prop · G2031 · 1978-12-31 00:00:00 — Utredningen framhåller att den föreslagna beräkningen aversättning till dem som bygger skyddsrum och av skyddsrumsavgift i vissa fallleder till att avgiftspliktiga byggare får betala högre skyddsrumsavgift än vadde får i ersättning räknat för plats. Skillnaden antas ofta kunna bli istorleksordningen och i extrema fall . Förhållandet beror påatt ersättningen är differentierad och relativt låg för skyddsrum ibetongbyggnad och högre för skyddsrum som förläggs i byggnader av lättarekonstruktionsmaterial. Skyddsrumsavgiften beräknas som ett viktat medelvärde.Vidare avser skyddsrumsavgiften att täcka kostnaden för mervärdeskatt, medanersättningen i normalfaUet avser merkostnaden för skyddsrum utanmervärdeskatt. Den påtalade skillnaden mellan skyddsrumsavgift och ersättninggäller under förutsättning att utredningens förslag till differentieradeschabloner används. Utredningen anför vidare som skäl för att avskaffaskyddsrumsavgiften det merarbete som är förenat med att administrera avgiften.Arbetsuppgiften berör kommuner och länsstyrelser som har att beräkna avgiftsgrundandebehov av skyddsrumsplatser och fastställa avgift. Civilförsvarsstyrelsenbehöver rutiner för att bevaka att avgiften betalas samt rutiner för att krävain avgifter som inte har betalats. måste kunna ge besked ompåförd avgift samt om avgift har betalats t, ex, i samband med ägarbyte avfastighet. Kommunerna kommer att behöva informera om systemet som sannoliktkommer att uppfattas som ett ökat byggkrångel av byggarna. Metoden blir i princip den att byggaren fyller i endeklaration för den projekterade byggnaden, 1 deklarationen anges hurbyggnadens ytor fördelas på olika ändamål. Detta blir bestämmande för hur storskyddsrumsavgiften skall vara. granskar därefter uppgifterna isamband med byggnadslovsprövningen. Utredningen framhåller att skyddsrumsavgiften blir olikaberoende på det ändamål som åsatts lokalen. Om byggnaden har olikaanvändningsområden måste gränser dras mellan dessa, t. ex. mellan lager och affärsloka- 1978/79.1 13 ler eller lager och industrilokaler. I andra fall kantvist uppstå om lokalen skall klassas som lager alternativt försäljningsytaeller industrilokal. Flera funktioner kan ofta förekomma i samma lokal. När avgifter skall tas ut måste schablonmässiga reglertillämpas för beräkningen av det platsbehov som skall vara avgiftsgrundande.Betydande avvikelser kan finnas mellan den tillämpade schablonen och detverkliga förhållandet. Avgiften kan i vissa fall uppfattas som orättvis. Detförhållandet att systemet inte heller garanterar att skyddsrum verkligen tillkommeri närheten av byggnaden eller anläggningen kan också resultera i invändningaroch kritik. Ett annat skäl som enligt utredningen talar mot attskyddsrumsavgifter tas ut är svårigheten att få kredit för detta slag avkostnader. Detta bedöms kunna bli ett problem särskilt för små och medelstoraföretag. Vidare uppkommer regionala olikheter mellan skyddsrumsorter och andraorter om skyddsrumsavgift skall tas ut för byggnadsverksamhet i endast vissaorter. Utredningen uppskattar bruttointäkten avskyddsrumsavgifter till överslagsvis 56 milj, kr, . Härav kommer halvabeloppet på enskilda byggare och halva beloppet på stat och kommun. Somnettointäkt för det allmänna kvarstår efter avdragsgilla kostnader vidbeskattning enligt utredningens beräkning endast ca 14 milj. kr. tar i en särskild rapport uppfrågorna om kommunernas arbete med skyddsrumsplanering och underhållsbesiktningav skyddsrum samt ersättning av statsmedel för dessa uppgifter. Den förstaomgången skyddsrumsplaner beräknas enligt rapporten kosta kommunerna ca 30milj. och den fortlöpande administrationen ca 5 milj. kr. Omfortgående underhållsbesiktning av skyddsrum läggs på kommunerna beräknas dettakosta ca 3 milj. kr. kommer till slutsatsen att omskyddsrumsbyggandet helt finansieras av statliga medel utan skyddsrumsavgifterbör kommunerna, förutom redan beslutade uppgifter med skyddsrumsplanering,kunna åläggas att även svara för regelbunden underhållsbesiktning av skyddsrumutan särskild statlig ersättning. 3.1 Ersättning till den som bygger skyddsrum Den föreslagna modellen för beskrivning av ersättningsberättigadmerkostnad för skyddsrumsbyggande med en fast och en rörlig del samt uppdelningpå lätt och tung byggnad godtas i huvudsak av remissinstanserna. Den gjordaavvägningen mellan olika krav pä schabloner för beräkning av ersättningen ansesvara i huvudsak lämplig. Olika synpunkter och erinringar framförs emellertidbeträffande hänsyn vid beräkningen till merkostnader på grund avfredsanvändning av skyddsrummet och för extraordinära kostnader på grund avdåliga markförhållanden vid grundläggning m. m. påpekar att förslaget till beräkningav fast resp. 1** 1978f79. 1978/79:1 14 rörlig del av normalkostnaden bygger på en analys avkostnaderna för ett relativt litet antal skyddsrum. Verket förutsätter attkostnaderna för ett större antal skyddsrum undersöks innan normalkostnadenslutligen fastställs. Verket är tveksam till att en uppdelning görs mellankostnader för olika ventilationssystem. Redan nu byggs av alla skyddsrummed s. k. FAG-ventilation. kvn bilråder utredningensmetod att beräkna merkostnader och förordar att beräkningen av kostnaderna förventilation görs enhetlig. Denna bör bestämmas så att kostnadsbesparandeproduktionsteknik främjas. Antalet alternativ för vilka schablonbelopp beräknasbör kunna begränsas tUl två. erinrar om att ägarna eller nyttjarnaav fastigheter som enligt skyddsrumsplan åläggs att anordna skyddsrum enligtdirektiven inte bör belastas extra men inte heUer systematiskt tjäna påskyddsrumsfunktionen. Det sätt varpå detta tUlämpas i utredningens förslagkommer enligt mening troligtvis att innebära motståndmot att bygga skyddsrum. Sålunda erhålls enligt förslaget ingen ersättning förden störning av den normala byggprocessen som ett byggande av skyddsruminnebär, den kostnad som indirekt uppkommer på grund av de restriktioner somläggs på fastigheten eller den kostnad som indirekt uppkommer genom denminskade användbara yta som byggnaden får. Den föreslagna engångsersättningenför vård och underhåll verkar också låg. Risk finns för att fastighetsägareuppfattar ersättningen som alltför låg i förhållande till det besvär hanåsamkas. anser att ersättningen i alltför litenutsträckning beaktar merkostnaderna för att inrätta skyddsrum i lokaler med enmer kvalificerad fredsanvändning än förråd. De faktiska merkostnaderna för ettvisst skyddsrum kan avvika starkt från de schabloniserade normalkostnadernaframför allt beroende på vilken fredsanvändning som är aktuell.Byggnadsstyrelsen anser att en schablonmässigt bestämd ersättning måste rymmamerkostnader för att inrätta skyddsrum i utrymmen med en kvalificeradfredsanvändning. Även framhåller att de skyddsrumsspecifikakostnaderna blir höga vid kvalificerad användning av skyddsrum, särskilt iskolor. Detta talar för tillägg till schablonerna för extra dörrar, fönstereller skjutbara väggelement. Ett flertal synpunkter på beräkningen av ersättningensstorlek framförs av länsstyrelserna, som även redovisar yttranden av vissakommuner. i ansluter sig i huvudsak tillutredningens förslag om beräkning av ersättning. påpekar attgrundläggningsförhållandena är så dåliga i stora delar av kommunens tätort attskyddsrum för med sig dyrare grundläggning. Den föreslagna ersättningen tarinte hänsyn till detta. Kommunen anser att ett särskilt grundläggningstilläggbör kunna utgå. kommun anser att fastighetsägare som har att inrättaskyddsrum bör få ersättning också för extra dörrar m. m. som behövs förattskyddsrummet skall kunna utnyttjas ändamålsenligt i fredstid. Stockholmskommun biträder utredningens önskan om en enkel administration men anser att detaljeringsgradenvid beräkning av ersättning bör vara sådan att risker undviks för att ersätt- 1978/79:1 15 ningen i vissa fall inte täcker den verkliga kostnaden. Förslag och synpunkter om extra ersättning för svåragrundläggningsförhållanden och för byggnadsåtgärder för bättre fredsanvändningav skyddsrum framförs också av flera andra länsstyrelser och kommuner, bl. a.länsstyrelserna i , , , , ,, , , , , , Jämtlandsoch samt , , , , ochGävle kommun. kommun anser att ersättningsschablonerna bör inkluderaersättning för väsentlig ytförlust på grund av skrymmande konstruktioner.Kommunen anser vidare att föreslaget engångsbelopp för framtida vård ochunderhåll bör väsentligt uppjusteras och omräknas med vissa bestämdatidsintervaller, förslagsvis . anser att extraersättning bör utgå för de särskilda åtgärder som behövs för skyddsrum somanläggs i barnstuga. i anser att utredningensförslag till schabloner inte främjar möjligheterna att fredsanvända skyddsrumutan snarare utgör hinder för sådan strävan. uttalar sig för attersättningen betydligt noggrannare än vad som har föreslagits räknas ut efterskyddsrummets verkliga utförande och installationsdetaljer. Man skulle då fåstörre förståelse från dem som bygger och vinna större rättvisa utan att detskulle behöva medföra några större arbetsinsatser härför. i och anseratt ersättning också bör beräknas för de indirekta kostnaderna för projektering,ytförluster och anpassning av fredsutrymme tUl skyddsrumskraven. Samma uppfattninghar HSB uttalat. anser att de föreslagnanormalkostnads-schablonerna är rimligt avvägda i förhållande till kraven påadministrativ enkelhet och rättvisa. Förbundet finner det emellertid angelägetatt kunskapsunderlaget för att kunna bestämma den skyddsrumsspecifikamerkostnaden för olika slag av skyddsrum i olika slag av byggnader fortlöpandefördjupas. Så snart sådana undersökningar ger anledning till revidering börnormalkostnaden ändras. anser att fastighetsägaren inte bara skall fåersättning för de skyddsrumsspecifika merkostnaderna (stomförstärkningar,filter, dörrar, luckor och dylikt) utan även för merkostnader orsakade avextra skyddsrumsutrymme, av skyddsrummet orsakade merkostnader på byggplatsensamt restriktioner på byggnadens planlösning. Det i betänkandet föreslagnasystemet bör användas i normalfallet men kompletteras med enkla rutiner sommöjliggör att byggherren erhåller ersättning för övriga merkostnader som orsakasav skyddsrummet. Svenska godtar de föreslagna schablonerna menanser att det finns anledning att efter hand pröva utfallet av dem och övervägai vad mån de kan behöva differentieras. har starkainvändningar mot förslaget och menar att frågan om fredsanvändning avskyddsrum i första hand måste avgöras från de krav som kan stal- 1978/79:1 16 las på lokaler för olika ändamål. Om den bästafredsanvändningen medför behov av att utforma skyddsrummet på ett sätt sominnebär ökade skyddsrumsspecifika merkostnader skall dessa ersättas av staten.Ersättningssystemet bör därför bygga på en modell av den typ som tar hänsyntill grundläggningsfallet och kostnader för kvalificerad fredsanvändning avskyddsrumslokalerna. HSB avstyrker det föreslagna ersättningssystemet.Byggande och förvaltning av skyddsrum bör till fullo ersättas av skattemedel,bl. a. indirekta merkostnader för pålning, grundläggning, förbindelsesystem ochrestriktioner för byggnadens planlösning. Utredningens förslag till beräkning av grundvärdet förskyddsrumsavgift m. m. godtas i huvudsak av remissinstanserna, I vissahänseenden anförs dock erinringar. Flera myndigheter och organisationer uttalarsig för att bestämmelsen om skyddsrumsavgift tas bort och att skyddsrummenhelt bekostas av statsmedel. Riksrevisionsverketkonstaterar att en uppdelning av skyddsrumsbyggandet har gjorts urfinansieringssynpunkt på skyddsrum för bostadsfastigheter och övrigaskyddsrum. har i annat sammanhang framhållit att den metodför finansiering bör väljas, som innebär en styrning av skyddsrumsbyggandet motlösningar som leder tiU att skyddsrumsbehovet tUlgodoses tUl lägsta möjligakostnader. Verket erinrar om att avgiftssystemet kan leda till att vissaavgiftspliktiga får betala en högre skyddsrumsavgift räknat per plats än vadde får i ersättning. Det kan också uppkomma problem att ordna kreditfrågan föravgiften. Skyddsrumsavgiften medför för det allmänna en relativt lågnettointäkt. Om avgifterna slopades skulle kommunernas kostnader för det nyaskyddsrumsplaneringssystemet bli mindre. Avgiftsfinansieringen innebärväsentliga arbetsuppgifter för kommuner och länsstyrelser. Även förbyggherrarna innebär systemet administrativa problem. Verket finner dessaomständigheter vara tungt vägande skäl mot att behålla avgiftssystemet. Motbakgrund av att verket dessutom inte finner det motiverat atl särbehandlafastigheter för andra ändamål än bostadsändamål och att den utformningavgiftssystemet nu har fått inte leder tUl någon kostnadspress, delar verketskyddsrumsutredningens förslag att skyddsrumsbyggandet helt skaU finansierasmed statliga medel och att civilförsvarslagen bör ändras i enlighet härmed. Länsstyrelserna i , , ,, , , och , , , Västmanlandsoch föreslår att frågan om avgiftssystemet omprövas ochuttalar sig för statlig finansiering. i erinrar omatt tidigare i princip har godtagit ett system förskyddsrumsavgift. Efter hand har emellertid nya omständigheter kommit fram somger anledning att på nytt överväga frågan. Från kommunalt hållhar anförts att skyddsrumsavgiften kan påverka företagslokaliseringen.Avgiften medför en ökad kostnad vid loka- 1978/79:1 17 lisering till skyddsrumsort, vilket kan leda till attföretag föredrar annan ort. En följd av det nya skyddsrumssystemet är också attdet inte garanterar att skyddsrum verkligen byggs i närheten av byggnad elleranläggning för vilken avgift har betalats. Detta kan leda tUl invändningar. Detkommer också att uppfattas som orättvist att den som bygger skyddsrum iblandfår betala en högre avgift räknat för plats än vad han får i ersättning.Systemet med skyddsrumsavgift kommer slutligen att medföra betydande arbeteför både kommuner och länsstyrelser. I stället skulle kommunerna kunna ta påsig ansvaret för kontrollen av skyddsrumsbeståndet. Liknande erinringar anförsav andra länsstyrelser. i framhåller att de reglersom skall gälla för befrielse från avgift måste vara enkla och klartdefinierade. uppmärksammar också att den som bygger skyddsrumför sitt eget behov kan få betala högre avgift än vad som betalas i ersättningför bygget. föreslår att reglerna kompletteras med en bestämmelseom att avgift per skyddsrumsplals inte får vara högre än vad ersättningen fören skyddsrumsplats är i orten. i har i skrivelse tillregeringen dessutom hemställt att regeringen omprövar ställningstagandet i frågaom trafikantskyddsrum, så att såväl statliga som enskilda trafikanläggningar iavgiftshänseende jämställs med skyddsrum för byggnad som är avsedd förbostadsändamål. Samma fråga aktualiseras av . För avgiftssystemets avskaffande uttalar sig bl. a.Svenska Byggnadsentreprenörföreningen, , och . I fråga om utredningens förslag till beräkning avgrundvärde m. m. för skyddsrumsavgift anföres bl. a. följande. har inget att erinra mot denföreslagna beräkningen av grundvärde för avgiften. Utredningens beräkning avreduktionen av grundvärdet med hänsyn till att samma skyddsrumsplatser kan utnyttjasav olika skyddssökande och natten bör dock redovisas mer ingåendeän vad som har gjorts. Besparingen, som utredningen beräknar till , harnämligen en förhållandevis stor inverkan på skyddsrumsavgiftens storlek.Länsstyrelsen i erinrar om att en säkrare utvärdering av bonuseffektenkan göras när man har fått erfarenheter av planläggningen. i biträder inte utredningensförslag att befria från skyddsrumsavgifl dem som har fått dispens frånskyldighet enligt de äldre bestämmelserna att anordna skyddsrum i nybyggnad, Flertalet remissinstanser har inte något att erinra motatt normalkostnaden justeras fortlöpande med hänsyn tillbyggnadskostnadsutvecklingen. Olika förslag förs fram om vilket prisindex sombör användas vid denna justering. Prop.1978/79:1 18 ansluter sig tillskyddsrumsutredningens förslag att byggnadsprisindex används för att följakostnadsutvecklingen. Verket har inte heller någon erinran mot att ersättningenborde avse produktionskostnaden vid mittidpunkten för byggandet och atttillägg ges för räntekostnaden fram till dess ersättning utbetalas.Skyddsrumskostnaden utgör vanligtvis en liten del av objektets totalabyggnadskostnad. Normalkostnaden för ersättning är vidare schablonmässigtberäknad. Mot denna bakgrund och med hänsyn till svårigheten att beräkna mittidpunktenför upparbetning av de verkliga merkostnaderna för skyddsrummet kan verketbiträda utredningens förslag att kreditivräntan approxi-meras medpenningvärdesförändringarna. Verket godtar också förslagen vad avser beräkningav prisläget för skyddsrumsavgiften och tidpunkt för att erlägga avgift. biträder förslaget att normalkostnadenregleras med hjälp av byggnadsprisindex. Institutet bedömer att någon särskildlöpande uppföljning av kostnadsutvecklingen inte behöver utföras avcivilförsvarsstyrelsen. Den vanliga återkommande justeringen av byggnadsprisindexbör ge fullt godtagbart underlag för rättvisande normalkostnader. Institutetdelar skyddsrums-utredningens förslag att skyddsrumsavgiften skall betalassenast efter det att avgiften har fastställts eller senast i sambandmed att byggnadslovet utnyttjas. Även förslaget att avgiften i förekommandefall avräknas mot beräknad ersättning biträds. framhåller att de krav som börställas på noggrann beräkning och enkel tillämpning av normalkostnadsschabloni stora drag överensstämmer med vad som gäller inom bostadsfinansieringssystemet.1 detta ingår skyddsrumsspecifika merkostnader i form av en schablon i detläneunderlag och pantvärde som fastställs. Regleringen över tiden sker med medden s. k. tidskoefficienten, vilken fastställs av regeringen på grund bl. a. avde s.k. låneundersökningarna som utförs inom samt byggnadsprisindexoch faktorprisindex. påvisar vissa skUlnader mellan dennaschablon och den som utredningen själv föreslår. a. framhålls attregleringen över tiden med tidskoefficienten inte sker kontinuerligt. Byrånmenar dock att tidskoefficienten i bostadsfinansieringssystemet kan omprövasvid vUken tidpunkt som helst om regeringen finner anledning därtill. Sålundahar en tidskoefficienl fastställts ,kan i och för sig se fördelar i att byggnadsprisindexanvänds för regleringen. Dels beaktar denna index produktivitetsutvecklingeninom byggnadsproduktionen, dels används den som regleringsinstrument vid denstatliga medelstUldelningen även på andra områden. Den metod som utredningenföreslår för indexreglering finner byrån emellertid inte vara helt förenlig meddet krav på enkelhet i tillämpningen som bör uppfyllas. Då metoden därtillinte på ett avgörande bättre sätt beskriver kostnadsutvecklingen än den metodsom redan används inom bostadsfinansieringssystemet förordar byrån den s. k.tidskoefficienten som regleringsinstrument. anser att byggnadsprisindex inteär ett lämpligt 1978/79:1 19 Statistiska centralbyråns faktorprisindex förflerfamiljshus bör kunna användas. För reglering av byggnadsstyrelsenskostnadsram används ett motsvarande faktorprisindex med korrigering förlöneglidning saml produktivitets- och vinstförändringar inom byggandet.Byggnadsstyrelsen anser att ersättningen bör uppräknas till tidpunkten för kommunensbesiktning av skyddsrummet och att den betalas ut senast efterkommunens godkännande och besiktning av skyddsrummet. Statskontoret och anser att det börövervägas om inte de schabloner som har föreslagits av skyddsrumsutredningenkan användas också i bostadsfinansieringssystemet. Statskontoret delar utredningensförslag om att följa kostnadsutvecklingen fortlöpande. Behovet av att samordnaschablonerna för bostadsfinansiering och ersättning enligt normalkostnad förskyddsrum framhålls också av vissa länsstyrelser. anser att ettsärskilt faktorprisindex bör tas fram för skyddsrumsproduktionen. Bland de frågor som behandlas i remissyttrandena märks iövrigt följande. Hovrätten för ifrågasätter om intesanktioner mot den som underlåter att erlägga skyddsrumsavgift inom föreskriventid bör utformas på annat sätt än vad utredningen har föreslagit, eftersomunderlåtenheten till sin karaktär synes kunna jämställas med en ordningsförseelse.Det kunde enligt hovrättens mening vara lämpligare om den försumlige i likhetmed vad som gäller t. ex. vid försummelse enligt 54 § uppbördslagen (1953:272)påfördes särskild avgift, förseningsavgift. Avgiften torde i sådant falllämpligen böra bestämmas till viss procent av den fastställdaskyddsrumsavgiften, i förekommande fall minskad med den ersättning, som avses i53 § 1 mom. fjärde stycket civilförsvarslagen. föreslåratt dröjsmålsränta enligt räntelagen (1975: 635) tillämpas i stället för böter.Svenska Byggnadsentreprenörföreningen föreslår att straffränta tas ut istället för böter. anser att det inte låter sig göra attsom utredningen föreslår knyta straffsanktionen till underlåtenhet att betalaskyddsrumsavgiften. En sådan bestämmelse strider mot en i svensk rättvedertagen grundläggande rättsprincip, som torde gälla i detta sammanhangsärskilt som skyddsrumsavgiflen är en avgift i regeringsformens betydelse ochinte en skatt. Det finns enligt verket två alternativ att förhindra en för seninbetalning av avgiften, nämligen dröjsmålsränta eller restavgifl. Det ärenligt verkets uppfattning inte helt klart att räntelagen, som är tillämplig inomförmögenhetsrättens område, är direkt tillämplig på fordran avseendeskyddsrumsavgift mot bakgrund av skyddsrumsavgiftens offentligrättsligakaraktär. Systemet med restavgifl blir, enligt 64 § uppbördslagen, automatiskttillämpligt om en bestämmelse införs i civilförsvarslagen om attskyddsrumsavgift är utmätningsbar utan föregående dom eller utslag. tar upp frågan om förslagets skaitemässigakonsekvenser. Utredningen föreslär en kvittningsordning vad gäller skydds- Prop.1978/79:1 20 rumsavgift och skyddsrumsersättning. Verket påpekar attdet är väsentligt att kvittningsordningen utformas så att den fastighetsägaresom har att utge avgift och dessutom får uppbära ersättning blir skattemässigtbehandlad lika med den fastighetsägare som endasl har atl utge avgift. Verketanser att principen bör vara att samtliga avgifter som fastighetsägare erläggerskall behandlas som anläggningsbidrag och att den bruttoersättning somfastighetsägare uppbär i sin helhet skall behandlas som statsbidrag. Härigenomuppnås skaiiemässig neutralitet i avskrivningshänseende. Viss tveksamhet kanråda vad begreppet anläggningsbidrag omfattar. Denna tveksamhet uppkommersärskilt när fråga är om en offentlig avgift som staten uppbär och sedan ges uttill fastighetsägare. För att undanröja denna tveksamhet fordras därför ensärskild lagreglering hur skyddsrumsavgiften skall behandlas iavdragshänseende. Detta är särskilt angeläget eftersom skyddsrumsavgiften äventycks kunna tas ut av ägare av jordbruksfastighet. föreslårdärför att bestämmelser om skyddsrumsavgiftens skaitemässiga behandling försin i anvisningarna till 22, 25 och 29 §§ kommunalskattelagen (1928:370). Utredningensförslag att ersättning som staten betalar ut till skyddsrumsbyggande beskattassom statsbidrag fordrar inte någon lagreglering i skattelagstiftningen utankan tillämpas direkt med stöd av anvisningarna till 19 § kommunalskattelagen.Verket tillstyrker även förslaget att nu gällande rätt till avdragför luckor m. m. slopas. Utredningens förslag härvidlag förutsätter dockändringar i punkten 1 tredje stycket av anvisningarna till 22 §, 25 § 1 mom.och 29 § 1 mom. kommunalskattelagen. tolkar utredningensförslag om de skaitemässiga konsekvenserna så att avsikten inte har varit atthelt utmönstra regeln i 25 § 1 mom. kommunalskattelagen om rätten att göraavdrag för kostnader för anskaffning och insättning av vissa utrustningsdetaljertill skyddsrum. Om förslaget endast innebär att byggnadens anskaffningsvärde(totala produktionskostnad) minskas med erhåUet ersättningsbelopp, varefteråterstoden utgör avskrivningsunderlag, kan förslaget godtas. Förbundet anseratt i de fall både avgift och ersättning förekommer skall avräkning alltidgöras. Lagtexten bör ändras i enlighet därmed.