prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — För skaiiemyndigheierna kvarslår i sista hand rätten lillbevissäkring, efiersom den skatlskyldiges uppgifisplikl inte påverkas avmisstanken om skaliebrotl. Reglerna om bevissäkring är alltså i vissahänseenden längre gående än de tvångsmedel som finns i brottmålsproces-sen. IFinland och har denna konflikt lösts på så sätt attsärskilda granskningsmän med polisiära befogenheler då övertar delskallerältsliga kontrollarbetet som de skattskyldiga underrättas ombrottsmisstanken. Jag är tveksam om en lösning bör sökas i den riklningen.Ulredningen bör undersöka vilken ordning som kan vara lämplig här i landet. 1del föregående har jag ej närmare berörl de särskilda problem som hör sammanmed den personliga integriteten och hänsynen lill andra intressen vidtaxeringsrevision och bevissäkring. Dessa frågor skall utredas av den kommittémed uppdrag att se över tvångsmedelsregleringen vid förundersökning i brottmålm.m. som kommeratt tillkallas av chefen för . Den a v migförordade ulredningen har därför ej anledning atl ta upp frågor om integritetm.m. i vidare mån än som hör direkt samman med den nu aktuellautredningsuppgiften. Utredningen bör i sill arbete ha nära kontakt medkommittén rörande tvångsmedel. Utöverde frågor jag här berörl bör kommittén även se över reglerna om solidarisktbetalningsansvar på skatte- och avgiftsområdet. Bestämmelser härom finns redanf n. för vissa situationer, främst i fråga om slällförelrädare för juridiskperson enligt bl.a. 77 a § uppbördslagen. Kommittén bör undersöka behovei avliknande regler på andra områden och modemisera de bestämmelser som redangäller. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställerjag alt regeringen 189 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:7 delsbeslutar atl utvidga uppdraget för ulredningen om säkerhetsåtgärder m.m. iskalteprocessen i enlighet med vad jag nu har anförl, delsbemyndigar chefen för budgetdepartementet alt tillkalla ytterligare tvåledamöier alt ingå i kommittén. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. Åtgärder vid beskattningen för att främja forsknings- ochutvecklingsinsatser Departementschefen,statsrådet , anför. Företagensforsknings- och utvecklingskostnader beakias f n. på två olika säll vidinkomstbeskattningen. Dels medges sedvanligt omkoslnadsavdrag vid statlig ochkommunal taxering, dels kan företagen därutöver få ett extra avdrag vid denstatliga taxeringen. Vadförst belräffar omkoslnadsavdraget utformades nya regler som medfördeatl kostnader för forsknings- och utvecklingsarbete blev avdragsgilla i vidareomfattning än som hade gälll (prop. 1970:135, BeU 1970:59, rskr1970:363, SFS 1970:651). Den grundläggande principen lagsiiftning äratt avdrag får göras för sådana forsknings- och utvecklingskostnader som hareller kan antas få betydelse för den skaltskyldiges rörelse. Avdrag medges ävenför kosinad som lagls ned för alt erhålla informaiion om sådan forskning ochsådant utvecklingsarbete. För alt undvika tvister om ävdragsrällen för vissabidrag till forskningsoch utvecklingsverksamhet fick regeringen även möjlighelatt förordna om avdragsräll vid ulbetalning lill vissa forskningsinstitut o.d.ulan all prövning av sambandet mellan forskningen och den skallskyldigesverksamhei behövde ske i det enskilda fallel. Med slöd av bemyndigandet harregeringen ulfärdal förordningen (l975:l27)om avdrag vid inkomsttaxeringen förbidrag till viss forskning eller visst utvecklingsarbete (senasle lydelse1976:1115). Förordningen, som är tidsbegränsad och gäller årslaxering, innebär alt bidrag för forsknings- och utvecklingsarbete som lämnastill bl.a. svenska universitet och högskolor saml ett antal angivnaforskningsinstitutioner skall anses som avdragsgill driftkostnad iskaltskyldigs rörelse, jordbruk eller skogsbruk. År1973 infördes del extra avdraget i form av ett särskilt forskningsavdrag vidtaxering till slallig inkomslskall (prop. 1973:126, SkU 1973:43, rskr 1973:255,SFS 1973:421). Lagsliftningens syfte var att genom en generell skattestimulansmer långsiktigt stödja den svenska industrins förmåga till utveckling ochförnyelse. Reglerna har i huvudsak följande innebörd. Särskilt forskningsavdragkan utgå lill skauskyldig som driver industriell tillverkning och som underåren 1973-1980 har kostnader för forsknings- och utvecklingsarbete. Avdragetbaseras på kostnader för lekniskl och naturvetenskapligt forsknings- ochutvecklingsarbete som har eller kan antas få betydelse för rörelsen genom atlleda lill nya eller väsentligt förbättrade produkter. Del II B:7 Skr 1978/79:103 190 Det särskilda forskningsav-draget medges i form av eubasavdrag och ett ökningsavdrag. Basavdragel Ulgör 10 "(', av ett på visstsäu fastställt underlag. Ökningsavdragei ulgår med 20 96 av den ökning avunderlaget för basavdrag som sker mellan två kalenderår. 1 underiaget förbasavdrag inräknas bl.a. fem tredjedelar av lönekostnaden för anställda somlill övervägande del har utfört forskningsoch utvecklingsarbete samt koslnaderför förvärv av forsknings- och Utvecklingsresultat. Bidrag och kostnader somöversliger . och som avser forsknings- och utvecklingsarbete iutlandet får dock inräknas i underlaget endast efter regeringens medgivande. Förelagsskalteberedningen(Fi 1970:77) berör i sitt slutbetänkande Beskattning av företag (SOU 1977:86)vissa frågor om den skattemässiga behandlingen av kostnader för forsknings-och utvecklingsarbete. Beredningen föreslår fördel försia att de belopp, somförelagen avsatt till investeringsfond, efter regeringens medgivande skall fåtas i anspråk för forsknings- och utvecklingsarbete. Beträffande den forskningsom medlen skall få utnyttjas för föreslås samma begränsning som redan gäller ifråga om det särskilda forskningsavdragel. Beredningen föreslår vidare enulvidgning av möjligheterna alt få avdrag för koslnader för forskningsochutvecklingsarbete som har nedlagts i en verksamhei innan den i skalterällsliglhänseende är all anse som rörelse. Beredningens förslag har nyligenremissbehandlalsoch bearbetas nu inom budgetdepartementet. Ävenutanför skattelagstiftningens ram har statsmakterna vidtagitålgärder för atl stimulera förelagens invesleringar i forsknings- ochulvecklingsarbete. Således har regeringen så seni som i prop.1977/78:111 om statens stöd till teknisk forskning och induslrielll utvecklingsarbetelagt fram en rad förslag med denna inriktning. Förslagen rörde huvudsakligenverksamhetsområdet för slyrelsen för teknisk utveckling (STU). I propositionenframhölls atl frågan om stimulans av lekniskl forsknings- och ulvecklingsarbetebör ses mot bakgrund av den belydelse som sådani arbele har för svensk ekonomi.Del betonades all en ständigt fortgående teknisk utveckling är en nödvändigförutsättning för all svensk ekonomi skall kunna behålla sin internationellakonkurrenskrafi. Proposilionen innehöll förslag om vissa riktlinjer för STU:sstöd lill leknisk forskning och utveckling, vissa förändringar i samt en kraftig ökning av STU:s resurser. beslutade ienlighel med proposilionen (NU 1977/78:75, rskr 1977/78:361). 1977/78:111 berördes även del särskilda forskningsavdraget. Del påpekadesall det fanns skäl atl göra en översyn av avdraget. Inte minsl mot bakgrund avde nuvarande reglernas tidsbegränsade karaklär ärdet angeläget att en sådanöversyn nu kommer till stånd. Del är lämpligt atl för denna uppgift tillkallaen särskild utredare. Enutgångspunkt för utredningsarbetet bör vara att det är angeläget alt även ifortsätiningen slimulera förelagens forsknings- och utvecklingsarbele.Utredningsarbetet bör belysa hur della kan ske genom generella ålgärder påskatieområdet. Dessa ålgärder bör vara inriktade så atl de stimulerar företagenatt öka sina insaiser för forskning och utveckling eller att vidmakthålla dempå en högre nivå än annars skulle vara möjligl. Med hänsyn till denframträdande roll som mindre och medelstora företag spelar i svenskl näringslivbör en annan viktig utgångspunkt vara all åsiadkomma regler som tillgodoserdessa förelags behov i siörre utsträckning än vad det särskildaforskningsavdraget synes göra. F.n. gäller att kostnad för anslälld som harulfört forskningseller utvecklingsarbele får inräknas i underlaget för 191 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:7 detsärskilda avdragei endast under förulsäiining att den anställde tillövervägande del har varil sysselsatl i sådani arbele. Ett mindre företag harkanske inte alltid möjligheler att på delta sätt avdela vi.ss bestämd personalför forsknings- och utvecklingsarbete men kan ändå göra insaiser som väl skullemotivera att företaget kommer i samma skattemässiga läge som ett större. Uiredarenbör undersöka effekierna av de nu gällande bestämmelserna och söka bedöma i vadmån de är ägnade alt lillgodose önskemålet att långsiktigt stödja den svenskaindustrins förmåga lill utveckling och förnyelse. Nuvarande regler innebär attell extra avdrag medges vid den statliga inkomsttaxeringen. inom skaltesysiemets ram. överväga andra länkbara konslruklioner förframliden. Om någon form av exlra avdrag anses böra uigå även i forlsällningenbör del övervägas om della avdrag skall kompleiieras med ell bidrag för förelagsom saknar möjligheler att utnyttja avdraget. Ett färskl exempel på enlagsiiftning där ell exlra avdrag på delta sätt har kompletterats med ettbidrag är de nya reglerna om exportkreditsiöd (prop. 1977/78:155 bil. 2, NU1977/78:73. rskr 1977/78:379, SFS 1978:401). Uiredarenbör, oavsett vilken form som föreslås för de framtida ålgärderna, överväga omnuvarande inrikining i olika avseenden är ändamålsenlig. En fråga är ombegränsningen till skallskyldiga som driver industriell tillverkning ärdenlämpligaste eller om även annan verksamhet, t.ex. inom transport ellerdistribution, bör kunna komma i fråga. En annan fråga är om åtgärdema även iframtiden bör begränsas till tekniskt och naiurvetenskapligi forsknings- ochulvecklingsarbete eller om även kostnader för t.ex. adminisirativiulvecklingsarbete, marknadsutvecklingsinsalser eller annan s.k. immateriellkapitalbildning skall beaktas. En tredje vikiig fråga är om lönekostnaden fördem som arbetar med forskningsoch utvecklingsarbete utgör det i sammanhangetlämpligaste måttet på forsknings- eller utvecklingsinsatsens storlek.Ytterligare en fråga som bör övervägas är om statsbidrag för forskningsochutvecklingskostnader, vilka f n. avräknas från underiaget för avdragei, skallbehandlas på molsvarande sätt i eu nyu system. Ensärskild fråga som bör uppmärksammas är i vad mån specialregler är påkalladebeträffande betalningar för forsknings- och utvecklingsarbele till utlandet.Det är under alla omständigheter angelägel alt reglerna utformas så attmissbruk förhindras t.ex. just i samband med utlandsbeialningar.Kontrollproblemen bör därför ägnas särskild uppmärksamhei. Utredarenbör vara oförhindrad all la upp även andra frågor som har anknyining till de problemsom jag här lidigare har berört. Vid ulformningen av förslagen bör beakias demera generella ändringar i företagsbeskattningen som kan komma atl ske som ettresultat av företagsskatteberedningens förslag. Utredaren bör vidare redovisade slalsfinansiella konsekvenserna av de förslag som kan komma atl läggas fram. Motbakgrund av all nuvarande regler endasl gäller års taxering är delangelägel alt utredningsarbetet bedrivs skyndsamt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag all regeringen bemyndigarchefen för budgetdepartemeniet alltillkalla en särskild utredare med uppdrag au ulforma förslag lill ålgärder vidbeskattningen för atl främja forsknings- och ulvecklingsinsal-ser, attbeslula om sakkunniga, experter, sekrelerare och annal bilräde ål uiredaren. Del 11 B:8 Skr1978/79:103 192 Vidarehemställerjag atl regeringen föreskriver altkosinaderna skall belasla åttonde huvudliielns kommiltéanslag. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 8.Utredning om real beskattning av räntor och kapitalvinster, m.m. Departementschefen,statsrådet , anför. Genomriksdagens beslut har den statliga inkomslskalteskalaninflationsskyddals. Därigenom har en av de mest iögonenfallandeinflalionseffekierna i skallesyslemet, nämligen den automatiskaskalteskärp-ningen, motverkats. Diskussionen om de svårigheter inflationenvållar i skallesyslemet kan emellertid inte upphöra härmed. Även själva inkomstberäkningenpåverkas nämligen på ett sätt som medför snedvridningar och som kan leda tillstora omfördelningar av skattebördan mellan olika kategorier skattskyldiga. Delhar därför hävdats att inkomstbegreppet borde ändras så alt den reala, dvs. avinflationen opåverkade, inkomsten läggs till grund för beskattningen. Det finnsdock kritiker som menar att vissa av dagens problem inte går alt lösa inominkomstbeskattningens ram utan försi genom införande av ett helt nyttskattesystem. Jagdelar uppfattningen att det föreligger belydande problem i del nuvarandeinkomstskatlesysiemet. Problemen har i vikliga hänseenden accentuerats underden senaste tioårsperioden. Det finns därför enligt min mening anledning atlundersöka om inte en genomgripande omläggning av beskattningen kan ge så storafördelar atl reformen -trots de svårigheter som den med nödvändighet för medsig - ler sig önskvärd. Förslag om sådana reformer har också förekommii i denpolitiska debatten. För alt en diskussion om grundläggande ändringar iskattesystemet skall kunna föras vidare krävs emellertid all förslagenutvecklas lill en sådan grad av konkretion all deras troliga verkningar i olikaavseenden kan bedömas och för- och nackdelarna värderas. Etttänkbart alternativ lill dagens inkomslskaiiesysiem har fåll en sådankonkret belysning inom ramen skalteulrednings arbele. Jag syftarhär på vad som kallas den progressiva ulgiftsskallen. I detla alternativ är delprincipiellt den skaltskyldiges konsumtionsutgifter i stället förhans inkomsler som utgör skattebasen. Ett nettosparande kommer därigenom attske med obeskattade medel, medan i gengäld varje upplösning av lidigaresparande leder lill beskattning. En leknisk modell för buren progressivulgiftsskait skulle kunna ersätta den nuvarande progressiva delen avinkomstskatten har utarbetats i rapporten (SOU 1976:62) Progressiv utgiftsskau- eU alternativ. Skatteulredningen har låtit remissbehandla rapporten och redovisari sitt slutbetänkande (SOU 1977:91) Översyn av skattesystemet en sammanfattningav remissinstansernas synpunkier. 193 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:8 alltsåen god gmnd lagd för en fortsatt diskussion om föroch nackdelarna. Skatteutredningenframhåller dock att ytteriigare utredningsarbete behövs på vissa punkter föratt utröna om utgiftsskallen kan vara ell framkomligt alternaiiv lill vårtnuvarande inkomslskaiiesysiem. Skatteulredningenpåpekar i sin diskussion av ulgiftsbeskaltningen att en av dess fördelar synesvara atl hänsyn automatiskt las till inflationens inverkan på skalteunderiaget.Ulgifter för investeringar är således avdragsgilla när uigiften belalas medaninkomsien av försäljningen beskatias i del penningvärde som gäller när denskaitskyldige konsumerar inkomsten. Genom alt såväl räntor somamorieringarbliravdragsgilla resp. skattepliktiga medför inflationen inteheller någon snedvridning på denna punkt. Vidsin genomgång av det nuvarande inkomstskaltesyslemel visar skatteulredningenhur den fakiiska inflalionsl3kien på ett avgörande sätt påverkar det realabeskattningsresultatet för olika sparformer och hur en och samma ekonomiskaavkastning blir helt olika beskattad beroende på vilken placering del är frågaom. Såväl den samhällsekonomiska effektiviteten som den fördelningsmässigarättvisan blir lidande, framhåller utredningen, när del inte går all med rimligsäkerhei förutse utfallet av olika avtal och när skilda former av sparande ochkapitalplacering blir helt olika behandlade. Ulredningenlar också upp frågan om vilka reformer som kan vara möjliga utan all övergeinkomstbeskattningen som princip. Ulredningen pekar på olika lösningar, t.ex.att införa en konsekvent real beskattning av räntor eller att vid realisationsvinslberäkningenla hänsyn till hur tillgångar finansierats. Vidare nämns möjlighelen alt införas.k. indexlån på krediimarknaden. Atl klariägga konsekvenserna av åtgärder avdetla slag har emellertid, anför Ulredningen, varit en så omfatlande arbelsuppgiflall ulredningen inte haft möjlighet att genomföra den. Ulredningenrekommenderar därför atl de problem som sammanhänger med inflationens inverkanpå inkomstskalte-systemel blir föremål för en särskild utredning. 1 delsammanhanget bör enligt utredningen också effekterna på kreditmarknaden ochbostadsfinansieringen beaktas. Ävenkapitalmarknadsulredningen har haft anledning atl la upp frågan om nuvarandeskattereglers snedvridande effekt vid fortgående penningvärdeförsämring. Enutförlig genomgång med olika exempel redovisas i bilaga 2 lill Ulredningensbelänkande (SOU 1978:11-13) Kapitalmarknaden i svensk ekonomi 1-3. För egen del vill jaganföra följande. De svenska skattereglerna bygger traditionellt på ettnominalistiskt betraktelsesätt, dvs. de är med få undantag utformade utanhänsyn lill förekomslen av penningvärdeförändringar. I många sammanhang spelardella ingen roll. Reglerna ger i princip samma skatteuttag i perioder av faslpenningvärde som i inflalionstider. Så är t.ex. fallel med indirekta skatteroch avgifter som är värdebaserade och proportionella mot undertaget(mervärdeskatt, arbetsgivaravgifter osv.). För de direkta skatterna gerinflalionseffekierna däremot upphov till större svårigheter. Dellasammanhänger bl.a. med att de direkia skatterna ofta är progressiva, dvs. delprocentuella skatleuliagel beror på inkomstens eller förmögenhetens storiek. Omskalleskalan då är fastlagd i nominella termer innebär det att en inkomsi ellerförmögenhet som motsvarar en oförändrad köpkraft kommer alt beskallassuccessivi allt hårdare ju mer penningvärdet sjunker. Mest uppenbart är detta ifråga om den statliga inkomstskatten, där progressivileten är så stark attinflationseffekten blir starkt kännbar redan från lill näsla. Skattetrycketpåverkas även av att skattefria belopp, ) 3 1978/79. Del II B:8 Skr 1978/79:103 194 i många fall är uttryckta i faslakrontalsbelopp, vars värde sjunker vidinflalion. Inflalionenseffekier i fråga om skiktgränser, avdragsgränser och fribelopp är trots allttämligen lälta au bedöma och del är sällan lekniskl svårt all anvisamotåtgärder om sådana anses behövliga. För inkomstbeskattningen skaparinflationen emellertid, som jag inledningsvis antytt, även mer djupgåendeproblem, nämligen i fråga om principema för bestämningen av vissa slag avintäkter och kostnader. Svårigheterna är här oberoende av om skatten ärproportionell eller progressiv eftersom det gäller själva definitionen avskatteunderlaget. Vissa sådana problem är speciella för beräkningen av inkomsiav rörelse och jordbruk, t.ex. avskrivningsregler och lagervärderingsregler.Andra problem är av mer generell natur. Av intresse är här i första hand denskattemässiga behandlingen av räntor och kapitalvinster. När exempelvis denavtalade ränian lill viss del får ses som en kompensation lill långivaren föratt kapilalet realt sett minskar i värde, medför en nominell beskaUning atllåntagare gynnas och långivare missgynnas i förhållande till det läge somskulle föreligga i en period med fasl penningvärde. Somframgåti av min lidigare lämnade redogörelse har skalleuiredningföreslagil alt de problem som sammanhänger med inflationens inverkan pä delnuvarande inkomslskaiiesyslemel blir föremål fören särskild utredning. Jagdelar denna uppfattning. Enligt min uppfattning är del lämpligt atl tillkallaen särskild utredare för all belysa denna problemalik. Encentral fråga som uiredaren har alt ta ställning lill är hur kapitalvinster ochkapitalförluster bör behandlas. När penningvärdet inte är fast samman-fallerdenominella värdeförändringarna inte längre med de reala. Prisstegring påfastigheter, aktier osv. som beror endast på penningvärdets fall ulgör intenågon real inkomsi. Å andra sidan sjunker nominella fordringar-banktillgodohavanden,obligationer, vanliga inteckningslån elc. - realt sett i värde och låntagarengör därigenom en vinst, medan långivaren gör motsvarande förlust. En realinkomstberäkning måsle beakla dessa effekier på ett konsekvent sätl. Somskatteulredningen och kapitalmarknadsutredningen visat kan man få storasnedvridningar om inkomstberäkningen på vissa punkter görs realt medan den påandra fortfarande sker nominellt. Enhuvuduppgift för uiredaren bör alllså vara atl undersöka om det är möjligl altulforma ett system där inkomsiberäkningen ger ett realt riktigt resultatoberoende av den faktiska inflationstakten och dess variationer. Långivare börsåledes inie beskatias för sådana nominella inkomsler som endasl ulgör kompensationför inflationen och i konsekvens med delta bör låntagare inte få avdrag försådana utgifter som reall molsvarar amorteringar. Beträffande kapitalvinsteroch kapitalföriuster bör skatteplikt resp. avdragsräll ta sikte på det realaoch inte på del nominella resullai som en försäljning hargetl upphov till.Vanligen synes man i debatten utgå ifrån alt ett sådani system för realinkomstberäkning bör byggas upp kring en real behandling av ränieinkomslerresp. Jag vill emellenid erinra om atl även andra metoder kan varatänkbara i speciella sammanhang. Sålunda har den tanken förts fram alt man ifråga om fastighetslån skulle kunna uppnå ett realt riktigtbeskallningsresullat genom alt ändra reglerna för realisationsvinstberäkningennär fastigheten säljs. Indexuppräkning av anskaffningsvärdet skulle då medgesendast för den del av anskaffningsvärdet som motsvaras av ägarens i fastighetennedlagda egna kapital. Uiredaren bör ha frihel att pröva såväl denna som andratänkbara konstruktioner. Avdel anförda följer att uiredaren skall söka klarlägga om del nuvarande 195 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:8 på nominalisiisk grund baserade inkomstbegreppet kanersättas av ett inkomstbegrepp som i högre grad beaktar förändringar ipenningvärdet. Uiredaren skall däremoi inie la upp spörsmål som rörutformningen av skatteskalan eller det samlade skatteuttagets storlek. Jag villvidare stryka under alt utredarens uppgift är av teknisk natur. Det gäller attkonstruera en modell för hur en real inkomstbeskattning skulle kunna utformas,alt peka på särskilda problem som aktualiseras, elc. Denna modell kan därefierpå samma säll som den ulgiftsskallemodell skalleuiredning lålilutarbeta ligga till grund för sialsmakiernas forlsatta överväganden omönskvärdheten av någon mer grundläggande skallereform. Uiredaren bör sökaredovLsadeerfarenhelerav olika slags inflationsjusteringar vid inkomstberäkningensom finns från andra länder och den deball i dessa frågor som förts i bl.a.Danmark, och . Likaså måsle frågan om eventuella svårighelersom en isolerad svensk övergång till nya beskaunings-principerkan vålla förvåra inlernaiionella åtaganden enligi konventioner och bilaterala avtalbelysas. Jag vill erinra om att många remissinsianser menat atl just deinlernaiionella komplikationerna är ell av utgiftsskallens störsla problem. Enövergång lill real beskattning skulle påverka samhällsekonomins funkiionssäit ien rad avseenden. Utredaren bör allmänt söka ge en bild av dessa återverkningarmed särskilt beakiande av vad de kan innebära för den ekonomiska politiken ochdess instrument. I sammanhanget kan framhållas atl värdesäkringskommillén isitt betänkande (SOU 1964:1 och 2) Indexlån, del I och 11, behandlat flerafrågor som torde bli akluella i detla utredningsarbete. Atl utveckla ett fungerande syslem för real skattemässigbehandling av kapitalavkastning och kapilalvinsler lorde ingalunda vara en lätiuppgift. Problemen synes kunna delas in i fyra huvudgrupper: 1. att avgöra vilka slag av avkastningoch vilka former av kapitalvinster som skall omfattas av den realabeskattningen. 2. att fastlägga regler för hur denreala avkastningen eller den reala vinsten skall beräknas i olika situationer.