prop · G203183 · 1978-12-31 00:00:00 — Föreningen finner del olillfredsslällande allförhållandena kring dödsbos besittningsskydd är oklara. Inte ens frägan ombesittningsskyddets omfattning vid första förlängningstillfället efterarrendators frånfälle är klarl reglerat i lagen eller har genom prövning avhögre rättsinstans blivit klarlagt. har under de sisla decennierna allt meraövergätl frän all vara ett under korlare lid varande förhällande - i avvaklanpä att arrendator förvärvar egen fasiighel - lill ell allt oftare livslängtförhållande. lalar i ökad utsträckning för alt reglerna inomarrendeområdet ges fastare former. För en sådan ordning talar inte bara socialaaspekter utan ocksä del faklum alt arrendalorerna, som tidigare nämnls, hararrendeslällel som säväl sin arbelsplals som boplals. lillsammans medavsaknaden av ivingande författningsregler om jordägarens inlösenskyldighelnär arrendalor lämnar siällei talar för all någon form av skydd för avlidenarrendalors närmasle bör tillskapas. Del är ur samhälleis synpunki angeläget allskyddel begrän-.sas, sä att en oönskad fördröjning av dödsboels upplösning inleblir följden. Lagsliftaren bör därför söka finna en form som lillskapar skyddför vissa grupper av eflerievande men som inte är knulel lill dödsboinstiluiel. Ofta uigöres de eflerievande av maka och minderåriga barn.För dessa framslår arrendalors frånfälle som ell hårt slag. Alt dessulom levaunder hol om alt på grund av dödsfallel förlora såväl boslad som uikomst färanses klart slrida mol vär syn pä social irygghei. I arbelslivel i övrigt harunder senare år trygghet i anställningen alli mera skjulits i förgrunden. Makelill arrendalor arbeiar som regel avsevärt, mänga gånger full lid i jordbrukel.För atl göra honom i trygghelshänseende likställd med andra i samhällelframslär del som ett billigt krav att han får behålla sill arbele underavsevärd lid. Av del sagda framgår alt eflerievande make och barn börskyddas - i varje fall inlill dess all barnen blir självförsörjande. Prop.1978/79:183 133 därför alt dödsbo bör ges lagsladgal besittningsskydd säsom kommittén föreslår. Dessulom bör del ytterligare övervägas om inleefterlevande make och barn lill besitiningsskyddad anendalor bör gesbesittningsskydd under ytterligare ell antal perioder intill dess atl barnennått vuxen ålder. Föreningen delar kommitténs uppfattning all lillräckligaskäl saknas för alt åtskilja gärds- och sidoarrende. Föreningens synpunkier på frägan om dödsbosbesittningsskydd kan sammanfattas pä följande sätl: Besittningsskyddför dödsboei vid första förlängningsiillfällel. Om efterlevandemake och minderåriga barn finns, bör dessa tillförsäkras skydd underytterligare tid. Dennas längd bör ytterligare uiredas. Svenska laniarbeiareförbundel: Förbundel finner för sindel kommitténs förslag angelägel och tillstyrker delsamma. Del förijänarpäpekas, alt förbundel för sin del anser, all oskiflade dödsbon snarasi möjliglskall skiflas och inle under längre lid fortsätta med arrendet. Skånearrendalorernas samrådsgrupp: Samrädsgruppeninslämmer i kommitténs slällningslagande beiräffande dödsbos besittningsskydd.Dock kan ifrågasällas om den föreslagna lidsrymden - endasl en förlängningsperiodmed samma längd som skulle ha följt om dödsfall ej inträffat -är tillräcklig.Visserligen har Arrendelagskommitién förulskickal alt i ett slutbetänkanderedovisa överväganden om arrendatorns räll all överlåta arrende, men försidoarrende med arrendetid överstigande - t.ex. tvä år - är dennalidrymd alldeles för korl. Måhända kan även en snarl påbörjad femärsförlängninghinna löpa ut innan frågan hinner bli lösl. Del vore fördelaktigt om arrendenämnd, med stöd av 9 kap.9 § fjärde stycket JB kunde förlänga avtalet pä lämplig tid, eller ge dödsboeten rält till ytterligare förlängningsperioder om detla i del särskilda fallelär motiverat med hänsyn till dödsboets sammansättning och anknytning tillarrendestället. Remissinstanser som avstyrker förslaget eller föredrarannan lösning i : Rättsläget beträffande dödsbosbesittningsskydd är oklart. Med hänsyn härtill föreligger skäl för enprecisering och förstärkning av dödsbos rält lill förlängning av avtal. Kommittén uttalar att sociala och ekonomiska skäl lalarför alt dödsbo erhåller en tryggad besittning under viss lid efter arrendalornsdödsfall. Mot nämnda intresse skall vägas dels jordägarens intresse av attsjälv få ulse arrendator, dels ett allmänt iniresse av all slävja en utvecklingmot alt alltfler dödsbon förbli oskiftade. I avvägningen mellan nämnda inlressen synes kommittén lillfullo ha tillgodosell dödsboets inlressen. Med hänsyn lill att dödsbon medföreslagna bestämmelser kan komma att bevaras under relalivi läng tid, omarrendators dödsfall inträffar under början av en avtalsperiod på 5 eller 10år, synes skäl föreligga atl överväga om inte en fasl övre lidsgräns börfasislällas. Helst borde frägorna om dödsbos besittningsskydd och omrätten till överlåtelse avgöras i ell sammanhang. universilel: Universilelei delar i slorl sellkommitténs värderingar av dödsbos siiuaiion i arrendeförhällandel. Däremoianses inte kommitténs förslag till föriängningsrätl för dödsbon varaändamålsenligt. 1 praklisk lillämpning kan kommitténs förslag leda lillstora olikheter mellan skilda dödsbon. Om en arrendalor med 10-ärskontraklavlider Prop.1978/79:183 134 under sista arrendeåret kan dödsboet fortsätta arrendet ca6 är jämfört med ca 16 är om en arrendator avlider under första arrendeåret.Kommitténs överväganden är emellertid synnerligen oklara ifräga omrättsförhållandet efterden föreslagna förlängningen. Med hänsyn lill alldödsbon oflasl är en olämplig förvaltningsform för jordbruksdrift anses delhelt oriktigt atl skapa ell besittningsskydd som kan omfatta sä läng tid.Enligt universiieieis erfarenhel lillgodoses alla normala anspråk pä iryggheioch avveck-lingstid för dödsboei med en föreskrift som innebär all dödsboei kanfortsälla arrendel minsl fyra är frän den fardag som inlräffar närmast efterarrendalorns död. Om en arrendalor avlider under näst sista arrendeåret skall sälundaförlängningsrällen omTalla ire är medan däremoi nägon förlängningsrätt ejskulle föreligga om arrendatorn avlider mer än fyra är före arrendeperiodensuigång. Beslämmelserna om dödsbos besittningsskydd har emellertidsä nära samband med frägan om överlåtelse av arrenderätten till dödsbodelägareatl lagsiiftning om besittningsskyddet bör anstä tills båda frägorna kanbehandlas gemensami. Därvid bör även situationen för dödsbo efter arrendatormed livstidsarrende klarläggas. vid , som instämmer i bedömningen att nuvarande rättsläge här äroklart, finner all ej heller den föreslagna ulformningen ger ett helt klarträttsläge. För t.ex. del normala fallet med gärdsarrende är det klart att den nyaregeln kommer all ge dödsboei en försia förlängning pä fem är. Vad som skallske därefier är mindre klarl. Man lycks mena atl arrendenämnden genom alllillämpa del föreslagna fjärde slyckel skulle ha möjlighet atl näsla gångföreskriva en förlängning pä bara ell är och därmed åstadkomma all dödsboeiefter uigången av den andra perioden inle skulle kunna ha nägon rätl lillytterligare förlängning eftersom undanlaget i 9: 7 st. 1 p. 1 dä skulle blitillämpligt. Det är dock svärl atl förutse när arrendenämnden kommer attutnyitja denna möjlighet. Till della kommer atl den föreslagna utformningen kan ledatill all dödsboels arrenderätt kommer aii gälla under läng följd av år och attregeln därför kommer att meverka lill all dödsbon bibehålls oskiflade läng lid.Om I.ex. arrendalorn av ell längiidsarrende avlider när ålersiår av denavialade arrendeiiden, kommer kommitténs förslag all leda till alt dödsboet fårrätl all fortsätta arrendel ålminsione -I- + , dvs. bör jämföras med kommitténs rimliga bedömning all det viktigaste ärall man tryggar generationsväxling (s. 106) och ger möjlighet för någon av deefterlevande familjemedlemmarna atl fortsätla brukandet av arrendeslällel (s.108). Del vorebältre om man här kunde finna en ordning som mera effeklivi kunde leda lill alldödsboei avvecklas inom rimlig tid samiidigi som den garanlerar all enefterlevande jordbrukande familjemedlem fär rätl atl överta arrendel. Enlänkbar lösning vore all man i JB 9: 5 införde en rält för jordägaren atl, närarrendator avlider och återstår av den avtalade arrendeiiden,säga upp dödsboei lill avflyttning vid den fardag som inträffar närmasi efter dödsfallel. Möjligl är alt man i säcjant fall borde skydda dödsboetmot kapitalförlust genom att förknippa uppsägningsrätlen för jordägaren med ensärskild ersättningsregel som dä bör gå längre än nu gällande regel i JB 9: 14för vissa fall där förlängning vägras. Vikligasl är emellertid atl regeln omräll för jordägaren all genom uppsägning avbryta den pägäende arrendeperiodenkombineras med en regel som ger dödsboet räll alt överlåta arrendel lill nägonav arrendalorns Prop.1978/79:183 135 Endasl där sädan överlåtelse inle sker -inom viss i lagen angiven lid frän dödsfallel - skulle jordiigarens rätl alt iförtid avbryta arrendel gälla. är medveien om all en lösning enligt dehu anlydda riktlinjerna inle k;m genomföras ulan särskild uiredning. Kommitténhar emellertid själv uttalat all man avser alt i ell senare belänkande la uppfrägan om arrendators rält alt överlåta arrendel. Under arbelel med detförslaget mäste man även komma in pä frägan om dödsbos rätl alt överlåtaarrendel. Frägan om rält för dödsbo efter avliden arrendalor att fä förlängninghör sä nära samman med dessa frägor om rätl atl överlåta arrendet alt delframslår som olämpligt all, som kommittén länkl, redan nu separal lagslifta omdödsboels räll lill förlängning. vill i delta sammanhang påpeka all man,när man utreder frägan om rätt för arrendators dödsbodelägare all övertaarrendet, även borta ställning lill frägan om den nuvarande regeln i JB 8: 6 omrätl för make/maka efter avliden arrendalor all inlräda i arrendet bör ulvidgaslill all även omftitla den som arrendalorn sammanlevi med underäkien-skapsliknande förhällanden. finner del märkligl alt ulredningen vill slå vakl omdödsboinslilulionen. Dödsbodelägandel inom jordbruket är ett växande problem.Någon anledning alt förslärka dödsbonas ställning kan verket inte se. Detla ärkanske speciellt vikligl vid förvallning av arrendejordbruk, där avsevärdakapiialtillgängar läggs i arrendalorns hand för korlare eller längre lid. Dä ärdel av avgörande belydelse, alt arrendalorn besitter kunskaper, förmåga ochresurser atl förvalla egendom. Förvaltas egendomen av ett dödsbo där ingen avdelägarna har ell bestående intresse av fortsalt jordbruksdrift föreligger riskför att egendomen förslummas pä relativt korl lid. Del lar lång lid ochavsevärda koslnader för både jordägaren och en ny arrendalor alt reparerainiräffade skador. Av- och till-irädessynen är ell däligl insirumeni all mätadylika händelser. Del är nödvändigi atl dödsbon inle via lagen skall tvinga sigkvar pä en egendom. Avlider en arrendalor under försia arrendeårel vid ettlioärigl arrendavial, som är vanligi i domänverket, skulle dödsboei i principkunna sitta kvar i femlon är. Domänverkei föreslär all 9 kap. 9S iredje stycket JB i dendel det avser dödsbo ändras sä atl dödsboels besittningsskydd begränsas tillinnevarande avtalsperiod eller minst fem är efter det att arrendatorn avlidit. LRF: Vadgäller frågan om dödsbo som nylillträder ett jordbruksarrende konstalerar LRFatl behov av ändrade regler för besittningsskydd i förhållande till vad nugäller inle föreligger. Dylika arrendeupplåtelser är att jämställa medupplälelse till andra juridiska personer. Som kommittén framhällit är detangeläget att molverka bevarandet av oskiflade dödsbon. I fråga om besittningsskyddet för dödsbo efter arrendalorsom avlider under arrendeiiden, och därunder åtnjuter besittningsskydd, ärfrågan mer komplicerad. De avväganden som måsle göras är ä ena sidan att säkrade efterlevandes rätl lill trygghet i besittningen av arrendestället särskiltmed lanke pä boslad och försörjningsmöjlighel och lillräckligi lidsutrymme fören ekonomiski rimlig avveckling. Å andra sidan bör beaktas del allmännas önskanalt medverka till ett minskal anial oskiflade dödsbon saml jordiigarens iniresseav all arrendeslällel brukas av kvalificerade personer. Den sammanjämkning avde olika inlressen som kommittén föreslagil finner LRF i och för sig lämplig.LRF menar dock all regeln i 9 kap. 9S Iredje slyckel JB bör förtydligas sä atldel av denna framgär vilken lid som Prop.1978/79:183 136 Regeln bör kunna ges en lydligare formulering sombälire överenssiämmer med kommitténs uttalanden. Härvid bör hänsyn tas tillinom vilken tid arrendalorn har avlidil före arrendetidens uigäng för alt dödsboetskall ha rätt till förlängning för tid som gäller för gärdsarrende, dock högstfem är. LRF finner atl starka skäl föreligger för all nu ej lasiällning lill den lid varunder arrendalorns dödsbo skall ges rätl all medlillämpning av för-längningsinstiluiel besitta arrendeslällel. Frågan är närasammankopplad med de efterlevandes möjlighet och rätt att överta arrendet.Frågan om hur rätlen till överlåtelse av arrendeavtal skall lösas, vilken ingäri kommitténs uppdrag, bör därför först uiredas innan ställning las till dödsbosbesittningsskydd. Päpekas bör ocksä atl sådana rättsliga spörsmål såsomen-mansdödsbos räll och arrendalorns rällsliga ställning vid händelse all flerapersoner gemensami innehar ett arrende och en av dessa avlider under arrendeiidenbör uiredas. LRF får med nu angivna påpekanden föreslå alt fräganangående dödsbos besittningsskydd vid jordbruksarrende ej blir föremal förlagstifining i nuvarande läge. Frågan bör uiredas ytterligare av kommittén ochupptas till behandling i kommande belänkande. församlings- och pasloratsförbund:Förbundel finner det i och för sig befogat atl dödsbos besittningsskyddförstärks. Då emellertid frägan om arrendalorns möjlighel atl överlåta arrendeenligt uppgift kommer atl upptas av kommittén i ett blivande slutbetänkandeanser förbundel att frågan om dödsbos besittningsskydd och överlåtelsefråganbör behandlas samiidigi i samband rned slutbelänkandet. Dessa båda frågor harlagtekniskt så mänga beröringspunkter att de bör behandlas gemensamt. När frågan om dödsbos besittningsskydd än behandlas anserförbundet all lagtexten bör förtydligas så, all del klarl framgår attförlängningen av arrendeiiden endast avser en period. Den ovisshet som igällande lagsliflning råder på denna punkt är högsl besvärande, vilket bl. a.framgår av den olikhet i synen pä denna fråga, som ådagalagts av derättsvårdande myndigheterna. Större klarhet skulle vinnas om kap. 9§ 9 iredjesiycket inleddes på följande sätt: "Arrendatorn, eller om han avlidit underpågående arrendeperiod, dödsboet har. : Kommittén har föreslagil en särskildregel om ökat skydd för dödsbo i förlängningsfallen. Samfundet har ingenerinran häremol. Den föreslagna lagtexten anger emellertid inte tillräckligttydligt alt den nya förlängningsrällen föreligger endasl vid uigången av denavtalsperiod varunder arrendalorn avlidil. Termen "arrendelid" ärinle synonym med "avtalsperiod". Den anger inte någon begränsadtidsrymd ulan anlyder tväriom snarasi "hela den tid varunderarrendeförhållandet varar" och säledes alt dödsboei skulle ha denförstärkta föriängningsrätlen vid varje periods utgång. Då delta inte ärförslagets avsedda innebörd, måste omredigering ske. Det är emellertid måhända mindre lämpligt att nu regleradödsbos besittningsskydd, då denna fråga är sammankopplad med spörsmålet omefterlevandes rätt alt överta arrenderätten. Denna fråga återstår förkommittén atl behandla. : Mol dödsboets eventuellaintresse alt förlänga arrendel står jordägarens och del allmännas intresse avatt arrendestället får en lämplig brukare. Kommitténs förslag beträffandedödsbos besittningsskydd innebär alt dödsbon i många fall kan leva kvar och 1978/79:183 137 arrendera efter arrendatorns frånfälle.Della är olämpligi. Enligi förbundets uppfattning vore del lämpligare att lidenför förlängningen begränsades till del antal är efter dödsfallel, somerfordras för att dödsboei skall fä erforderiig lid för avveckling. Eveniuelli kanman här anknyta lill den tidsfrist - fyra är - som gäller för dödsbosbeskattning som särskilt skattesubjekt. Då frägan om dödsbos besittningsskydd hänger nära sammanmed de eflerievandes rätl atl överta arrendet, vilken fräga är föremål förkommitténs fortsatta överväganden, bör lagstiftningen under alla förhällandenej ändras . Remissinstanser som i huvudsak tillstyrker förslaget Ösiergöllands, Kalmar.Malmöhus och Väsierbonens län saml lanimåieriverkei och kommunförbundei harutan närmare kommentarer lillsiyrki kommitténs förslag eller lämnal del ulanerinran. Krisliansiads lingsräii: Som kommittén framhållil har enaparten i ett artcndeförhållande ell berättigat intresse av atl sä snart sommöjligl få besked om vad andra parlen menar med en av denna gjord uppsägning,för all kunna förbereda sig inför kommande förhandlingar. De av kommitténföreslagna reglerna i hilhörande sammanhang fär anses ändamålsenliga och lordemedföra en för båda parier i arrendeförhållandet önskvärd öppenhei. Domslolsverkel: De nuvarande reglerna om uppsägning avarrendeavtal och hänskjutande av arrendetvisler lill arrendenämnd gerjordägaren ell överlag vid förhandling om nya arrendevillkor. Domslolsverkelanser all ökad jämsiälldhel mellan parierna bör eftersträvas och biträderdärför kommitténs förslag på denna punkl. i : tillslyrker deföreslagna ändringarna i uppsägningsförfarandel. Principelli börbeslämmelserna för arrende och hyra vara desamma eller likna varandra i så högulsiräckning som möjligl om inle särskilda förhällanden hos den enanytljanderät-ten moiiverar au man för vissa frägor väljer olika lösningar. Medanledning härav är del önskvärl alt molsvarande besiämmelser införs i 12 kap.jordabalken. 58 § jordabalken gäller atl om hyresvärd vill säga upp avtal om lokalskall han i uppsägningen underrätta hyresgästen om de villkor han uppslällerför all förlänga hyresförhållandel eller om orsaken lill atl han vägrar medgeförlängning. Kommittén föreslär endast all jordägaren i uppsägningen skalluppge orsaken till förlängningsvägran men inte vilka villkorsändringar handfordrar. ifrågasätter om det inle finns skäl all vid uppsägningav jordbruksarrende föreskriva all jordägaren anlingen i uppsägningen ellerinom viss lid därefter skall underrätla arrendatorn om vilka villkorsändringarsom påkallas. Vid arrendenämnden var den 29 seplember 1978 17 ärenden anhängigasom rör ändrade villkor för jordbruksarrende fr.o.m. . I 6ärenden har resp. jordägare irots anmodan frän arrendenämnden ännu inlepreciserai vUlkoren. Prop.1978/79:183 138 Kammarkollegiel: De sliflsnämnder som hörts molsäller sigall del alllid skall åligga den uppsägande parten alt hänskjutna en tvist lillarrendenämnden om uppgörelse ej kan träffas. Kollegiet anser dock atl bärandeskäl anförts till slöd för förslaget och har ingen erinran mol de föreslagnanya uppsägningsreglerna. Beträffande utformningen av förslaget kan sägas, allförsia meningen av 9 kap. 10 a! ; till sitl innehall är en upprepning av 9 kap.10S. Ifräga om den skyddsregel för artendatom som föreslagils. 9 kap. 13 a§.framgär av motiveringen pä s. 121 i betänkandet all arrendatorns räll tilluppsägning skall avse avflyttning pä den fardag som inlräffar närmasi efter sexmånader från uppsägningen. 1 klarhetens intresse kanske della borde framgå avsjälva paragrafen. Lanlbmksslyrelsen: Lanlbruksnämnderna tillstyrker ihuvudsak eller lämnar ulan erinran kommitténs förslag lill ändrade regler föruppsägning av arrendeavial. i ifrågasätter ominle uppsägningsliden vid uppsägning för avflyttning borde förlängas lill Iväår vid gärdsanende. De skäl för en längre uppsägningslid som nämnden särskiliframhäller är all längre lid än ell är behövs för olika förelagsekonomiskaöverväganden, skatteplanering vid en eventuell avveckling av jord-bmksföreiageleller för all finna en annan lämplig egendom dil förelagets resurser kanöverföras. Vidare anser lanlbruksnämnden i län all den lid inomvilken arrendalorn har rätl all säga upp avtalet efter del alt villkorenslutligt fastställls, bör beslämmas till två mänader eller samma tidsfrist somgäller för överklagande av arrendenämnds beslut vid villkors-tvist. Lantbruksstyrelsen finner starka skäl lala för atlnuvarande regler för uppsiigning av arrendeavtal ändras.Lantbruksslyrelsen ansluler sig till de synpunkier ovannämnda lantbruksnämnderanförl saml lillsiyrker i övrigi kommitténs förslag. i : Nämnden lillsiyrkerkommitténs förslag som bl. a. innebär all de nuvarande i liden obestämdaavflytinings-meddelandena försvinner. Nämnden ser detla som mycket väsentligt. i Krisliansiads län: Den i 9 kap. 13 a §föreslagna tidsfristen av 4 mänader för arrendalorn för ett slutligtställningslagande anser lanlbruksnämnden vara onödigi längl lilllagen.Lantbruksnämnden föreslär, atl arrendalorns rält atl säga upp avlalel begränsaslill 2 mänader frän del han delgivils arrendenämndens beslut eller sammatidsfrist som skall gälla för överklagande av arrendenämndens beslul. I övrigiansluler sig lanlbruksnämnden lill ulredningens förslag. i : De regler föruppsägning av arrendeavtal som gäller har varil svårtolkade och medförl altarrendalorerna i vissa fall under en alllför känt osäkerhei omfortsatt arrende varit möjligt. Detta har berott pä all jordägaren, som saglupp arrendeavial kunnai dröja med atl precisera arrendevillkoren för fortsattarrende. Om överenskommelse om nylt avtal inle kunnai träffals sä harjordägaren sä sent som vid förhandlingar inför arrendenämnden, kunnat krävaarrendators avflyttning med själviniräde som besillningsbrylande grund. Den ändring i uppsägningsförfarandel somarrendelagskommittén föreslär innebär all klarare regler skapas. Föranendalorn innebär del ocksä all hans förhandlingssituation förbättras dä haninle som förekommii måst förhandla om nya arrendevillkor under hol omjordägarens egeninträde. En nackdel med del föreslagna uppsägningsförfarandel ansernämnden vara att arrendalorn efter jordägarens uppsägning för villkorsändringkan 1978/79: 183 139 '''. förhålla sig passiv och härigenom Ivinga jordägaren allhänskjuta frägan lill arrendenämnden där arrendalorn ej behöver riskera attvillkoren för fortsatt arrende blir mindre förmänliga än de jordägaren underförhandlingarna erbjudit honom. kan leda lill en onödigi siorärendebelaslning hos arrendenämnden. Nämnden vill påpeka risken för dennautveckling utan all ha något alternativi förslag hur ett uppsägningsförfarandevid villkorsändring bör ske. Nämnden ifrågasätter ocksä om inte uppsägningstiden viduppsägning för avflyttning borde förlängas till tvä år vid gårdsarrende. Deskäl för en längre uppsägningstid som nämnden vill peka pä och som kommitténinte diskuierai är att än ett är behövs för förelagsekonomiskaöverväganden av olika slag, t. ex. skatteplanering vid en avveckling avjordbruksföretaget, eller alternativt att finna en annan lämplig egendom ditförelagets resurser kan överföras. i : Det nuvarandeuppsägningsfört"a-randet - med bäde skrifilig uppsägning av arrendeavtaletoch särskilt avflyttningsmeddelande lill arrendalorn - är omständligt ochsvårförsläe-ligt. Ulredningens förslag om endasl en uppsägningshandling ochatl i denna skall anges avsikten med uppsägningen - artendels upphörande ellervillkorsändring - syns medföra en förenkling och ralionalisering av förfarandel.Om jordägaren säger upp avlalel för upphörande krävs också alt denbesillningsbrylande grunden anges i uppsägningshandlingen. Han fär inle senareange nägon annan sädan grund. anser all del föreslagna förfarandelmedför förbättringar för bada parter. Särskilt bör del vara värdefulli förarrendalorn all redan när han mottager en uppsägning fä vela avsiklen med ochgrunden för densamma. i : Del nuvarande sysiemel meddubbla handlingar - en uppsägning och ell avflyttningsmeddelande är oprakliskloch onödigi komplicerat. Kommitténs ändringsförslag pä denna punkl och vad somi övrigi framförts beiräffande uppsägningsförfarandel är välmoliveral.