prop · G20340 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79: 40 Regeringens proposition 1978/79: 40 medförslag till lag om bötesverkställighet m. m.; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås bl. a. en ny lag om bötesverkställighet. Syftet medlagförslagen är att förbättra belalningsfrekvensen när det gäller böter och vitensamt effektivisera indrivningen av dessa påföljder. Det föreslås därför att somledande princip skall gälla att böter och viten vid vissa exekutiva åtgärderskall jämställas med skatter och därmed likställda offentligrättsligafordringar. Vidareföreslås att det uppbördssystem som har tillkommit inom ramen förordningsbots- och strafföreläggandesystemen utvidgas tUl att omfatta även bötersom utdöms av allmän domstol. Förslaget innebär att den bötfällde ges tillfälleatt frivilligt betala böterna redan i samband med att tingsrättens dommeddelas. Vadgäller själva indrivningsförfarandet föreslås framför allt tre viktigaförändringar i syfte att stärka bötesindrivningens effektivitet. För det förstaförlängs preskriptionstiden för böter och viten från f.n. till fem år.För det andra införs en rätt för kronofogdemyndigheten att för indrivande av bötesfordranansöka att den bötfällde skall försättas i konkurs. För det tredje slopas deför bötesindrivning gällande särskUda reglerna om att viss egendom skall undantasfrån utmätning (beneficium). I stället skall de allmänna beneficiereglernagälla. Lagförslagenger också kronofogdemyndighet möjlighet att förordna atl vidare verkställighetinte skall äga rum om indrivning av böter skulle vara till synnerligt men förden bötfällde eller någon som är beroende av honom för sin försörjning. Sådantförordnande får dock inte meddelas, om det är påkaUat från allmän synpunkt attindrivningen fortgår. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft . 1 1978179.1 saml. 1978/79: 40 1 Förslag till Bötesverkställighetslag 1 §Bötesstraff verkställs genom uppbörd eller indrivning. Regeringen bestämmer, i vad mån uppbörd skall ske. Lagensbestämmelser om böter gäller också vite och sådan särskild rättsverkan av brottsom innefattar betalningsskyldighet. Vad som sägs i lagen om dom gäller ävenbeslut. 2 §Uppbörd av böter sker så snairt dom, strafföreläggande eller före läggande av ordningsbot har meddelats. Indrivning får däremot ej ske förrän domen har vunnit laga kraft eller föreläggandet har godkänts. Utanhinder av att dom eller föreläggande ej har meddelats får den misstänkte betalaförskott på böter som kan komma att åläggas honom. Regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om sådanförskottsbetalning. 3 §Om verkställighet utomlands av här i landet ålagt bötesstraff finns särskilda bestämmelser. 4 §Uppbörd sker genom att den bötfällde frivilligt erlägger betalning till myndighet som regeringen bestämmer. Influtet belopp avräknas på de böter som får antas vara avsedda med betalningen. Somuppbörd anses även att medel, som har betalats som förskott på böter, tas ianspråk för betalning av dessa. 5 §Uppkommer överskott vid u])pbörd, får det avräknas på andra böter som den bötfällde är skyldig att betala. I den mån avräkning ej sker, skall överskott återbetalas. 6 § Skall uppbörd ej ske ellerhar uppbörd ej lett till full betalning, skall böterna drivas in genomkronofogdemyndighetens försorg. Indrivningen sker på grund av dom, godkäntföreläggande eller saköreslängd. 7 § Indrivning inleds genom attden bötfällde avkrävs betalning, om ej särskUda skäl finns att underlåta krav. Kronofogdemyndighetenfår bevilja uppskov med betalningen eller medge avbetalning. Mot beslutangående uppskov eller avbetalning får talan ej föras. Den bötfällde får dockbegära prövning av beslutet i samband med klagan över utmätning eller införsel. 1978/79: 40 3 8 § Har den bötfällde fordranenligt 68 § 1 eller 2 mom. eller 69 § 1 mom. uppbördslagen (1953: 272) påöverskjutande skatt eller ränta på sådan skatt får böterna avräknas påfordringen i den ordntng som föreskrivs i 68 § 4 mom. första stycket samma lag. 9 § I den mån betalning ej kanerhållas med tillämpning av 7 eller 8 §, sker indrivning genom utmätning ellerinförsel enligt vad som är föreskrivet därom. 10 §För alt driva in bötesfordran får kronofogdemyndigheten ansöka att den böttäUde skaU försättas i konkurs. Understiger fordringen , får ansökan dock göras endast om synneriiga skäl före ligger. Äckordsförslagsom rör böter får antas av under samma villkor som enligt 62 §uppbördslagen (1953: 272) gäller i fråga om ackordsförslag rörande skatt. beslut i fråga om konkursansökan eller länsstyrelsesbeslut angående ackordsförslag får talan ej föras. 11 § Har bötema bortfalliteller föreligger eljest laga hinder mot verk ställighet, avkortas böterna. Möterannat hinder mot indrivning av böterna, får de avskrivas. Avskrivning medförej ändring i betalningsskyldigheten. Frågaom avkortning och avskrivning prövas av enligt de närmareföreskrifter som regeringen meddelar. 12 § Skulle indrivning av bötervara till synnerligt men för den bötfällde eller någon som är beroende avhonom för sin försörjning, kan kronofogdemyndigheten förordna att vidareverkställighet ej skall äga rum. Sådant förordnande får ej meddelas, om det ärpåkallat från allmän synpunkt att indrivningen fortgår. 13 § Mot kronofogdemyndighetsförordnande enligt 12 § får åklagaren i den ort där den bötfällde finns föratalan genom besvär hos tingsrätten i samma ort. Besvärshandling skall hakommit in till rätten från den dag då åklagaren fick del avbeslutet. I ärendet äger lagen (1946: 807) om handläggning av domstolsärendenmotsvarande tillämpning. Därvid skall i fråga om besvärshandlingen galla vadsom i den lagen sägs om ansökan och skall vid annan handläggning än som sägs i3 eller 4 § samma lag rätten bestå av en lagfaren domare och nämnd. beslut att icke meddela förordnande enligt 12 § får talanej föras. Den bötfällde får dock begära prövning av beslutet i samband medklagan över utmätning eller införsel. 14 §Om förvandlingsstraff för obetalda böter föreskrivs i lagen (1964: 168) om förvandling av böter. Harbeslut om förvandlingsstraff meddelats, får böter ej indrivas. Sedanverkställighet av förvandlingsstraffet påbörjats, får ej heller betalning förböterna mottas. 1978/79: 40 4 Denna lag träder i kraft den 1juli 1979. Förekommer i lag eller annan författninghänvisning till föreskrift som har ersatts genom bestämmelse i denna lag,tillämpas i stäUet den nya bestämmelsen. Härigenom föreskrivsatt 25 ka)5. 7 § och 35 kap. 7 § skall ha nedan angivna lydelse. Omindrivning av böter är särskilt stadgat. Böter som ej gäldasskola, om ej annat är föreskrivet, förvandlas till fängelse i lägst tio ochhögst i enlighet med vad därom är särskilt stadgat. Om uppbörd ochindrivning av böter finnes bestämmelser i bötes-verkställighetslagen (1979:000). Böter som icke betalasskola, om icke annat är föreskrivet, förvandlas till fängelse i lägst tio och enligt bestämmelser därom i lagen (1964:168) om förvandling avböter. Ådömda böter bortfalla förflutit från det domen vann laga kraft, om ej ansökan omböternas förvandling delgivits den dömde. Om bortfallande av böter sedan sådanansökan delgivits samt av ålagt förvandlingsstraff är särskilt stadgat. Ådömda böter bortfalla förflutit från det domen vann laga kraft, om ej dessförirman ansökan ombötemas förvandling delgivits den dömde. Om bortfallande av böter sedan sådanansökan delgivits samt av ålagt förvandlingsstraff är särskilt stadgat. Dörden dömde, bortfalla ådömda böter. Har under den dömdes livstid domen vunnitlaga kraft och till gäldande av bötema lös egendom tagits i mät eller satts iallmänt föi-var, skola dock böterna utgå av den egendomen. Vadnu sagts om böter gäller även utdömt vite. Dennalag träder i kraft . Bötesstraff som har ålagts före lagensikraftträdande preskriberas enligt äldre bestämmelser. Prop.1978/79: 40 5 Lag om ändring i lagen (1964:168) om verkställighet avbötesstraff Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1964: 168) omverkställighet av bötesstraff dels att 13 §§ och 57 §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 1 § skall utgå, dels att rubriken till lagen skall ha nedan angivnalydelse. Lag om förvandling av böter Denna lagträder i kraft . Förekommer ilag eller annan författning hänvisning till föreskrift som har ersatts genombestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Lag om ändring i utsökningslagen (1877: 31 s. 1) Härigenom föreskrivs att 52 § utsökningslagen (1877: 31 s.1) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 52 §1 Har i tvistemål någon fällts tUl Har itvistemål någon fällts till böter eller vite, må ej beslutet böter eller vite, må ej beslutetverkställas förrän det vunnit laga verkställas förrän det vunnit lagakraft; i fråga om hovrätts icke kraft. Vad nu sagts gäller även lagakraftvunna beslut skall dock beträffande utslag i ulsöknings-vadi 39 och 40 §§ är stadgat om mål, varigenom någon fällts till hovrättsdom i tUlämpliga delar böter eller vile. lända till efterrättelse. Vad nu sagts gäller även beträffande utslag i utsökningsmål, varigenomnågon fällts till böter eller vite. Huru beslut angående fördelning av köpeskilling för utmättegendom går i verkställighet, därom skUs i 6 kap. Denna lag träder i kraft . Vad som föreskrivs i denna lag inverkar ej på giltighetenav åtgärd som har vidtagits före lagens ikraftträdande. 1 Senaste lydelse 1971: 495. Prop.1978/79: 40 6 Lagom ändring i konkurslagen (1921: 225) Härigenom föreskrivsatt 138 § konkurslagen (1921: 225) skall ha nedan angivna lydelse. För fordringar, som ej utgå med förmånsrätt, skall, om ränta är ulfäst eller eljest lagligen äger rum, ränteberäkning mellan borgenärerna inbördes upphöra från den dag, då beslutet om konkurs meddelades; dock skaU ränta beräknas till den dag, från vilken tiden för mot utdelningsförslag, vari sådan fordran upptagits, är att räkna, där boet förslår till gäldande av mer än kapUalbeloppet av alla bevakade fordringar, och skall i sådant fall å fordran, för vilken ränta ej är ulfäst eller eljest lagligen äger rum, ränta beräknas enligt 5 § räntelagen (1975: 635) från den dag, då nämnda beslut meddelades, till den dag, från vUken klandertid såsom är sagt skall räknas. Förfordringar, som ej utgå med förmånsrätt, skall, om ränta är ulfäst ellereljest lagligen äger rum, ränteberäkning mellan borgenärerna inbördes upphörafrån den dag, då beslutet om konkurs meddelades; dock skall ränta beräknas tUlden dag, från vUken tiden för mot utdelningsförslag, vari sådan fordranupptagits, är att räkna, där boet förslår till gäldande av mer änkapitalbeloppet av alla bevakade fordringar utom sådana som avses i 19 §förmånsrättslagen (1970: 979), och skall i sådant fall å fordran, för vilkenränta ej är ulfäst eller eljest lagligen äger rum, ränta beräknas enligt 5 §räntelagen (1975:635) från den dag, då nämnda beslut meddelades, till den dag,från vilken klandertid såsom är sagt skall räknas. Äfordran, som utgår med förmånsrätt, skall, om ränta är ulfäst eller eljest lagligenäger rum, beräknas ränta till den dag, från vilken tiden för motutdelningsförslag, vari fordringen upptagits är att räkna, där borgenären ejenligt 143 § därförinnan uppburit betalning. Löper fordran, varom nu är fråga,ej med ränta, varde ändock ränta enligt 5 § räntelagen därå beräknad från dendag, då beslutet om konkurs meddelades. Utgårfordran, som icke löper med ränta före förfallodagen, icke fullt eller medförmånsrätt och var fordringen icke förfallen den dag, då beslutet om konkursmeddelades, skall utdelning för fordringen beräknas å del belopp, som efter enräntefot av fem för hundra utgör sådan fordrans värde å . Förfordran, som sagts och som utgår fullt eller med förmånsrätt, skall, därfordringen icke var förfallen den dag, från vilken tiden för motutdelningsförslag, vari fordringen upptagits, är att räkna, utdelning beräknas ådet belopp, som efter angivna grund utgör fordringens värde sistnämndadag; har för sådan fordran betalning jämlikt 143 § tidigare uppburits och var 1Senaste lydelse 1975: 646. 1978/79: 40 7 fordringen icke då förfallen, skall utdelningen beräknasefter fordring ens värde å betalningsdagen. Denna lag träder i kraft . Om gäldenär försatts i konkurs på grund av ansökan somgjorts före lagens ikraftträdande, gäller äldre bestämmelser. Lag om ändring i införsellagen (1968: 621) Härigenom föreskrivs att 1, 7, 15, 17 och 22 §§införsellagen (1968: 621) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Införsel får äga rum för följande grupper avfordringar, nämligen 1. underhållsbidragenligt eller , 2. bidrag, som tiUkommerkommun för omhändertaget barn enligt 72 § andra stycket barnavårdslagen den 29april 1960 (nr 97) eller till hjälptagares försörjning enligt 40 § lagen den 4januari 1956 (nr 2) om socialhjälp, 3. skatteroch allmänna avgifter 3. skatter och allmänna avgifter i fall som särskilt föreskrives, i fall som särskilt föreskrivessamt böter och viten. 4. böter och viten. 1 § Införsel för skatter och allmän- Införselför skatter och allmän- na avgifter samt för böter och na avgifter samt för böter och viten fåräga rum så snart förut- viten får äga rum så snart förutsättningar för indrivning förelig- sättningar för indrivning föreligger. Beträffandeböter eller viten ger. som ålagts genom hovrätts dom får dock, innandomen vunnit laga kraft, införsel ej ske i annat fall än då domen avserdisciplinbot. Är fråga om införsel för olika slags fordringar, har degruppvis företräde i den ordning vari de upptagits i 1 §. Vid samtidig införsel för två eller flera underhållsberättigadefördelas innehållet belopp efter de löpande bidragens storlek. Om mera innehållitsän som svarar mot de löpande bidragen, har bidrag som stått ute längreföreträde vid fördelningen av det överskjutande beloppet. Delbetalning, som inflyter på viss underhållsberältigadsfordran, avräknas i första hand på det belopp som stått ute längst ochalltjämt kan uttagas genom införsel. 1 Senaste lydelse 1976: 624. Prop.1978/79: 40 Äv fordringar som avses i 1 § 24 har inom varje grupp vadsom stått ute längst företräde. Äv fordringar som avses i 1 § 2 har vad som stått utelängst företräde. Införsel går före utmätning. Införsel för fordran som avses i 1 § 4 skall dock ändras eller hävas, om utmätning därigenom kan äga rum för annan fordran. Införsel går före utmätning. Införsel för fordran somavses i 1 § 3 skall dock ändras eller hävas, om utmätning därigenom kan ägarum för sådan fordran för vilken utmätning av innestående avlöning enligt 67b § 4 utsökningslagen (1877: 31 s. 1) må utan gäldenärens medgivandetillämpas sammanlagt under ett kalenderår. Har införsel för viss fordran beviljats i pension,livränta eller vederlagsfordran som avses i 2 § 3 och blir därefterrättigheten som sådan utmätt för annan fordran, har införselfordringenföreträde till betalning ur vad som inflyter till följd av utmätningen. I frågaom fordran som avses i 1 § 1 eller 2 gäller vad som sagts bidragsbelopp somförfallit när utmätningen är fullbordad eller förfaller näst därefter. Belopp sominnehållils enligt denna lag får ej utmätas för annan gäldenärens skuld. Arbetar gäldenären i annans förvärvsverksamhet utan lön eller mot uppenbart för låg ersättning och kan till följd därav införsel ej ske, får utmätningsmannen ålägga arbetsgivaren att, för tid efter det beslut därom meddelats och till dess annat förordnas, till utmätningsmannen utge så mycket som kunnat uttagas genom införsel om skälig lön utgått för arbetet. Innan beslut meddelas skall såväl gäldenären som arbetsgivaren få tillfälle att yttra sig. Arbetar gäldenären i annans förvärvsverksamhet utan löneller mot uppenbart för låg ersättning och kan till följd därav fordran somavses i 1 § 1 eller 2 ej uttagas genom införsel, får utmätningsmannen åläggaarbetsgivaren att, för tid efter det beslut därom meddelats och till dess annatförordnas, lill utmätningsmannen utge så mycket som kunnat uttagas genominförsel om skälig lön utgått för arbetet. Innan beslut meddelas skall såväl gäldenärensom arbetsgivaren få tillfälle atl yttra sig. Det som sålunda utges skall räknas som genom införselinnehållen lön. Underlåter arbetsgivaren att utge belopp som bestämts genombeslutet äger 20 § motsvarande tillämpning. Denna lag träder i kraft . Prop.1978/79:40 ..n. Lag om ändring i förmånsrättslagen (1970: 979) Härigenom föreskrivs i fråga om förmånsrättslagen (1970:979) dels att 19 § skall upphöra att gälla, dels att 18 § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 § Fordringar som ej är förenade Fordringarsom ej är förenade medförmånsrätt har inbördes Uka med förmånsrätt har inbördes lika rätt med deundantag som anges i rätt. Har fordran särskild förmånsrätt i viss egendom menförslår ej egendomen för att infria fordringen, behandlas återstoden av dennasom fordran utan förmånsrätt. Denna lag träder i kraft . Om gäldenärförsatts i konkurs på grund av ansökan som gjorts före lagens ikraftträdande,gäller äldre bestämmelser. Lag om ändring i uppbördslagen (1953: 272) Härigenom föreskrivs att 68 § 5 mom. uppbördslagen (1953:272)-skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 68 § 5 mom. Vad i 3 och 4 mom. 5 mom. Vad i 3 och 4 mom. sägsäger motsvarande tillämpning, sägs äger motsvarande tillämpning, då den som är berättigad att åter- då den som är berättigad att åter- bekomma skatt har att erlägga sjö- bekomma skatt har att erlägga sjö mansskatt eller bevUlningsavgift mansskatt eller bevUlningsavgift för särskilda förmåner och rättig- för särskilda förmåner och rättig heter eller kupongskatt. heter eller kupongskatt. Om till lämpning av 4 mom. vid indrivning av böter, viten och belopp som förklarats förverkat, är föreskrivet i bötesverkställighetslagen (1979: 000). Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1975: 1248. - Lagen omtryckt 1972: 75. ti /79. 1978/79: 40 10 Närvarande:statsministern , ordförande, statsråden , ,, , , , , , , , , ,De , , , , , Bondeslam Propositionmed förslag tUl lag om bcitesverkställighet m. m. Reglernaom verkställighet av bötesstraff har utan några mera genomgripande ändringargällt . De innebär att bötema avkrävs den dömde i första handgenom anmaning till honom att frivUligt betala och i andra hand genom exekutivatvångsåtgärder. Inflyter inte bötesbeloppet, skall bötesstraffet i principförvandlas till fängelse. Den nu beskrivna ordningen tUlämpas ocksåbeträffande viten. föreslogregeringen på min föredragning nya bötesverk-ställighetsregler (prop. 1976/77:104). Till grund för förslaget låg för-vandlingsstraffutredningens belänkande (SOU1975: 55) Bötesverkställighet. I fråga om innehållet i gällande rätt,utredningsförslaget, remissyttrandena, lagrådets yttrande ochregeringsförslaget hänvisas till propositionen. Här skall endast nämnas attpropositionen som av skäl vilka jag återkommer tUl i det följande avslogs avriksdagen innebar att förvandlingsstraffet för böter och viten skulleavskaffas. För att motverka att reformen ledde tUl en lägre betalningsfrekvensföreslogs en ny bötesverkställighetslag som bl. innebar att böter och vitenvid konkurs och vissa andra exekutiva åtgärder skulle få en bättre ställning änf. Som ledande princip skulle gälla att böter och viten skulle jämställasmed skatter och därmed likstäUda offentligrättsliga fordringar. Vidare föreslogs att detuppbördssystem, som har tillkommit inom ramen för ordningsbots- ochstrafföreläggandesystemen, skulle utvidgas till att omfatta även böter somutdömts av allmän domstol. Förslaget innebar att den bötfäUde skulle ges tillfälleatt frivilligt betala böterna redan i samband med atl tingsrättens dom meddelas. Föratt förebygga uppkomsten av en s. k. bötesimmun grupp föreslogs 1978/79: 40 11 enny bestämmelse i (BrB) om straffskärpning i vissa särskilda fall.Enligt bestämmelsen skulle den som dömts till flera bötesstraffmen visat försummelse vid deras betalning kunna dömas till fängelse om hanbegick nytt brott trots att det nya brottet i och för sig är sådant att endastböter ingår i straffskalan. Sådan straffskärpning skulle dock få ske bara närett nytt bötesstraff framstod som uppenbart otillräckligt från individual-eller allmänpreventiv synpunkt. Isitt av godtagna betänkande (JuU 1977/78: 25) konstaterade juslitieutskotteti fråga om avskaffande av förvandlingsstraffet alt det i kampen motbrottsligheten är utomordentiigt angelägel att bötesstraffets effektivitet upprätthåUs.Hotet om förvandlingsstraff vid bristande betalning brukar allmänt ansesmedverka till att bötesstraffet får önskvärd effektivitet. Förvandlingsstraffetanses bidra till att vidmakthålla en generellt sett god betalningsmoralbeträffande bötesskulder och motverkar uppkomsten av en bötesimmun grupp. Ävenom den nuvarande ordningen sålunda innebär betydande fördelar är den enligtutskottet också behäftad med åtskUliga nackdelar. En sådan av principielltviktig natur är att förvandlingssystemet har ett utpräglat inslag avpersonalexekution och av bestraffning av belalningsförsummelse. En annanolägenhet är att brottslighet, vilken bedömts inte vara så grov att den bortföranleda fängelse, på grund av reglerna om bölesförvandling ändock kan ledatill frihetsberövande. Från kriminal-politisk synpunkt anses det vidare vara enpåtaglig nackdel att beslutet om förvandlingsslraff kommer efter detatt brottet begicks. Vidare får det anses stötande att, enligt vad företagnaundersökningar visat, ålagda förvandlingsstraff, främst de ovillkorliga menäven de vUlkorliga, företrädesvis drabbar ett socialt sett utpräglat svagtklientel, som oftast är i behov av direkt stöd från samhällets sida. Utskoitetanslöt sig därför till min i propositionen uttryckta uppfattning attnackdelarna med förvandlingsstraffet i dess nuvarande utformning väger överfördelarna. Den nuvarande ordningen borde därför inte behållas. Isyfte att begränsa nackdelarna med förvandlingsstraffets avskaffande föreslogjag som jag nämnt i propositionen en kompensation efter två linjer.Dels föreslog jag införande i BrB av en ny bestämmelse om straffskärpning ivissa fall. Dels föreslog jag en effektivisering av bötesverkställigheten. Beiräffandeden föreslagna straffskärpningsregeln anförde utskottet kritik. Bestämmelsen,som var avsedd att förhindra uppkomsten av en bötesimmun grupp, skulle enligtutskottets mening inte träffa alla personer som i detla sammanhang var avintresse; för regelns tillämpning fordrades att den bötesförsumlige lagfördesför ny brottslighet. Personer som i övrigt motsvarade beskrivningen i den föreslagnaregeln skulle alltså komma att undslippa vidare åtgärder, om de underföreskriven tid- 1978/79: 40 12 rymdavhöll sig från att begå brott eller undgick lagföring vid domstol för nyabrott. Detsamma skulle också gälla vid förnyad lagföring om blott antalet bötesdomarstannade vid två. Utskottet menade vidare att straffskärpningsregeln utformatspå ett sätt som innebar en påtaglig risk för att det socialt sett utpräglat svagaklientel som drabbas av förvandlingsstraff också skulle drabbas av dennya regeln. Utskottet menade därför att den i samband med en reformering av bötesverkställighetenerforderliga straffrättsliga regleringen borde utformas på ett annat sätt änsom skett i propositionen och angav vissa riktlinjer härför. Jagavser atl senare denna dag hemställa om regeringens bemyndigande att tillkallaen kommitté med uppgift att utforma regler om straffrättslig kompensation förbortfallet av förvandlingsstraffet. Jag vUl här endast nämna att den tänktakommittén bör bedriva sitt arbete med sikte på all skapa ett system som utanatt drabba de socialt utslagna grupper som samhället stöder i andra sammanhangriktar sig mot de bö-tesgäldenärer som genom olika manövrer gör sig oåtkomligaför exekution. I utredningsuppdraget bör också ingå att pröva frågan ompåföljds-förändring när det gäller viten och en allmän översyn avvitesinstitutet. Propositionensförslag om en effektivisering av bötesverkställigheten fick ett mera gynnsamtmottagande.