prop · G203210 · 1978-12-31 00:00:00 — På samma sätt har vi funnit all induslrins och handelns behov avkonsolidering bäst tillgodoses genom ett bibehållande av nuvarande syslem.Beredningen har inte framfört något samhällsekonomiskt eller företagsekonomisktargument för all frångå del syslem av skatlekrediler vi nu har för dessabranscher. Beredningenanser au servicenäringen bör erhålla ell skaliemässigl konsolideringsutrymmesom nuvarande lagstiftning inte ger. Vi delar denna uppfattning och kan inle avdel framtagna malerialel finna att någon annan bas kan väljas än lönesumman. Vitillstyrker beredningens förslag i denna del. Vihar här kortfattat redovisat vår principiella inslällning och vill härtillblolt foga den uppfaltningen att inga s. k. likformighelsskäl kan anföras förall tillskapa identiska regler för handel och industri å ena sidan och de renaservicenäringarna ä den andra. Den tillväxt i realkapilal som nellovinslbeskattningensutformning skall medverka lill har inle sin motsvarighet inom andra grenar avnäringslivel och del är därför elt samhällsekonomiskt iniresse aU industrinsoch handelns villkor utformas pä sätt skett. Nedan kommer vi alt taupp några vikliga synpunkter på gällande varulagervärderingsregler. Nuvarandeskauesyslem har som redan framhållits starka positiva effekler frånlillväxtsynpunkt. De uppnås genom att del är fördelaktigare för lönsammaföretag alt investera och därigenom skapa ulrymme för obeskattade reserver änatl dela ul vinstmedlen till aktieägarna. Omarbetsintensiteten och kapitalstockens sammansättning vore densamma i allaförelag skulle frågan om basen för de obeskattade reserverna vara ointressant.Efter det atl man bestämt en lämplig sloriek på de obeskattade reservernaskulle dessa kunna knytas lill lönesumman, lagret, invesieringar i anläggningareller balansomslutningen ulan alt någon särskild kaiegori av förelag skullegynnas. Nuär inte föreiagen lika. Elt genomförande av beredningens förslag om enminskning av lagerreserverna kombinerad med en ny lönereserv kan därigenom fösvåröverskådliga konsekvenser för enskilda förelag. Myckel tyder på all detframför allt är de lönsamma exportföretagen som skulle drabbas av enomläggning. Studier på visar alt förelag medutlandsinvesteringar, dvs. de företag som svarar för huvuddelen av den svenskaexporten har en högre lönsamhel än genomsniilligi.' ilabell 8.2 i beredningens bilaga 2 visas alt de mesl ränlabla verkstadsföretagenhar väsentligt stöne andel lager i förhållande lill balansomslutningen änövriga företag. En försämring av lagemedskrivningsmöjligheterna skulledärigenom hårdast drabba den gmpp av företag som vi främst är beroende av föratl återställa balansen i den svenska ekonomin. av ledamoten avgivna reservationen, visas all en lagervärderingenligt den s. k. LlFÖ-metoden (sist in - försl ul) som tillåts i flera länderkan ge väl så stora lättnader i beskattningen som en nedskrivning med 60procent enligt svensk modell. Del gäller framför allt med hög inflationstakt. LIFO-meloden medför dock beiydande ' Ekonomisk revy 1973:6. 1978/79:210 229 Förelagen tvingas sålunda atl värdera sina lager både till deursprungliga anskaffningskostnaderna (för skatieändamål) och lill aktuellapriser(lorresuliatberäkningar). Vidare ger lagerminskningar upphov tilllagerreservupplösningar och därmed slora skattebetalningar. En ekonomiskpolitik som stimulerar till lageruppbyggnad under lågkonjunktur medlagerminskningar under högkonjunktur lorde därigenom försvåras. Vi anser därföralt en lagernedskrivning på anskaffningskostnaden enligt FIFÖ (försl in - förstul) är en klart bällre lösning än LIFO-meloden. För all inle de svenskaförelagen därvid skall missgynnas är del erforderiigt aUnedskriv-ningsprocenlen inle sänks från nuvarande . Viden allmän bedömning bör man som vi tidigare anfört beakta förhållandena inomolika branscher och förelag. Det är uppenbart all eU alltför långtgåendespecificerat syslem inle är möjligl all uppställa. I syfte aU minska delnuvarande systemets stelhet förordar vi en valfrihet mellanreserveringsmetoder. Till belysning av behovet härav kan vi bl. a. hänvisa lillbyggnadsbranschen. framhåller i sitt remissyllrande altbyggnadsföretagens maieriallager i regel är av ringa sloriek varför lagret harbegränsad betydelse som reserveringsunderlag för byggnadsföretagen. Föreningentillstyrker därför för sin del den kombinerade metoden med 20 procentsavsättning på lönesumman saml 45 procents nedskrivning pä lager. Det finnsockså andra förelag där relationen lager/lönesumma är en annan än inom renodladindustri och handel. Vi har förståelse för alt kombinationen av reservering ilager och pä lönesumman kan ha stor betydelse för många förelag. För all pä eltriktigt säll beakta olika branschers förutsättningar hemställer vi, som redantidigare nämnts, all nuvarande nedskrivningsregler på lager bibehålls för deförelag som önskar använda sig av denna teknik. För atl tillgodoseandra branschers behov anser vi att valfrihet mellan nyssnämndavarulagervärderingsregel och avsättning på lönesumma jämle enlill begränsad nedskrivningsrätt på lager bör finnas. För altmolverka evenluella försök alt utnyttja båda systemen samlidigl bör valfrihetenbegränsas pä sä säll all inom en koncern endasi en metod lår tillämpas. tillämpa 60 procents nedskrivning på varulagret skall sålundasamlliga förelag i koncernen gä föriusiiga rätten att göra avsättning pålönesumman. Lantbrukarnasskaltedelegation anser atl valfriheten bör stå mellan nuvarande regler ochavsäuning till resultatuijämningsfond med 30 96 av lönekostnaden kombinerat med45 96 lagernedskrivning. Även och SverigesreklambyråJÖrbund menar att mer än 20 96 av lönesumman skall få avsällas tillresultatutjämningsfond. Enriktpunkt vid beredningens överväganden har varil att del totala utrymmet förbildande av obeskattade reserver skall vara i stort sell oförändrat. Jämviktuppnås i ell läge där relationen mellan lagervärde och direkta lönekostnader är10:8, något som enligl beredningens i stort sett reservalionslösa uttalandegäller inom industrin. Beredningensanalysunderlag är enligl delegationens uppfaUning inle representativt. Delomfatlar 477 företag, samtliga inom industrin. I urvalet ingår endast förelagmed mer än 200 anställda eller mer än Förelag utanför industrisektorn berörs över huvud tagel inle avundersökningen. Delegationenvill starkt understryka behovel av förbättrade konsolide-ringsmöjligheler hosde icke lagerintensiva förelagen. Delegationen delar även uppfattningen attlönekostnaderna är en utmärkt bas för reservbildningen. Däremoi kandelegationen inle dela uppfattningen atl denna vidgade konsolideringsmöjlighetpraktiskt slår atl vinna inom ramen för ell totalt sett oförändrai utrymme förbildande av obeskattade reserver. Enligllabell 2:11 utgjorde de totala lönekostnaderna inom bolagssektorn 84,7miljarder kronor. Det är realistiskt aniaga alt siffran överstiger 100miljarder kronor. Om man härtill beaktar de enskilda företagarnasavsättningsrält kommer resullatutjämningsfondsyslemel all innebärakonsolideringsmöjligheter med . Denna ökadekonsolideringsmöjlighei skall tas igen genom en molsvarande minskning avmöjligheten att bilda dold reserv i vamlager. Detta måste ofrånkomligen medförabesvärande effekter för åtskilliga företag, vars lagerhållning i förhållandetill lönekostnaderna överstiger relationen 10:8. Ålskilliga - dock långtifrånalla - skulle undgå vådan härav pä gmnd av att lagernedskrivning inle skett"i botten" - enligt beredningen ligger den genomsnittligalagernedskrivningen inom såväl industri som handel vid . För derelativt lagerintensiva förelagen skulle följden således i bästa fall bli, atlde föriorar sin "konsolideringsbuffert". För andra åter blir följden,atl de tvingas återföra en del av sina dolda reserver lill beskattning. Deltakommer i åtskilliga fall att medföra skattekrav och likviditetspåfrestningar,som förelagen inte kommer att kunna bemästra. Den utnyttjade skatlekredilenfinns sällan placerad i likvida medel. I stället har den bundits i anläggningstillgångarav sådant slag, som inte ulan vidare kan realiseras. Delegationenhar låtit undersöka vad beredningens förslag skulle innebära förmedlemsföretagen inom jordbmkets ekonomiska föreningsrörelse. Undersökningenredovisas i följande tabell. De visar klart att de individuella effeklerna av den föreslagnaändringen kan bli ömsom glädjande, ömsom nedslående. Ännu påtagligare kansnedeffekterna bli i mindre företag med låg ekonomisk beredskap. Vadvi behöver här i landet är inte försämrade utan förbättrade konsolideringsmöjligheter.Inte minst den nuvarande långvariga konjunktursvackan lalar härför. Vi harunder senare tid fött vänja oss vid att även företag, som traditionelltuppfattas som starka även med internationell måttstock, kan 1978/79:210 231 svikta.Om vårt skattesystem hade gett sämre möjligheter alt bilda dolda reserver, hadesäkerligen ytteriigare företag tvingats ge upp. Man kan knappastföreställa sig vad beredningens förslag inneburit, om del genomförts redan1974. Enligtdelegationens uppfattning är del angelägel atl de personal- men inlelagerinlensiva förelagen ges möjlighet atl göra avsättningar lill obeskattadereserver, dock utan atl della går ut över de lagerinlensiva förelagen. All deltotala utrymmet för reservbildning härigenom ökar, utgör enligl delegationensuppfattning inle någol hinder härför. Konsultföretagen är synneriigenkonjunkturkänsliga. Deras värdefullaste tillgång är den personliga skicklighetenhos medarbetarna. Det är angeläget alt konsolideringsreglerna är så utformadealt de möjliggör för konsultföretagen au behålla personalen under enkonjunktursvacka. Enligldelegationens uppfattning ar avsättningsprocenien 20 för låg för atl delagerfaltiga förelagen skall ges tillräckliga reserveringsmöjligheler. Även fördessa företag är det önskvärt att reservbildningsmöjligheten inte utnyttjasfullt ul - en "buffert" bör finnas för mötande av tillfälligasvängningar i resultalel. Delegationen har analyserat frågan och vill, bl. a.på grundval av utredningsmaterialet, uttala uppfattningen, att avsättningsrättenbör uppgå till i vart fall av de direkta lönekostnaderna och lill22,5 procenl av den egna inkomslen. Fördelagerinlensiva företagen bör även i fortsättningen gälla, att reservbildningfår göras med åtminstone 60 procenl av lagervärdet efter inkurans-avdrag. Vaddelegationen ovan föreslagit låter sig väl förenas med beredningens förslag.Som huvudregel bör nämligen fortfarande gälla, att lagemedskriv-ning för görasmed och all avsättning till resultatuijämningsfond får göras medhögst 20 resp 15 procenl. Som alternalivregel 1 skall dock gälla, atlytteriigare lagernedskrivning Hr göras i den mån den sammanlagda maximalaavsättningen enligt huvudregeln inte uppgår till av lagervärdet. Somalternalivregel 2 skall gälla atl ytteriigare avsättning tillresultatutjämningsfond får göras i den mån den sammanlagda maximalaavsättningen enligl huvudregeln inte uppgår till av direktalönekostnader jämle 22,5 procenl av egen inkomst. Nägra lillämpningssvårighelerbör allernativreglerna inte vålla. Om jämförelsen grundas på lagervärdet börhela konsolideringen åstadkommas via varulagerreserven och om den grundas pälönekostnaderna via resultatuijämningsfonden. Kammarrätteni anser att rätt till lönebaserad vinstreservering bör införas förslom och när delta kan ske utan en samtidig åtstramning avlagernedskrivningsreglerna. Kammarrätten i anför alt möjligheten attbygga upp obeskattade reserver med lönekostnaderna som bas har -utöver de av beredningenredovisade fördelarna - den gynnsamma konsekvensen atl användningen av s. k.grå arbetskraft kan motverkas. Kammarrätten avvisar lösningen atl införavalfrihet mellan å ena sidan lagernedskrivning enligt nuvarande regler och äandra sidan begränsad lagernedskrivning enligt beredningens förslag,kompletterat med en på lönekostnaden baserad avsättning lillresultatutjämningsfond. En sådan lösning skulle - även om den försågs medtillägget att del valda alternativet skulle tillämpas genomgående inom enkoncern - leda till en utvidgning av Prop.1978/79:210 232 möjligheternaatl bygga upp obeskattade reserver. Enligl kammarrättens mening börverkningarna av beredningens förslag analyseras ytteriigare innan slällning taslill en omläggning av reserveringsreglerna. RSV, som inte tar slällning lill deprocentsatser som bör lillämpas i fråga om lönekostnadsreservering ochlagernedskrivning, anför alt det möjligen kan finnas anledning att i fräga omde mindre företagen föreskriva all ett belopp molsvarande en del av denlönebaserade reserveringen skall sättas in på särskilda bankkonton. Atluppställa motsvarande insätiningskrav i fråga om de siörre företagen skulleemellertid enligl RSV:s mening leda till att beredningens förslag föriorade sinegentliga mening. TCOanför atl del i etl övergångsskede kan vara motiverat all överväga en lägrenivå än beredningen föreslagil vad gäller utrymmet för vinstreserve-ringar.Länsstyrelsen i och LO anser all högst 10 96 av lönekostnadenskall få avsättas till resultatuijämningsfond och alt lagret skall H skrivasned med endasi 30 96. Iåtskilliga remissyttranden från myndigheler med uppgifter inom skalle-ochavgifisadministralionen behandlas frägan hur underlaget förden lönebaseradereserveringsmöjligheten skall beräknas. påpekar allberedningen uppgivit all arbelsgivaravgifter för anställd personal tas ul påsumman av kontanta löner och naturaförmåner i form av kost och bostad men auövriga naturaförmåner inte räknas in i dei avgiftspliktiga underlaget. Ianslulning lill della framhåller verkel alt även kontanta ersättningar ochersättningar i form av kost och bostad lill uppdragstagare numera grundaravgiftsplikt. /?S K framhäller att en fördel med lönekostnaderna som bas är alldessa kosinader- till skillnad från såväl tillgångar som fordringar - myckelsällan leder lill laxeringsprocesser. RSV anför vidare: Beredningengår inte in på, hur begreppel "lön" skall definieras. Delta begreppär ingalunda entydigt och ell accepterande av beredningens förslag utan närmareklariäggande av vad som avses härmed kan förväntas medföralillämpningssvårigheler. Delär angeläget, atl bedömningen av vad som är lön i detta sammanhang ansluterlill vad som betraktas som lön i socialförsäkringsavgifishänseende. Denav beredningen föreslagna allmänna innebörden av begreppel lönekostnad synesockså överensstämma med vad som gäller i socialförsäkringshänseende. Härmedborde en betydande fördel i kontrollarbetet kunna vinnas däavgiftsunderlaget kan stämmas av mol reserverings-underiaget. Emellertid tordeproblem uppkomma dä det gäller att beräkna förmånsvärde i de fall dåbeskattningsåret beslår av brutet räkenskapsår. Varken förmån av kost, bostadeller bilförmån bokförs löpande ulan beräknas normalt för kalenderår. Enmöjlighet är givetvis aU låta de belopp som ligger till grund förkällskatteavdrag i sådana fall bli bestämmande för beräkning. Ett sådantförfaringssätt torde dock inte vara särskilt enkell atl vare sig tillämpa ellerkontrollera. Det finns exempelvis ersättningar som är all betrakta som lön mendär skyldighet av olika skäl inte föreligger att innehålla skaft. Enannan fräga blir nu hur reserveringar för löneskulder skall behandlas.Reservering för löneskulder har i den praktiska tillämpningen orsakat en del Prop.1978/79:210 233 problemoch hör till de områden som ofta är föremål för åtgärder fråntaxeringsnämndernas sida. har ändringar införts vad gällerfåmans-förelagens räU lill avdrag för tantiem. Vissa problem kvarstår dock.Tendenser finns au använda löneskulderna för au uppnå obehörigresultat-reglering och skallekredit. Dessa tendenser kan befaras förstärkas omreservering för löneskulder får ingå i basen för den av beredningen föreslagnareserveringen. Deomständigheter som här angivits lalar samtliga för att man bör undersöka, omberäkningen av bas för den av beredningen föreslagna reserveringen kan knytasdirekt till redovisningen av underiag för arbetsgivaravgifterna. Underlagetför reserveringen skulle helt enkelt kunna vara den i arbeisgivaruppgiftenredovisade bmitolönesumman (kontant lön samt berörda förmåner). Förförelag med räkenskapsår lika med kalenderår skulle denna melod vara enkel alltillämpa. Underiaget för reservering blir lika med bmitolönesummani arbeisgivaruppgiften . För förelag med brutet räkenskapsår blirdet någol mer komplicerat. Huvudregeln skulle i dessa fall kunna vara, atl densenasi avgivna arbeisgivaruppgiften skall ligga lill grund för reserveringen ävenhär. En möjlighet bör dock finnas atl lägga räkenskapsårets lönekostnad som basför reserveringen om företaget på ell godtagbart sätl kan beräkna lönekostnadenför denna lid. Särskilt för egenföreiagare med anställda är denna möjlighetvärdefull. Del kan här finnas skäl alt ha samma lid som grund vid beräkning avreservering på utbetalda löner som reservering avseende den egnarörelse-Zjordbruksin-komslen. RSVvill i sammanhanget fästa uppmärksamheten på all man i ell fall vidtaxeringen medger avdrag för kostnader beräknade med viss utgångspunkt frånunderiaget för allmän arbetsgivaravgift för del närmast föregåendekalenderåret, se förordningen (1973:421) om särskilt forskningsavdrag vidtaxering lill statlig inkomstskatt. Del bör emellerlid beaktas all en lösningefter denna modell inle är ulan lagtekniska problem bl. a. i samband medförändring av räkenskapsårels längd. Frågan har prövats i i ell ärende rörande elt ännu inle lagakraft-vunnetförhandsbesked. AOberör i sitt remissyllrande delvis samma problematik som RSV behandlal. Närdel gäller den lekniska ulformningen framgår del av förslagel lill lagtext attdel är den utgivna lönen som skall utgöra underiag för avsättningen. Härmedtorde avses att del är del kontant utbetalade lönebeloppet som skall användas.Detta uisägs dock inte direkl i belänkandel. Del kan ifrågasättas om denna basär lämplig. Visseriigen skulle man kunna använda samma underiag förreservberäkningen som för beräkningen av olika arbetsgivaravgifter. Förlaxeringsarbetet är dock detla inte någon fördel. Någon möjlighet atl stämma avreserveringsbasen mot räkenskapsutdragel i deklarationen finns inte. Förförelag rned brutet räkenskapsår överensstämmer inte redovisningsperioderna.Lönekostnader för pågående arbeten, produkier i arbeie och egentillverkadelagertillgångar redovisas inle pä lönekostnadskonto utan på resp.lillgångskonlo. I vissa branscher betalas viss del av lönebeloppen tillsärskilda semesterkassor som påföljande år utbetalar beloppel som semesterlön.Tantiem belastar resultatet under avsällningsårel medan avsäuning lillresullaluijämningsreserv skulle få göras under påföl- Prop.1978/79:210 234 jandeär sedan tantiemet betalats ul. nämnda omständigheter skulle tala för bör använda det bokförda lönekosinadsbeloppet - netto efter olikaöverföringar t. ex. lill lager - som bas. En nackdel med en sådan bas är att enjusiering av värdel pä t. ex. pågående arbeten kan återverka på kostnadspostenlöner och därmed pä resultalutjämningsreservens storlek. Jag har här velat pekapå några av de svårigheter som kan uppkomma vid tillämpning av de bådaalternativen. Del synes erforderiigt alt de prakliska problemen bör analyserasytteriigare innan slutlig slällning las. Väljs annan bas än kost-nadsförtlönebelopp måste utföriig redovisning krävas i deklarationen för all avstämningmol bokföringen skall kunna göras. Jagvill också här la upp frågan om del är lämpligt alt låla naiuraförmåner i olikaformer ingå i reserveringsbasen. Här kan betydande lillämpningssvårigheleruppkomma. Redan nu vållar den ymniga förekomsten av olika naturaförmånerproblem vid laxeringsarbetet. Del lorde inle vara någon överdrift all påslå allnaturaförmåner i många fall lämnas i stället för konlantlöneförbätlringar föratl lindra såväl inkomslbeskatlningen som arbeisgivaravgiftsullaget, eftersomvärdesältningen av förmånen regelmässigt är myckel försiktig om den allsbeakias. Del vore direkl olämpligl all stimulera denna form av avlöning genomall låta den bli reserveringsgmn-dande. Denna del av förslaget avstyrkssåledes. Iförslaget lill lagtext anges i 41 d § kommunalskallelagen all avdrag fåråtnjutas för belopp som / räkenskaperna avsatts lill resultatuijämningsfond. Avordalydelsen synes alltså framgå atl ett villkor för avdrag är atl denskaltskyldige fört räkenskaper som avslutats med balansräkning och resultaträkning.Del kan ifrågasättas om delta är elt nödvändigl krav. Även den som redovisarsin inkomsi på enklare sätt på deklarationsformulär R 1 bör tillerkännas rälllill reservering. Några konlrollsvårigheter bör delta inle föranleda.Naturiiglvis bör dock - i de fall bokföringen avslutas med balansräkning ochresultaträkning - avdrag inle medges med annal än bokfört belopp. Nägraremissinstanser, bl. a. länsstyrelserna i , , ,och , diskuterar om del kan finnas skäl allbegränsa del lönebaserade reserveringsutrymmei i förelag med en eller elt fätaldelägare. Detföreligger en avgörande skillnad mellan lagernedskrivning och lönebaseradreservering. I förra fallet finns reserveringsbasen - varulagret - kvar hosföretaget vilket inle är fallet beträffande lönebaserade avsättningar. Dellakan befaras bli utnyttjat av mindre seriösa företag exempelvis lill storalöneuttag till företagets ägare, som medför reserveringsräll. När företagettömts pä sin substans (tillgångar) läggs detsamma ned eller går i konkurs ochvid återföring av reserveringen lill beskattning finns i företagel inga medeltill betalning av skatter och avgifter. ifrågasätter därför omdel inte bör krävas bankinsätlning eller bankgaranli i samband med lönebaseradreservering för atl säkerställa det allmännas skallekrav. Länsstyrelsensuppfattning är all syslemel med lönebaserad reservering möjligen passar förstorföretagen men inle i föreliggande ulformning för egenföretagarna. I varjefall bör löner till delägare i Hmansföretag inte inräknas i reserveringsunder-lagel.Del är knappast logiskt atl reserveringsunderiaget skall öka ju mera likvidamedel som förs bort från förelagen i form av delägariön. Prop.1978/79:210 235 närmareerfarenheler vunnits av denna nya reserveringsmöjlighet bör den maximeras,förslagsvis till 10 96 av lönesumman. Länsstyrelseni anför atl beredningens förslag innebär all byggnadsföretagenfår rätt att avsätta 20 96 av lönekostnaderna till resultat-utjämningsfond utanatl någon motsvarande inskränkning görs i rätten lill nedskrivning avlagerfasligheter. anser att denna utökade möjlighet tillreserveringar är omotiverad och föreslår all beredningens förslag korrigeras pådenna punkl. SBEF framhåller att förslagel om resultatuijämningsfond innebäralt lönekostnader hänförliga lill förvärvskällan annan fastighet inte fårutgöra underlag för avsäuning. Enligl SBEF:s uppfaUning gäller emellenid deskäl som åberopas i fråga om rörelsedrivande förelags räll lill avsättningockså fastighetsförvaltande företag. För byggnadsföretagen anges vidare oftagälla att fastighetsförvaltningen ulgör ell naturligt led i verksamhelen. Enfördelning av lönekostnaderna mellan byggnadsrörelsen ochfastighetsförvaltningen är därför svår att göra. a. denna bakgrundanser SBEF att lönekostnader som är hänföriiga lill fastighetsförvaltningenskall få inräknas i avsällningsunderla-gei. Länsstyrelseni län anför all del lorde bli mycket svårt all kontrollera att förelagenvid beräkningen av underlaget för den lönebaserade reserveringen rätt värderarkost, bostad och bilförmän. Av främst kontrollskäl föreslår länsstyrelsendärför alt värdet av naturaförmåner inte bör ingå i reserveringsunderiaget. Beredningensförslag om alt egenföreiagare skall ha räll alt göra avsättning tillresultatuijämningsfond med dels 20 96 av lönen lill anställda, dels 15 96 avförvärvskällans inkomsi (före fondavsättningen m. har pä del hela tagetgodtagils av remissinstanserna. Detsamma gäller förslaget atl handelsbolagsavsättning till resultatuijämningsfond skall beräknas för bolagel - och inteseparal för varje delägare - saml au förekomsten av utländsk delägare i bolagetutesluter avdragsräii på inkomstdelen.