prop · G20362 · 1978-12-31 00:00:00 — omändring i lagen (1974: 203) om kriminalvård i anstalt, m.m.; Regeringenföreslår alt antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoil denna dag. 1propositionen föreslås vissa ändringar i bestämmelsema om regelbundenpermission (s. k. korttidspermission) från kriminalvårdens anstalter. Sålundamarkeras möjligheten all vägra permission när det föreligger påtaglig risk altden intagne gör sig skyldig till fortsatt brottslighet. F. n. gällerinskränkningar i rätten till korttidspermission för sådana särskilt flyktbenägnaintagna som avses i 7 § tredje stycket kriminalvårdslagen. Kretsen av sådanaintagna föreslås bli något utvidgad till att omfatta även andra intagna änbrottslingar med intemalionell anknytning och narkotikabrottslingar som kanbefaras fortsätta en brottslig verksamhei av särskilt allvarlig karaktär. 1motsatt riktning verkar förslaget i propositionen att flertalet intagna på lokalansialteroch öppna riksanstalter bör kunna erhålla regelbunden permission oftare än somnu sker. Med hänsyn till bl. a.regeringsformens krav på lagform för begränsningar i skyddet för denkroppsliga integriteten föreslås en reglering i kriminalvårdslagen av möjlighetemaatt företa kroppsvisitaUon och kroppsbesiktning av de intagna ikriminalvårdens anstalter. Motsvarande bestämmelser föreslås också i häkteslagen. Föratt kunna genomföra den differentiering efter narkotikaberoende av kriminalvårdsklienteleisom statsmakterna har beslutat föreslås bl.a. att intagen ikriminalvårdsanstalt som kan misstänkas vara påverkad av narkotika fårföreläggas att lämna urinprov. Prop.1978/79: 62 Prop.1978/79: 62 Lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt dels alt 7 och 32 §!j skall ha nedan angivna lydelse, dels all ilagen skall införas fyra nya paragrafer, 52 a-52 d §§, av nedan angivnalydelse. Vid fördelning av de iniagna mellan öppna och slutnaanstalter iakttages följande. Intagenbör placeras i öppen anstalt, om icke annan placering är påkallad med hänsyntill föreliggande fara för alt han avviker eller eljest av säkerhetsskäl ellermed hänsyn till alt möjlighet bör beredas honom till sådant arbele eller sådanundervisning, utbildning eller särskild behandling som icke lämpligen kananordnas i öppen anstalt. Den somdömts till fängelse i lägst eller till internering med en minsta lid skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn till atlhan saknar fasl anknytning lill rikel eller eljesl kan befaras atl han ärsärskilt benägen att avvika och fortsätta en brottslig verksamhet, vilken pågrund av omjailning och inriktning är av särskilt allvarlig karaktär. Vad somsagts nu gäller dock ej om annan placering kräves för en ändamålsenligförberedelse av förestående frigivning eller överföring lill vård utom anstalteller eljest synnerliga skäl föreligger för placering i öppen anstalt. Den somdömts till fängelse i lägst eller till internering med en minsta tid skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn till atthan saknar fast anknytning till riket eller till arten av hans brottsligheteller eljest kan befaras att han är särskilt benägen att avvika och fortsättaen brottslig verksamhet av särskilt allvarlig karaktär. Vad som sagts nugäller dock ej om annan placering kräves för en ändamålsenlig förberedelse avförestående frigivning eller överföring till vård utom anstalt eller eljest synneriigaskäl föreligger för placering i öppen anstalt. För att underiätta anpassningen i samhället kan intagenbeviljas tillstånd att lämna anstalten (korttidspermission),om ej avsevärd fara för missbruk föreligger, Kortlidspermission får också ges,om annan särskild anledning föreligger därtill. För attunderlätta anpassningen i samhället kan intagen beviljas tillstånd att lämnaanstalten (korttidspermisson), om ej påtaglig fara för jörtsattbrottslig verksamhet eUer avsevärd fara för annat missbruk föreligger. Korttidspermissionfår också ges, om annan särskild anledning föreligger därtill. 1978/79:62 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Intagen som avses i 7 § iredje stycket och på skäl som däranges är placerad i sluten anstalt får beviljas korttidspermission endast omsynnerliga skäl föreligger därtill. Förkorttidspermission får ställas de villkor som kan anses erforderiigabeträffande vistelseort, anmälningsskyldighet eller annat. Är noggrann tillsynbehövlig, kan föreskrivas atl den intagne under permissionen skall vara ställdunder bevakning. Om det Inte är uppenbart obehövligt, skall den somintages i kri-ininalvårdsanslalt vid ankomslen lill anstalten kroppsvisiierasför eftersökande UV föremål som han enligt vad som följer av denna lag ej fårInneha. I övrigt får intagen kroppsvisiieras jör eftersökande avföremål som sagts endast når 1. anledning förekommer att så dant föremål skall anträffas på ho nom, 2. det skeri anslutning till större undersökning som or säkerhetsskäl görs av utrymmenInom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning tillutrymme som berörs av undersökningen, 3. denIntagne skall mottaga eller har haft obevakat besök, eller 4. denintagne efter vistelse utanför anstalten kominer åter till denna. Vad som har sagls i andra stycket utgör ej hinder mol atti annal fall företages sådan ytlig kroppsvi-siiation som bedömes nödvändig avsäkerhetsskäl och som endast avser eftersökande av vapen eller annat farligtföremål. Intagen får kroppsbeslktigas när anledning förekommer attföremål som han enligi vad .som följer av denna lag ej får inneha skall anträffaspå honom. Den som är intagen 1 sluten anstalt får kroppsbeslktigas åvenifall som avses i 52 a § andra stycket 24, om det är oundgängligen på- kallat av hånsyn till ordningen och säkerheten i unslulten.Närmare föreskrifter härom meddelas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Kroppsvisilation eller kroppshe-siktning jår inie görusmer ingående än vad åndamålel med åtgärden kräver. AU den hänsyn som omständigheternamedger skall iakttagas. Om möjligt skull vittne närvara. Annan kroppsvisilation än som avses i 52 a § iredje siyckeieller kroppsbesiktning får, när åtgärden gäller kvinna, ej verkställas eUerbevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimerad .sjuksköterska. Föremål, som anträffas vid kroppsvisilation eller kroppsbesikt-ningoch som inlagen enligt vad som följer av denna lag ej får inneha, skallomhändertagas och förvaras för hans räkning, såvitt ej annat är sårskiltföreskrivet. Intagen som kan misstänkas vara påverkad av narkotika fårföreläggas att lämna urinprov. Den som är intagen i anslah, i vilken företrädesvisplaceras intagna som icke eller 1 endast ringa mån har tagit befattning mednarkotika, får föreläggas att lämna urinprov, även om han ej misstankes varapåverkad av narkotika. Denna lag träder i kraft den . 1978/79:62 5 Lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen avhäktade och anhållna m. fl. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:371) ombehandlingen av häktade och anhållna m. fl. dels att 2 § skall ha nedan angivna lydelse. dels alt ilagen skall införas två nya paragrafer. 2 a och 2 b §§, av nedan angivnalydelse. Häktad skall senasi vid ankomslen lill förvaringslokalenvisiteras. Därvid skall iakttagas all den hånsyn som omständigheterna medger.Om möjUgt skall vittne närvara. Föremålsom häktad ej får inneha enligt denna lag eller bestämmelse som har meddelatsmed stöd av lagen skall omhändertagas och förvaras för hans räkning. Om det inte år uppenbart ohe-hövUgt. skall häktad senasivid ankomsten till förvaringslokalen kroppsvisiieras för eftersökande avföremål som han enligt vad som följer av denna lag ej får inneha. I övrigt får häktad kroppsvisiieras för eftersökande avföremål som sagts endast när 1. anledning förekommer atl så dant jöremål skall anträffas på ho nom, 2. det skeri anslutning till större undersökning som av säkerhetsskäl görs av utrymmeninom förvaringslokalen och den häktade har eller har haft sårskild anknytningtill utrymme som berörs av uiider-.söknlngen, 3. denhäktade skall mottaga eller har haft obevakat besök, eUer 4. denhäktade efter vistelse utanför förvaringslokalen kommer åter till denna. Vad som har sagts i andra stycket utgör ej hinder mol atti annat fall företages sådan ytlig kroppsvisilation som bedömes nödvändig avsäkerhetsskål och som endast avser eftersökande av vapen eller annat farligtföremål. Häktad jår kroppsbeslktigas när anledning förekommer attföremål som han enligt vad som följer av denna lag ej får inneha skall anträffaspå honom. Prop.1978/79: 62 oundgängligen påkallat av hånsyn till ordningenoch säkerheten inom förvaringslokalen, får häktad kroppsbeslktigas även i Jallsom avses i 2 § andra stycket 2-4. Kroppsvisilation eller kroppsbesiktning får inte görasmer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver. All den hänsyn som omständigheternamedger skaU iakttagas. Om möjligt skall vittne närvara. Annan kroppsvisitalion än som avses i 2 § tredje stycketeller kroppshesikining får, når åtgärden gäller kvinna, ej verkställas ellerbevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. Föremål, som anträffas vid kroppsvisilation ellerkroppsbesiktning och som häktad enligt vad som följer av denna lag ej får inneha,skall omhändertagas och förvaras för hans räkning, såvitt ej annat årsärskilt föreskrivet. Denna lag träder i krafl . Prop.1978/79: 62 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , Mogård, Olssan,, Åsling, Mundebo, Krönmark, , , , \yirtén Lagrådsremiss om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt, m. m. inleddes en debatt i anledning avvissa uppmärksammade rymningar och frilagningar från kriminalvårdsanstaller. 1denna debatt gjordes bl, a, gällande att nuvarande permissionsbestämmelser äralltför liberala och missbmkas i stor utsträckning. Det påstods också att denvidgade användningen av permissioner inom kriminalvården kan vara en avorsakerna till den stigande brottsligheten. Mot denna bakgrund tillsattes iaugusti 1976 inom en arbetsgrupp med representanter ävenfrån och '. Arbetsgmppen avlämnade idecember 1977 promemorian (Ds Ju 1977:13) Permissioner inom kriminalvården. Ipromemorian föreslås bl.a. atl bestämmelsen om kortlidspermission i 32 § lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) ändras så atl möjligheten atlvägra permission i fall då påtaglig risk föreligger att den intagne gör sigskyldig till fortsatt brottslighet särskilt markeras. Vidare föreslås enmindre uividning av den grupp intagna som med hänsyn till risken för fortsattbrottslighet av särskilt allvarlig karaktär enligt 7 § tredje stycket KvaLskall placeras i sluten anstalt. Slutligen framläggs vissa förslag för att fåtill stånd en bättre ordning i den praktiska tillämpningen avpermissionsbestämmelserna och ett vidgat samarbete mellan kriminalvården ochpolisen. Promemorian bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts avriksåklagaren (), , kammarrätten i , ,krimi- ' Rättschefen , ordförande, avdelningschefenClas , byrådirektören , byråchefen ,departementsrådet samt överdirektören . 1978/79:62 8 nalvårdsstyrelsen,kriminalvårdsnämnden, interneringsnämnden, ungdomsfängelsenämnden,övervakningsnämnden i , första avdelningen, övervakningsnämnden iNorrköping, övervakningsnämnden i , postverket, bankinspektionen,utredningen (Ju 1976:07) om isolering inom kriminalvården. Landsorganisationeni (LO), Centralorganisationen /SR, (), . Föreningen styresmän ochassistenter m.fl, vid kriminalvårds-anstalterna (SAK), . Föreningen samt narkotikafritlsamhälle (RNS). RÅhar överlämnat yttranden från överåklagarna i och åklagardistriktsamt från länsåklagarna i , samt ochJämtlands län, LO har bifogat yttrande av . Jagavser atl nu behandla förslagen i promemorian. villjag ta upp vissafrågor om kroppsvisilation och kroppsbesiktning av intagna på kriminalvårdensanstalter liksom av häktade och anhållna m. fl. Dessa frågor har aktualiseratsav regeringsformens bestämmelser om att påtvingat kroppsligt ingrepp och kroppsvisilationfär företas endast med stöd av lag. 1 detlasammanhang villjag också ta upp frågan om urinkontroll av intagna på kriminalvårdens anstalter för atl fastställa eventuell narkotikapåverkan. Frågan har aktualiserats i prop. 1977/78:105 (s.54) i samband med önske målen om en differentiering efter narkotikaberoende av de intagna på kri minalvårdens anstalter, 2.1 Gällanderätt m. m. 1promemorian redovisas gällande bestämmelser om permission. Vidare lämnas vissastatistiska uppgifter. Jag hänvisar i dessa delar till bilaga 1 (avsnitt 2 och3), 2.2 Arbetsgruppensöverväganden och förslag Arbetsgruppenmenar att permissionsinstitutet kan utgöra ett värdefullt medel i behandlingenav dem som är intagna i anstalt. De undersökningar arbetsgruppen låtit utförager inte belägg för att permissioner missbrukas i sådan omfattning eller påsådant sätt aU en allmän skärpning av permissionsbestämmelserna är motiverad.Av undersökningarna framgår emellertid att en mindre grupp intagna, omfaitandetvåhundra-trehundra personer som är tidigare starkt kriminellt belastade, imycket stor utsträckning begår nya brott under permissioner.Undersökningsmaterialet antyder också att denna grupp erhåller permission istörre omfattning än övriga in- Prop.1978/79:62 9 Att en intagen som tillhör denna grupp regelbundetoch ofta erhåller permission som utnyttjas för brottslig verksamhet är enligtarbetsgruppens mening otillfredsställande. Arbetsgruppen anser därför attpermissionsbestämmelsen i 32 § första stycket KvaL bör ändras så att möjlighetenatt vägra permission vid risk för fortsatt brottslig verksamhet särskiltmarkeras. Bestämmelsen bör enligt arbetsgruppen utformas så att korttidspermissionkan beviljas, om inte påtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet elleravsevärd fara för annat missbruk föreligger. Avgörandet om en intagen skallvägras permission på gmnd av risken för fortsatt brottslig verksamhetförutsätts ske efter en noggrann prövning i det enskilda fallet. Vidbedömningen av missbmksfaran får en rad fakiorer vägas mot varandra såsomarten och omfattningen av tidigare kriminalitet, verkställighetens längd,återstående strafftid, pågående narkotikamissbruk etc. Den väsentligastefaktorn vid bedömningen av faran för fortsatt brottslig verksamhet måsteemellertid enligt arbetsgruppen vara utfallet av tidigare permissioner. Enligt 7 § Iredje stycket KvaL skall intagen som dömtstill fängelse i lägst eller till internering med en minsta tid av tvåår placeras på sluten anstalt, om det med hänsyn till att den intagne saknarfast anknytning till riket eller av andra skäl kan befaras att han är särskiltbenägen att avvika och fortsätta en brottslig verksamhet, vilken på gmnd avomfattning och inriktning är av särskilt allvarlig karaktär. Intagen som avsesi 7 § tredje stycket och på skäl som anges där är placerad i sluten anstalt fårunder vissa förutsättningar hållas avskild från andra intagna (20 § andra stycketKvaL) och får beviljas korttidspermission endast om synnerliga skäl föreliggerdärtill (32 § andra stycket KvaL). Arbetsgmppen konstaterar att den brottslighet som begås isamband med permissioner och rymningar har mycket liten betydelse för dentotala brottsnivån. För en del brott är betydelsen dock större. Detta gällersärskilt väpnade rån mot . Andelen sådana brott som begicksav permittenter och rymlingar från kriminalvårdens anstalter harberäknats till . Arbetsgruppenmenar att bestämmelsen i 7 § tredje stycket KvaL i praxis har erhållit ettalltför snävt tillämpningsområde. Det torde enligt gruppens mening inte havarit avsett att bestämmelsen enbart skulle gälla brottslingar medinternationell anknytning och narkotikabrottslingar. Arbetsgruppen anser aUbestämmelsen i 7 § tredje stycket KvaL bör utvidgas till att kunna omfatta ävenintagna som ägnat sig åt organiserad eller systematisk kriminell verksamhet avsärskilt samhällsfariig art och detta även om deras brottslighet saknarinternationell anknytning. Arbetsgruppen föreslår att den åsyftade ändringenkommer till stånd genom att orden "med hänsyn till att han saknar fastanknytning till riket eller eljest" utgår ur 7 § tredje stycket KvaL. Isin nya lydelse bör bestämmelsen omfatta inte endast personer som begått grovanarkotikabrott eller brott med interna- Prop.1978/79:62 10 tionell anknytning ulan även lagöverträdare som ägnat sigåt annan brottslighet av särskilt allvarlig karaktär och därigenom visatlikgiltighet för annans liv eller hälsa eller särskild hänsynslöshet. Såsomexempel på avsedd brottslighet nämner arbetsgruppen väpnade bank- eller postrånsamt annan förmögenhetsbrotlslighel vid vilken gärningsmannen visat hänsynslöshetgenom att t.ex. använda sprängmedel. Arbetsgruppen framhåller atl prövningenhuruvida en intagen skall hänföras lill den kategori brottslingar som avses i 7§ tredje stycket KvaL liksom förutsätter en noggrann individuellbedömning av samtliga de faktorer som enligt bestämmelsen inverkar på frågan. De undersökningar arbetsgruppen haft som gmnd för sinaställningstaganden har pekat på vissa brister i den praktiska tillämpningen avpermissionsbestämmelserna. I syfte all få en bälire ordning till stånd föreslårarbetsgruppen bl.a. följande. Kvalifikationstiderna för regelbunden permissionbör iakttas mera strikt. menar arbelsgruppen attkvalifikationstiderna i vissa fall är onödigt långa. Del stora flertaletintagna i lokalanstall och öppen riksanslall borde kunna beviljas regelbundenpermission (i stället för fyra) och sådana intagnaborde också kunna beviljas regelbunden permission en gång (i ställetför ). Särskilda permissioner bör inte beviljas slentrianmässigtoch arbetsgruppen föreslår att närmare anvisningar meddelas beträffandeförutsättningarna för sådana permissioner. Praktiska anvisningar behövs ocksåbeträffande förberedelse av permissioner i allmänhet liksom mer detaljeradeanvisningar om hur bevakade och beledsagade permissioner skall planeras ochgenomföras. 1 fråga om beslutanderätten beträffande permissioner anserarbetsgruppen att det skulle innebära vissa fördelar om bemyndigande avregionchef till styresman för anstalt att fatta beslut om korttidspermissionbeträffande intagen i lokalanstalt automatiskt återgår, om den intagne gör sigskyldig till permissionsmissbruk som inte är ringa eller till rymning. Till arbetsgruppen har såväl från kriminalvårdens sida somfrån polisens sida framhållits att samarbetet dem emellan i vissa avseendeninte fungerar helt tillfredsställande. Från kriminalvården har således pekatspå att man ofta inte erhållit besked om brott som intagna gjort sig skyldigatill under permission. Det anges vidare att polisen i regel inte utreder sådanbrottslighet utan enbart sänder den intagne åter till anstalten. Polisen haranfört atl den inte, och i vart fall nästan regelmässigt ,får besked om när permission beviljats intagna som gjort sig skyldiga tillgrov brottslighet. Arbetsgruppen menar att samarbetet mellan kriminalvården ochpolisen bör väsentligt utökas. Denna fråga torde få närmare övervägas vid överiäggningarmellan och . Arbetsgruppen riktar dockuppmärksamheten på vissa åtgärder som bör kunna vidtas och som hardirekt samband med permis- Prop.1978/79:62 11 Bl.a. föreslår arbelsgruppen all enkontaktman utses vid varje polismyndighet och kriminalvårdsansialt.Kontaktmannen skall handha den rapportering som är föreskriven och i övrigilämna erforderlig information av belydelse för beslut om eller genomförande avpermission. För att kriminalvårdsmyndighelen skall kunna göra en riklig ochfrån rättssäkerhetssynpunkt godtagbar bedömning av faran för fortsattbrottslig verksamhet enligt 32 S KvaL i dess föreslagna lydelse är den i behovav så fullständig information som möjligt beiräffande brott begångna under permissioner.Arbelsgruppen vill därför starkt betona önskvärdheten av all brott begångnaunder permissioner blir föremål för polisutredning i större omfallning än f. n.är fallet. Piomemorieförslagen har under remissbehandlingen fåll ettövervägande gynnsamt mottagande. De i promemorian föreslagna ändringarna av 7 och 32 §§ KvaLhar av flertalet remissinstanser tillstyrkts eller lämnats utan erinran. , har helt avstyrkt förslaget i dessadelar. RÅ ansluter sig i huvudsak lill vad arbetsgruppen anföroch anser det värdefullt inte minst för anstaltsklienielets del atl fastarenormer införs för reglering av permissioninstiiulet. RÅ påpekar dock att deöverväganden som gjorts möjligen bör ges ett tydligare utiryck iförfattningstexten, å ena sidan till vägledning för de iniagna och å andrasidan för att motverka en alltför liberal praxis frånkriminalvårdsmyndigheternas sida, vilken kanske varit alltförslentrianmässig. Lagstiftningen bör alltså inte i alltför stor mån vila påmotivuttalanden. Exempelvis nämner RÅ att borttagandet av uttrycket "medhänsyn till atl han saknar fast anknytning till riket" i 7 § trejdestycket KvaL inte utan vidare ger anvisning om att man nu vill understrykaviklen av att särskild restriktivitet bör iakttas beträffande en annan gruppav lagöverträdare. RÅ biträder förslaget om en skärpning av praxis när detgäller korttidspermission och förutsätter då att detla kommer till uttryck ilagtexten och författningsanvisningar beiräffande samarbetet mellankriminalvårds- och polismyndigheter. Enligt överklagaren i måste vidsidan av utfallet av tidigare permissioner arlen och omfattningen av tidigarebrottslighet tillmätas avgörande belydelse vid bedömningen av faran förfortsatt brottslig verksamhet under permissioner. Vid t.ex. grovnarkotikabrottslighet finns det anledning att tro att en person som ägnar sigåt en sådan sorts organiserad och mestadels väl genomtänkt brottslighet pågrund av etablerade kontakter med säljare av narkotika, den förhållandevislilla risken att bli upptäckt samt möjligheten atl snabbi förtjäna stora pengarutsätts för kraftiga frestelser och dessutom påtryckningar atlfortsätta sin Prop.1978/79:62 12 Sådana brott kan dessutom mycket väl begåsunder permissioner utan att dessa därvid missköts i övrigi. Det äröveråklagarens uppfattning att man över huvud taget när det gäller personersom är väl etablerade inom ett vissl brottsområde måste vara särskilt vakenför riskerna av fortsatt brottslig verksamhet i samband med permission. Länsåklagaren i påpekar att om lagstiftarenfinner skäl att begränsa permissionerna för det starkt brottsbenägna anstaltsklienleletså kan del kanske vara lämpligt att lagstiftaren också uttrycker sittgillande av en utveckling mot en liberalare tillämpning av permissionsbestämmelsernaför övriga iniagna. Därigenom understryks samhällets vilja att motverkanackdelarna för de intagna av frihelsberövandet som man mycket starktframhäver avståndstagandet till den form av permissionsmissbruk som består iny brottslighet . instämmer i alltväsentligt i de sakliga överväganden som redovisas i promemorian. Inte minstvad i promemorian anförs rörande lillämpningen av permissionbestämmelserna m. (avsnitt 4.3) synes vara av stor betydelse för att komma till rätta med vissapåvisade brister i systemet. Över huvud taget ger den i promemorian redovisadeanalysen anledning till den bedömningen att en omdömesgill praktisktillämpning av gällande regler är det i sammanhanget f. n. mest väsentliga.Vid tillämpningen av permissionsbestämmelserna bör, enligt hovrätten, ienlighet med vad som föreslås i promemorian ökad uppmärksamhet ägnas åt riskenför fortsatt brottslig verksamhet. Det är därvid uppenbart att särskild restriktivitetär påkallad i fråga om personer med benägenhet att begå allvarliga brott. Vadangår utformningen av de föreslagna lagändringarna har hovrätten inte någonerinran såvitt avser 7 § KvaL. 1 fråga om 32 § KvaL anser hovrätten dettveksamt om det föreslagna tillägget rörande "påtaglig fara för fortsattbrottslig verksamhet" är nödvändigt. Det synes stå utom allt tvivel attvad som åsyftas täcks av den nuvarande lydelsen och alltså kan tillämpas utannågon formell ändring av bestämmelsen.