prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — AP-fonden har i sitt remissyttrande påexportkrcdit-uliedningen angivit, atl fondens målsättning kommer att vara allsöka medverka till en refinansiering av exportkrediter i minst samma omfattningsom . Utredningen förordar att SEK:s bolagsordning jämkas i etthänseende, nämligen med avseende på kraven på fullgoda säkerheter förutlåningen. Kapitalmarknadsulredningen förordar alt SEK ges ett visst utrymmeför kreditgivning utan särskild säkerhet. Styrelsen delar denna åsikt och är överensmed förslaget, men anser alt en kreditgivning utan särskild säkerhetmotsvarande av aktiekapitalet bör medges i likhet med vad som gäller förSveriges . Beloppet, , är relativt litet itörhällande till SEK:s utlåning, vid slut, och kan inleanses innebära, att säkerheten för SEK:s långivare nämnvärt försvagas så attupplåningsmöjlighetema försämras, Å andra sidan torde ändringen ändå kunnabidra till en bättre flexibilitet vid kreditgivning till särskilt sådana mindreföretag, som har svårighet ställa extra säkerhet för bl, a. självriskandelenunder EKN-garanli. 1 någon mån kan ändringen också underläua för SEK altöverta exportfordringar ulan regress på exportören. Styrelsen hälsar med tillfredsställelse utredningensförslag att emissionsstämpel och fondstämpel skall avskaffas för obligationeroch liknande skuldebrev. Som utredningen framhållit betyder för SEK, som utgerrelativt kortlristiga lån med löptider på genomsnittligt 5-5 1/, ettborttagande av emissionsstämpel ett väsentligt förbilligande av upplåningen påden svenska obligationsmarknaden. Också ett borttagande av fondstämpel är avbetydelse, säväl för köpare av våra svenka obligationer som för SEK Prop.1978/79:165 Bilaga 3 264 själv, eftersom svensk fondstämpel utgåräven vid placeringav obligationer pä den internationella marknaden, EKN tillstyrker utredningens förslag rörande AB SvenskExportkredit (SEK) och anför: I regeringens proposition 1977/78: 155 omexportkreditfinansiering m. m. föreslås alt två system för statligtexportkreditstöd skall lillämpas parallellt. Finansiering av exportkrediterskall kunna ske dels i SEK med statligt stöd och dels med utnyttjande av andrakreditinstitut, varvid räntestöd lämnas genom avdrag vid inkomsttaxering elleri vissa fall genom direkl slatligt bidrag. Det förutsätts att huvuddelen avexportkreditfinansieringen skall ske genom SEK-systemet. I den mån andrakreditinslilul har större formella och institutionella möjligheter atlrefinansiera exportkrediter utan att kräva realsäkerhet av exportörerna kandetta verka återhållande på utnyttjandet av SEK-systemet. Enligt EKN:s meningfinns därför ytterligare ett starkt motiv att, såsom Kapitalmarknadsulredningenförordar, ge SEK visst utrymme för kreditgivning utan särskild säkerhet ochdärigenom göra mer lika dem som gäller för andrakreditinstitut. Av utredningen framgår att företrädare förkreditinstituten framfört önskemål om revideringar av villkoren för EKN:sgarantier, eftersom sådana förbehåll i vissa avseenden gäller beträffandenämndens garantiåtaganden, att EKN-garantierna inte utan vidare kan godtas sombankmässiga säkerheter. EKN förutsälteratt önskemålen, som inte närmare redovisas,kommer atl lillgodoses genom de förändringar i EKN-garantiema som föreslås iden nämnda propositionen om exportkreditfinansiering m. m. anför synpunkter som i allt väsentligtansluter till EKN:s. Bankstyrelsen har haft lillfälle atl ta del av detremissyttrande, som Lantbrukskredils Slyrelse avgivit i ärendei, och kanansluta sig till de synpunkter, som därvid framkommit. Bankstyrelsen kanvitsorda att samarbetet mellan banken och Lantbrukskredit fungerat väl, och attsamförvaltningen varit till ömsesidig båtnad för de båda företagen. Utredningen förordar inte inrättande av nya institut menföreslår minskad specialisering hos mellanhandsinstituten. FörFöretagareföreningarnas förbunds del är särskilt förslaget att i ökadutsträckning ge lån även till mindre belopp av specieUt intresse. FörbundettiUstyrker detta, ävensom förslaget att Industrikredit och Företagskredit slåssamman till ett institut under namnet Företagskredit. I bolagsordningen angesatl säkerheten vid utlåning skall ligga inom ) av pantens beräknade värde.Dessutom bör institutet få ge lån utan särskild säkerhet intill ett beloppmotsvarande halva aktiekapitalet. En anpassning av utlåningsräntoma föreslås äga rum lill enhögre genomsnittlig risknivå. Detta torde få anses rimligt då de nuvaranderäntoma Prop.1978/79:165 Bilaga 3 265 förlån i institutet är lägre än de lånekostnader som industriföretag får erläggapå obligationsmarknaden. BeträffandeInvesleringsbankens rörelseinriklning har utredningen inga förslag tilländringar. Enligt utredningens bedömning tillämpar banken strikt principen attendast ge lån till sådana ändamål där kredit inte kunnat erhållas vid annatkreditinstitut. Samarbetet mellan företagareföreningarna ochInvesteringsbanken har baserats på samma princip. 1fråga om mellanhandsinstiluten vill vi betona värdet av en aktiv pluralisminnebärande att verksamheten icke specialinriktas mer än nödvändigt. Det liggerell belydande värde i all låntagare har möjlighet all få sina projeki prövadepå flera håll. Inte minsl gäller detta för de mindre företagen som annars ibrist på formella säkerheter etc. kan ha svårt atl finna erforderligl kapilal. Viinstämmer i utredningens argumentering och förslag för att sammanlägga deparvis samförvaltade instituten så att Industrikredit och Företagskredilsammanläggs till "Förelagskredit"", samt Lantbruksnäringamas primärkreditoch sekundärkredit på motsvarande sätt sammanförs. Motsvarande gäller ävenSvenska skeppshypoiekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa. Remissinstansematillstyrker i allmänhet ulredningens förslag att reglerna om kapilalplaceringför de understödsföreningar, som enligt försäkringsinspektionens bedömning hartillräckliga administrativa resurser, utvidgas på samma sätt som utredningenhar föreslagit beiräffande försäkringsbolagen. Några remissinstanser anser attifrågavarande utvidgningar av placeringsreglema bör kunna ske utan annanprövning av försäkringsinspektionen än som följer av nu gäUande lag. Samtliga remissinstansergodtar utredningens förslag att den fria sektorn utvidgas från avförsäkringsfonden. Vidare är remissinstanserna - med undanlag avförsäkringsinspektionen - positiva till förslaget att förbudet motaktieplacering inom fria sektom upphävs. Merparten av remissinstansema godtarockså utredningens förslag att understödsförenings andel av aktiema i ett ochsamma bolag skall fä motsvara av antalet aktier, eller, om del finnsaktier med olika röstvärde, av röstetalet. förslag att ersätta taxeringsvärdet med uppskattningsvärde ireglema om godtagbar inteckningssäkerhet görs från några håll invändningar bl,a. beträffande det procenttal som bör gälla, Vadgäller utredningsförslagen om understödsföreningar tillstyrker inspektionendessa med följande undantag. 1978/79:165 Bilaga 3 266 Enligt UFL skall en understödsförenings stadgar innehållabestämmelser om hur lillgångama skall vara placerade. Detta gäller ävenplaceringar inom den fria sektom. Stadgama skall godkännas och registreras avinspektionen. Med hänsyn till dessa förhållanden (jämför proposition 1972: 69sid. 95) vill inspekiionen föreslå en från utredningsförslaget avvikandeformulering av UFL 24 §, fjärde stycket enligt följande. Utan hinder av första och andra styckena får i denomfattning som försäkringsinspektionen medger ett belopp, som svarar mot högsten femtedel av förenings försäkringsfonder, redovisas i andra värdehandlingarän som förul sagls, dock ej i aktier eller andelar i aktiefond, och itillgångar som nämnts i försia stycket 9 utöver där angiven gräns, 1 inspektionens förslag ovan har även beaktatsinspektionens synpunkt att fri sektor ej bör öppnas för aklier. Ulredningen harföreslagit all en ny bestämmelse intages i FL 336 § om atl försäkringsbolagicke ulan försäkringsinspektionens medgivande får äga andel i aktiefond. Enmotsvarande bestämmelse bör inlagas i UFL 25 §. Aktiespararna tillstyrker utredningens förslag om understödsför eningar med undantag för ägarandelen i varje enskilt företag. I likhel med synpunkterna om och försäkringsbolagen anser Aktiespa rarna att en begränsning bör ske så att högst av rösterna ägs i ett enskilt företag. Vårt förbund är en sammanslutning av föreningar medkapitalförsäkring, som utbetalas vid dödsfall eller vid uppnådd viss ålder. Den31 var antalet anslutna föreningar 38. Det sammanlagdamedlemsantalet var i runt tal 438.000 och det tillförsäkradeförsäkringsbeloppet tillhopa ca . Föreningarnas sammanlagda lillgångarutgjorde i runt tal . Vi finner det önskvärt och riktigt att de föreslagnaändrade placeringsreglema för försäkringsbolagen skall kunna tillämpas även avunderstödsföreningarna. Intresset för aktieköp är litel inom de föreningar virepresenterar. Föreningamas inleckningslån torde i allmänhet avsefastigheter i större städer eller i kommuner där föreningsstyrelsen har godlokal kännedom. Inteckningssäkerheterna torde nu normalt ligga långt underuppskattningsvärdet. ställer låntagaren eller låneförmedlande bankvärderingsin-slrument till föreningamas förfogande. Flertalet av våra föreningar föredrager därför dennuvarande schablonregeln med taxeringsvärdet som grund för godtagbarinteckningssäkerhet. Denna regel är dessutom administrativt enklare än denföreslagna regeln med ett uppskattningsvärde. Ulformningen av ändrad § 24 UFL Liksom utredningen anser vi att i praktiken skildaplaceringsregler bör gälla för föreningar av olika storlek eller kalegori. Denav ulredningen föreslagna lydelsen av 24 § UFL anser vi dock principiellt ickelämplig. På samma sätt som gäller bör enligt vårt förmenande 24 § UFL även ifortsättningen vara utformad i nära anslutning till 274 § FL och sålunda utan Prop.1978/79:165 Bilaga 3 hänvisning lill detla lagrum. Som slöd för denna åsiktvill vi åberopa Näringsutskotlels betänkande 1976/77: 51 med anledning av enmotion om en översyn av lagen av understödsföreningar. Ulskollei åberopar dären skrivelse som vi tillsammans med andra intressenter förunderstödsföreningar tillställt medhemställan om att hänvisningarna till lagen om ekonomiska föreningar skulletas bort från UFL och att gällande bestämmelser helt inarbetas i sistnämndalag. Motionärernas hemställan, som avsåg samma önskemål, ansåg utskottet varabefogad och anförde bl. ""Strävan bör vara att även om detla inleär helt okomplicerat, åsiadkomma en självsiändig lag för regleringen avunderstödsföreningarnas verksamhei. En översyn med detla syfte bör alltsåverkställas"". Utskottets hemställan har vunnil Riksdagensgodkännande. Beträffande den lagtekniska utformningen av 24 § UFL färvi vidare anföra följande. Enligt 11 § UFL prövar Försäkringsinspekiionen vidstadgeändring om bestämmelserna är godtagbara ur skälighets- och soliditetssyn-punkt.med beaktande av föreningamas storlek och förhållandena i övrigt. En allmänprövningsrätt för finns sålunda redan i gällande lag.Några särskilda bestämmelser beträffande prövning av enskild föreningsförutsättningar för att tillämpa ifrågavarande nya placeringsregler är sålundaobehövliga och bör därför utgå ur lagförslaget. Valfrihet för enskilda föreningar Såsom framgår av ovanslående tror vi att endast ett fätalav de föreningar som vi representerar kommer att ha intresse av de nyabestämmelserna vad belräffar uppskattningsvärdet för inteckningslån. Med hänsynhärtill finner vi det angeläget atl lagstiftningen - såsom även är innebördenav utredningens förslag - medger föreningama atl efter eget val tillämpa degamla bestämmelsema. Denna valfrihet bör även kvarstå om § 24 i UFL utformas,såsom vi föreslagit, i nära anslutning till 274 § FL, En lösning i angivnahänseende kan uppnås genom antingen en övergångsbestämmelse i lagen eller detillämpningsföreskrifter som enligt förslag i ulredningenbör meddela beträffande reglema för uppskattningsvärdet. tillämpningsföreskrifter föruppskattningsvärdet Det är önskvärt att dessa föreskrifter utformas mindrerestriktivt för understödsföreningarna än för försäkringsbolagen särskilt medtanke på den enklare administration, som är en förutsättning för våraföreningars verksamhet. Behovsprincipen enligt 4 § UFL Utredningen anför följande i slutet av avsnitt 14.7"Som framgått av an-snittet 14.2 har många kassor verksamhetervilkas mening kan ifrågasättas och där utfallande belopp är av mycketliten betydelse för den enskilde. Enligt ulredningens mening kan det därförvara befogat alt prövning enligt 4 § UFL sker vid regelbundet återkommandetillfällen". Angivna lagrum gäller endast prövning vid nyregistreringav understödsförening och kan därför ej åberopas i del syfte ulredningenavser. Enligt vår mening finns ej heller anledning till ingrepp frånFörsäkringsinspektionens sida mot registrerad förening av del skälet attutfallande belopp är av liten belydelse för den enskilde. Vi utgår ifrån att detciterade uttalandet inte föranleder någon lagändring. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 268 Vi tillstyrker i sak de utvidgningar av placeringsreglemasom utredningen föreslär i kapitel 14. Vi anser dock. atl det får ankomma i försia hand på enskild förening omde nya reglema skall tillämpas eller ej, alt 24 § UFL alltjämt bör ulformas i nära anslutning till274 § FL och utan hänvisning lill delta lagrum, att ifrågavarande utvidgningar av placeringsreglema börkunna ske utan annan prövning av Försäkringsinspekiionen än som följer av nugällande UFL, samt att tillämpningsföreskrifter föruppskattningsvärdet för understödsföreningarnas del bör göras så enkla sommöjligt. 9.4 Konsumentkooperationens pensionskassa,försäkringsförening (KP) Pensionskassan har med hänvisning till atl flera KPnärstående organisationer avgivit särskilda yttranden över utredningen,begränsat sitl eget lill alt omfatta endasl de förslag som direkl gällerunderstödsföreningar. Inledningsvis instämmer KP i utredningens uttalande om enlikformighet i placeringsreglema för försäkringsbolag och understödsföreningar. När det gäller förslaget om övergång från taxeringsvärden lillav särskild expertis beräknade uppskatlningsvärden vill KP biträda dettaförslag, Erfarenhetema verkar ha bestyrkt vad som iutredningen anförts i denna fråga. I åtskilliga fall har det visat sig atttaxeringsvärdena i rätt betydande grad understiger uppskattningsvärdena, medani enstaka fall taxeringsvärdet visal sig vara alldeles för högl. Enligt KP:smening torde större rättvisa uppnås vid belåning av fastigheter omuppskattningsvärden används. Vad beträffar värderingen av s. k. annan fastighet,vanligen industrifastighet, kan först blott konstateras, att fastställandet avett uppskattningsvärde är en komplicerad uppgift. Värdet av en fastighetanvänd och bebyggd för industriändamål är höggradigt kopplat till bl. a.vederbörande företags och/andra branschföretags förmåga all på faslighetenbedriva en lönsam industriell verksamhet. Som exempel kan här nämnasfastställandet av ett uppskaltningsvärde för en varvsanläggning och enskogsindustri. Oberoende av faktiskt nedlagda kostnader och av beräknade återanskaff-ningskostnadertorde uppskattningsvärdet för sådana fastigheter som här nämnts kunnafastställas först efter rätt ingående överväganden, som bl. a. innefattar en bedömingav konjunkturutsikler och branschutsikter saml av alternativaanvändningsområden för fastigheterna. KP vill med det just sagda endast peka på det vanskliga ibedömningar av industrifastigheter. KP biträder emellertid att även dessa s. k.andra fastigheter belånas med uppskattningsvärden som grund. Den konkrela innebördenav att 60%-gränsen föreslås gälla även för dessa fastigheter torde vara,genomsnittligt sett. att dessa objekl lidigare genom taxeringsvärdena värderatslägre än bl. a. bostads- och kontorsfastigheter. en närmare uiredning ärdel enligt KP:s mening omöjligt att säga om ändringen för industrifastigheternafrän av taxeringsvärdena till av uppskattningsvärdena är förenligoch "'i balans med" ändringen för övriga fastigheter från avtaxeringsvärdet till av uppskattningsvärdet. Den senare ändringen kanskelika väl borde vara till 65 eller av uppskattningsvärdel ulan att fördenskull säkerheten på något vis äventyras. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 269 KP:s mening mäste man vara klar över de avsevärt svårarebedömningar - och därmed sannolikheter för oenighet mellan olika bedömare - somberäkning av annan fastighets värde utgör. KP vill med det ovan förda resonemanget som grundifrågasätta om 60 '/f-gränsen för jordbruks-, bostads-, kontors- ochaffärsfastighet är rätl avvägd. KP får för sin del förorda avuppskattningsvärdet. Enligt KP:s mening är risken för urholkning avbelåningsvärdet för annan fastighet avsevärt större än för övriga fastigheter.Detla moiiverar en gräns av för jordbruks-, bostads-, kontors- och affärsfastigheler.För annan fastighet bör en lägre gräns gälla, enligt KP:s mening 60 %>. KMU:s förslag om höjning av den fria sektom till ochhävande av förbudet mot inläggning i fria sektorn av aktier samt höjningar avhögsta godkända röstetalet till i ett akiiebolag är en avsevärd utökningav placeringsmöjligheterna i aktier. KP kan från sina utgångspunkter tillstyrka detla. KPförmodar därvid att aktieplacering för att ge ell bättre utfall än placeringari utlåning förutsätter en mycket aktiv portföljförvaltning. Denna torde i såfall innefatta systematiska försäljningar av aktier för att inkasserakursvinster, vilka krävs ovanpå direktavkastningen för alt motivera sådanplacering i stället för no-minalplaceringar. Utredningen har föreslagil att skilda regler bör gälla förunderstödsföreningar av olika sioriek. Försäkringsinspekiionen föreslås fåbedöma frän fall lill fall vem som skall få placera efter de reviderade reglema. Understödsföreningarna är i kraft av främst 3, 11 och 71 §§UFL underkastade tillsyn. KP kan därför inte finna enytterligare prövning motiverad, vilken i sig torde vara rätt svår alt göra, KPföreslär i stället en automatiskt gällande regel, knuten till beloppet förvaltalkapital. KP anser att en understödsförening vid ett kapilal av mer än 50 mkrbör få rätt alt placera efter de enligt KMU föreslagna ändringarna i 24 § UFL.Skulle någon förening inle visa sig klara av delta torde Försäkringsinspektionengenom nämnda paragrafer ha stora möjligheter att ingripa. 9.5 Sjöbefälets pensionskassa försäkringsförening Pensionskassan tillstyrker huvudtankarna i kapitel 14 ibelänkandet och föreslär att lagen om understödsföreningar ändras att gälla iöverensstämmelse härmed. 9.6 Sparinstitutens pensionskassa,försäkringsförening (SPK) SPK har till uppgift att administrera de avialsbundnatilläggspensionerna för spar- och föreningsbankerna. Antalet anslutnaarbetsgivare är c:a 200 med drygt 15000 anställda. Huvuddelen av de medel som SPKförvaltar (c:a .) är placerade på inlåningsräkningar i resp.medlemsföretag, medan en mindre del är placerad dels i obligationer dels iräntebärande skuldebrev, SPK anser all den likformighet som har funnitsmellan de placeringsregler som gällt försäkringsbolag och understödsföreningarär värdefull, SPK upplever därför det olyckligt att man inte har bibehåUitdenna likformighet ulan inskränkningar och det av följande skäl. Det förslagom särskilt godkännande av försäkringsinspektionen för att en understödsföreningskall få tillämpa de nya reglema anser SPK vara överflödigt. SPK är i och försig medveten om atl under begreppet understödsföreningar 1978/79:165 Bilaga 3 270 ryms såväl stora föreningar, som mindre med begränsadeadministrativa resurser. SPK anser att den prövning som eventuellt behövergöras av försäkringsinspektionen, när det gäller föreningarnas verksamhetenklast görs i samband med den obligatoriska granskningen av resp, föreningsstadgar. SPK är något förvånad över att man i utredningens betänkande förstpåpekar de möjligheter försäkringsinspektionen har atl i samband medgodkännandet av stadgar pröva vilka placeringsformer, som kan anses lämpligaför resp. förening bl.a. med hänsyn till tillgången av placeringsexpertis(sid. 736). På sid. 738-9 för raan sedan ett liknande resonemang som utmynnari att det behövs ett särskilt godkännande för vilka placeringsmöjligheler enförening skall få. SPK upplever detla som en onödig byråkratisering. För övrigt tillstyrker SPK utredningens förslag, sommedför bättre möjligheler för föreningamas placering att förvalla medel påsådant sätl atl riskspridning av inflationsskydd uppnås så långt som är möjligtutan atl hänsyn till soliditeten eftersattes. atl likformigheten i placeringsreglerna mellanförsäkringsbolag och understödsföreningar bör bibehållas att utredningens förslag om ändrade placeringsregler förunderstödsföreningar kan tillstyrkas att utredningens förslag om en särskild prövning avförsäkringsinspektionen av vilka understödsföreningar som skall få tillämpa devidgade placeringsreglerna bör avstyrkas. 9.7 Pensionskassan SHB, försäkringsförening Vår pensionskassa är avsedd för anställda i SvenskaHandelsbanken. Vid slutet av utgjorde antalet medlemmar 5 338 fria fondema tillhopa 62 tillgångamas placeringar i aktier och konvertibla reverser 32 obligationer och förlagsbevis 46 Vi finner det önskvärt och riktigt att de föreslagnaändrade placeringsreglema skall gälla för vår pensionskassa liksora förändrastörre pensionskassor. De vidgade ramama i placeringsreglema torde dock f. n.inte i någon störte utsträckning medföra ändring i inriktningen i vår kassasplaceringar. Utformningen av ändrad § 24 UFL Liksom utredningen anser vi att i praktiken skildaplaceringsregler bör gälla för föreningar av olika storlek eller kalegori. Denav ulredningen föreslagna lydelsen av 24 § UFL anser vi dock principiellt ickelämplig. 1978/79:165 Bilaga 3 271 som nu är fallet bör enligt vår mening 24 § UFL även ifortsättningen vara utformad i nära anslutning lill 274 § FL och sålunda ulanhänvisning till delta lagrum. Härigenom vinnes större klarhet i lagtexten. Vi vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten på Näringsutskotlelshemställan i betänkande 1976/77:51 ang. borttagande av hänvisningar i tilllagen om ekonomiska föreningar, vilken hemställan har godlagils av . Vi får vidaie framhälla följande. Med slöd av 11 § UFLprövar Försäkringsinspekiionen före registrering av stadgeändring rörandeplacering av tillgångarna om reglema härför är godtagbara ur skälighets- och soliditets-synpunklmed beakiande av föreningens storlek och förhållandena i övrigt. (Se även 71 § UFL,som avser tillsynen.) Särskilda regler om prövningsrätt för Försäkringsinspektionensäsom föreslagits av ulredningen synes oss därför icke påkallade ellerlämpliga. Sådana regler synes dessutom kunna leda till att olika principerkommer all gälla ifråga om prövningen av placeringsregler föra ena sidan en frisektor på och å andra sidan en fri sektor på . Enligt utredningens förslag kan understödsförening, som såönskar, behålla gällande regler om taxeringsvärdet som grund för fondgill inieckningssäkerhei.Nuvarande regler i 24 § UFL kan vara att föredra för flera föreningar, sä somt. ex. smärre föreningar eller föreningar med förhållandevis ringa utlåning molsäkerhet i inteckningar. Önskemål av detta slag kan ej bli tillgodosedda genomden av oss ovan föreslagna utformningen av 24 U FL utanövergångsbestämmelse, som t, ex, ger förening rätt att efter anmälan till Försäkringsinspekiionenlillämpa 24 § UFL i dess nuvarande lydelse. I stället för övergångsbestämmelsekan möjligen samma syfte nås genom att föreskrifterang. lillämpningen av reglema för uppskattningsvärdel ges den innebörden, attdetta värde i viss utsträckning kan grundas på taxeringsvärdet. Det är önskvärt atl dessa föreskrifter utformas enklareför understödsföreningarna än för försäkringsbolagen, eftersom förunderstödsföreningarna inte gäller någon pantsätining med åtföljandeinlåsning. Dessa regler bör ej heller innebära krav pä omprövning avuppskattningsvärdet oftare än när tvekan kan föreligga om föreningen kanredovisa erforderligt belopp i fondgilla objekt.