prop · G203170 · 1978-12-31 00:00:00 — Mot den utformningen avkapitaltäck-ningskravet har i och för sig inte framförts någon kritik vidremissbehandlingen. Också jag anser att kapitaltäckningen bör utformas pådetta sätt. Det innebär således att finansbolags upplåningsrätt begränsas tillvisst förhållande till det egna kapitalet. Kapitaltäckningsregelnsnärmare innehåll bestäms dels av vilket förhållande som skall råda mellanupplåningen och det egna kapitalet, dels av vad som skall anses som egetkapital. Motsvarande frågor ses för bankernas vidkommande över avbanklagsutredningen (Fi 1976: 04). Utredningen skall enligt sina direktivundersöka om värderegleringsreserverna kan jämställas med täckningskapital. Värderegleringsreservernamotsvarar vad har betecknat som delcrederereserv.Eftersom kapitaltäckningskravet för vissa finansbolag motiveras av deras näraanknytning till banker, anser jag det inte lämpligt att ta slutlig ställningtill de angivna frågorna innan banklagsutredningens förslag föreligger. Iavvaktan på utredningens förslag i denna del samt statsmakternas beslut ifrågan bör emellertid enligt min mening i lagen om finansbolag öppnasmöjligheter redan nu att ålägga finansbolag viss bestämd kapitaltäckning Dettagäller inte minst eftersom de banl.ägda finansbolagen f. n. har sådan täckning.Med hänsyn härtill föreslår jag att regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får möjlighet att fastställa kapitaltäckningsregler förfinansbolagen. Som utgångspunkt när det gäller att bestämma kapitaltäckningsreglersom nu har berörts bör enligt min mening tas de regler som f. n. finns ibolagsordningarna för de bankägda finansbolagen. Närde närmare kapitaltäckningsreglema bestäms bör tillses att de redan verksammafinansföretagen får en tillräcklig tid att anpassa sig till de nya reglerna. 3.5Tillsyn m. m. Bankinspektionensuppgift som tillsynsmyndighet över banker och andra kreditinstitut är avövervakande och i efterhand kontrollerande natur. Inspektionen skall verka föratt kreditinstituten utvecklas i sunda former. Tillsynen skall ge ett skydd förinsättare, låntagare och andra av kreditinstitutens verksamhet direkt berördapersoner. 1978/79:170 31 kanstatsmakterna och allmänheten få värdefulla kunskaper om kredit-marknaden. Finansieringsbolagskommitténskulle enligt sina direktiv pröva bl. a. på vad sätt det allmänna kan gesmöjlighet till en kontroll av och insyn i finansföretagens verksamhet.Kommittén föreslår att finansbolagen ställs under bankinspektionens tillsyn.Tillsynen utformas i förslaget efter förebild främst i lagen omkreditaktiebolag. Kommitténs förslag innebäri huvudsak att bankinspektionen i varje särskilt fall skall avgöra om ettföretag är finansbolag samt godkänna bolagsordningen för bolaget ävensomändring av denna. Bolagsordningen skall enligt kommitténs förslag förutom kapitaltäckningsbestäm-melseinnehålla tydlig angivelse av bolagets verksamhet. Bankinspektionen skallenligt förslaget pröva om särskilda föreskrifter behövs i bolagsordningen medhänsyn tiU bolagets verksamhet. Finansieringsbolagskommitténföreslår beträffande tillsynen i övrigt en ordning som i hög grad motsvarar vadsom gäller för kreditaktiebolagen. Bankinspektionen skall således vaka över attfinansbolagen i sin verksamhet följer den föreslagna lagen, bolagsordningenoch andra författningar som gäller för verksamheten. Inspektionen skall även iövrigt med uppmärksamhet följa verksamheten om det behövs för att få kännedomom förhållanden som har betydelse för en sund utveckling av denna. Enligtförslaget får inspektionen kalla till sammanträde med bolagets styrelse ochtill extra bolagsstämma och företrädare för inspektionen får delta iöverläggningarna. Vidare får inspektionen enligt förslaget förordna en revisori finansbolag. Denne skall när som helst kunna bytas ut mot annan. Ominspektionen finner det erforderligt, kan den vidare meddela föreskrifter omsättet att föra finansbolags räkenskaper, förvara dess värdehandlingar ochinventera dessa. Kommittén föreslår vidare att finansbolag skall vara skyldigtatt hålla kassa och övriga tillgångar, räkenskaper m. m. tillgängliga förinspektionen samt i närmare angiven utsträckning lämna inspektionenupplysningar om verksamheten, bl. a. om tillämpade finansieringsvillkor. Enligt kommittéförslagetkan bankinspektionen förbjuda verkställighet av beslut som strider mot lageller bolagsordning eller om beslutet har verkställts förelägga bolaget attgöra rättelse. Det föreslås vidare att inspektionen när detta anses påkallatkan göra erinringar i fråga om verksamheten. Inspektionen skall vidare kunnaförelägga bolag som driver verksamhet i strid mot lag eller bolagsordning attvidta rättelse. Om sådan inte vidtas, får inspektionen förbjuda bolaget attdriva finansieringsverksamhet. Vid likvidation av finansbolag skall enligtförslaget bankinspektionen få förordna ombud, som skall övervaka likvidationen. Kommitténföreslår vidare att bankinspektionen skall kunna utsätta vite i samband medförelägganden och beslut enligt lagen. Kostnaderna för inspektionenstillsynsverksamhet skall enligt förslaget, i enlighet med 1978/79:170 32 närmareföreskrifter av regeringen, bestridas av finansbolag genom årliga bidrag. Detskall vidare åligga finansbolag att utge ersättning tUl sådan revisor ellersådant ombud i samband med likvidation som har förordnats av inspektionen.Talan mot bankinspektionens beslut enligt lagen skall enligt kommittén ivanlig ordning föras hos regeringen. Beslut av inspektionen skall lända tillomedelbar efterrättelse. förslag riktas kritik av en ledamot i kommittén. Han reserverar sigmot att tillsynen enligt hans mening har gjorts för omfattande, vilket kanhämma finansbolagens utveckling och leda till onödig byråkrati. Två avexperterna instämmer i denna kritik. Flertaletremissinstanser har inte något att invända mot finansieringsbolagskommitténsförslag i fråga om tillsynen. Någraremissinstanser, bl. a. , instämmer i den nyssnämnda reservationen. De anser således att tillsynsreglerna enligt kommitténsförslag kan leda till konserverande effekter på marknaden med bl. a. minskademöjligheter till nyetablering och andra nysatsningar. Några näringsUvsorganisationeranser det vara stor risk alt finansbolagen lägger ned eller inskränker sinadministrativa serviceverksamhet, om förslaget genomförs. Organisationernabefarar också att produktutvecklingen i finansbolagen hämmas. De framhåller atteffekterna av detta hårdast skulle drabba de små och medelstora företagen. Beträffandetillsynens omfattning framhåller bankinspektionen att, om företag på vilketlagen är tillämplig driver annan verksamhet är finansieringsverksamhet,tillsynen också omfattar den verksamheten. Det bör emellertid kunna förutsättasatt tillsynen beträffande denna verksamhet inte behöver gå längre än somerfordras med hänsyn till kontrollen över finansieringsverksamheten. Avvad jag har anfört framgår att jag anser att finansbolagen bör ställasunder tillsyn. föreslår bör tillsynen omhän-derhas avbankinspektionen. Ilikhet med finansieringsbolagskommittén anser jag att en tillsyn överfinansbolagen bör utformas efter mönster i annan lagstiftning om bankinspektionenstillsyn, t. ex. lagen om kreditaktiebolag. Tillsynen bör syfta till att tryggaen sund utveckling av finansbolagens verksamhet. Den bör inte gå längre än vadsom är nödvändigt med hänsyn tiU detta syfte. Finansbolagen bör självfalletinte onödigtvis belastas med kostnader eller arbete som orsakas av tillsynen.Kommittéförslaget uppfyller enligt min mening i stort sett dessaförutsättningar. Förslagen kan inte anses gå längre än vad som är nödvändigtför att bankinspektionen skall ha möjlighet att på ett meningsfullt sätt följafinansbolagens verksamhet. Enligt min mening finns ingen risk för att de reglerom tillsyn m. m. som jag vill förorda skall hämma eller i övrigt vara till menför finansbolagen i deras verksamhet. Som jag har anfört är detviktigt att finansföretagen kan fortsätta att utveckla nya ändamålsenligafinansieringsformer till nytta för näringslivet. 1978/79:170 33 Enremissinstans har föreslagit nyetableringskontroll för finansbolag. Jag anserinte att det finns skäl att gå så långt. En nyetableringskontroll är dessutomsvårförenlig med den förordade avgränsningen av lagens tillämpningsområde, sombl. a. bygger på att verksamheten skall ha viss omfattning. Medden avgränsning av lagens tillämpningsområde som jag har förordat behövs ingenregel om att, som kommittén föreslår, bankinspektionen skall avgöra om ettföretag är finansbolag eller ej. Jagkommer i det följande att närmare beröra inspektionens olika tillsynsuppgifter. Ilikhet med kommittén och flertalet remissinstanser anser jag att bankinspektionenskall pröva finansbolags bolagsordning. Resultatet av denna prövning får sedanligga till grund för den särskilda registreringen av finansbolaget hosregistermyndigheten. Kommittén har inte närmare redovisat följderna av vägranatt godkänna bolagsordning. För egen del anser jag att i lagen bör anges vadsom gäller i detta avseende. Det är naturligt att den som har vägratsgodkännande av sin bolagsordning inte heller skall få drivafinansieringsverksamhet. Bankinspektionen bör således som en följd av vägratgodkännande kunna förbjuda sådan verksamhet. Meden sådan påföljd måste det krävas starka skäl för att vägra godkännande. Jaganser därför att i lagen bör intas en presumtion för att godkännande avbolagsordningen skall ske. Godkännande bör kunna vägras endast närbolagsordningen strider mot lag, annan författning eller har sådan bestämmelseeller brist att en sund utveckling av bolagets finansieringsverksamhet kan äventyras.Detta kan vara fallet t. ex. när det föreligger uppenbar fara för att skyddetför bolagets långivare och kunder påtagligt eftersatts. Enligt2 kap. 4 § aktiebolagslagen skall aktiebolags bolagsordning ange bl. a.föremålet för bolagets verksamhet, angivet till sin art. Finansieringsbolagskommitténhar föreslagit en regel om att i finansbolags bolagsordning tydligt skallanges föremålet för bolagets verksamhet. Jag anser att det, jämte den nämndaregeln i aktiebolagslagen, inte finns behov att i den nu behandlade lageninföra en regel av ungefär samma innebörd. Jagdelar kommitténs uppfattning att det inte kan krävas att finansbolaguteslutande ägnar sig åt finansieringsverksamhet. I samband med denna har deberörda bolagen utvecklat olika former av administrativ service. Förutom sådanservice bör enligt min mening finansbolag kunna ägna sig också åt annanverksamhet som inte står i strid med finansieringsverksamheten på ett sådantsätt att en sund utveckling av denna äventyras. Jag kan därvid inte delakommitténs uppfattning att rörelse med fastigheter och aktier exempelvisfastighetsförvaltning eller fastighetsförsäljning generellt skulle varaoförenlig med finansieringsverksamhet. 3 1978/79.1 saml. 1978/79:170 34 Omfinansbolag vid sidan av finansieringsverksamheten driver annan verksamhet, kanbankinspektionen i sin tillsyn över bolaget i vissa fall behöva följa ocksådenna verksamhet. Tillsynen bör emellertid inskränkas till vad som har sambandmed finansieringsverksamheten och kan inverka på bolagets säkerhet eller annarsär av betydelse för en sund utveckling av verksamheten. Finansbolagsom är dotterbolag till bank har ansetts i princip få driva endast sådan verksam.hetsom skulle kunna drivas av banken. Detla bör alltjämt gälla, även om dennapraxis inte kan tillämpas alltför strikt. Avsteg bör sålunda kunna ske, om deterfordras för att i väsentliga avseenden upprätthålla konkurrensneutralitet, t.ex. i fråga om förvärv av fordringar och leasingobjekt. Tillsynenbör i enlighet med kommitténs förslag avse kontroll av att verksamheten bedrivsenligt lagen, andra författningar som gäller för verksamheten och enligtbolagsordningen. Jag delar kommitténs uppfattning att bankinspektionen skallkunna kalla till sammanträde med bolagets styrelse och kunna föranstalta omextra bolagsstämma. Vid styrelsesammanträde till vilket inspektionen har kaUatoch vid bolagsstämma bör företrädare för inspektionen ha såväl närvaro- somyttranderätt. förslag att bankinspektionen skall kunna förordna revisor ifinansbolag har bl. a. kommerskollegium anfört att inspektionen torde haanledning till sådant förordnande endast när tveksamhet råder om bolagsstämmovaldrevisor på fullgott sätt kan fullgöra sitt uppdrag. För att undanröja osäkerhetpå denna punkt föreslår kollegiet att minst en ordinarie revisor i finansbolagskall vara auktoriserad. Jag biträder kollegiets uppfattning och förordar enbestämmelse om att finansbolag skall ha minst en auktoriserad revisor. Dettainnebär i allmänhet inte någon extra kostnad för finansbolagen. Flertalet avdem har redan minst en auktoriserad revisor eller kan till följd av kravet påeget kapital tvingas därtill med anledning av 10 kap. 3 § aktiebolagslagen. Kommitténsförslag att bankinspektionen skall kunna förordna revisor i finansbolag har iövrigt lämnats utan erinran av flertalet remissinstanser. Jag förordar enbestämmelse efter mönster i lagen om kreditaktiebolag, enligt vilkenbankinspektionen har rätt att när det är erforderligt förordna en revisor. Meden sådan bestämmelse och mot bakgrund av att finansbolag skall ha minst enauktoriserad revisor, bör bankinspektionen i praktiken endast i begränsad omfattningbehöva utnyttja sin rätt att utse revisor. Ilikhet med kommittén och remissinstanserna anser jag att det finns behov avsärskilda föreskrifter om bl. a. hur finansbolags räkenskaper skall föras.Sådana föreskrifter bör meddelas av regeringen eller myndighet åt vilkenregeringen uppdrar detta. Prop.1978/79:170 35 Jag anser i lildiet med kommittén och remissinstansernaatt finansbolagen skall ha viss upplysningsskyldighet gentemot banldnspektionen.En sådan skyldighet är en förutsättning för att inspektionen skall kunnafullgöra sin tillsynsuppgift enligt lagen. I likhet med vad som föreskrivs iannan tillsynslagstiftning angående kreditinstitut, bl. a. banklagstiftningen,bör föreskrivas att finansbolag skall lämna bankinspektionen upplysningar ombolagets tillgångar och skulder. Dessutom bör finansbolag lämna inspektionende upplysningar som inspektionen i övrigt anser sig behöva. Inspektionen kanexempelvis ha behov av alt känna till de finansieringsvillkor som ett bolagtillämpar. I såvälbanklagstiftningen som i lagen om kreditaktiebolag finns bestämmelser om attbankinspektionen kan förbjuda verkställighet av beslut som står i strid motlag eller bolagsordning. har föreslagit attinspektionen skall få sådana befogenheter också vad gäller beslut som harfattats av finansbolag. Kommitténs förslag att bankinspektionen skall hamöjlighet att förelägga finansbolag som driver verksamhet i strid mot lag ellerbolagsordning att vidta rättelse och att om rättelse inte vidtas förbjudaverksamheten motsvaras också av bestämmelser i de nämnda lagarna. Någon kritikhar inte riktats mot förslaget i denna del. Jag ansluter mig till kommitténsuppfattning i frågan. Jag anseratt bankinspektionens föreläggande om rättelse bör kunna träffa verksamhet somdrivs i strid mot den nu ifrågavarande lagen, mot föreskrift som har meddelatsmed stöd av lagen eller mot bolagsordningen. Föreläggande bör också kunnariktas mot verksamhet som strider mot annan lag eller annan författning, somreglerar finansbolags verksamhet. En så långtgående åtgärd som att förbjudafinansbolag att driva finansieringsverksamhet bör enligt min mening kunnaföretas bara vid allvarliga försummelser. Varje överträdelse eller försummelseär inte så allvarlig att den motiverar ett förbud mot verksamheten. Ett sådantförbud är således enligt min mening inte motiverat på grund av t. ex. mindreavvikelser i bokföringen från vad som har föreskrivits. Inspektionen bör dockgenom föreläggande kunna tillhålla den försumlige att göra rättelse.Inspektionen har genom att i samband med föreläggandet utsätta vite godamöjligheter att åstadkomma rättelse. Kommitténföreslår att finansbolagen skall bidra till kostnadema förtillsynsverksamheten. och har framfört den meningen att storleken av bidragen bör begränsasefter förebild i 159 § banklagen. Även jag anser att i lagen bör anges en ramför bidragsskyldigheten. Bidrag bör således inte utgå med mer än fem tusendelsprocent av finansieringsverksamhetens balansomslutning för närmastföregående räkenskapsår. Det får ankomma på regeringen att utfärda närmareföreskrifter om bidragen. Beträffande kommitténs förslag om att finansbolagskall utge ersättning till särskilt 1978/79:170 36 förordnadrevisor har inte rests några invändningar. Inte heller jag har något att erinradäremot. Bankinspektionenstillsyn kan inte helt inskränkas till att avse finans bolagen och derasverksamhet. Inspektionen måste också ha möjlighet att undersöka om annan änfinansbolag driver verksamhet i strid med lagen och i så fall kunna ingripadäremot. Ilikhet med finansieringsbolagskommittén och remissinstanserna anser jag attbankinspektionen skall kunna begära upplysningar av den som driver vissverksamhet för att kunna bedöma om den faller under lagen. Detta bör kunna skeom det kan antas att elt företag driver sådan finansieringsverksamhet att lagenär tillämplig. Inspektionen kan med anledning av inhämtade upplysningar ellerpå annat sätt få kännedom exempelvis om att annan än aktiebolag driver sådanverksamhet att lagen är tillämplig. Om denne inte är beredd att ombilda rörelsentUl aktiebolag, bör inspektionen kunna förbjuda verksamheten. Kommittén harinte föreslagit någon sådan regel, inte heller för det fall bankinspektionenssärskilda medgivande till annan verksamhetsform än aktiebolag har vägrats. Jaganser en sådan bestämmelse påkallad, inte minst eftersom ordningen medsärskilt medgivande enligt min mening inte bör förekomma. En sådan bestämmelsebehövs för att upprätthålla lagens krav på att verksamheten skall drivas avaktiebolag. Jag anser därför att bankinspektionen enligt lagen skall kunnaförbjuda annan än finansbolag att driva verksamhet för vilken lagen gäller. Enligtallmänna verksstadgan (1965: 600) kan bankinspektionens beslut överklagas tillregeringen. Kommitténs förslag att inspektionens beslut skall lända tillomedelbar efterrättelse har väckt viss kritik vid remissbehandlingen. Jagförordar i likhet med kommittén att besvär över bankinspektionens beslut skallkunna föras hos regeringen. Enligt min mening kan det tänkas situationer närdet är väsentligt att verkställighet kan ske snabbt. Jag anser mig därför kunnatillgodose kritiken mot kommitténs förslag såtillvida att jag förordar attbankinspektionen skall kunna förordna att omedelbar verkställighet av dessbeslut inte skall få äga rum. Underremissbehandlingen har framkommit vissa synpunkter på tillsyn enligt annanlagstiftning som kan ha avseende på finansbolags verksamhet. Detta gäller bl.a. lagen (1971: 112) om förbud mot oskäliga avtalsvillkor(avtalsvillkorslagen). Enligt 2 § gäller lagen inte i fråga om verksamhet somstår under tillsyn av bankinspektionen. Avtalsvillkorslagenger marlcnadsdomstolen och i begränsad utsträckning konsumentombudsmannen(KO) möjlighet att förbjuda näringsidkare att vid erbjudande av vara, tjänsteller annan nyttighet till konsument för enskilt bmk använda avtalsvillkor, omdetta kan anses som oskäligt mot konsumenten. I viss utsträckning faller den verksamhetsom drivs av finansbolagen under lagens tillämpningsområde. 1978/79:170 37 Omfinansbolagen förs in under bankinspektionens tillsyn, kommer emellertidavtalsvillkorslagen inte längre att bli tillämplig på deras verksamhet, såvidalagen inte ändras. Konsumentverketanser att finansbolagens verksamhet alltjämt bör omfattas avavtalsvillkorslagen även ora de ställs under bankinspektionens tillsyn. Verkethar påbörjat en granskning av de villkor som tillämpas av finansbolagen i avtalmed konsument och anser att det är olämpligt med förändringar avkonsumentverkets behörighet i detta avseende. Anledningentill att bankerna har undantagits från avtalsvillkorslagens tillämpningsområdeär att bankinspektionen enligt banklagstiftningen har möjlighet attkontrollera de villkor som används gentemot bankkunderna. 1971: 15 (s.69) framhöll föredraganden att det är naturligt att bankinspektionen svarar förövervakningen av de avtalsvillkor som används av bankerna i förhållande tillallmänheten. Bankinspektionen kommer inom ramen för den nu förordadetillsynslagen att få likartade kontrollmöjligheter, såvitt gällerfinansbolagens verksamhet i förhållande till allmänheten. Den omständighetenatt det i princip är olämpligt att företagens verksamhet kan granskas i sammaavseende av olika myndigheter talar enligt min mening mot den lösning som konsumentverkethar föreslagit. Enligtmin mening är det emellertid inte lämpligt att nu låta avtalsvillkorslagen,som har gällt , upphöra att gälla för de finansföretag,bl. a. kontokortsföretagen, på vilka lagen om finansbolag skall blitillämplig. Jag anser att slutlig ställning till frågan om avtalsvillkorslagenstillämpning på finansbolagen bör tas först sedan banklagsutredningens förslag ifråga om gränsdragning mellan bankinspektionens och konsumentverketstillsynsområden föreligger. Enligt direktiven för banklagsutredningen skallutredningen nämligen uppmärksamma hur gränsen bör dras mellanbankinspektionens verksamhet och den verksanihet som utövas av de konsumentpolitiskaorganen. Motbakgrund av vad jag nu har anfört förordar jag att finansbolagen t. v.alltjämt skall omfattas av avtalsvillkorslagen. Detta förutsätter en ändring idenna lag. I praktiken bör det ankomma på bankinspektionen att mot bakgrandav inspektionens särskilda erfarenhet av de anspråk som i olika hänseenden kanställas på kreditinstituts verksamhet övervaka att företagen inte i sinverksamhet använder sig av oskäliga avtalsvillkor. Inspektionen bör samråda medkonsumentverket, som har sakkunskap och erfarenhet från lagens tillämpning inomandra delar av näringslivet. I regel bör bankinspektionen kunna få till ståndrättelse inom ramen för sin tillsyn över finansbolagen. I den mån det finnsanledning att ingripa mot företag med hjälp av de särskilda medel somavtalsvillkorslagen erbjuder får bankinspektionen och KO samverka för att fårättelse, i sista hand genom att KO för talan hos . Prop, 1978/79:170 38 Jagvill vidare framhålla att viss verksamhet som drivs av finansbolag kommer attomfattas av konsumentkreditlagen (1977: 981), som enligt förslag i prop.1978/79: 64 skall träda i kraft . Tillsynen över efterlevnadenav denna lag tillkommer . Detta gäller dock inte bl. a. omverksamheten står under tillsyn av bankinspektionen. Det tillkommer såledesinspektionen att bevaka att de kreditinstitut som står under inspektionenstillsyn följer konsumentkreditlagen. Det finns enligt min mening inte skäl attnågon annan ordning skall gälla för finansbolagen. Någon ändring bör alltsåinte göras i konsumentkreditlagen. Jag villäven i fråga om konsumentkreditlagen framhålla att det är viktigt attbankinspektionen och samrådcr i fråga om tillämpningen.Myndigheterna bör givetvis eftersträva en enhetlig till-lämpning av dekonsumentpolitiska lagarna inom olika delar av näringslivet. De riktlinjer ochanvisningar som kan komma att utfärdas bör samordnas så att de så långtmöjligt överensstämmer i sak. I detta syfte bör myndigheterna söka finnalämpliga former för fortlöpande samråd. I inkassolagen(1974: 182) förekommer en liknande bestämmelse som den nämnda i konsumentkreditlagen.Datainspektionen har normalt tillsyn enligt inkassolagen. Detta gäller dockinte verksamhet som står under bankinspektionens tillsyn. Datainspektionenpåpekar att flera av de bolag som f. n. driver finansieringsverksamhet ocksåägnar sig åt inkassoverksamhet. Enligtinkassolagen krävs tillstånd för att få driva inkassoverksamhet, dock inte förden som står under bl. a. bankinspektionens tillsyn. Datainspektionen påpekarmed anledning härav att frågan om tillståndsplikt eller inte för inkassoverksamheti bolag som driver finansieringsverksamhet blir beroende avbankinspektionens praxis beträffande vilka företag som skall anses somfinansbolag.