prop · G203145 · 1978-12-31 00:00:00 — En successivt siikrure uppfattning kun dåerhållas om ulvecklingen under hela pluneringsperioden, d. v. s. /82. Om produkiionskupucileten skullekonmiu uti understiga nödvändiga nivåer måste beredskap finnas föratt vidtaåtgärder som motverkar en fortsutt ulveckling i dennu riklning. Dådet gäller tillverkning uv kliider har investeringsstöd endasi utgåtttill viss trikåiillverkning. ÖEFdiskuterar i sin rupporl länkbara ulternutiv till upprätthållandeav levande produktion för alt trygga försörjningsberedskupen. Som jag redanhar nämnl släller sig enligt ÖEF:s rapport beredskapslagring av så högiförädlade produkter som färdiga kläder mycket dyrbart. Jag anser föregen delatt detta alternativ inle nu ulgör en framkomlig viig. Detla gäller åtminstoneså länge kostnadsberäkningarnu görs för en lagring i slor skala. Jug vill inteutesluta au mindre försörjningsberedskaps-miissiga fiaskhalsar kan eliminerasgenom en ekonomiskt motiverad lugring UV behoven på marginalen. Därför börfortlöpande unulyser uv de konkreta möjligheterna ske.Jug delur ÖEF:suppfattning atl löruisätiningurnu för en 3Riksdagen 1978/79. Prop.1978/79:145 34 bcrcdskupslugring uv begugnude kliider bör uiredusniirniare. Jug uierkoninicr lill dennu frågu. ÖEF bedömer ull m u I påsesiii t n i n g uvniuskinuiruslning for konfckiioncring uv färdiga plugg iir icorcliski möjlig.ÖEF frumhuller dock utt niulpåschullning redun förekommer eftersom muskinernu ien krissituuiion förulsälls kunna utnyiijus i två skift. Enligl ÖEF iir detinte rimligt ull räknu med ult kunna öku uniulet sysselsuiia därulöver. Enligl min mening lorde inle maskinutrustningen utgöranågon trång .sektor då det gäller ull öka produktionen i en krissituuiion.Dellu är i stället fallel då del gäller lillgången på arbeiskraft och då iförsta hand den kvulificerude arbetskraften. Skiftgången förutsäits i eukrisliige öka från etl lill två skift. Jug unser ull deli pluneringen uv försörjningsberedskupen bör undersökus hur en ökning uvarbetsstyrkan inom konfektionsinduslrin i en krissituuiion kun underlättas ochom möjlighet finns att påbörja tvåskiftsdrift i ett lidigare skede. Om så visarsig varu fallel skulle kostnaderna föratt trygga försörjningsberedskupen kunnaminska. Eftersom det genomsnittligt tar kortare lid au ulbilda arbetskraft inomkonfektionsinduslrin än inom övrig tekoindustri skulle förulsäliningarna försådana planeringsinsalser kunna vara biisi på detta område. Tillverkning av vissa övriga lekovuror Inom vissa delar av verkstadsindustrin behövsskydilshanilskar av läder. Den inhemska tillverkningen molsvurur mindre än 10 "nav den fredstida komsumtionen. I en krissituation är produktionskapaciteteninom landel olillriicklig för att tillgodose behoven. Efter förslag i prop.1977/78:42 har vissa beredskapsluger uv skyddshundskar uv läder börjui byggasupp. Med hänsyn lill atl tillverkare av skinnkläder i enkrissiiuation kan slälla om produktionen lill framställning uv skyddshandskurbedömer jag atl försörjningsberedskapen på delta område är tryggad. Enligt ÖEF:s rapport ärproduktionskapaciteten i fråga om mössor och vantar olillriicklig frånförsörjningsberedskapssynpunki. ÖEF unser ull en del av bristen bör kunnatillgodoses genom hemsiickning. Jag delar ÖEF:s uppfattning och vill intef n.förorda all någon nivå uppställs för deila slag av lillverkning. ÖEF framhåller i sin rapport all del loiallföreligger överkupuciiei i frågu om färgning och beredning. Jag delar dennauppfattning och förordur all mer preciserade mål lör försönningsberedskapen pådelta område inle bör uppsiullus. .Som jug redun hur nämnt hur riksdugen i december 1978uiiulai alt Prop.1978/79:145 35 regeringensförslag om en långsiktig plun för försörjningsberedskupen pu lekoområdel börsyfta lill att nuvurunde produktionsvolym i ulli viiscniligi skallbibehållus(NU 1978/79:16). Demål jag i det föregående hur förordat i frågu om den löpunde produkiionen uvkläder innebär ult en begrunsud minskning uv denna skulle kunnu godtas underplaneringsperioden. Summuniuget med vud jug har föreslagit beträffande dengrundtexlilu tillverkningen suml med hänsyn lill vud cheferna för arbeismurknuds-och industridepurtemenien senure idug kommer all föreslå i frågu om åtgärderför tekoindustrin, bedömer jug atl den årliga minskningen av produktionsvolymenunder perioden /80-1981/ 82 skall kunna bli måttlig. Somjag lidigare har nämnl bör regeringen vid årliga konirollsiaiioner pröva vilkaåtgärder som krävs för all tillgodose försörjningsberedskapen. Jaghar i det föregående förordat vissu ungefärligu nivåer för denproduktionskapacitet som av försörjningsberedskapsskäl bör kunnu upprätthållasunder perioden fram t. o. m. /82. Behovelav särskilda ålgärder för all dessa nivåer inte skall underskridas berorgivetvis i hög grad på omfaltningen av övriga statliga insatser för branschen.Av särskilt stor betydelse är i detta sammanhang äldreslödeis storlek. Av skälsom chefen för arbelsmarknadsdepariemeniei senare kommer att utveckla närmarebör äldresiödel finnas kvar och ulgå på nuvarandenivå under /80. Omfattningen av slödet under återstoden avplaneringsperioden får avgöras av Ulvecklingen på arbetsmarknaden. Medhänsyn härtill och lill mina i del föregående redovisade bedömningar avproduktionskapacitetens ulveckling, bedömer jag ull försörjningsbered-skapspoliiiskaålgärder kan aktualiseras inom i första hand den grundtextilaindustrin. För delbranscher inom vilka produkiionskapuciteten understiger vadsom erfordras från försörjningsberedskapssynpunki bör enligt min meningföisöijningsbcredskapslån kunna ulgå. Försörjningsberedskapslånbör vara ränle- och amorteringsfriu och utgå i proportion till denproduktionskapacitet som ell företag åtur sig all upprätthålla. Lånet bör ulgåforell år i laget och skrivas av vid årets slul om företuget uppfylltavtalsvillkoren. Försörjningsberedskapslånbör utgå till delbranscher som ha nått en från försörjningsberedskapssynpunktkritisk nivå och inom delbranscherna generellt, på ell sådant sätt attsnedvridning av konkurrensförhållandena inte uppstår. Del bör ankomma påregeringen alt efter framställning av ÖEF avgöra om en delbransch har nåll ensådan kritisk nivå samt alt fastställa på vilka villkor lån kan utgå.Försörjningsberedskapslån skall även kunna lämnas för produklionskapaciiei imalpåse. 1978/79:145 36 Jug anser au dci bör åligga ÖIT uu hundliigga frågor omIbrsörjningshc-redskupslån. Regeringen disponerar f. n. under unslugciV':9 I örsörjnings-bcredskupslun. Regeringen hur i 1979 urs buclgcipro|iosiiionföreslagit ull försörjningsberedskupslån på sumniunlugi 26.2 milj. kr. skalllämnas under budgelårel 1979/80 för uppräiihållundc uv produktionskupaciici ifrågu om lexiilfibrer och bomullsgarn. Med hänsyn lill ()nskcmulci uuupprällhållu en handlingsberedskap inför möjligl borifull uvproduktionskapacitet som är väsentlig från försörjningsberedskupssynpunki, börhärutöver 21,3 milj. kr. slullus lill regeringens förfogande. Efter sum råd med chefen för arbeismurknudsdcpurtemenielförordur jag ull dessu medel i vissu fall skall kunna unviindus du del finnssärskildu arbetsmarknads- och regionalpoliliska moliv för au stöd lämnus lillföreiug inom delbranscher där den lörsörjningsbcrcdskupsniässigi kritisku nivånännu inte har underskridils. De föreiug som skull kunna kommu i frågu försåduni slöd måste dock bedömus hu väsentlig betydelse i en framiiduIbrsörjningsbcredskupssirukiur. Etl villkor för utt stöd skull kunnu ulgå ärvidure atl konkurrensförhållandena inte viiscniligi påverkas. Jag vill i detta sammanhang framhålla betydelsen uv allproduktiviteten inle påverkas negativt av att föreiug inomförsörjningsberedskapskrilisku delbrunschererhållersiöd. Hithörunde problembörenligi min mening kunna behundlus i den studie rörunde meioder som böranvändas för ull trygga försörjningsberedskupen som dåvurunde chefen förhundelsdepurienieniet omnämnde i prop. 1977/78:42. För delbrunschcr där produktionskapaciieien redun är,eller under den föreslugnu planeringsperioden bedöms bli krilisk, bör försökgöras ull förbältru delbrunschens företagsstruktur. Genom de s. k. särskiltlastrukturgarantierna finns redun nu ett instrument som kun utnyttjas för attstimulera omstrukturering av tekoindustrin. ÖEF kunsedan år 1972 lämna avskrivningslån för invesieringur i maskiner och byggnadervid försörjningsberedskapsvikiigu teko-, sko- och garverifö-reiug. Lånen som ärränte- och umorteringsfriu och kan uppgå lill 50 ''. av investeringskostnaden,skrivs uv . Statlig kreditgaranti kan lämnas för 25"« uv investeringskostnaden. ÖEF bör efter sum råd med SIND ges möjlighei ull beviljusåduni kredilstöd även i framliden. En UV föruisäiiningurnu för välsiåndsuivccklingen i vårtland är den frihundelsvunligu poliiik som löns uv , llundcl och indu.sirj hur kunnul imponera råvaror ociiinsulsvuror uilllriu eller med myckel låg lull. Hemmuniurknadsiridusirin hurkoniinucrligi uisuits förökud konkurrens uiilrån. vilket siimulerut tillrationuliseringur och Prop.1978/79:145 37 Den succcssivu ncdiruppningen uv hundelshindcr i denindusiriuli.serudc viirldcn - vilken bidragit lill genom sitt ukiivudeliugundc i en serie världsvidu lullRirhundlingur inom , genom medlcniskupcli EFTA och genom frihundclsuviulcn med LG - hur möjliggjort en ökud export, somgenerellt sell hur vurii gynnsam för utvecklingen uv svenskl näringsliv. Föreitlitei land som med stort exportberoende finns det sturku skäl att slåvakt om de liberaliseringur av handeln som uppnåtts och ull värna deinternationella reglerna på dellu område. Protekiionism i oliku former måstebekämpas. De senure årens utdragnalågkonjunktur har bl. a. inneburit att nuiurliga slruklurunpassningur inte harkunnui ske. I stället har strukturella påfrestningar varil legio i mångainduslribrunscher. Detta hur lell lill alt alll fler länder har tillgripitdefensiva ålgärder i första hund för alt rädda hotade arbetstillfällen. En riskär atl såduna åtgärder binder arbeie och kapital i föreiug, som inte ärlivskruftigu, sumiidigl som de kan försvåru en återhämtning uv ekonomiernu ochpå sikt försumru föruisättningurna för en fortsatt god lillväxl. En utvecklingi denna riktning har varit märkbur i åtskilliga länder. Jagunser därför att statliga siödålgiirder i största möjligu utsträckning bör gesen sådun inriklning alt de inte bevarar föråldrade strukturer, utan i ställetunderlättar en anpassning till ändrade förhållanden inom landet liksom ivärldsekonomin. Delta är inte minsl viktigt mot bakgrund av den förbättring ivärldsekonomin som kan skönjas. Denna underläiiaren strukturanpassning ochmöjliggör atl de som mister sinu anställningar i mindre livskraftiga sektorerav näringslivet kan erbjudas sysselsättning i förelag som pä sikt har de bastuförutsättningarna atl vara konkurrenskraftiga. De förslag som jag har redovisali det föregående bygger på denna grundsyn. Idet internationella regelsystemet medges i allmänhel avvikelser från gällandeförpliklelser i fråga om åtgärder för att skydda ett lands väsentligasäkerhetsiniressen. Sådana accepterade avvikelser återfinns i ,och i frihandelsavtalet med I vårt avtal med EG undantassåledes från avtalsförpliklelserna bl. a. sådana åtgärder som hänför sig lillproduktion som är oundgänglig för försvarsändamål så länge konkurrensen intesnedvrids för annan produktion. Liknande regler gäller inom EFTA. Stödåtgärderkan således motiveras med försörjningsberedskapsskäl. Tolkningen av vad somskall avses vara produktion som är oundgänglig för försvarsändamål har dockinle varit entydig. Tveksamhel har ullaluts från många länder om civilproduklion kan omfattas. Försvensk del gäller emellertid den särskilda säkerhetspolitiska förutsätlningenatt landel med egnu resurser måste kunna tillgodose de oundgängli-gasie behovenför befolkningen i en krissituation. Bedömningenav vad som är oundgängligt för landets försvar måste i varje enskilt fallavgöras av landet självt. hävdar för egen del att den för överievnadoundgängliga försöriningen med livsmedel, energi, beklädnad 1978/79:145 38 ochsjukvårdsförnödenheter måste kunna säkras. Jugvill framhållu ull det är ungelägel ull försvarsurgumentei utnyttjasrestriktivt sä ull inte den inlernaiionella disciplinen på områdei undergrävs. Målelför den statliga lekopolitiken och för den övergripande plan förlekoindusirinsom jag här lägger fram äran i så stor utsträckning som möjligteffektivisera och bevara en livskraftig industri. På detla sätl främjas ocksäförsöriningsberedskapen bäst. Jagövergår nu till au diskutera de handelspoliiiska ålgärderna vid gränsen. Denfrihandelsvänliga poliiik förl under en lång följd av år har len lillalt de svenska tullarna generellt seil nu ligger på en myckel låg nivå vid eninternationell jämförelse. har aktivt deltagit i de världsvidalullsänk-ningsförhandlingarsom under en följd av år håll ils inom ramen förGATT. På lekoområdet har dock i dessa förhandlingar iakliagiiåierhållsamhei belräffande lekovaror som anseits vara känsliga i frånmarknadsstör-ningssynpunki. Till följd av denna politik ligger nu teko-lullarnai för dessa känsliga varor på nivån 13-17 '), vilket är över dengenomsnittliga svenska lullnivån. Sådana tekovaror är vidare undantagna från degenerella tullpreferenser som ger lill förmån för . Förländer med vilka har frihandelsavtal gäller dock tullfrihet för dessavaror. Pålekoområdet har man internationellt har erkänt behovet av avsteg från en strikttillämpad frihandelsprincip gentemot s. k. lågprisländer. En stor del avväridshandeln med textilier regleras av ett mellanslailigi avtal, det s. k.muliifiberavialet (MFA), lill vilket anslutit sig. Avtalet innefaltarregler för begränsning av handeln med textilvaror av bomull, ull ochkonstfibrer. 1977/78:42 redovisades vissa förändringar i den ditlillsvarande politikenför begränsning av lågprisimporten av konfekiionsvaror. En mer effektivlillämpning av syslemel med bilaierala avtal inom ramen för MFA ansågs varanödvändig. borde söka uppnå överenskommelser med lågprisländeromfattande alla känsliga varor på konfeklionsområdei, s. k. heltäckande avtal.För att uppnå en bättre skyddseffekt måste man också räkna medbegränsningsarrangemang med fier lågprisländer än lidigare. De fattigasteländerna drabbas ofta särskilt hårt vilket beaktas när så är möjligt. Vidriksdagsbehandlingen av prop. 1977/78:42 framfördes ingen erinran mol förslagentill handelspolitiska åtgärder. Sedanhösten 1977 har bilaterala avtal enligl rikllinjerna i prop. 1977/78:42 ingåitsmed tretton leveraniöriänder. Avialen har för de slörsta av dessa inneburitnedskärningar i förhållande lill lidigare expon. För övriga länder har avtaleni stort sett inneburit begränsning vid lidigare gällande exporinivå ellersmärre ökningar. Det har varil möjligt all ingå denna nya typ av avtal genom all Prop.1978/79:145 39 förhandlingarnahar utgått från de särskildu regler som fuslställdes i sumbund medförlängningen av MFA /78. a. kom mun dur överens om uttförstärku den s. k. nordiska klausulen. Den innebär utt särskild hänsyn skalltas lill länder såsom , vilku ulgör små marknader, haren hög imporiandelav textilvaror och liten hemmuindustri. De regler som fastställdes iförhandlingarna om en förlängning innebär också atl man på enskilda punkter kangöra avvikelser från MFA om export- och importland kan komma överens härom.Sverige anslöt sig till del förlängda MFA . Gentemotstatshandelsländerna upprätthålls begränsningar på tekoområdet antingen genombilaterala s. k. årliga protokoll, som överenskommils inom ramen för nugällande långsikliga handelsavtal, eller genom på svensk sida fastställdabegränsningar. Importen från är oförändrat föremål för en ensidig svenskimporireglering. Förvår handel med de utvecklade industriländerna i gäller de regler somfinns i och i avtalet med . De större förmåner i form avnära nog fullständig liberalisering av handeln med industriprodukter somländerna inom det europeiska frihandelsområdet beviljar varandra, återspeglasockså i de striktare regler för undanlag från frihandelsförpliklelserna somgäller denna handel. Ålgärder som slrider mol frihandeln måste som regel iförväg prövas och godtagas av motparten. Reaktionen mol lorde blimyckel kraftig om vi skulle införa imporlbegränsningar mol våra handelspartneri . Risken för motåtgärder mot vår expon skulle vara myckel stor. Detkan erinras om alt av vår loiala export på ca . gickniira 70 ", till EG och EFTA. Även lekoinduslrin aren slor exportör.Exporten uppgick till , varav 85 "ci gick till EGoch EFTA. Motbakgrund av vad jag här har anfört finner jag inga skäl atl förorda någonändring av importpolitiken gentemot de länder med vilka vi ingåttfrihandelsavtal. 1977/78:42 förutsågs att en utvärdering av det effektiviserade begränsningssystemför tekoimporten, som föreslogs i propositionen, måste ske . Ensådan utvärdering har utförts av kommerskollegium . Liksomunder har särskilda överväganden måsi göras belräffandegrundtextilier. Handelspolitiska restriktioner ter sig här liksom lidigaremindre lämpliga av två skäl: dels kommer fyra femtedelar av importen från EGoch EFTA, dels rör det sig om insatsvaror för svensk konfektionsindustri. Andrastödåtgärder har därför vidlagiis på delia område. Vadbeiräffar importen på konfeklionsområdei har kunnai konslaieras lidigare ständigl ökande importen förbytts i en importminskning, som varilsärskilt markant från lågprisländerna. 1 vilken utsträckning denna minskninghar berott på del effektiviserade begränsningssys- Prop.1978/79:145 40 temet iir svårt utt siuiisliski bcliiggu, eftersom iivenkonsumiionen i vurii vikande. Brun.sch- och fuckorgunisuiioncrnu huremellertid vurii ense om alt del nyu systemet har varil lill nytta försvensklekoiiukisiri. Mun torde således kunnu konsiutera utt vi inom rumen för ileiinternaiionelli överens-komnu regelsystemet för tcxiilhundcln erhållitviiseniligt lörbiiiiruilc möjligheter lill effekiivu begränsningar avniurknudssiörunde lågprisimport. Dennu slutsuts tular ocksä lÖr en fortsättninguv nu tillämpade system. 1 den ullmännu debatten har stundom föreslagits ull munskulle överge nuvarande begriinsningssysiem inom rumen fördel inlernulionellulexiiluv-lalet och i stället införa s. k. globulkoniingenter i enlighet medGATT-avialels generella skyddsklausul. Det skulle inneburu ult totalramar förimporten från samlliga berörda länder uv olika vuror fusisiälls. Dessu länderskulle sedan få konkurrera om det lillgängliga importuirymmei. Samtliga tillfrågade instanser, dvs. konmierskollegiumsumt bransch- och fackorganisalioner, hur varil ense om ult EG och EFTA börundantas från begränsningar oavsett begränsningssystem. Då nu gällandebiluierulu avtul omfatlar huvuddelen av importen lill av lekovaror frånövriga länder skulle en övergång lill etl globalkoniingenisysteni inte innebäranågra större förändringar vad gäller omfattningen av den imporl som begränsas.Med hänsyn till de inlernaiionella regler som giiller på områdei skulle vi inleheller kunna nå några väsentliga volymmässiga nedskärningar jämfört mednuvarande syslem. Däremoi finns ett untui nuckdelur med etlglobulkontin-genisyslem. Sålunda riskerar vi all ådra oss internationell kritik föratl ha frångått muliifiberavialet. En uppenbar risk föreligger dessulom förmolålgärder. Vidare medföreii globalkoniingentsystem en komplicerad ochrelativt dyrbur administrativ apparat. Del blir också svårare, eftersomkonkurrensen mellan exportörländerna inom globalerna är fri, alt inom ramen företl globalkoniingentsystem la surskild hänsyn till länder med liigreutvecklingsgrad. Slulligen bör noteras all den legala grund vi internationelllkun åberopu för ull införa ett globalkoniingenssystem är undantagsreglerna idet internaiionellu . Enligl dessa regler skallbegränsningssyslemet vara temporärt. Jag har därför funnil att nuvarande syslem med bilateralaavtal med eu antal lågprisländer bör tillämpas även i fortsättningen.Hittillsvarande avtal har ingåits . Fortsättningsvis bör längreavtalsperioder eftersträvas. EG och EFTA bör fortsatt undantas från reglering.För övriga länder bör gälla skärpt övervakning och ökad förhandlingsberedskap. Enligt branschens uppfaiining förekommer en icke obelydligimport från begränsningsländerna via iredje land. Del har emellertid visal sigvara vanskligt all få bekräftat om en sådan trafik faktiskt förekommer ochvilken omfaiining den i så fall har. Ytterligare undersökningar i deiia syftepågår f n. I den mån ell dylikt kringgående av begränsningarna påvisas ärdelsjälvfallet angeläget atl molålgärder sätts in. Dessa kan vara av olika slag.Även denna Prop.1978/79:145 41 frågautreds diirför f n. i nära sumråd med brunschen och berördu myndigheter. Denlotula offentliga upphandlingen uppgick till i genomsnitt350-400 milj. kr. Härav svarade den statliga upphandlingen för drygt200 milj. kr. medan den primär- och landstingskommunala upphandlingentillsammans uppgick till storleksordningen 150 milj. kr. Enmycket stor del av den offentliga upphandlingen av tekovaror sker inom landet.Av de statliga myndigheternas upphandling avsåg således ca 90 "o inköpfrån svenska förelag under ovan nämnd lidsperiod. För landstingskommunerna kanandelen svenska köp uppskattas lill ca 80 "n. När del gällerprimärkommunerna föreligger inga säkra uppgifter. Denoffentliga upphandlingen svarar endast för en liten del av den svenskatekoindustrins försäljning. Den har likväl stor betydelse för många företag somhar en inriklning av produkiionen på sådana tekovaror som den offentligasektorn efterfrågar. Sialsmakiernahar vidtagit särskilda åtgärder på detta område. Jag har redannämnl det samrådsförfarande som sker i ÖEF:s regi och de särskilda medel somÖEF disponerar i detla sammanhang. Regeringen har vidare i samband medkonjunktursvackor vidtagit åtgärder för alt åstadkomma en tidigareläggning avinköp från den offentliga sektorn. Dentidigareläggning som vid fiera lillfällen förekommii av offenilig upphandlinghar medfört an myndigheiernas normala upphandling minskar. Med hänsyn härtillanser jag atl slimulans till tidigareläggning av beställningar ifortsättningen bör ske med försiktighel. Efterförslag i prop. 1975/76:57 beslöt atl s. k.försörjningsberedskapsslöd under vissa förutsättningar skall kunna utgå vidoffenilig upphandling av beklädnadsvaror på den allmänna marknaden. Regeringenutfärdade i anslulning härtill vissa tillämpningsbeslämmelser. SomjagharnämniideiföregåendeharÖEFiskrivelsedenI3februari 1979 bl. a. föreslagil vissa ändringar av bestämmelserna förförsörjningsberedskapsstödets uinyttjande. Enändring av bestämmelserna enligt ÖEF:s förslag börenligi min mening fh positivaeffekter på den offentliga upphandlingen hos lekoinduslrin. Jag föreslår därföratl bestämmelserna för utnyttjande av försörjningsberedskapsstöd kompletteraspå så sätt att försörjningsberedskapsstöd skall kunna utgå vid omsättning avÖEF:s lager av sjukvårdstexiilier. Jagvill i deiia sammnahang även nämna au regeringen budgelproposilion(1978/79:100, bil. 14) har föreslagil all de medel förförsörjningsberedskapsslöd som ÖEF förfogar över skall höjas från 10 till 12milj. 4Riksdagen 1978/79. Prop.1978/79:145 42 BehovUV uiredningur och iirognoser ÖEFhar i sin rupiwrl i okiobcr 1978 bedömt möjligheten ull tillgodose behoven i enkrissituuiion genom ult lu i unviindning niuskinuiruslning som under normuluIbrhållunden befinner sig i malpåse. ÖEF frumhuller bl. a. utt niulpåsehållningredun lÖruLsiiils i planeringen genom utt skiftgången antas kunnu öku i enkris. ÖEF beionur utt .svårigheterna atl i ett sådani läge utbilda arbetskraftbegränsar värdet uv ytterligare maskiner i mulpåse liksom möjligheterna utt ökaskiftgången. Aniugundenom möjlig skiftgångsökning i en krissituation och om möjligheterna atl lilalill maskiner i malpåse har uvgörunde betydelse för bedömningen av hur storlevande produktion som bör uppräithållus uv försörjningsberedskapsskäl. Medhiinsyn härtill förordur jag ull ÖEF i samråd med AMS närmure studerur hurarbelskruftsprobleniet inom tekoindustrin skall kunnu lösus i en krissituuiion.