prop · G203143 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag kommer i detföljande alt förorda ökade medel för alt tillgodose önskemål som har framförtsi dessa organisationers anslagsframställningar. För är utvecklingsarbetet på dettaområde en ny uppgift. Jag räknar ändå med alt rådet skall spela huvudrollen idet arbete som jag anser bör komma till stånd. Rådet har elt övergripandeansvar på kulturområdet och är därför den naturliga instansen när del gälleratl fånga upp inilialiv och sprida informaiion. Utvecklingsarbetet bör bedrivas lokalt. bör lainitiativ till olika försöksprojekt, ansvara för att försöksprogrammet totaltsett blir allsidigt sammansatt, all utvärdering görs i lämpliga former och allinformation om erfarenheterna av försöken sprids på elt effektivt sätt. Rådelbör vara lyhört för de uppslag och idéer till projekt som kan föras fram fråndem som arbetar lokalt i kultur- och fritidsverksamheten. Avsikten är inle attde medel som rådet föreslås få förfoga över för utvecklingsarbetet ulan vidareskall ställas till förfogande för lokala försök efter ansökan. Meningen är altge möjligheter till att etl relativt begränsat antal ambitiösa pilotprojektgenomförs vilka väljs ul med hänsyn till de intentioner som kullurrådel harmed sitt utvecklingsarbete. I del följande behandlar jag frågor om försöksveksamhet påfem olika områden: museer, bilder, musik, lealer och dans. Jag tar då uppförslag som har förts fram av barnkulturgruppen, i remissvar eller anslagsframställningar.Jag vill emellerlid undersiryka all i sitt utvecklingsarbetesjälvklart måste ha frihet all aktualisera projekl inom hela kulturområdet.Jag har lidigare (6.3) pekat på möjligheter atl starta projekl inomungdomsorganisationerna. Jag har (6.6) också nämnt behovet av utvecklingsarbetepå filmområdel. Museerna äger genom sina rika föremålssamlingar en stor kunskapom det förflutna och vårt samhälles ulveckling till . Genom alt bevaraföremål och dokumentera traditioner och genom alt göra del som bevarats levandeför senare generationer spelar museerna i landet en central roll för atl skapasamband mellan vår nuvarande kultur och äldre tiders livsformer. Särskiltangeläget är det att tillgodose barnens behov av kultur och förankring bakåt iliden. Deila gäller inte minst i dagens samhälle, där den snabba tekniskautvecklingen och den slora rörligheten på arbetsmarknaden försvårarkontakterna mellan människor och generationer. Värdefulla kunskaper förs intepå ett självklart säll vidare till barnen. 1978/79:143 46 Vårt kulturarv måste på nytt göras levande för denuppväxande generationen. Bevarandet av den historiska kontinuiteten bidrartill barnens känsla av trygghet och förankring i tillvaron, särskilt när detgäller den egna hembygden. Museerna har här en betydelsefull uppgift alt - vart ochelt inom sill ämnesområde - ta vara på barnens naturliga iniresse för föremåloch företeelser i äldre lid. För alt detta skall vara möjligt måsteverksamheten vid museerna anpassas lill barnens erfarenheter, behov ochförutsättningar. Museernas verksamhet spänner över stora ämnesområden -från konst och kuhurhisloria till nalurvelenskap och teknik. Museerna gertillfallen lill konslupplevelser och kunskap om hur människor levde undergångna lider. De kan också ge information om miljöproblem ochutvecklingen på teknikens område. Många museer uppmuntrar även till egenskapande verksamhei och bidrar härigenom till atl främja kontakt och gemenskapmellan människor. En rad museer har ordnat särskildaskolvisningar och utställningar för skolor. Sedan 1960-lalet har flera museer,vid sidan av aktiviteter för skolan, prövat nya och öppnare former av barn- ochungdomsverksamhet. Några museer har startat särskild verksamhet för barn iförskoleåldern. Vid ell par statliga museer finns förskollärare anställda fördenna verksamhet. Barnkulturgruppen framhåller atl tillräcklig personal ochandra resurser för barnverksamhet saknas vid museerna. Dessa synpunkter delasav några remissinstanser. Jag har viss förståelse för denna uppfattning. Aktiviteterför barn och ungdom måste emellerlid, som jag även lidigare framhållit (4), sessom en självklar del av den ordinarie verksamheten. Del ankommer på detenskilda museet alt prioritera mellan olika ändamål. Barnkullurgruppen föreslår att utställnings- ochvisningsmetodiken vid museerna utvecklas så all den kan fånga in andra aspekterän vad som sker . Verksamheten måste anpassas till barnen och idémässigtknytas samman med museet i övrigt. Det måste finnas möjlighet för barnen alttillsammans bearbeta sina intryck. Detla är synpunkter som flera remissinstanserdelar. Enligt min uppfattning bör nu ett mer sammanhålletutvecklingsarbete för barn- och ungdomsverksamhet komma till stånd inom musei-och utställningsområdel. Delta utvecklingsarbete bör alla museer i landet hamöjlighet all få glädje av. Arbetet bör bedrivas av isamarbete med museerna och Riksutställningar. De statliga museerna har ellsärskili ansvar för ulvecklingsarbele och service till andra museer i landet.Dessa har genom sina breda nationella och internationella kon-lakler möjligheteratt fånga upp tankar, idéer och initiativ ulifrån. Informationen kan sedanbearbetas och föras vidare till andra museer. 1978/79:143 47 skapande och förmedlande roll bör de statliga museerna iökad utsträckning spela när det gäller förnyelse av aktiviteter för barn ochungdom vid museerna. Jag föreslår därför en avsevärd ökning av resurserna vidnågra statliga och statsunderstödda museer i . Nya tjänster för barnverksamhetbör fr. o. m. /80 inrältas vid sex museer, nämligen statenshistoriska museum, , moderna museet, etnografiskamuseet. Tjänsterna bör inle enbartinriklas på del egna museels verksamhei ulan också utnyttjas för ett allmänl ulvecklingsarbeleinom ramen för en planerad samverkan mellan olika museer. Utöver dessa tjänsterföreslår jag en förstärkning av verksamhetsmedlen vid resp. museum. ÄvenRiksutställningar bör ges ökade resurser för att förstärka sin verksamhei förbarnen. Jag kommer i det följande (8) atl beräkna medel för dessa ändamål. Statenskulturråd bör få i uppgift att hålla samman utvecklingsarbetet inom dettaområde. Utvecklingsarbetet börinriklas på all pröva nya metoder, skapa koniaklmed barn och siimulera barn lill skapande verksamhei i anslulning lillutställningarna. Etl fåtal barn kommer i kontakt med museernas verksamhetgenom besök på dessa. Olika metoder bör därför prövas för att nå ul till barneni deras vardag. Särskilt bör uppmärksammas den möjlighet som Riksutställningarhar att föra ut utställningar till en bredare publik. Ökade kontakter med skolaoch förskola bör eftersträvas genom en aktiv uppsökande verksamhet. Etl annalvikligl sätt för museerna atl vidga sin verksamhet är kontakter och samarbelemed studieförbund, hembygdsföreningar, ungdomsorganisationer, invandrarnasorganisationer m.fl. De erfarenheter av barnverksamhel som finns hos mångamuseer i landet bör samlas in och tas tillvara i arbetet. Del är naturligt attulveck-lingsarbelel bedrivs i nära samarbele mellan , museernaoch Riksutställningar. De medel för utvecklingsarbete som enligt mina förslagställs till förfogande bör kunna utnyttjas för den verksamhet sommuseerna vill ta inilialiv lill. Del bör ankomma på kullurrådel all avgöra hurmedlen skall fördelas mellan olika ändamål. bör vidare fortlöpandeutarbeta och sprida informaiion om den pågående verksamheten. 1 åretsbudgetproposition har jag föreslagil en ökning med 5,5 milj. kr. av anslagetBidrag till regionala museer. Den totala summan kommer budgelårel 1979/80 alluppgå till ca. 19,6 milj. kr. Denna kraftiga ökning av bidraget bör ge dessamuseer möjlighet att ytterligare öka sina insalser för barnen och medverka pådel regionala planet i del utvecklingsarbete som jag har förordat. En slor del av de bilder som barn möler i olika sammanhangär konstnärligt likgiltiga eller undermåliga. Det gäller också många av deaffischer. Prop.1978/79:143 48 "posters" som säljs till barn i handeln. Dessabilder rör sig inom elt ganska snävt fält av popidoler, idrotlssljärnor, olikahobbyföreleelser etc. och de utnyttjar i stor utsträckning en begränsaduppsättning av bildmässiga och innehållsmässiga schabloner. Del måste vara en uppgift för kulturpolitiken att stödjaframställning och spridning av bilder som kan fungera som ett alternativ tillde spekulativt framställda bilderna och som därför syfiar till atl vidgabarnens upplevelsevärld. Det har lidigare (6.2) framhållits atl skolan spelaren avgörande roll för barns bildseende och bildskapande. Barnkulturgruppen framhåller att den konstnärligabildproduktionen sällan vänder sig direkl till barn och ungdom. Gruppendiskutera olika vägar alt nå ul lill barnen med bilder av bra kvalitet. Statenskulturråd anser i sitt remissvar att insalser för barn inom bildområdel iförsta hand bör ske genom museer. Riksutställningar och Konstfrämjandet, somhar möjligheter alt genom pedagogiskt arbete och utställningar nå ut till barnoch ungdom. Jag delar denna uppfattning. Jag har i det föregående föreslagh atl elt arbete för allutveckla museernas arbeie för barn skall starta fr. o. m. nästa budgetår. Jagräknar med alt detla också kommer alt omfatla bildområdet. Riksutställningar har erfarenhel avkonstbildnings-arbete för barn och ungdom i skolan. Det utvecklingsarbete somRiksutställningar fortlöpande bedriver syftar även till all förbättrametoderna alt nå ul till barnen. Riksulslällningar har i sill remissvar lämnatförslag till hur man kan öka sina insatser för barnen. Riksutställningar villöka sina bildpedagogiska utställningar för barn och bl. a. genom samarbete medkonstnärer finna nya vägar att engagera barnen, för konstnärliga uttrycksmedel. Konstfrämjandet har bl. a. genom samarbete med olikakonstnärer och organisationer påbörjat framställningar av affischer, bilder ochutställningar för barn och ungdom. Konstfrämjandet planerar nu en fortsaltproduktion av affischer, som bl. a. belyser förhållandena utvecklingsländerna.Konstfrämjandet planerar även atl i samarbele med bl. göra enutställning med barngobelänger från Harrania i . 1 samband medutställningen, som även skall turnera i landet planeras olika aktiviteter förbarn. Jag har med intresse tagit del av de förslag som framförtsav Riksutställningar och Konstfrämjandet. Enligt min mening är det viktigt atlden planerade verksamhelen kan genomföras så långt som möjligl. Jag kommer idet följande att beräkna medel lill Riksutställningar och Konstfrämjandet förförsöksverksamhet som speciellt riktar sig till barn. Ännu så länge har vimyckel begränsad kunskap om hur man på bästa säll når ut till och engagerarbarnen med kvalitetsbilder. Därför är det viktigt atl de resurser som kandisponeras för försök utnytljas sä alt de ger så breda erfarenheter sommöjligt. Med hänvisning härtill bör Riksutställningar och Konst- Prop.1978/79:143 49 främjandet planera sina resp. försök i samarbele och göraen samlad utvärdering. Enligt barnkulturgruppens mening är forskningen kring barnoch bilder hell otillräcklig. Gruppen föreslår därför bl. a. elt statligtslöd till det dokumeniaiionscenlrum för barns skapande arbete som planeras iEskilstuna. kommun har i särskilda framställningar lill regeringenanhållit om statsbidrag för verksamheten, som bl. a. syftar till alt samlabarnkonst och möjliggöra forskningsinsatser inom barnbildområdet. Statenskulturråd framhåller i sill remissvar all del är angelägel all eltbarn-kulturcentrum kan komma till stånd med den inriktning som Eskilstunakommun har föreslagit. Rådet föreslår emellertid atl regeringen vänlar med attla ställning lill projektet till dess mer detaljerade uppgifter för dendokumenterande delen föreligger. Enligl min uppfattning bör emellertid ellslimulandsbidrag för verksamhelen kunna ulgå redan för nästa budgetår. Jagkommer i del följande (8) atl beräkna all ett bidrag om . skall utgåtill delta ändamål. 6.8.3 Teater och dans Andelen barnteater vid teatrarna i landet varierar mycketstarkl. Av tillgängliga uppgifter framgår att l.ex. Rikslealern spelar ca 40%barnteater, , länsleater över 70%.Vidare spelas övervägande barn- och ungdomsteater vid mindre och nyare regionalateatrar. Däremot ges en betydligt lägre andel barnteater vid andra stadsteatrarsamt vid Operan och Dramalen. I barnkullurrapporten sägs atl antaletbarnteaterföreställningar har minskal . En heltäckande statistiköver barnlealersilua-lionen har emellerlid ännu inte presenterats. Det ärangelägel all få sådani material redovisal. Jag uigår från all kulturrådetframdeles rapporterar fortlöpande om barnteatersituationen i landet. Att öka antalet föreställningar som riktar sig lill barnär en av de viktigaste uppgifterna på teaterområdet. Detla kan lösas dels genomförstärkta resurser för barnteater och dels genom en ökad prioritet ål barnteater.Jag vill i detta sammanhang erinra om den utökning av antalet grundbelopp vidde regionala tealrarna som föreslagits i årets budgetproposition och om detansvar som vilar på varje institution atl ta hänsyn till barnens behov iplaneringen av verksamheten. Barnteaterns utveckling är emellerlid inle enbart en frågaom att öka antalet föreställningar eller all distribuera teatern effektivareöver landet. Etl viktigt led är också bearbetningen av föreställningarna. Dettabör ske i samarbete med barn, lärare, föräldrar och andra som kommer i kontaktmed teatern. Den bör inriktas på bl. a. för- och efterarbele kring pjäserna ochpå en utveckling av metoderna i publikarbele. En sådan utvecklingsverksamhetinom barnteatern har t. ex. bedrivits av Unga vid Stockholmsstadsteater. Prop.1978/79:143 50 Del är angelägel att det bedrivs ell fortlöpandeutvecklingsarbete inom barnteatern. En strävan bör vara att ge utrymme åt ellsådant arbete inom ramen för varje institutions verksamhet. Därutöver kan detbehövas vissa centrala insatser bl. a. för att tillgodose de fria lealer- ochdansgruppernas behov. Jag räknar med alt stålens kulturråd kommer all användade resurser rådel kommer all disponera för elt utvecklingsarbete på barnkulturområdeltill utvecklingsprojekt också på teater- och dansområdena. Delta bör givelvisske i nära samarbele med bl. När det gäller Operan och Dramalen kan frågan om att ökaandelen barnteater endast lösas genom atl teatrarna ger barn- ochungdomstealern större ulrymme inom ramen för teatrarnas ordinarie anslag. Detär emellerlid enligt min mening vikligl all också stimulera Operan och Dramatenatt genom uppsökande verksamhet få kontakt med barn och ungdom. För atl kunnagenomföra vissa experiment med sådan verksamhet har jag därför i det följande(8) beräknat ytterligare . för vardera Operan och . Denuppsökande verksamhelen bör ses som en möjlighet atl utveckla former för atl nåut med teater till barn och ungdom. Jag räknar med att Operans insatser i denuppsökande verksamheten i slor utsträckning skall kunna gälla dansen som juför barn och ungdom är förhållandevis okänd som konstform. har i sin anslagsframställning för budgetåret1979/80 föreslagit ökade medel för barnteatern. barn- och ungdomsverksamhetbestår till stor del av uppsökande teater. har Riksteaternvalt att framställa barn- och ungdomsleater på temat "vårt förakt försvaghet". Härigenom försöker Riksleatern inrikta sitt arbete pä allfördjupa insikten om utslagningens orsaker och effeker lill försvar till rättenför var och en att få leva ett människovärdigt liv. En sådan uppläggning avbarn- och ungdomstealern är enligt min mening intressant och kan geulvecklingsmöjligheler och ses som ell försök att förnya formerna för barnteater.På motsvarande sätt bör Rikskonserters förskoleverksamhet kunna verkaförnyande. Jag beräknar i det följande (8) . som förstärkning förRiksteaterns barn- och ungdomsverksamhet. Jag föruisäiier alt Riksleaternhärigenom bl. a. kan öka teaterverksamheten i första hand för förskolebarn samlge föreställningar för invandrarbarn. Genom de förslagna ökade satsningarna är det minförhoppning atl ell framålsyftande ulvecklingsarbele kan åsiadkommas dels närdet gäller förskoleverksamhet och dels när det gäller uppsökandeverksamhet för Operan och . Musiken måste inta en viktig plats i alla diskussioner ombarn och kullur. Sång och musik ger i olika sammanhang - i daghem, lekskolor,skola och vid många andra lillfällen - upplevelser av gemenskap och kontakt,möjligheter till känslomässiga erfarenheter och personlig ulveckling. 1978/79:143 51 Barns och ungdomars intresse för musik och sång är ocksåstort. Det framgår av att många själva musicerar och också av atl lyssnandet påmusik är en av de allra vanligaste sysselsättningarna. Dagens förhållandeerbjuder många möjligheler. Del har aldrig varil så läll all nå musiken som nu.Siluationen innehåller emellertid också faror. Just del slora utbudet av musikkan läll lendera atl gynna del slentrianmässiga lyssnandet. Skvalel är torftigoch innehållslös musik är en av de mest kritiserade företeelserna i vårtsamhälle. Samhällets stöd bör i första hand inriklas på ålgärder somgynnar barns och ungdomars möjligheler lill eget musicerande och som ökar deraskunskaper om musik. Det innebär bl. a. atl skolans musikundervisning böruppmärksammas, liksom de kommunala musikskolorna och studieförbundensmusikverksamhel bland barn och ungdomar. Också möjligheterna alt lyssna pålevande musik bör förbättras, exempelvis genom konsertverksamhet med särskildinriktning på barn. - Jag vill i sammanhanget erinra om vad jag tidigare anförtom fonogrammen (6.4). Det är vidare vikligl atl genom utvecklingsarbetestimulera strävanden att öka barns kontakt med den levande musiken och skapaintresse for olika musikaliska genrer. Barnkulturgruppen pekar i sitt förslag på vikten av enmusikpedagogisk utvecklings- och dokumenlationsveksamhel av del slag somföreslagits av OMUS. En sådan verksamhet kan vara av betydelse för detmusikpedagogiska utvecklingsarbetet både inom högskoleutbildningen i musik ochför musikundervisningen på andra nivåer. I prop 1977/78:14 om utbildning påmusikområdet anförde jag all formerna och organisaiionen för det musikpedagogiskaulvecklingsarbelet behövde analyserar yiieriigare. Enligt vad jag erfarit pågårf. n. elt arbeie i denna fråga inom UHÄ. UHÄ avser all i sinanslagsframslällning lägga fram ell förslag som bör kunna bli avbetydelse också för del pedagogiska arbete med musik bland barn. StaisrådelRodhe har redan tidigare (6.3) berört det musikpedagogiska utvecklingsarbetetsroll för den kommunala arbeie. Rikskonserler har bl. a. till uppgift atl genomförakonsertverksamhet i grundskola och gymnasieskola. Inom ramen för dennaverksamhei har försök gjorts all finna nya och bällrefungerande former för barns möte med levande musik i skolan samt påfritidshem och fritidsgårdar. Rikskonserter har hiltills inle haft någol uppdrag atlarbeta inom förskolan. Rikskonserter har emellertid bedrivit enförsöksverksamhet med social och pedagogisk inriklning inom förskolan. Detlaarbete har bedrivits med utgångspunkt från bl. a. arbetet i förskolan och harresulterat i visst material och program för musikverksamhelen i förskolan.Under /78 har Rikskonserler i 30 kommuner genomförtstudiedagspro-grammet "Ljud, lek, musik på dagis och lekis". Iprogrammen har personal från daghem, deltidsförskola och fritidshem deltagit.Från Rikskon- Prop.1978/79:143 52 serier har man ökal informationen om dennaförsöksverksamhet. Rikskonserter anser all denna försöksverksamhet varitvärdefull och har i sin anslagsframställning föreslagit ökade medel saml atl försöksverksamhetinom förskolan programmässigi knyts till skolkonsertverksamhelen. Under /78 har Rikskonserter genomfört ca 5350 skolmu-sikaktiviteter inom skolkonsertverksamheten. Aktiviteterna inom skolkonsertverksamhelenkan uppskattas har varit riktade lill ca 530000 elever. Rikskonserler framföri sin anslagsframslälling all ell utvecklingsarbete f. n. pågår inomskolkonsertverksamheten. 1 ett fördjupat skolmusikar-bete används iblandklassrumsakliviteter som en förberedelse till efterföljande skolkonserter.Målet är alt förstärka och fördjupa programmens pedagogiska, upplevelsemässigaoch sociala effekl. För att kunna uppnå detla behövs enlgit Rikskonserter bl.a. atl lärare och elever ges reella möjligheter till inflytande på program.Programmen bör vidare bidra lill musikämnels integrering med skolans övrigaverksamhei. Enligt min mening har det arbete som Rikskonserterbedriver på förskolesidan och inom skolkonsertverksamhelen stor betydelse förutvecklingsarbetet när del gäller musik för barn. Jag delar barnkullurgruppensuppfattning alt ökade resurser bör ges åt Rikskonserter för all ulveckla delssin verksamhet inom förskolan och dels skolkonsertverksamheten i linje med deförslag som lämnats av barnkullurgruppen. För delta ändamål har jag i delföljande (8) beräknat en ökning med . Barnkullurgruppen har i sin rapport pekat på behovet avökade kunskaper om barn och kultur för att förändra barnens kulturellasituation i samhället. Undervisning om barn och kultur bör därför ingå iutbildningen och fortbildningen för dem som arbelar med barn. Som exempel påutbildningar som bör innehålla dessa moment nämner barnkulturgruppen utbildningenav barnskötare, förskollärare och klasslärare, journalister, musei-pedagoger,bibliotekarier, fritidspedagoger, skådespelare, dagbarnvår-dare, ledare i barn-och ungdomsorganisationer och bokhandelsmedhjälpare. Barnkullurgruppen villockså alt 20-poängskursen i barnkultur vid Sloekholms universiiei byggs ut till40 poäng. Flertalet remissinslanser inslämmer i barnkullurgruppenssyn på behovet av utbildning och fortbildning. Även jag delar dennauppfattning. En förändring av barns kulturella situation är endast möjlig om vipå olika samhällsområden lär oss tänka in barns behov av kulturell verksamhei.Ulbildning och fortbildning är vår viktigaste möjlighet atl påverka attityderoch få till stånd en fördjupad syn på barn och kultur. Skolan och förskolans roll i kulturhänseende har tidigareframhållits. Utbildningen av lärare och övrig personal bör la sjkle på attskapa bättre förutsättningar alt använda de konstnärliga uttrycksformerna somen inte- Prop.1978/79:143 53 grerad del av verksamheten. Ökade kunskaper om barn ochkultur kan sannolikt bidra till att bana vägen för en närmare samverkan medkulturarbetare. För all underlälta ell sådant samarbele bör bl. a. moment avpedagogik och metodik ingå i den konstnärliga utbildningen. Också ungdomsledare och fritidsledare har stor betydelseför alt stimulera barns kulturella aktiviteter. Organisaiionerna utbildar lillstor del sina ledare själva. Ledarutbildning förekommer också vidfolkhögskolor, gymnasieskolor och på högskolenivå. Fr. o. m.den Ijuli 1979avvecklas frilids-ledareulbildningen i gymnasieskolan och högskolan ochöverförs på folkhögskolan. Genom den nära samverkan som förekommer mellanmånga folkhögskolor och folkrörelser kommer ungdomsledare och frilidsledare altkunna medverka till en mångsidig ulveckling av verksamheten för barn ochungdomar grundad på skilda folkrörelsers värderingar. Del är enligl min meningangelägel all skolor och förskolor uppmärksammar dessa gruppers möjligheler allbidra med nya infallsvinklar på kullurverksamhe-len. Också sjukhus och vårdhem har ell ansvar för alttillgodose barns behov av kulturella aktiviteter. Detta ansvar bör avspeglas iutbildningen bl. a. av dem som vårdar sjuka och handikappade barn. I delta sammanhang vill jag också betona föräldrarnasroll. Barns kulturella villkor är i hög grad beroende av föräldrarnas villkor,möjligheler och intressen. Föräldrautbildning skulle kunna bidra lill atl ökamedvetenheten om barns kulturella villkor och behov och underlälta förföräldrarna att stödja barnens skapande verksamhei och alt förmedla kullur. Flera förslag till utbildningar av betydelse för barnskulturella situation har överlämnats till departementet. UHÄ har utarbetatförslag till statlig dockspelarutbildning (UHÄ, Rapport 1978:3) ochöversynsulredningen för statens scenskolor elt förslag till förändradskådespelarulbildning (UHÄ, Rapport 1978:1). ,LUT-74, har lagt fram ett betänkande med förslag till en förändradlärarutbildning i (SOU 1978: 86).