prop · G203201 · 1978-12-31 00:00:00 — förordar vidare en förenkling avhandläggningen av investeringsgaranlisystemet saml reser invändningar motkriterierna för prövningen av utvecklingseffekien. 1978/79:201 20 9.Föredragandens överväganden 9.1 Inledning Förförelagen har möjligheten atl erhålla exportkreditgarantier kommit alt spela enallt större roll. Stora projekt såsom leveranser av hela anläggningar har ökali betydelse i samma takt som nya marknader vuxit fram särskilt bland u-länderna.Dessa exportaffärer vilka kännetecknats av bl. a. långa krediter haraccentuerat exportkredilgaranliernas betydelse som konkurrensmedel. Imånga av konkurrentländer har myndighelerna utvecklat olika system föratt med statliga krediter och kreditgarantier stödja exportindustrin. Sverigehar anpassat sig till denna ulveckling. Dessa former av exporifrämjande ålgärderkan emellertid ha en snedvridande effekt på konkurrensen. Ett antal störreindustriländer enades därför om vissa riktlinjer för statligtstöd vid exportkreditgivning. Denna s. k. consen-sus-överenskommelse innebärbl. a. alt normer har fastställts för kredittider och räntevillkor. harinom förklarat sig beretl alt tillämpa dessa regler. EKNhar till uppgift att inom de av statsmakterna angivna riktlinjerna mot premieikläda staten ansvar för au täcka vissa risker för utebliven betalning som kanuppstå vid export. En garanti från EKN är en väsentlig hjälp vid exportkreditfinansiering.Nämnden söker successivt anpassa verksamheten till vad som gäller förmotsvarande garantier i andra länder. Nya former av garantier har tillskapats. EKNhar också filt förbättrade möjligheler au tillhandahålla exportkreditgarantiergenom att ramen för verksamheten successivt har vidgats efter beslut vidriksmötet /78 (prop. 1977/78:155, NU 1977/78:73, rskr 1977/78:379) till 40000 milj. kr., varav 11 000 milj. kr. reserverats för s. k. u-garantier, dvs.garantier pä särskilt gynnsamma villkor vid export av betydelse för u-ländernasekonomiska ulveckling. Då beslöts också om vissa reformer i exportkredilgarantiverksamhelen.EKN bemyndigades då alt ställa garanti mot otillböriigt utnyttjande avsäkerhet avseende fullföljande av anbud (s. k. "bid bond") m. m. Dåbeslöts även om en utvidgning av riskbeskrivningen i EKN:s villkor så attskadefall bl. a. pä grund av naturhändelser och andra händelser av force-majeuretypskulle kunna omfattas av nämndens garantier. Vidare beslöts en höjning av garaniiprocentsaisenför bank-till-bankkrediter frän till normalt 95 96 för icke kommersiellarisker för vissa typer av låntagare. Dåvarandechefen för uttalade i prop. 1977/78:155 alt EKN iskrivelse till regeringen berört frågan om s. k. motgarantieroch anmält att man påbörjat ett utredningsarbete om detta. Föredraganden fanndet positivt alt EKN redan uppmärksammat problemet. Han utgick vidare ifrån allnämnden skyndsamt skulle redovisa resultatet av sin utredning till regeringen.Av vad jag lidigare har anfört har framgått atl EKN hemställt om vissa reformeri garantiverksamheten. 1978/79:201 21 höjningav ramen för normalgarantier(n-garantier)samt att EKN skall kunna medge garantiför exportaffärer med särskilt samhällsintresse och garanti vid ställande av säkerhet,s, k, molgaranli, Slulligen föresläs en utsträckning av garaniiprocentsaisenför bank-till-bankkrediter att gälla även regeringar eller regeringsorgan med bankfunkiioner. Jagbehandlar i del följande dels förslagen i EKN:s skrivelser, dels vissa förslagom ändringar i garantisystemet för investeringar i . Jag finner detangeläget att ändringar vidtas i detta system så att det kan komma tillpraktisk användning, 9.2Frågan om affärsmässighet, ramen för normalkreditgarantigivning samt ändring avgarantiprocentsatsen i vissa fall EKN framhälleratt garantiförbindelserna och garanliulfästelserna har nästan femdubblals sedan1973, Den kraftiga ökningen av åtaganden gäller såväl n-som u-garantier. Totaltuppgicks EKN:s åtaganden till 37 500 milj, kr, för n-garantieroch 6 900 milj, kr, för u-garantier. Jag har här räknat utfästelserna till av sitt belopp. EKNpekar i sin skrivelse på vissa väsentliga tendenser i garantigivningen. Utvecklingenhar gått mol en ökad koncentration. Av nämndens totala åtaganden svarar idagendast tio länder för ca 60 96 och tre till fyra länder för vardera ca 10 96 avgarantigivningensamtidigtsomengagemangetinriklas på mer riskfyllda länder, EKNanför att den oro för omfattande skuldkonsolideringar som hystes i mitten av 1970-talelidag inte är lika påfallande som lidigare. Nämnden framhåller dock att u-ländernassnabba skuldutveckling kan leda till ell växande antal enskildaskuldkonsolideringar. Defå skadefallen under 1950 och 1960-talen möjliggjorde för EKN att bygga upppremiereserven lill en enligl nämnden relativt hög nivå. harreserverna sjunkit och utgör nu ca 250 milj, kr. Skälen lill nedgången är destora skadefallen under senare lid, EKN påpekar att det inte kan uteslutas attutbetalningar över statsbudgeten kan komma alt behöva verkställas i första handgenom ianspräklagande av den rörliga krediten hos , EKNunderslryker alt del lill följd av den internationella konkurrensen har varitnödvändigt att ibland ta siörre risker vid garantigivningen än en försiktig försäkringspoliliktillåter. Nämnden pekar också pä att i tidigare beslut (prop,1976/77:126) har gett nämnden sådana möjligheter härtill. Att frångå dengrundläggande målsättningen om affärsmässighet skulle emellertid kunna medföraatt EKN:s verksamhet kunde betraktas som exportsubvention. Principenom aflarsmässighet bör, anför EKN, i första hand gälla den dominerande formenför garantiförsäkring, nämligen normalgarantigivning-en (n-garantierna), EKNanser det dock rimligt att ibland ta siörre risker än 1978/79:201 22 affärsmässighetentillåter, Detla kan ske som med u-garantier men bör också enligl EKNkunna ske med garantier vid särskili samhällsintresse (s-garantier). Även fördenna mer riskfyllda garantigivning anser nämnden dock alt statens förlustriski göriigaste mån bör begränsas. Nämnden anser sålunda atl det oberoende av deskäl som ligger lill grund för garanliprövning synes oriktigt att accepiera enrisk ifall sannolikheten för en betydande slutlig förlust är väsentligt siörreän sannolikheten för att en sådan förlust inle uppslår. För den mer riskfylldagarantiverksamheten bör, framhåller EKN, en särskild ram anges. Ramen försådana speciella kreditgarantier bör dock enligl EKN inte överstiga 25 96 avdet totala rambelopp som ställer till regeringens förfogande. Jagdelar nämndens uppfattning all u-garantisysiemet bör kompletteras med etlsyslem för garantigivning vid särskilt samhällsintresse. Jag återkommer tilldelta i det följande och vill här endasi framhålla att ramen för de merriskfyllda garantierna inte bör överstiga 25 96 av den totala ramen för EKN:s verksamhei. EKNanger i sin skrivelse de riktlinjer som bör gälla för reservuppbyggnaden.Riksdagen har redan lidigare beslutat att vid riskbedömningen hänsyn inle skallbehöva tas till risken för världskriser eller samtidiga moralorier i ell stortantal länder. EKN anför att del inte finns skäl att ändra denna inriktning.Emellertid måste vid kalkylering av reservuppbyggnaden hänsyn tas till densenare tidens utveckling där skuldkonsolideringar inträffat betydligt oftare änlidigare. Dessa har också haft en tendens att bli både långvarigare och urnämndens synpunkt oförmånligare. Nämnden bör inte enligt skrivelsen ta störrerisker i n-garaniiverksamheten än atl reserverna åtminstone pä sikt skall kunnatäcka uppkommande skadefall. EKN pekar pä tvä utvägar för att byggaupp en nödvändig reserv för aU uppfylla kraven på affärsmässighet. En väg är atli ökad utsträckning endast göra åtaganden för export lill mindre riskfylldamarknader. Mot bakgrund av den internationella handelsutvecklingen och de nyamarknader som svensk exportindustri bör satsa på finner jag denna utväg mindrefördelaktig. Nämnden anger som en annan utväg en höjning av premierna eller förändringari premiesystemet. En möjlighet som nämnden därvid pekar pä är att införa enförsäkring av hela ett förelags export, s. k. global- eller "whole-lurnover"-försäkring. Med en globalgaranii,eller "whole turnover"-försäkring, avses atl elt företag försäkrarall sin export eller bestämda delar av sin export hos garantiinsiitutet ochinte har möjlighet att fl enstaka affärer försäkrade. 1 har dennaförsäkringsform spelat en begränsad roll, trots all vissa förmåner i vad avserpremier och även täckningsgrad har kopplats lill frivilliga globalgarantier. 1många andra länder är däremot formen obligatorisk vid korta affärer (kredittidhögst ). Exportören i ett sådant land har således att välja på allförsäkra all sådan export eller ingen och kan inte som i välja utaffärer med de länder eller köpare han önskar försäkra. Prop.1978/79:201 23 garanliinstituteissynvinkel ligger den huvudsakliga fördelen med globalgar-aniier idenriskspridning som uppnäs. Sen uren exportörs synvinkel kan det vara en fördel atlgarantiinsiilutel har större möjlighet alt upprätthålla en mer kontinuerlig garantigivningäven på marknader med problem och alt del även kan hälla en lägre premienivå. Denlägre genomsnittliga premienivån möjliggörs genom den siörre riskspridning ochden större volym för garantiåtaganden som torde bli resultatet av atl globalgaraniierinförs. Delär enligt min mening med hänsyn lill våra internationella åtaganden viktigt altexporlkredilgaranliverksamheten bedrivs affärsmässigt. I annal fall skulle vikunna komma i konflikt med åtaganden i och samt Sverigesavtal med EG. Jagdelar EKN:s uppfattning atl riskerna inom garantigivningen bör fl en bättrespridning. Det är viktigt att den svenska exportindustrin får möjlighetatt arbeta under i stort samma betingelser som andra länders exportörer. Inom n-garanligivningenbör-såsom EKN föreslagit-verksamheten anpassas så att uppkommande skadefall påsikt kan beräknas bli täckta av egna successivt uppbyggda reserver.Premiesättningen bör i sin tur anpassas härtill med beaktande av de jämförelsersom låter sig göras med andra garanliinstitut. EKN bör självfallet kunna prövavilka effekter olika premiersystem ger. För s- och u-garantier bör störrerisker kunna tas. Dock bör inte enligt min meningen risk kunna accepteras ifallsannolikheten för en beiydande slutlig förlust är väsentligt större änsannolikheten för att en sådan förlust inte uppstår. EKNframhåller med hänvisning till de ökade engagemangen och riskulvecklingen atlnämnden bör underställa statsmakterna sin verksamhet för prövning. Deskulle då ta ställning lill verksamhelen och pä basis av nämndens prognoseroftare än nu kunna göra en regelbundet återkommande bedömning av hur EKN:sengagemang utvecklar sig. Jag delar nämndens uppfattning att EKN pädetta sätt bör underställa regering och riksdag sin verksamhet för prövning. Jaghar fömt redogjort för utvecklingen aV EKN:s åtaganden och förbindelseravseende både n- och u-garantier. EKN har i sin skrivelse redogjort för delsnabbt växande engagemanget. Vad gäller n-garantier har summan av gällandegarantiförbindelser och garanliutfäslelser vuxit från 8 000 milj. kr. i juli1973 till dagens ca 39 0(X) milj. kr. Den ram för n-garantier som tilldelades EKNgenom beslul vid /77 - totalt 29 000 milj, kr, -beräknas inom en snar framlid bli lagen i anspråk, EKN föreslår därför attramen för n-garantigivningen höjs med 10 000 milj, kr, till 39 000 milj, kr, Samlligaremissinstanser tillstyrker en sådan höjning. Även jag anser att EKN bör hamöjlighet att möta den ökade efterfrågan på sädana garantier. Jag förordardärför att rambeloppet höjs med 10 000 milj, kr, till 39 000 milj, kr. Vidförra beslöt (prop, 1977/78:155, NU 1977/78:73, rskr1977/78:379) om en höjning av högsta tillåtna garantiprocentsats för 1978/79:201 24 garantiavseende bank-till-bankkredit från 90 96 lill 95 96, Garaniiprocentsaisen för bank-lill-köparekrediter förblev vid 90 96, I många mottagarländer ges krediter av säljarensbank till någon annan institution än en bank som i del landet har bankfunkiionermen som alltså inle är en bank, EKN anför alt det ofta kan vara så atl enregering eller elt ministerium, exempelvis finansministeriet, är mottagare aven bank-till-bankkredii. Den svenske exportören kan alltså i detta fall inteerhålla den högre garaniiprocentsaisen. EKN framhåller alt detta försämrarkonkurrenskraften på kreditsidan för den svenske exportören och förslår altnämnden bemyndigas att låta garantiprocentsatsen utgöra 95 96 vidbank-till-bankkredit då mottagaren är regering eller en regeringsorgan medbankfunktioner. Samtligaremissinstanser tillstyrker detla förslag. Det är min uppfattning att denföreslagna utvidningen av begreppet bank i de berörda garantifallen kommer attbetyda en väsentlig förbättring, m, fl, organisationervill gä längre och menar all garaniiprocentsaisen bör utsträckas till 100 %eller som ett andra alternativ alt garantiprocentsatsen höjs lill 100 96 efterdetkredittiden löpt . Jag anser att en höjning lill 100 96 inle börgenomföras, då det skulle innebära att självriskmomentet hos banken heltförsvinner. En utvidgning av begreppet mottagande bank innebär en väsentligförbättring som självrisken inte kan anses för betungande. Jagförordar därför all den maximala garantiprocentsatsen vid bank-lill-bankkreditför icke-kommersiella risker där mottagande bank är en regering eller ettregeringsorgan med bankfunktioner höjs till 95 96. Isitt remissyttrande förutsätter SEK att bolaget betraktas som bank iförevarande sammanhang och därmed kan komma i åtnjutande av 95 96 täckning vidlån lill utländsk bank. Ett sådant belraktelsesätl finner jag rimligt, 9.3Kreditgarantier vid särskilt samhällsintresse Jaghar redogjort för EKN:s syn på risktagandel vad gäller s, k, u-garantier.För atl kunna ge denna typ av garantier måste speciella krilerier varauppfyllda fömlom att mollagariandel skall vara ett u-land. Export-affären skalläven främja landets ekonomiska utveckling enligl de principer som gäller försvensk biståndspolitik. Dethar lidigare anförts alt EKN:s engagemang utvecklats mot en ökad koncentrationpå vissa länder. Det kan visa sig svårt att med bibehållet krav påaffärsmässighet fonsälla ge garantier på en sådan marknad. EKN framhåller ocksåatt behovel av garantier på marknader och för affärer av mer riskfyllt slaginte inskränker sig lill och sädana affärer där utvecklingseffekten ärtillfredsställande belagd. Det kan vidare vara viktigt att kunna stödja projektpå marknader där svenska produkter vunnit insteg. kanbetalningssvaga länder behöva slöd med hänsyn lill den ekonomiska situationen,då åtgärder föranledda av denna annars skulle Prop.1978/79:201 25 kunnadrabba svenska industrisalsningar, EKN skulle även kunna ta en siörre risk omman härigenom kunde avhjälpa en sysselsättningskris i ett område eller inom enviss bransch i , EKNföreslår därför att gällande system utvidgas och au en särskild ram ställs tillnämndens förfogande för garantier vid exportaffärer med etl särskilt samhällsintresse(s-garaniier). Denna ram skall även omfatta u-garantierna. Ramen, som årligenskall bestämmas av regering och riksdag, skall efter särskild prövning kunna utnytljasför garantigivning med större risker än under n-garantisyslemet. Nämndenföreslår att ramen för nästkommande budgetår fastställs till ett belopp av 13000 milj, kr,, innefattande den ram på 11000 milj, kr, som av riksdagentidigare ställts till förfogande för u-garantigivning. Samtliga remissinstansertillstyrker förslaget, SIDA vill dock undersiryka atl införandet av s-garantierinle flr innebära en minskad villighet att accepiera exportaffärer under u-garantisysiemet.Även jag förordar alt förslaget genomförs, Enligl min mening skall del nyagarantisystemet inte påverka det fortsatta lämnandet av u-garantier. Jagdelaräven fullmäktiges i riksbank uppfattning alt det nya systemet kanmedföra atl ell färre antal ärenden än lidigare kommer alt behöva hänskjutas tillregeringen, m, fl, organisationer finner det synneriigentillfredsställande att EKN nu föreslår införandet av s-garanlier. De menarävenall det s, k, solitärproblemet - möjligheten av att erhålla garantier för sioraaffärer på relativt svaga marknader - blir möjligl att lösa med del nyasystemet. Jag förordar att en ram på13 000 milj, kr, ställs till regeringens förfogande för u- och s-garanlierinnefattande även den nuvarande av beviljade ramen för u-garantier på11 000 milj, kr. Det är min uppfattning atl den nya garantiformen bör användasmed en viss försiktighet. Denna s, k, s-garanli skall kunna ges förutom i defall som gäller u-garantier då exportaffären är samhällsekonomisktbetydelsefull, då den ligger i linje med den indusiripolitiska målsättningeneller då den ger betydelsefulla sysselsättningseffekter i , Regeringoch riksdag kommer genom EKN:s åriiga redovisning att ges möjlighet alt följautvecklingen. Jagavser att föreslå regeringen alt komplettera för u-garantier så atlsysselsättnings- och exportintressena där kommer atl företrädas, EKNhar föreslagit atl nämnden flr rätt atl lämna s, k motgarantier lill utställareav säkerhet. infördes en ny form av garanti som syftade till atttäcka risker för otillböriigt utnyttjande av säkerheter som ställs i sambandmed export. Dessa garantier, s, k, SÄ-garantier,skyddarexporiören mot föriusterdå sådana säkerheter otillböriigt tas i anspråk av exportörens motpart eller dåhinder för medgiven återbetalning av ianspräktagen säkerhet 1978/79:201 26 uppkommit.Det vanliga är atl en bank, etl försäkringsbolag eller annan institutionutställer säkerheten på uppdrag av exportören. Denne säkerhetsgivare harvanligtvis omedelbar regressrätt mot exportören. Säkerhetsgivaren löper därförrisken om EKN på grund av exportörens underlåtenhet, fel eller försummelse, inleutbetalar ersättning för ianspräktagen säkerhet. Exportören måste därför imånga fall lämna säkerhetsgivaren garantier så ätt regressrätten säkras. Dådessa belastar det exporterande förelagets balansräkning kan utställandet avsäkerheter försämra företagets soliditet så kraftigt atl banken inle är villigställa ut ytterligare garantier för nya exporiaffärer, EKNföreslår därför att ett nytt garaniisystem avseende motgarantier införs. Dessaskulle lämnas direkt till bank eller försäkringsbolag som för exportörs räkningställt säkerhet till köparens förmån. Denna garanti menar EKN skulle omfattaförutom risken på köparen och köpariandet även risken atl exportören inlefullgör sina åtaganden. Avsikten är att EKN skall ha regressrätt motexportören, 1 den inomindustridepartementet upprättade promemorian (Ds I 1978:39) tas också upptanken på elt system för motgarantier för att underiätla export avsystemleveranser lill industri- och anläggningsprojekl. Förslaget i promemorianöverensstämmer i sina huvuddrag med de förslag som utarbetats av EKN, Ipromemorian föreslås dock att elt särskilt institut upprättas för att lämna motgarantier.Vidare föreslås att motgarantier skall kunna ges för leveranser i , Vad gäller den senarefrågan vilt jag framhålla all de lättnader som föreslagils i kapitaltäckningsreglemaför bankerna och som bl, a, avser bankernas garantiåtganden (prop, 1978/79:190)bör minska kostnaderna för sådana åtaganden och således fä en sådan effekt somjag vill uppnå med motgarantier. Med hänsyn härtill har jag efter samråd medchefen för ekonomidepartementet inte funnil anledning alt lägga fram någolförslag om motgarantier för projekt i , Motgarantier skall enligt EKN:sförslag kunna lämnas vid exportaflarer med etl konlraktsbelopp av minsl 100milj, kr, med en täckning av högst 95 96, Vid kontraktsbelopp understigande 100milj, kr, -dock minst 10 milj, kr, - bör motgarantier kunna lämnas med entäckning av 50 96, Avslår garantigivaren från att kräva säkerhet av exportörenför självriskandelen skulle vid kontraktsbelopp understigande 100 milj. kr. entäckning upp till 90 96 eller 95 96 kunna lämnas. Minsta belopp för garantiernabör enligt förslaget vara 0,5 milj. kr. Jag delar uppfattningen ombehovel av etl system med motgarantier. Därför föreslår jag att ell sådantinförs i huvudsaklig överensstämmelse med EKN:s förslag. Därvid förordar jagall för affärer över 10 milj. kr. motgaranti skall kunna ges med en täckning avhögst 95 96 om garantigivaren avstår från att kräva säkerhet av exportören försjälvriskandelen. Minsta belopp som skall kunna garanteras bör som EKNföreslagit vara 0,5 milj. kr. Vadgäller koniraklsbeloppets storiek saml täckningsgraden vill jag för 1978/79:201 27 egendel förorda en något mer fiexibel ordning än den EKN föreslagil. EKN bör sålundaha möjlighet atl ge garantier med en täckning med upp till 95 96 i de fall dåkontraktsbeloppet något understiger 100 milj. kr. och garantigivaren inteavslår från all kräva säkerhet av exportören. För affärer av mindre storiek nertill 10 milj. kr. avser jag föreslå regeringen att göra det möjligl atl i förhållandetill förslaget ytterligare variera täckningsgraden. Det bör ankomma påregeringen att meddela närmare föreskrifter i dessa frågor. Inte i något fallskall motgaranti kunna ges för affärer understigande 10 milj. kr. och inte helleri något fall skall täckningsgraden överstiga 95 96. Delär min uppfattning all införandet av ell system med motgarantier ligger väl ilinje med EKN:s verksamhet och jag vill därför i likhet med flertaletremissinstanser förorda alt EKN bemyndigas atl utfärda motgarantier i enlighetmed förslagel. Jag förutsätter alt EKN normall inte avser att betinga sigsäkerhet för molgaraniin av exportören. Fråganom möjlighelerna alt lämna motgarantier kan inle avgöras ulan ytteriigare utredning. Jag avser attsenare föreslå regeringen all tillsätta en utredning för atl skyndsamt pröva dennafråga med hänsyn tagen bl. a. lill de effekter dessa motgarantier kan fl försvensk kreditpolitik. 1971års industribiståndsutredning har i sin belänkande (SOU 1972: 90) industriutvecklingoch utvecklingssamarbete föreslagit atl nuvarande system för garantier avinvesteringar i modifieras och klarläggs samt att länderkretsenutvidgas, bislåndspolitiska utredning om samarbete med ,och industribiståndsutredning om utvecklingssamarbete påindustriområdet har också i viss utsträckning berört dessa frågor. De togsäven upp i prop, 1977/78:135 om riktlinjer för internationelllutvecklingssamarbete m, m. Det är med utgångspunkt i detta och iremissyttrandena över betänkandena som jag föreslår följande ändringar i detsvenska syslemel. har slora ekonomiskaoch poliliska förändringar skett, i själva, i deras inbördesrelationer och i deras relationer med i-länderna. modifierat svenskt systemför invesleringsgarantier bör ta hänsyn lill delta liksom lill existerande garaniisystemi andra i-länder. Undersenare år har såväl svenska programländer för bistånd som andra u-länderframfört önskemål om sådant internationellt samarbete som medför investeringarav del svenska näringslivet. Svenska förelag, framför allt de små ochmedelstora, ställer sig emellertid ofta tveksamma till atl investera i u-länderdå de ekonomiska riskerna bedöms vara avsevärda. Detär därför angelägel all vi anstränger oss för att positivt möta u-ländernasökande intresse för samarbele på industriområdet. 1978/79:201 28 sakkunskapsom efterfrågas finns till största delen inom näringslivet. Elt modifierat investeringsgarantisystemsom jag här föreslår torde kunna medverka till atl främja den ekonomiskautvecklingen i . Härtillkommer atl den planerade verksamhelen inom den etablerade fonden förindustriellt samarbete bygger på ett nära samarbete mellan svenska förelag ochfonden. Genom det stöd som fonden kan lämna antas företagen vara beredda allgöra investeringar i . Etl bättre fungerande investeringsgarantisystemborde kunna medverka till alt underlätta för fonden att uppnå en aktivmedverkan från näringslivet.