prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — En annan indikation på inflexibilitet är utvecklingen av antaletlediga platser i förhållande till antalet arbetslösa. Det finns risk att dettar att komma tillrätta med obalansen på arbetsmarknaden.Flaskhalsproblem och överhettningstendenser kan därför komma att visa sig i etttidigare skede av konjunkturuppgången än vi tidigare varit vana vid. Motbakgrund av dessa överväganden baserar 1980-1981-kalkylerna på ett relativt försiktigtproduktivitelsantagande. Produktiviteten inom industrin har antagits stiga med5 % 1980 och 1981. Dessa antaganden innebär attsysselsättningen i industrin mätt i antal personer skulle växa med sammanlagtca 30000 personer under 1980-1981. Sysselsättningen i offentlig sektor skullefortsätta att växa med ca 35 000 personer per är. Den ekonomiska krisen har i höggrad varit en kostnadskris. Vi är också på väg att ta oss ur krisen genom enanpassning av våra relativa priser och kostnader. Skall de angivnaexportökningstalen näs krävs att konkurrenskraften ytterligare stärks. Utgångspunkteni 1980-1981-kalkylerna har således varit att det är möjligt att åstadkomma endämpad pris- och kostnadsutveckling de två närmaste åren. Kalkylerna anger ettutrymme för en real ökning av hushållens konsumtion med och därmedockså ett utrymme för en viss ökning av löntagarnas privata standard, vilketbör underlätta stabiliseringspolitiken. De här presenterade kalkylernatäcker en betydande del av den period som behandlades i LU 78. Av flera skäl ärdet inte meningsfullt ätt genomföra en systematisk avräkning av dessa kalkylergentemot LU. Ett skäl till detta är att vi nu har en annan bild av utgångsläget1977 än den som LU arbetade med. Ett annat skäl är att LU inte gör någonkonjunkturprognos och att 1983 antas vara med normalt kapacitetsutnyttjande.Detta hindrar inte att det är av intresse att göra vissa grova jämförelsermellan LU och de föreliggande kalkylerna. I LU förutsattes en något snabbaretillväxt i världshandeln än som ligger bakom 1980-1981-kalkylerna. Det ärnaturligtvis främst Irankrisen och den därmed utlösta starka prisstegringen påolja som motiverat den något försiktigare bedömning som gjorts för de närmastetvä åren. När det gällerkonsumlionsutvecklingen kan man konstatera att den privata konsumtionen i1980-1981-kalkylerna ökar med 1,1977-1983 medan motsvarandeökningstakt för den offentliga konsumtionen är 2,. Den siffran kanjämföras med konsumrionsutveck-lingen i LU:s huvudalternativ och i LU:soffenUigt-expansiva alternativ. 1978/79:150 24 Utvecklingen här framgår av nedanstående tablå. Alt. I Alt. V Offentlig konsumtion 2,2 3,2 Som framgår av tablån pekar1980-1981-kalkylerna på en utveckling som är mer offentligt-expansiv änhuvudalternativet, men som ligger under den förlängning av 1970-taletstillväxttrend för offentlig konsumtion som ligger i alternativ V. Föriängsutvecklingen i 1980-1981-kalkylerna får vi en skatteutveckling som ligger i överkantav LU:s huvudalternativ. Delta förstärks av att de offentligatransfereringsutgifterna enligt vad vi nu kan se ligger klart över LU. Kalkylerna pekar alltså på att skatteuttaget, om nuvarandetendenser vad gäller offentliga utgifter föriängs, kommer att öka snabbare än iLU:s huvudalternativ. Vi har i ett tidigare avsnitt pekat på vissa av deproblem en sådan utveckling för med sig. En snabbare ökning i offentligkonsumtion betyder att förutsättningarna för och kravet på en lika snabbutbyggnad av den industriella kapaciteten som LU förutsatte i sitthuvudalternativ blir mindre. Konkurrensen från den offentliga sektorn om deinhemska resurserna blir starkare och det blir svårare alt uppnå sammakonkurrenskraftsförbättring som förutsätts i LU;s huvudalternativ. Den lägreökningstakten i industriproduktionen tillsammans med det förhållandet att denödvändiga omställningarna på arbetsmarknaden och inom industrin tar relativtlång tid i anspråk leder till en försiktig bedömning avproduktivitetstillväxten de båda närmaste åren. När det gällerbytesbalansutvecklingen kan vi konstatera att den snabba förbättringen mellan1977 och 1978 i något har ändrat förutsättningarna för LU:s kalkyler.Ackumulationen av utlandsskulden blir därmed inte så kraftigsom i LU, vilket något mildrar kraven på handelsbalansen. Detta gör i sin turatt bytesbalanskravet även vid en något lägre industriexpansion än densom ligger i LU:s huvudalternativ. I LU:s huvudalternativ anges en vägtill balans i den svenska ekonomin i ett femårsperspektiv. I huvudalternativetliksom i alternativ V nås såväl extern balans som fullt kapacitetsutnyttjandegenom en exportledd tillväxt. En sådan utveckling har påbörjats och denfortsätter enligt vad vi nu kan se i form av en bred konjunkturuppgång 1979.BNP-tillväxten i huvudalternativet angavs till 3,i genomsnitt per år1977-1983. Enligt här redovisade kalkyler skulle BNP-tillväxten för perioden1977-1981 uppgå till ca 3,. Även med beaktande av de avvikelserfrån förutsättningarna i LU:s huvudalternativ som har indikerats framstår dockförutsättningarna som goda att nå en relativt hög real tillväxt i ekonomin.Frågan om den svenska Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 1979 25 ekonomin åter skall kunna gå in i ett mer balanserattillväxtföriopp ligger inte främst på den reala sidan utan sammanhänger medmöjligheterna att de fmansiella problemen kan lösas. För den ekonomiskautvecklingen och 1981 är det av avgörande betydelse att den nödvändigafinanspolitiska åtstramningen hanleras på ett sådant sätt att man uppnår enpris- och lönekostnadsutveckling som inte verkar destabiliserande pä ekonominsreala utveckling. UTVECKLINGEN INOM OLIKA OMRÅDEN Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 1979 2 Det internationella läget Konjunkturutvecklingen iindustriländerna 1978 präglades av en fortsatt måttlig tillväxttakt. Sålundasteg totalproduktionen i med genomsnittligt - en ökning isamma storleksordning som tillväxten av produktionskapaciteten. Detta innebaratt en betydande del av de produktiva resurserna förblev underuinyttjade.Därmed kvarstod den i många länder höga arbetslösheten. En annan konsekvens avdet låga kapacitetsutnyttjandet var den fortsatt svaga ökningen avnäringslivets investeringar i flertalet länder. Ytterligare en aspekt på denrelativt långsamma produktionstillväxten var den internationella handelnsdämpade utveckling. Handeln ökade med endast 1978. Tabell 2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissaOECD-länder 1976-1979 tala BNP (%)' De .yu stora länderna 4,5-5,5 3,5-4,5 3,5-4,5 2,5-3,5 2,5-3,5 0,5-1,5 2,5-3,5 ' priser och växelkurser. ' Ekonomidepartementets bedömningar. Prop.1978/79:150 30 Ser man till konjunkturutvecklingenunder loppet av 1978, kan man konstatera en förbättring mellan första och andrahalvåret. I tilltog sålunda expansiontakten ytterligare motslutet av året, och i fortsatte en gradvis förbättring avkonjunkturläget. I däremot mattades produktionstillväxten av mellan debåda halvåren . Den hävdade expansionen i denamerikanska ekonomin alltsedan recessionen 1974-1975 har visat en betydandelivskraft. Den privata konsumtionen har varit den dominerande drivkraften iåterhämtningen, men också bostadsbyggandet har bidragit kraftigt till uppgångeni efterfrågan. Däremot släpade näringslivets investeringar länge efter iförhållande till övriga efterfrågekomponenter, och först ägde enklar förstärkning rum i detta hänseende. Ökningen i bruttonationalproduktenförra året uppgick till . Parallellt med den gynnsammaproduktionsutvecklingen har arbetslösheten successivt reducerats. En ökning avsysselsättningen med nära 2 milj. personer 1978 har medfört attarbetslöshetstalet pressals ned . Den ekonomiska tillväxt somregistrerats i , , innebär ingen större avvikelse frånden utvecklingslakt som rått under de föregående två åren. Emellertid har enbetydelsefull omsvängning skett beträffande utvecklingen av den inhemska resp.den externa efterfrågan. Den senare har på grund av i första hand yenenstidigare successiva appreciering försvagats avsevärt, medan den inhemska efterfråganunder årets lopp vunnit i styrka. Denna utveckling är i hög grad ett resultatav de expansiva ekonomisk-politiska åtgärder som satts in och som främst kommit till uttryck i kraftigt ökade offentliga investeringar. Också i , till följd av bl. a. valutans gradvisa appreciering, utövaten negativ inverkan på totala efterfrågans tillväxt. har den inhemskakonjunkturen förbättrats. Av särskild betydelse för uppgången i den inhemskaefterfrågan var den kraftiga tillväxten i bostadsbyggandet, och mot slutet av1978 visade även näringslivets investeringar en gynnsammare utveckling. Deltabidrog till att föra upp produktionstillväxten för året till totalt . IFrankrike däremot var investeringsverksamheten återhållen. Här var det istället den privata konsumtionen och exporten som utgjorde drivkraften bakomproduktionstillväxten på . Samma ekonomiska tillväxt uppnåddes iStorbritannien. En mycket snabb ökning av hushållens inkomster resulterade ien ökning av den privata konsumtionen med . Också industrinsinvesteringar steg i en snabb takt, vilket i hög grad förklaras av verksamheteninom oljesektorn. För de mindre länderna i Västeuropaär bilden splittrad. De fortsatt stora bytesbalansunderskotten har tvingatflera av dem att fasthålla vid - och i vissa fall rentav förstärka - enrestriktiv ekonomisk politik, med en långsam produktionsutveckling som följd. Iandra länder, däribland Sveri- Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 1979 31 ge och , har en ljusning i konjunktursituationeninträtt . Till skillnad från utvecklingen i kunde iVästeuropa inga större framgångar noteras i kampen mot arbetslösheten.Begränsade förbättringar i vissa länder såsom ochStorbritannien uppvägdes av ett försämrat arbetsmarknadsläge på andra håll. IFrankrike liksom i våra nordiska grannländer steg arbetslöshetssiffrorna. InomOECD-området totalt sett skedde en smärre sänkning av arbetslöshetssiffrornaunder loppet av 1978. Tabell 2:2 Konsumentprisernas utveckling n. a. Denna nedgång av arbetslösheteninträffade parallellt med ett starkt ökat utbud av arbetskraft. I kombinationmed den långsamma produktionstillväxten innebar detta attproduktivitetsutvecklingen inom OECD-området totalt sett blev anmärkningsvärtsvag ., Detta gäller särskilt i där ökningen i produktivitetenvar endast marginell. Den svaga produktivitetsutvecklingen var en bidragandeorsak till den bestående höga inflationstakten i många länder. Genomsnittligtför dämpades visserligen prisstegringarna något 1978 och uppgicktill mätt i konsumentledet. Men det bör noteras att industriländernasbytesförhållande gentemot övriga världen förbättrades avsevärt . Denunderliggande inflationstakten inom OECD-området torde därför inte haförbättrats. I några länder, med som det viktigaste exemplet,skedde en uppgång i prisökningstakten. Den ogynnsammare prisutvecklingen iFörenta staterna i kombination med kvardröjande stora underskott ibytesbalansen, liksom förväntningar Prop.1978/79:150 32 Diagram2:1 Konsumentprisernas utveckling i vissa 1977-februari 1979 J t_J L_L. J I_ I_ L. Källa: och nationell satistik. om en fortsatt negativ utveckling i dessa avseenden,bidrog till att förtroendet för dollarn sviktade. september1977-oktober 1978 präglades valutamarknaderna av stor osäkerhet medåterkommande stora förändringar i kurserna mellan å ena sidan dollarn och åandra sidan yenen. D-marken och schweizerfrancen. För att stabiliseravalutakursen vidtog de amerikanska myndigheterna en radåtgärder. På det externa planet bestod dessa i att avsevärda resurser iutländska valutor mobiliserades för att genom stödköp upprätthålladollarkursen. har omfattande interventioner förekommit påvalutamarknaderna, vilka bidragit till att stabilisera kursutvecklingen. Kursförskjutningarna mellan destörre ländernas valutor har lett till betydande förändringar ikonkurrenskraften. Medan sålunda den amerikanska har förbättrats, har denjapanska, och i viss mån den västtyska, försvagats. Effekten härav påbytesbalanserna undanskyms dock tills vidare av de åtföljande förändringarna ibytesförhållandet. Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 1979 33 det japanska överskottet liksom det västtyska blev beståendeunder 1978. noterades ett fortsatt mycket stort bytesbalansunderskotti . För många av de övriga förbättrades externbalansenunder 1978. , och uppvisade samtliga överskott.För del uppgick överskottet till ca . Efter flera årav besvärande stora bytesbalansunderskott kunde många av de mindreindustriländerna notera en viss förbättring . OECD-området totaltsett uppnådde 1978 ett mindre överskott i den samlade bytesbalansen gentemotomvärlden, efter avsevärda underskott de tvä föregående åren. Denna utvecklingförklaras i allt väsentligt av den nänmda förbättringen i områdetsbytesförhållande. Tabell 2:3 Bytesbalansutvecklingen i vissa länder1975-1978 -15,3 -16,4 -2,2 -6,0 -3,3 -3,5 -1,5 -0,5 -2,8 -3,8 -3,9 -0,7 -0,1 -9,5 -20,4 -25,4 -13,7 -*,5 -18,8 -27,6 -32,5 -26,5 De externa balansproblemen samt denfortsatt ogynnsamma utvecklingen på prisområdet verkade för många länderstyrande vid utformningen av den ekonomiska politiken. Så t. ex. skedde en vissåtstramning av penningpolitiken i , somfinanspolitikens expansiva element minskades i betydelse. Ä andra sidan ökadepressen på länder med låg inflationstakt och stora bytesbalansöverskott attstimulera den inhemska efterfrågan. Behovet av en sådan stimulans skall ocksåses mot bakgrunden av kravet att kompensera det bortfall i efterfrågan somföljer av valutakursuppgången. Den japanska regeringen fortsatte att öka deoffentliga investeringarna i en snabb takt, och i om skattesänkningar. Dessa trädde i kraft först , men bedöms ha förbättrat förtroendeklimatet i ekonomin redandessförinnan. Också i vidtogs sänkningar av inkomstskatterna,vilket ytterligare bidrog till den kraftiga konsumtionsökningen. I flera andraländer bibehölls en restriktiv inriktning av den ekonomiska politiken. 3 1978/79. Prop.1978/79:150 34 Under de inledande månaderna i årvisade konjunkturindikatorerna i de större länderna på en skiljaktigutveckling. I visade sig flera tecken på en föreståendeavmattning, medan en fortsatt hävdad utveckling av den inhemska efterfrågan kunderegistreras i och . Dessa tendenser stödjerdet antagande som gjordes i den preliminära nationalbudgeten om en omsvängningi tillväxtens fördelning mellan viktigare länder och länderområden under 1979.Där förutsågs att tillväxten i den amerikanska ekonomin efter hand skulledämpas varigenom ökningen i totalproduktionen skulle begränsas till ca 2,5 %.Vidare antogs att den västeuropeiska konjunkturen skulle förbättras, i hög gradsom en följd av en förstärkt aktivitet i . FörJapans del innebar prognosen en oförändrad produktionstillväxt jämfört med1978. Därvid förutsågs en klar uppgång i den inhemska efterfrågan somden externa sektorn skulle ge en neddragande effekt på produktionstillväxten. Tendensen till en dämpning i den amerikanska ekonomiskaaktiviteten har visat sig i bl. a. ett fall i de ledandekonjunkturindikatorerna. Särskilt bostadsbyggandet präglades av en starktnegativ utveckling. Ä andra sidan fortsatte sysselsättningen att stiga. Också iFörbundsrepubliken registrerades höga tal för sysselsättningenstillväxt. Ett annat positivt tecken var ett förbättrat förtroendeklimat inomnäringslivet. Detta ökar förhoppningarna om en rejäl uppgång i investeringsverksamheten.I var det liksom tidigare detaljhandeln som uppvisade den mestpositiva utvecklingen. Å andra sidan kännetecknades här företagens bedömningav framtidsutsikterna av större pessimism i takt med ökadeinflationsförväntningar och tilltagande oro på arbetsmarknaden. En motsattutveckling för förtroendeklimatet inom näringslivet registrerades i ,vilket främst torde förklaras av den gynnsamma utvecklingen av exportindustrinsorderingång. Ett negativt inslag i den franska konjunkturbilden utgjorde dehöga och stigande arbetslöshetssiffrorna. För del höll den svaga trendeni exporten i sig, som den inhemska konjunkturen utveckladesförhållandevis positivt. För de tre största länderna förstärkstendenserna till förändringar i konjunkturläget av den ekonomiska politikensinriktning. Den budget som presenterades i kan karaktäriserassom allmänt sett expansiv. Emellertid minskar bidraget till efterfrågan någoti jämförelse med förra budgetåret. En fortsatt kraftig expansion förutses dockför de offentliga investeringarna. Målsättningen i attsuccessivt minska det federala budgetunderskottet innebär att den offentligasektorn ger ett mindre bidrag till den totala efterfrågan. Dessutomhar räntorna pressats upp till historiskt höga nivåer. I FörbundsrepublikenTyskland å andra sidan bidrar de gällande skattesänkningarnatill en förstärkt utveckling av den inhemska efterfrågan. Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 1979 35 stimulansprogram som beslutades i Qol beräknas till ca 1 %av den totala produktionen. En viss positiv effekt väntas dessutom utgå även iår från det långsiktiga programmet för s. k. framtidsinvesteringar. I flertaletövriga länder i är den ekonomisk-politiska inriktningen mer restriktiv.Medan den externa balansen minskat i betydelse som restriktion förhandlingsfriheten, framstår i många länder den kvardröjande höga inflationstaktensom det avgörande hindret för en mer expansiv ekonomisk politik. Delta gäller ihög grad för , där finanspolitiken väntas behålla sin allmäntrestriktiva prägel trots den höga arbetslösheten. Också i Storbritanninen kanoron för en accelererande inflation i samband med den senaste tidens kraftigalöneökningar förutses leda till att finanspolitiken ges en relativt restriktivinriktning. Den ekonomisk-politiska utformningen i är svårbedömbar.Målsättningen är att föra över resurser från användning för privat konsumtiontill investeringsseklorn. För våra nordiska grannländer gäller att denrestriktiva inriktningen i finans- och penningpolitiken består i såväl Danmarksom . I däremot kan en fortsättning av den försiktigtkonjunkturstödjande ekonomiska politiken förutses. De tillförselproblem i fråga om råolja som uppkommit tillföljd av händelseutvecklingen i får givetvis konsekvenser för denekonomiska utvecklingen i industriländerna. Det produktionsbortfall som skettunder den tid oljeproduktionen legat helt nere i har ej kunnat kompenserasav andra producenter. Även efter det att produktionen återupptagits kvarståren viss brist i tillförseln. Mot denna bakgrund har länderna i detinternationella energiorganet (lEA) inom enats om besparingsåtgärdersyftande till en minskning av oljekonsumtionen . Tillsammans medförutsedda lageranpassningar skulle därmed oljetillgången inte utgöra någondirekt restriktion för produktionen i konsumentländerna. Huruvida den relativabristsituationen får andra konsekvenser än direkta priseffekter är givetvismycket svårt att förutsäga. En möjlig negativ konsekvens är ett försämratförtroendeklimat och därigenom en minskad investeringsvilja inom näringslivet.En annan osäkerhet gäller om det ändrade läget kan framkalla restriktivaekonomisk-politiska åtgärder. beslöt OPEC-länderna att stegvis höjapriset på råolja . Sammantaget skulle höjningarna innebära en prisökninguttryckt i dollar i genomsnitt för året. Den omedelbara effekten avbristsituationen har blivit prishöjningar utöver de planerade. Prisbilden ärdock mycket splittrad. Vissa länder valde sålunda att under första kvartaletprismässigt ligga kvar enligt den tidtabell som fastställdes , medanandra företog höjningar av varierande omfattning. På den s. k. spot-marknadenför råolja var dock priserna starkt uppdrivna. Under första kvartalet i årberäknas det genomsnittliga priset på råoljeleveranser dock ha legal mindre än5 % över den nivå som bestämdes . För raffinerade produkter harpriserna varit betydligt mer uppdrivna. 1978/79:150 36 beslut som fattades av OPEC-länderna innebär atlden prishöjning för råolja som skulle ha gjorts i årtidigarelades med . Den nya prisnivån, som ligger överdecembernivån , är en miniminivå, som de enskilda producentländerna kanöverskrida om utbuds- och efterfrågeförhållande så tillåter. Vid nästaOPEC-möte kommer säkert prisfrågan upp till behandling pånytt. Mot denna bakgrund är det givetvismycket svårt att i nuvarande läge förutse vilken den genomsnittliga prisnivånpå råolja blir . Förutom eventuella ytterligare höjningar av prisetpåverkas det av den takt med vilken högre priser tillämpas i nya leveransavtal.Allmänt gäller alt efterfrågan på olja sannolikt blir relativt dämpad tillföljd av den förutsedda, fortsatt måttliga tillväxten i världsekonomin. Av storbetydelse för oljeprisets utveckling under resterande delen av 1979 blir delagerdispositioner som sker . Schablonmässigt har antagits enprishöjning för råolja uttryckt i dollar i genomsnitt för 1979.Uttryckt i nationella valutor i importländerna motsvarar detta en höjning medca . Härtill kommer att priserna ävenför övriga råvaror tillbaka visat en mer hävdad utveckling. Dettakan delvis förklaras som en återhämtning från den realprissänkning som skeddeför många råvaror , vilken var en följd av att kursfallet för dollarndå inte kompenserades genom en prishöjning för råvarorna. Delvis kan det beropå spekulativa prisrörelser med anknytning till bl. a. oron på oljemarknaden.Den förbättring i industriländernas bytesförhållande som uppkom kandärmed komma att förbytas i en försämring under innevarande år. Också vadgäller den inhemska prisutvecklingen i föreligger negativa tecken.Produktivitetslillväxten väntas fortsatt utvecklas generellt svagt. Dessutomhar löneökningarna accelererat i några länder. Särskilt gäller detta förStorbritannien, men också i har en snabbare löneutvecklingkunnat registreras. Däremot ser lönehöjningarna i och FörbundsrepublikenTyskland ut att bli lägre än vad som tidigare förutsågs. Genomsnittligt förOECD-länderna förutses en ungefär oförändrad inflationstakt istorleksordningen . De stora skillnaderna i inflationstakt mellan olikaländer kan befaras kvarstå eller rentav förvärras . Även om OECD-ländernasbytesförhållande kan komma att försämras , är det sannolikt att den jämvikti bytesbalanserna som uppnåddes i stort sett kommer att bevaras. Beräkningarinom pekade nämligen på ett visst överskott i medlemsländernas samladebytesbalanser innan hänsyn tagits till de senaste prishöjningarna påolja. Varje procentenhets höjning av oljepriset leder schablonmässigt till enökning av OPEC-ländernas exportinkomster med 2 å och försvagning av OECD-områdets bytesbalans med I miljard dollar. Den prisuppgångpå olja, utöver den som beslutades , som antagits i detföregående innebär sålunda en jämförelsevis begränsad försvagning avOECD-ländernas samlade externbalans. Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 1979 37 Mot denna bakgrund kvarståranpassningen av under- och överskott mellan skilda industriländer som ettdominerande problem. En viss om än långsam utveckling i riktning mot ökadjämvikt väntas äga rum innevarande år, även om risken finns attoljeprishöjningen motverkar denna tendens. Av särskilt stor betydelse är dennedgång i det amerikanska underskottet som förutses. Det tidigare kursfalletför dollarn liksom den förändring i relativt efterfrågetryck som förutses kanväntas leda till att exporten stiger väsentligt snabbare än importen i såvälreala som nominella termer. En förstärkning av den amerikanska externa balansenskulle verka förmånligt för förtroendet till dollarn och därmed ökaförutsättningarna för stabilitet på valutamarknaderna. Också ikraftträdandet avdet nya monetära systemet i , EMS, kan väntas få ett stabiliserande inflytandepå kursutvecklingen. De förskjutningar i valutakurserna som tidigare inträffatoch de åtföljande förändringarna i konkurrenskraft väntas få betydandeeffekter på utvecklingen av utrikeshandeln för viktigare länder. Sålunda bedömsett ökande nettobidrag till efterfrågan från utrikessidan motverka dämpningen iden amerikanska inhemska ekonomin. Ett motsatt förlopp förutses för denjapanska ekonomin, där bortfallet från den externa sektorn väntas öka.