prop · G203159 · 1978-12-31 00:00:00 — Medhänsyn till 5 § bör arbetstagare inte utan att ha talat med arbetsgivaren åtasig ett uppdrag utan reservation för att denne vägrar ledighet med stöd avnämnda paragraf. När arbetstagaren ändå inte lämnar föreningen ett definitivtbesked kan det ligga nära till hands för honom att reservera sig inte bara förarbetsgivarens vägran utan.över hiivud taget för att arbetsgivaren kan anförasådana skäl mot ledigheten, att arbetstagaren inte finner det lämpligt att åtasig uppdraget. 1978/79:159 51 Arbetstagarenär emellertid inte skyldig att avstå från ledighet för uppdrag i andra fall änsom följer av 5 §. En förutsättning för rätt till ledighet är dock attarbetsgivaren minst i förväg får uppgift om mellan vilka tidpunkterarbetstagaren behöver vara ledig. Denna beslämmelse är i första hand avseddatt öka möjligheterna att ordna ledigheten utan besvärande följder förverksamheten. Bestämmelsen skall också ses i samband med reglerna i 5 §. Genomdenna paragraf görs en inskränkning i rätten till ledighet. Arbetsgivaren fårvägra sådan ledighet som skulle medföra allvarlig olägenhet för verksamhetenvid berörd drifts- eller förvaltningsenhet. Denna bestämmelse skall tolkassnävt. Arbetsgivaren är underrättad minst i förväg och bör nästan aUtidkunna lösa de problem som ledigheten kan föra med sig. Men begärd ledighetskall kunna vägras när det inte är möjligt att genom omdisponeringar och andraförberedande åtgärder få verksamheten att fortgå på normalt sätt utan hinder avledigheten. Som allvarlig olägenhet får räknas även större kostnadsökningar.Däremot får arbetsgivaren inte vägra ledighet på grund av mindre fördyringsåsom övertidstillägg till den som skall utföra arbete i den lediges ställe. Detbör påpekas att undantagsregeln i 5 § inte uteslutande gäller ledighetensförläggning under kalendermånaden. Fall kan tänkas där ledighet åtta timmarviss månad, oavsett den närmare förläggningen, skulle medför allvarligolägenhet för verksamheten. Harföre viss arbetstagares begäran om ledighet för föreningsuppdrag annanarbetstagare begärt ledighet för samma eller annat ändamål, kan arbetsgivarenbifalla den första inkomna framställningen och avslå den andra utan hinder avatt det är bifallsbeslutet som gör att den andra ledigheten skulle medföraallvarlig olägenhet för verksamheten. Kollisionsfall har närmare berörts ikapitel 5. Arbetsgivaresom på otillräcklig grund vägrar ledighet med åberopande av att den skullemedföra allvarlig olägenhet för verksamheten kan bli skadeståndsskyldig enligt9 §. Enförutsättning för att arbetsgivaren skall få vägra ledighet är att han lämnararbetslagaren besked därom inom efter dennes begäran om ledighet.Arbetstagare som behöver svar på sin framställning god tid i förväg har alltsåett intresse av att möjligt ta upp frågan om ledighet medarbetsgivaren. För att inte ställa alltför stränga krav på dennes fömtseendeoch planering föreskrivs emellertid att besked inte behöver lämnas mer än enmånad före den begärda ledighetens början. Idessa paragrafer som har sina närmaste förebilder i det genom prop. 1977/78:104 framlagda förslaget till lag om rätt till ledighet för vård av barn, m. m. tillförsäkras arbetstagare som begär eller tar i anspråk ledighet skydd mot uppsägiung,avskedande och försämrade anställningsförmåner eller arbetsförhållanden. Ensaklig skillnad i förhållande till propositionens lagförslag är att utrymmeinte ges för varaktig omplacering utan endast för tillfällig om- 1978/79:159 52 flyttning.Skillnaden skall ses mot bakgmnd av att rätten till ledighet förföreningsuppdrag inte sträcker sig ens tillnärmelsevis lika långt som rättentill ledighet för vård av barn. Detkan anmärkas att bortovaro från arbetet för uppdrag som avses i denna lag inte gmndarrätt till semesterlön enligt semesterlagen (1977: 480). Arbetstagaren kan haanledning att tänka på detta, när han avtalar om ersättning för uppdraget. Härskall endast anmärkas att paragraferna har utformats efter samma mönster sommotsvarande bestämmelser i det under 67 §§ omnämnda förslaget till lag omrätt till ledighet för vård av bam, m. m. Prop, 1978/79:159 53 Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av hovrätten över ochBlekinge, justitiekanslern, kammarrätten i , ,, statskontoret, , universitets- ochhögskoleämbetet, (), , arbetsdomstolen,. ,(), i (LO),Centralorganisationen /SR, (),Kooperationens förhandlingsorganisation. (), (), (), (), eleverscentralorganisation (), och Skola (RHS), , , . Svenska ungdomsringen förbygdekultur, lOGT-NTO-rörelsen, Ungdomens röda kors, KFUK-KFUM:s riksförbund.De handikappades riksförbund (), (),. Svenska missionsförbundets ungdom, Unga örnars riksförbund(UÖ), (), ,, , , , , , ,, , , , , , ,och kommuner, utbildningsnämnden i länslandstingskommun samt läns landstingskommun. LOhar bifogat yttrande från . Yttrandenöver promemorian har dessutom inkommit från kristna ungdomsråd,och Stockholmsungdomens samarbetsorganisation. Värdetav föreningsmedverkan framhålls av många remissinstanser. Flertalet tillstyrkereller lämnar utan erinran förslaget att införa en lag om rätt till ledighet. DHRbetraktar en lagreglering som en markering av att samhället anserföreningsmedverkan betydelsefull. Slalensungdomsråd har genom sin kontakt- och konferensverksamhet och genom egnaundersökningar funnit att ungdomsorganisationerna har ansträngt sig attmotsvara de förväntningar som har ställts på föreningslivet i samband med SIA-reformen.Enligt ungdomsrådet skulle verksamheten med föreningsinsatser ha blivit än merframgångsrik, om föreningslivet hade haft ett större antal ledare och bättremöjligheter att ta sina ledare i anspråk . ärinne på samma linje och framhåller att ett av de största problemen har varitsvårigheterna för ledarna att få ledigt från ordinarie arbete. Ävenandra remissinstanser menar att erfarenheterna av hittillsva- 5 1978/79. 1978/79:159 54 randeverksamhet med föreningsinsatser visar alt lagstiftning behövs. Exempelvis Malmökommun, som har mångårig erfarenhet av föreningsmedverkan i kommunens skolor,anser att det behövs lagstiftning som ger större rätt till ledighet änpromemorians förslag. Kommunförbundelhar vid en samlad bedömning av förslagets för-och nackdelar funnit sig kunnatillstyrka det. Kooperationens förhandlingsorganisation och ser positivt på föreningsmedverkan och har inte något attinvända mot alt en begränsad rätt till ledighet skrivs in i lag. 7"COställer sig positiv till förslaget och framhåller att lagstadgad rält tillledighet blir en uppföljning av vad som står i läroplanen om inslag avföreningsverksamhet. LO finner det nödvändigt att lösa frågan om lagstadgadrätt till ledighet men anser att man måste lösa ersättningsfrågan (senedan). Eltfåtal remissinstanser avstyrker förslaget om lagstadgad rätt till ledigheteller ställer sig tveksamma. SAFavvisar med bestämdhet lagstiftning som en lämplig eller nödvändig väg altlösa frågan om ledighet från anställning och menar att frågan bör lösas genomavtal mellan arbetsmarknadens parter och andra överenskommelser. Föreningenvarnar i likhet med störningar som uppstår påarbetsplatserna genom att anställda ges rält att sköta ett ökande antal externaåtaganden under arbetstid trots att denna krymper. Landstingsförbundetframhåller också den ofta utomordentligt pressande situationen vad gällerpersonal- och verksamhetsplaneringen på vårdområdet och pekar på att detenligt gällande avtal finns möjlighet för landstingsanställda att erhållaledighet om denna inte vållar avsevärd olägenhet för arbetet.Landstingsförbundet anser att den föreslagna lagregleringen f. n. inte börkomma till stånd. Göteborgskommun anser att föreningarna bör få möjlighet alt anlita andra än sinaanställda, däribland sådana föreningsmedlemmar som förvärvsarbetar. Kommunenansluter sig därför till utgångspunkterna för förslaget men finner anledningatt peka på svårigheter som kan uppstå för en kommun i egenskap av arbelsgivare.Inom vissa delar av vårdområdet föreligger en stor personalbrist. På senare århar möjligheter till ledighet för olika fackliga uppgifter m. m. tillkommit.Sammantaget kan kontinuiteten äventyras på områden, där det kan vara svårt attskaffa ersättare. Därtill kan komma ökade vikariekostnader etc. Över huvud tagethar enligl kommunen de ekonomiska konsekvenserna inte berörts i förslaget.Dessa frågor bör beaktas i samband med förhandlingar om kostnadsfördelningenmellan stat och kommun på skolans område. Enligt kommunen bör ocksåytterligare övervägas om reglering skall ske genom lag, såsom föreslås ipromemorian, eller genom kollektivavtal. är tveksamt inte minst därför att en rätt till ledighet åtta timmari månaden enligt förbundet är alltför inskränkt för alt vara av reellt värde.Sveriges kristiui ungdomsråd menar att promemorians förslag på intet sättlöser problemen med föreningsmedverkan i skolan och pekar bl. a. på att tidenför ledigheten är alltför kort. Svenska ungdomsringen för bygdekultur är inteövertygad om att en lag, särskilt inte med den snäva utformning som föreslås ipromemorian, är rätta vägen utan förordar frivilliga överenskommelser mellanarbetsmarknadens parter. Promemorianinnehåller inte några förslag som rör förhållandet mellan kommunen ochföreningen eller förhållandet mellan föreningen och 1978/79:159 55 medlemmen.I promemorian sägs alt frågor som helt får regleras mellan föreningen ochmedlemmen är om föreningen skall betala ersättning för uppdragel och hur stordenna i så fall skall vara. Många remissinstanser har reagerat mot attpromemorian inte tar upp hithörande frågor. Kommunförbundelframhåller att det kan förväntas att den arbetstagare som erhåller ledighetfrån ordinarie anställning för att verka för en ideell förenings räkning ocksåkommer att rikta ersättningskrav för förlorad arbetsförtjänst m. m. motföreningen. Enligt förbundet är det inte rimligt att räkna med att ideellaföreningar utan ersättning från kommunen kan bära sådana kostnader. Förbundetunderstryker att kostnaderna för föreningarnas insatser måste beaktas när detbedöms vilka resurser som krävs för att SIA-reformen skall kunna genomföras. Hässleholmskommun anser att om den föreslagna lagen skall få någon nämnvärd praktiskbetydelse och om SIA-reformens intentioner vad gäller föreningsmedverkan skallfå en rimlig möjlighet till förverkligande är det av synnerligen stor vikt attdet särskilda statsbidraget till kommuneraa för allmän fritidsverksamhet återinförs.Borås kommun ställer sig positiv till förslaget som sådant men tvivlar på attdet avgörande hindret för en ökad föreningsmedverkan i skolan därmed är undanröjt.Så länge skolan inte har möjlighet att erbjuda tillfredsställande arvode ochersättning för förlorad arbetsförtjänst torde rekryteringsproblemen kvarstå,menar kommunen. LOhävdar att den ekonomiska frågan måste lösas för att det över huvud tagetskall vara möjligt att ge kraft åt en lag om rätt till ledighet. Enligt LO kaninte den information som ges exempelvis av fackliga företrädare betraktas somnågot slags goodwill för organisationen utan enbart som en information ochkontakt som varje studerande har rätt till. Om uppdraget skall ersättas kanenligt LO aldrig som det sägs i promemorian bli en fråga mellan föreningen ochmedlemmen. ABFframhåller att föreningslivets reella möjligheter till medverkan i skolanhänger samman med föreningsledarnas möjligheter till ledighet från arbetet samtekonomisk ersättning för förlorad arbetsinkomst. Det är därför enligt förbundetytterst beklagligt att det nu föreliggande förslaget endast behandlar lagligrätt till ledighet från arbetet och helt utelämnar den ekonomiskaersättningen. Förbundet anser därför att förslaget måste följas upp medförslag om ett enhetligt system för ersättning till föreningsledare kombineratmed förslag om förbättrade ekonomiska bidrag till föreningslivet i övrigt. Närdet gäller ersättiungarna till föreningsledare förordar förbundet att dessautbetalas till föreningarna. Sverigeskristna ungdomsråd framhåller att det är helt nödvändigt att anslå erforderligamedel om SIA- skolans genomförande inte skall bli en skenreform. Staten bör gekommunerna statsbidrag att fördela till de organisationer som arbetar med friaoch frivilliga aktiviteter i skolan. Om ungdomsledare skall vara tjänstledigafrån ordinarie arbete i den utsträckning som behövs för att ge kontinuitet ochkvalitet åt skolarbetet måste föreningaraa ha möjlighet att ge minst ersättningför förlorad arbetsförtjänst. Ungdomensröda kors anser det vara en svaghet i förslaget att man inte tar ställning tillhur ersättning skall utbetalas till den enskilde föreningsmedlemmen. Mångamindre organisationer saknar möjlighet att ersätta föreningsledare, även ombidrag för detta ändamål betalas ut till föreningaraa. Detta beror på att detadministrativa arbete en sådan utbetalning kräver är för stort. Många föreningarhar inte heller möjlighet 1978/79:159 56 attta ett sådant ansvar eftersom medlemmaraas genomsnittsålder är låg. Därför börenligt förbundet klara regler skapas för utbetalning av ersättning. Altemativtkan kommunerna ersätta föreningsledaraa direkt. Enligt RHS bör kommunenåläggas att på begäran sköta administrationen av de ekonomiska frågorna rörandeutbetalning av ersättningen, skatt, arbetsgivaravgifter m. m. Därigenomunderlättas medverkan i skolan, särskilt för små föreningar. Flertaletremissinstanser anför mer eller mindre kritiska synpunkter när det gällerenskildheter i förslaget. Till dem som inte haft något att erinra hörarbetsdomstolen och . Fleraremissinstanser har reagerat mot begränsningen till kommuns grundskola. Örebroläns landstingskommun anser att lagstadgad rätt till ledighet bör ges även förmedverkan i särskolan (för psykiskt utvecklingsstörda). Samma uppfattning har HCK,som menar att också specialskolan (för synskadade, döva och hörsel- eller talskadadebarn) borde tas med. Det framhålls att en av centralauppgifter var att försöka skapa en bättre skolmiljö för bam som för sinutveckling har behov av extra omsorger såväl socialt som pedagogiskt. Särskolaoch gmndskola bedrivs ofta i samma lokaler. Möjligheterna till ökade kontaktermellan de båda skolformernas elever bör tas till vara. SÖ, , SSU och flera kommuner anser att det finns starkaskäl att låta medverkan i gynmasieskolan omfattas av lagen. SÖ erinrar om attriksdagens beslut om skolans inre arbete m. m. i andra sammanhang har fåttkonsekvenser för gymnasieskolan. SÖ pekar därvid på förslaget om skolnämnder.Vidare menar SÖ att de lokala planeringsråden (SSA-råden) i kommimerna haruppgifter som är av intresse i detta sammanhang. De fackliga organisationernasmedverkan i såväl gmndskolan som gymnasieskolan har ökat starkt under desenaste åren. I viss mån har även det övriga föreningslivets medverkan ökat.Det är enligt SÖ angeläget att på olika sätt underlätta en samordning avföreningarnas medverkan i grandskolan och gymnasieskolan. Statens ungdomsrådförordar att frågan om rätt till ledighet för medverkan i gymnasieskolanutreds. LOanser att frågan om rätt till ledighet för medverkan i gmndskolan inte kanlösas utan att man uppmärksammar det växande behovet av ledighet förmedverkan i gymnasieskolan, arbetsmarknadsutbildningen, den konmiunalavuxenutbildningen, högskolan m. fl. Bl.a. SÖ och är kritiska mot att de enskilda skolorna iförslaget har uteslutits från möjligheten atl på lika villkor som kommunsgrundskola kunna knyta kontakt med föreningslivet. Någraremissinstanser, däribland Förbundet unga och Vuxensko lan, filmer dettveksamt att begränsa lagens tillämpning till sådan allmän fritidsverksamhetsom sker i anslutning till skoldagen. Instanserna påpekar att detta iimebäratt möjligheterna till insatser under sportlov och andra fridagar begränsas. 1978/79:159 57 Ipromemorian föreslås att lagen inte skall gälla anställning hos arbetsgivaresom har färre än fem anställda i den drifts- eller förvaltningsenhet därarbetstagaren tjänstgör. Förslaget har fått ett blandat mottagande. SAFframhåller att om lagstiftning skall utnyttjas för att reglera frågor om rätttill ledighet måste den kunna tillämpas smidigt. Föreningen förordar därför attdriftsenheter med färre än 100 anställda undantas från lagen. På dessa mindreenheter bör man enligt föreningen i stället i lokala förhandlingar diskuteramöjligheter till ledighet för det ändamål och i den omfattning som lagen annarsger rätt till. anser gränsen fem anställda vara välgrundad med hänsyn till desvåra konsekvenser även kortare ledigheter kan vålla de små företagen.Kooperationens förhandlingsorganisation tillstyrker gränsen fem anställda menanser att det i lagtexten bör anges att lagen inte gäller driftsenheter medfärre än fem årsanställda. Kommtmförbundetmenar att de praktiska konsekvenserna av undantagsregeln är ofullständigtbelysta och att dessa därför bör uppmärksammas i det fortsattalagstiftningsarbetet. Åtskilligaremissinstanser, däribland SÖ, /SR, CUF, SSU, RHS och flera kommuner,vänder sig mot en undantagsregel som utgår från antalet anställda. LO säger sigvara medveten om problemen för mindre företag men vill hålla frågan öppen tilldess att praktiska erfarenheter har vunnits. SÖ m. fl. anser att det räcker medatt arbetsgivaren har möjlighet att vägra sådan ledighet, som skulle medföraallvarlig olägenhet för verksamheten. De hänvisar till såväl principiella sompraktiska överväganden i sin kritik mot undantagsregeln. Rätten till ledighetbör enligt dem tillförsäkras alla föreningsmedlemmar som får sin förenings uppdragatt medverka. Föreningarna måste redan av praktiska skäl kunna anlita även medlemmmarsom är anställda i småförelag. SÖ framhåller att många skolor finns på orterdär småförelagen dominerar. Ipromemorian föreslås att rätten till ledighet skall omfatta upp till åltaarbetstimmar per kalendermånad, vilket blir för år räknat.Förslaget har fått ett blandat mottagande. Någraremissinstanser, bl. a. FPU, framhåller att det f. n. är svårt eller omöjligtatt avgöra om den föreslagna gränsen för ledighetsuttag står i proportion tillbehovet av föreningsmedverkan. Förbundet anser därför alt lagen bör utformasså, att justeringar av timantalet lätt kan göras när behov visar sig föreligga.Även SÖ fömtsätter att den totala ramen för rält till ledighet omprövas, om detvisar sig att antalet timmar är för lågt. Kooperationensförhandlingsorgansiaiion understryker vikten av att rätten till ledighetbegränsas på sätt som anges i förslaget. Fleraremissinstanser ifrågasätter om ett totalt årligt ledighetsuttag på cirka 90timmar är tillräckUgt. a. CUF. SSU, Vuxenskolan, ABF, Förbundet unga, , Svenska missionsförbundets ungdom, lOGT-NTO och några kommunerförordar förslag om . kommun framhålleratt dess erfarenhet av föreningsinsatser klart ger vid handen, att denföreslagna tiden är otillräcklig. kommun som också har 1978/79:159 58 erfarenhetav föreningsmedverkan, uttalar att den i promemorian föreslagna tiden intetorde räcka till för att anordna en regelbundet återkommandeaktivitet under ett läsår. Kommunen föreslår därför att rätten till ledighetskall omfatta maximalt två timmars aktivitetstid och att rätttill restid därutöver ges i vissa fall. Statensungdomsråd accepterar en årsram under förutsättning attbegränsningen till högst per kalendermånad tas bort. Även mångaandra remissinstanser, bl. a. , , , SSU, , riksidrottsförbundet, Förbundet unga, UÖ och flera kommuner,förordar att rätten till ledighet konstraeras mera flexibelt, så att merakoncentrerade insatser kan göras under vissa perioder. Enligt SÖ är detsannolikt att skolorna i en korrmiun önskar en koncentrerad insats från vissförening eller viss person. Skolornas planering är för vissa aktiviteterstarkt årstidsbunden. Detta gäller enligt SÖ inte bara idrottsliga aktiviteter utanäven ett flertal andra områden. Det kan i sådana fall tänkas att en och sammaförening eller person är gemensam resurs för ett flertal skolor och att dennaperson under en månad behöver ledighet exempelvis för attfullgöra föreningens åtagande. Exempelvis kommun, som har erfarenheterav föreningsmedverkan, framhåller behovet av kontinuitet vad gäller bådeverksamhetstillfällen och ledare. Lagförslaget bör enligt SÖ, ,riksidrottsförbundet m. fl. ändras, så att rätten till ledighet begränsasendast av en årsram. SÖ pekar i detta sammanhang på att arbetsgivarenenligt promemorians förslag får vägra sådan ledighet, som skulle medföraallvarlig olägenhet för verksamheten. 4 Uttag av ledighet Enligtpromemorians förslag gäller som förutsättning för rätt till ledighet attanmälan om tidpunkten görs minst i förväg. SAF menar att det börvara möjligt att utan olägenhet för skolan, föreningen eller den enskildeföreningsmedlemmen åtminstone fördubbla denna planeringsfrist för företaget. lOGT-NTOmenar att det är orimligt att tro att förhinder alltid skall kunna meddelasminst i förväg till föreningen. Därför bör lagen medge ledighet förersättare med kortare varsel än . Ungdomensröda kors betonar värdet av att förfarandet vid ansökan om ledighet är enkelt efiersomdet annars blir svårt att finna förvärvsarbetande som vill engagera sig idenna verksamhet. Ipromemorian föreslås rätt för arbetsgivaren att vägra arbetstagaren sådanledighet som skulle medföra allvarlig olägenhet för verksamheten. Flertaletremissinstanser godtar detta förslag eller lämnar det utan erinran. Några ärdock kritiska i olika avseenden. /SRanser att begreppet "allvarlig olägenhet" bör belysas ytterligare.Svensk industriförening reserverar sig för den allmänt hållna formuleringen"allvarlig olägenhet". Den kan enligt föreningen komma att leda tilltidsödande MBL-förhandlingar på företagen. SAFframhåller att det är angeläget att grunden "allvarlig olägenhet" förarbetsgivarens ratt att neka ledighet ges en realistisk tolkning. Det måsteenligt föreningen vara ett allmänt intresse att i synnerhet företag sombefinner sig i konjunkturellt eller stmkturellt betingade svårigheter intedrabbas av produktionsstöraingar eller andra kostnader. Prop.1978/79:159 59 SSUuttalar med anledning av regeln om allvarlig olägenhet att förbundet delaruppfattningen att det i vissa fall kan vara en nödvändighet med en begränsningav ledigheten. Förbundet finner det däremot olyckligt att ledigheten blir enpersonlig sak mellan arbetsgivaren och föreningsledaren. Den fackligaorganisationen bör enligt förbundet finnas med vid bedömningen av ledigheten.Samma uppfattning har ABF. Ipromemorian föreslås inte tolkningsföreträde för arbetstagarorganisationrörande vare sig regeln om allvarlig olägenhet eller andra bestämmelser ilagen. CUFmenar att den lokala arbetstagarorganisationen bör ha tolkningsföreträderörande vad som utgör allvarlig olägenhel. TCOanser att arbetstagarorganisation skall ges tolkningsföreträde även vad avserden föreslagna lagen. FörbundelVi unga förordar att tolkningen av "allvarlig olägenhet" handhas aven opartisk nämnd. Enligtpromemorian får arbetsgivaren vägra ledighet med stöd av regeln om allvarligolägenhet endast om arbetstagaren får besked inom efter det han harmeddelat tiden för ledigheten. Besked behöver dock aldrig lämnas tidigare än enmånad innan ledigheten skulle ha börjat. Enligthovrätten över och finns det anledning anta att arbetsgivarenofta kan bli tvungen att lämna besked så tidigt som en månad före den begärdaledigheten. I synnerhet på mindre arbetsplatser kan det under en månad inträffahändelser, t. ex. sjukdomsfall, vilka medför att den begärda ledigheten kankomma att innebära allvarlig olägenhet även om så inte bedömdes bli fallet dåledigheten beviljades. Hovrätten föreslår därför att besked om vägrad ledighetskall kunna lämnas senare än vad som anges i lagförslaget. är kritiska mot atl lagen är tvingande tillarbetstagarens förmån. Enligtpromemorian avses rätten till ledigheten för föreningsuppdrag inte få vare sigstarkare eller svagare ställning än rätt till annan ledighet. I kollisionsfallbör enligt promemorian gälla alt först framställd begäran om ledighet gerföreträde.