållanden betonas av flera. bl.a. , som menaratt matematikundervisningen kan belysa vad olika belal-ningsformer medför förkostnader, hur mycket pengar man kan tjäna genom atl använda jämförpriser.Vidare borde, menar verket, konsumenl-kreditfrågor kunna las upp i malemaliken. Vikten av goda färdigheter i matematik framhävs av ennästan enstämmig remissopinion. 1 likhel med SÖ och remissinslansema anser jagen koncentration på nödvändiga enkla färdigheter betydelsefull. Liksom isvenska bör skolans insatser vägledas av alt ge alla elever möjlighet att iårskurs 9 uppnå en beslämd färdighetsnivå. Denna bör åtminstone motsvaragenomsnittsnivån för årskurs 6. Kommentarerna till allmän kurs bör somjag lidigareföreslagit utformas så atl ocksä den kursen innehåller moment för de elever somväljer naturvetenskaplig och teknisk linje. Prop.1978/79:180 74 SÖ föreslår ull de för läg- och mellunstadiemu specielluämnesbeteckningama hembygdskunskup och naturkunskap försvinner, medun innehålleti desss ämnen bevurus inom samlingsbegreppet orienteringsämnen. Då en sådunförändring ger störte enhetlighet tillstyrker jug SÖ:s förslug. SÖ hur dessulom ulurbetut förslag till en för samtligaorienteringsämnen gemensam kursplun. SÖ unvänder inte ämnesbegreppet vidbeskrivning av mål och huvudmomenl. De iradiiionella ämnenas idenlilelförsvinner och ersätts av ell ämnesövergripunde synsätt. Förslaget syftar enligt SÖ lill en snubbure utveckling moten sumlad undervisning och mol ett undersökande och probleminrikial arbele mednäru unknyining till verkligheten. Förslugel hur fåll ell blundat mottagande. TCO tillslyrkerSÖ:s förslug. Mun hur övervägl möjlighelen all låla samhällsorienlerande resp.nulurorienlerunde ämnen få egnu kursplaner men vid en sluilig avvägning funnilalt möjligheterna till samarbele över sekiorsgränsema bör understrykas genomen gemensam kursplan för samtliga orienteringsämnen. /SR hävdar däremoi allseparala mål och huvudmomenl bör förskrivas för samhälls- resp.naiurorienierande ämnen på låg- och mellansladierna. På högsladiel föreslåsvarje orienteringsämne beskrivas genom egna mål och huvudmomenl. Vidare börenligt /SR de enskilda orienteringsämnena få bestämt angivel timtal pålimplanen för högstadiet. Eu genomgående drag i remissinstansemas kritik är oron förden naturvetenskapliga och tekniska orienleringen i skolan.Gymnasieuiredningen menar exempelvis alt det kan finnas en viss risk för allsiörre lokal frihet kun leda lill en försvugning av naturorienterande ämnen,åtminstone på låg- och mellanstadiema, där lärama ofta är humanistiskt snarareän tekniskt och naturvelenskupligl orienterade. Även SAF beionar den myckellåga andelen nalurvelare bland klasslärarna på låg- och mellanstadierna.Biolog-, Fysiker- och Kemislsamfunden förutsätier, ulgående från regeringensdirektiv för SÖ:s läroplansöversyn, atl de naturorienterande ämnena erhåller ökattimtal. Vid en lokal timfördelning ligger enligt samfunden en stor risk allvikliga ämnesområden inte alls blir behandlade i de fall då tillgängliga lärareär ointresserade av dessa områden. Sådan är enligt samfunden siluaiionen i dagpå mellanstadiet. anser den minskade tiden förorienteringsämnen oacceptabel. SärskUt anses risken stor att de nya ämnena teknik ochbarnkunskap hamnar inne i stora teoriblock och riskerar att kvävas på grundhärav. Flera kommuner, exempelvis , , och framförfarhågor för detta. Den stora brislen på behöriga lärare i leknik anses göradet svårt för ämnel att hävda sin ställning i ett integrerat ämnesblock. Åandra sidan betonas också från ämnesföreträdare värdel av ett ämnesövergripandearbete. stöder dessa strävanden som, enligtföreningen, kan bidra till atl skapa den helhetsuppfattning som är nödvändigför atl den framtida samhällsutvecklingen inte skall komma i konflikt med denekologiska verkligheten. Prop.1978/79:180 75 ker all samiliga orienieringsämnen hålls samman inomgemensami limpla-neuirymme i hela . Ett ämne som leknik hur enligtförbundel siurka beröringspunkter såväl med fysik, kemi och biologi som medsam-hällskunskup och historiu. Beiräffande bamkunskap, som haft 0,5 veckolimmar,föreslår SÖ all ämnel upphör som självständigt ämne och ingår iorienteringsämnen och i hemkunskap. Liknande farhågor som beträffande teknik,dvs. all SÖ:s förslag leder lill alt ämnel i realileien försvinner, ullalasockså beträffande bamkunskap. TCO, som visserligen tillstyrker ett helt integrerat blockför orienteringsämnen, gör belräffunde barnkunskap ell avsieg från sitlprincipiella ställningstagande och ullalar atl det är nödvändigi alt stoffetulvidgas och redovisas frislående och atl ämnel ges ett ökal ulrymme. Ämnelsvikt framhålls ocksä av flera andra remissinsianser, exempelvis konsumeniverkeioch Ösiergöllands läns landsiing som skriver all del är av stor vikt allpojkarna redan i får föreslåelse för vårdarbele. Risken för attämnet liksom leknik integreras bort om man följer SÖ:s förslag framhålls avflera, exempelvis länsskolnämnden i .