prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — Bostadsbyggandet beräknas komma att uppgå till en igångsättningav ca 60000 lägenheter . Det är något lägre än vad som förutsågs islutet av . Den kalla vintern medförde att igångsättningen blevrelativt låg under årets första månader. Den av höstriksdagen antagnapropositionen (prop. 1978/79:66) om finansiellt gynnsamma lån till hyresfastigheterför reparations- och underhållsarbeten har medfört klart lägre hyreshöjningarunder 1979 än vad som annars varit nödvändiga. Trots starkt stigandebostadsbyggnadskostnader har genomslaget på hyresnivån kunnat begränsas.Oljeprishöjningen kommer dock att medföra än starkare höjning avboendekostnaderna än vad som tidigare förutsetts, vilket verkar dämpande påbostadsefterfrågan. Några finansieringssvårigheter för nya projekt har dockicke förelegat. 1978/79:150 Bilaga 1 19 Under den ekonomiska krisperiod somSverige är på väg ur har det varit nödvändigt att bedriva en relativt expansivfinanspolitik. Detta har lett till starkt växande budgetunderskott. Bakom dennautveckling ligger faktorer både på utgiftssidan och på inkomstsidan avbudgeten. I fråga om utgifterna har detkrävts stora satsningar på industri- och arbetsmarknadspolitiken för att klarasysselsättningen inom drabbade regioner och företag. De automatiskautgiftsökningarna i första hand för bostadspolitik, barnomsorg och pensionerär en annan mycket viktig förklaring till den snabba utgiftsökningen. De olikautgiftsbesluten har oftast fattats under ett stort mått av parlamentariskenighet. Det är framför allttransfereringarna till hushåll, kommuner och företag som växer mycket snabbt.Däremot har tillväxten i statens utgifter för konsumtion och investeringarhållits nere på en låg nivå. En stor del av förklaringen tilldet växande budgetunderskottet är emellertid att statens inkomster ökat mycketlångsamt. 1 fasta priser sjönk inkomsterna totalt sett över perioden 1976- 1978för att stiga med innevarande år. Denna svaga inkomstutveckling berordelvis på den långsamma tillväxten i skatteunderlaget som till övervägande delutgörs av löner och privat konsumtion. Den snabba ökningen i reallönerna under1975 och 1976 tillsammans med en hög tillväxt i privat konsumtion gav statensnabbt växande inkomster dessa år trots att BNP-tillväxten stagnerade.Därigenom bröts den tendens till stigande budgetunderskott som inleddes 1974.När det sedan blev nödvändigt att strama åt den inhemska efterfrågan ochreallöneutvecklingen bromsades upp har detta slagit tillbaka mycket kraftigtpå statens inkomster. En liknande utveckling ligger bakom de starkt ökandebudgetunderskotten som även registrerats i många andra länder. En annan viktig orsak till densvaga inkomstutvecklingen har varit att det under dessa år, trots den snabbautgiftsökningen, funnits starka skäl att undvika en fortgående snabbskattehöjning. Detta skulle avsevärt ha försvårat avtalsuppgörelserna ochdrivit upp de nominella lönerna med försämrad internationell konkurrenskraftsom följd. En sådan utveckling skulle - förutom att leda till ökad arbetslöshetm. - i sin tur tenderat att åter öka budgetunderskottet, varför storaskattehöjningar i viss mån även skulle motverka sitt saldoförbättrade syfte. Högre skatter hade sannolikt ocksåinneburit en väsentligt lägre privat konsumtion, vilket skulle fått allvarligakonsekvenser för aktivitetsnivån i hela ekonomin och för sysselsättningen. Man kan givetvis alltid diskuteraavvägningen mellan generella och selektiva åtgärder. 1 den mån staten inte tagitpå sig utgifterna för stöd till olika grupper i samhället och för selektivaarbetsmarknads- och industripolitiska insatser hade det varit nödvändigt attgenom allmänna skattesänk- 1978/79:150 Bilaga 1 20 ningar stimulera ekonomin. Annars hade den ekonomiskaaktiviteten fallit till en oacceptabelt låg nivå. 1 det utsatta läge som svenskekonomi befunnit sig har det dock enligt min uppfattning inte varit varkenmöjligt eller lämpligt att uteslutande förlita sig på generellastimulansåtgärder. Sådana har naturiigtvis varit nödvändiga och har ocksågenomförts. Låt mig i första hand peka på devalveringen och på slopandet av denallmänna arbetsgivaravgiften. Omfattande selektiva insater och transfereringar haremellertid också varit nödvändiga under dessa år bl. a. för att få rimligafördelningspolitiska effekter och för att skydda de svagare grupperna isamhället. Den finanspolitiska åtstramning somblir nödvändig när resursutnyttjandet i den svenska ekonomin successivtnormaliseras måste ske både genom en stark återhållsamhet med utgifter ochgenom ökade skatter. Svårigheterna att genom höjda skatter väsentligt ökastatsinkomsterna har emellertid blivit allt mer uppenbara. Skattehöjningarnakan försvåra bl. a. en stabilisering av pris- och kostnadsnivån. Därför ärbegränsningar av ökningstakten i utgifterna också nödvändiga om det skallfinnas ett utrymme för en rimlig utbyggnad av samhällsservicen på prioriteradeområden. Jag återkommer härtill vid min anmälan av det revideradebudgetförslaget. kommer den statligakonsumtionen att ge ett mycket begränsat bidrag till den totalaefterfrågeökningen i samhällsekonomin. Som framgår av tabell 4 beräknas denstatliga konsumtionen växa med ca I % i volym . Äventillväxten i de statliga myndigheternas investeringsvolym väntas bli måttlig.Huvudförklaringen till att de statliga utgifterna i fasta priser växer med 6,5%1979 är sålunda den kraftiga ökningen av inkomstöverföringar från staten tillövriga sektorer. Förutom transfereringar till hushåll och statsbidrag tillkommuner kräver industri-och arbetsmarknadspolitiska satsningar betydandeutbetalningar . Vidare sker en snabb real ökning av räntorna påstatsskulden. Tabell 4 Statens inkomster och utgifter 19771979 -8,4 -3,9 3,6 -0,9 17,4 -9.8 1.1 0.8 1978/79:150 Bilagal 21 beror inte endast på den snabbt ökande statsskulden utanäven på att den långa räntan nu ligger väsentligt överinflationstakten. Statsinkomsterna beräknas återstiga realt 1979. Den reala ökningen av statsinkomsterna bliremellertid klart lägre än tillväxten i bruttonationalprodukten. Även ominkomstutvecklingen med viss eftersläpning kan väntas stiga snabbare närkonjunkturuppgången blir mera markerad, står det klart att en dämpning avstatsutgifternas tillväxt måste ske för att begränsa de avallt att döma nödvändiga skattehöjningarna. Budgetunderskottet komma att uppgå till . Trots attytterligare utgifter tillkommit i huvudsak för insatser inom industri- ochsysselsättningspolitiken är budgetunderskottet under avungefär samma storleksordning som jag redovisade i årets finansplan. Dettaberor främst på att utbetalningarna av tidigare beslutade anslag skett i enlångsammare takt än tidigare planerades. Jag återkommer i det revideradebudgetförslaget till en närmare redovisning av statens utgifter och inkomster. Den kommunala volymutvecklingen harunder varit föremål för överläggningar mellan regeringen och debåda kommunförbunden. 1 den träffade överenskommelsen, som avsågutvecklingen var parterna eniga om att en uppbromsning av den kommunalakonsumtionsökningen måste ske. Kommunförbunden ställde sig bakom kraven på enmycket restriktiv prövning av alla utgifter i kommunernas ochlandstingskommunernas budgetarbete och en översyn av de kommunalaflerårsplanerna. träffade regeringen en ny överenskommelse medkommunförbunden. enades parterna därvid om en preciseradriktpunkt för den kommunala konsumtionens volymökning, nämligen per årunder 1979 och 1980. Det finns nu anledning att följaupp efterlevnaden av dessa båda överenskommelser. ökade denkommunala konsumtionen enligt nationalräkenskaperna med drygt 3,i volym. Somframgår av den reviderade nationalbudgeten 1979 beräknas motsvarande tal för1978 uppgå till . Bedömningen visar en konsumtionsökningom . Landstingskommunerna beräknas därvid ha en något snabbareutbyggnadstakt än kommunerna under dessa år. Det kan noteras att bedömningenför 1979 ligger något i underkant jämfört med kommunförbundens egnabedömningar . För både 1978 och 1979 är den kommunalakonsumtionsutvecklingen snabbare än vad jag förutsåg i årets finansplan. I den kommunala konsumtionen ingårockså de insatser i form av beredskapsarbeten som sker i kommuner ochlandstingskommuner för att motverka främst ungdomsarbetslösheten. Prop.1978/79:150 Bilaga 1 22 kraftigt under loppet av 1978. Ca en procentenhet av denkommunala konsumtionsökningen detta år kan hänföras till ökningen av antaletberedskapsarbeten. bör insatserna i form av beredskapsarbetensuccessivt kunna minska. Antalet beredskapsarbeten kan dock genomsnittligtberäknas ligga på samma nivå 1979 som 1978 och påverkar därför intesiffermässigt den kommunala volymökningen 1979. För att få en bedömning av denlångsiktiga, mer permanenta utbyggnaden av verksamheten i kommuner ochlandstingskommuner bör konsumtionsutvecklingen beräknas exklusive effekternaav förändringar i antalet beredskapsarbeten. En sådan beräkning ger vid handenatt den kommunala verksamheten har ökat 1976-1979. Denuppbromsning av ökningstakten som regeringen och kommunförbunden har varit enseom har uppenbarligen inte fått något genomslag i kommunernas och landstingskommunernasbudgetarbete. Jag har senast i propositionen om den kommunala ekonomin tidigarei år betonat att jag i och för sig har förståelse för att anpassningen av denkommunala verksamheten till en lägre expansionstakt tar och måste skesuccessivt. Enligt nu föreliggande bedömningar tycks emellertid någonanpassning till en dämpad volymexpansion överhuvudtaget inte ha skett 1978 och1979. Jag har i propositionen om denkommunala ekonomin förordat en vidareutveckling av de överläggningar mellanstat och kommun som har ägt rum . För att detta skall te sigmeningsfullt är det dock nödvändigt att överenskommelserna också får genomslagi kommunernas och landstingskommunernas faktiska handlande. Det är såledesmycket angeläget att budgetarbetet i kommimer och landstingskommuner inför 1980ges en sådan inriktning att överenskommelsens riktlinjer infrias. Även mot bakgrund av ett mer långsiktigt samhällsekonomisktperspektiv är en dämpning av den offentliga konsumtionens volymtillväxtofrånkomlig, till vilket jag återkommer. Jag övergår nu till att diskuteraden finansiella situationen i kommuner och landstingskommuner. till1978 förbättrades den kommunala sektorns finansiella sparande med ca 6miljarder kr. Av det totala överskottet i finansiellt sparande 1978 på ca 3,5miljarder kr. faller merparten på landstingskommunerna. 1 överenskommelsenmellan regeringen och kommunförbunden avseende 1978 var parterna ense om att dekommunala utdebiteringshöjningar som kunde bli nödvändiga borde begränsas sålångt som möjligt. Trots detta höjdes det kommunala skatteuttaget medtotalt /skr, vilket är den största höjningen . Detta förklararatt den kommunala ekonomin, trots den mycket snabba konsumtionsökningen dettaår. kunde konsolideras kraftigt. Det kan antas att den omotiveratstora kommunalskattehöjningen 1978 också skapade ett finansiellt överutrymme imånga kommuner och landstingskommuner 1979. Trots en begränsad höjning avmedelutdebiteringen, totalt /skr, är det möjligt att öka den kommunalakonsumtionen långt Prop.1978/79:150 Bilaga 1 23 utöverden överenskomna riktpunkten för volymtillväxten. 1 den revideradenationalbudgeten beräknas den kommunala sektorn få ett positivt finansielltsparande om ca . Vid en bedömning av kommunernas finansiellasituation måste hänsyn tas till de förslag om kraftigt ökade överföringar tillden kommunala sektorn fr. o.m. 1980 söm jag har lagt fram för riksdagentidigare . I propositionen föresläs framför allt en omfattande reformeringav skatteutjämningssystemet. Reformen bör genomföras i två steg. Det förstasteget innebär ökade bidrag med . Jag har betonat att det är mycket angelägetatt den kommunala konsumtionens volymutveckling begränsas till 1980. Underförutsättning att detta sker och att pris- och löneutvecklingen blir fortsattlugn kan den kommunala sektorns inkomster och utgifter beräknas bli i stortsett lika stora 1980, även om den kommunala medelutdebiteringen hålls oförändradjämfört med innevarande år. De kommuner och landstingskommuner som får kraftigtförstärkta inkomster genom förslagen i den kommunalekonomiska propositionenbör inrikta sig på att sänka skattesatsen. Med tanke på de stora överskott från1978 som ett stort antal landstingskommuner får ta upp i budgeten böri första hand ett flertal landsting ha möjlighet att genomföra skattesänkningar.Även ett antal kommuner bör emellertid få en gynnsam finansiell situation1980. Finansielltsparande och finanspolitiska effekter Ett viktigt underlag bl, a. för kreditpolitikens uppläggningär en analys av utvecklingen av det finansiella sparandet i olika sektorer ochi hela ekonomin. Defintionsmässigt överensstämmer den totala sparkvoten iekonomin med underskottet i bytesbalansen. Detta förbättrades kraftigt mellan1977 och 1978. kan - som jag tidigare berört - en viss försämring avbytesbalansen förutses. Det totala finansiella sparandet och dess fördelning påolika sektorer framgår av tabell 6. Som framgår av tabell 5 visar den konsolideradeoffentliga sektorn en försämring av sin sparandebalans. Efter ett läge medfinansiell balans 1977 beräknas den offentliga sektorn uppvisa ett underskottpå ca 15 miljarder Tabell 5 Finansiellt sparande i den ofTentliga sektorn19771979 Prop.1978/79:150 Bilaga 1 24 Detta är samma nivå som redovisades i årets finansplan. Det finansiellasparandeunderskottet motsvarar av BNP. I internationell jämförelseär detta inte ett exceptionellt hög siffra. Försämringen i den offentliga sektorns finansiellasparande är nästan helt att hänföra till den statliga budgeten. Sparöverskotteni socialförsäkringssektorn har inte som tidigare räckt till att uppvägaförsämringen i statens finansiella sparande. Kommunernas finansiella sparandeväntas förbli positivt också även om det innebär en nedgång jämförtmed den mycket höga nivån 1978. Hushållssparandets andel av de disponiblainkomsterna väntas sjunka något . Beloppsmässigt sker docken viss sparandeökning. För bostadssektorns del förutses det finansiellasparandeunderskottet öka ytteriigare . För företagenberäknas utvecklingen medföra en kraftig förbättring av denfinansiella situationen från bottenläget 1977. Ett sparandeunderskott inom den offentligasektorn av den storlek som jag angivit måste accepteras mot bakgrund avatt det reala resursutnyttjandet är på en låg nivå i ekonomin.Sparandeunderskottet i den offentliga sektorn har sin motsvarighet i det ökadefinansiella sparandet i hushålls- och företagssektorn. Särskilt vill jag betonaatt hushållssparandet trendmässigt stigit ochnu ligger på en historiskt sett hög nivå. Det finns underliggande långsiktigtverkande faktorer som positivt påverkat hushållssparandet. a. har tillväxteni antalsmässiga kollektiva pensionsförsäkringar bidragit till att höjasparkvoten med . Regeringen har också söktgenom olika sparstimulerande åtgärder aktivt stödja hushållssparandet. En högsparkvot i hushållssektorn betyder en trendmässig förändring i den finansiellasparbalansen för hela ekonomin. Ett högt hushållssparande ställer mindre kravpå sparandet inom den offentliga sektorn. Utvecklingen av budgetunderskottetfår till en del ses mot denna bakgrund. De stora skillnaderna mellan sparandeöverskott ochsparandeunderskott i olika sektorer ställer krav på kreditmarknadensfunktionssätt. Det krävs en smidig anpassning av kreditpolitiken för attundvika att den likviditet-Tabell 6 Finansiellt sparande . Hushåll Bostäder Näringsliv Offentlig sektor Siffrorna är avrundade till hela miljarder kr. Prop.1978/79:150 Bilaga 1 25 Tabell 7 Finanspolitiska effekter 19761979 Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser -1,0 -0,2 sökningsom budgetunderskottet ger upphov till får inflationistiska effekter. Jagåterkommer senare till denna fråga. Jag vill härutöver understryka att en långsiktigförbättring av vår bytesbalans kräver att det inhemska sparandet ökar. Närinvesteringsaktiviteten i näringslivet ökar mera påtagligt kommer en fortsattsparbrist inom den offentliga sektorn av nuvarande omfattning inte längre attvara acceptabel. Budgetpolitiken måste således successivt anpassas när ekonominkommer närmare fullt kapacitetsutnyttjande. Jag övergår nu till att kommenteranationalbudgetens beräkningar av den offentliga sektorns effekt påbruttonationalprodukten. Som framgår av tabell 7 beräknas den offentliga sektornha en stimulerande inverkan på ekonomin både 1978 och 1979. kan denexpansiva effekten från staten till största delen hänföras till statensinkomstsida mot bakgrund av bl. a. skatteomläggningarna och borttagandet av denallmänna arbetsgivaravgiften. Vidare drogs de statliga investeringarna upprelativt kraftigt och ligger 1979 kvar på en hög nivå. Därigenom har gettsett betydande stöd till sysselsättningen inom byggnadsanläggningsverksamheten.För statens del är den totala stimulanseffekten påtagligt mindre 1979, vilketär ett uttryck för den inriktning som budgetpolitiken har givits. För den kommunala sektorns påverkan påsamhällsekonomin förutses däremot en markerad omsvängning i expansiv riktning.Detta beror delvis på den stora kommunala skatteuttagshöjningen och delvispå systemet för utbetalning av kommunalskattemedel. Detta fick en påtagligtåterhållande effekt på hushållens efterfrågan. är de kommunalaskattehöjningarna väsentligt lägre (0,). Det betyder att kommunerna fåren mer expansiv inverkan på ekonomin 1979. Kreditmarknadsläget kännetecknades såväl under 1978som under inledning av 1979 av en ökning av bankernas och allmänhetenslikviditet. Denna ökning hade sin grund i statens budgetunderskott. Somframhölls i finansplanen skulle likviditetsökningen inom banksystemet hakunnat leda till en betydande ökning av bankernas utlåning, vilket i så fallskulle lett till en 1978/79:150 Bilaga 1 26 ytterligarepåspädning av likviditeten i ekonomin. För att motverka en sådan utvecklinghöjde likviditetskvoten under Till följd av denfortsatta likviditetsökningen under inledningen av 1979, genomförderiksbanken med verkan fr. o.m. mars en ytterligare anpassning av likviditetskraven. Kreditpolitiken inriktades på attsäkerställa näringslivets och särskilt då industrins behov av rörelsekrediter.Företagens kreditefterfrågan förblev emellertid svag. Orsakerna till detta varfrämst att lageravvecklingen frigjorde likvida medel, som de fastainvesteringarna drogs ner och vinstnivån upphörde alt sjunka. Under inledningenav 1979 var företagens kreditefterfrågan fortsatt svag. Många företagåterbetalar skulder för att stärka sin soliditet. I takt medatt företagensfasta investeringar nu ökar torde kreditefterfrågan åter börja stiga.Tendenser i den riktningen kan dock till en de motverkas av att många företagfortsätter att avveckla sina lager, som vinstsituationen förbättras. Företagens svaga kreditefterfrågan ficktill följd att bankerna kunde öka sina krediter till hushållen. Därigenom fickden privata konsumtionen en viss stimulans. Även under inledningen av 1979torde hushållens kreditefterfrågan ha tillgodosetts i relativt storutsträckning. Bostadssektorns finansiering löpte under inledningen av 1979lika friktionsfritt som . förbättrades bytesbalansen kraftigt.Därigenom blev det möjligt att gradvis sänka diskontot och övergå till en någotlättare kreditpolitik. Denna politik medförde tillsammans med den växandelikviditeten inom företagen att den privata sektorns medel- och långfristiganettoupplåning utomlands blev väsentligt mindre än 1977. De kortfristigahandelskrediterna torde ha lett till ett visst valutautflöde. Någraindikationer på att dessa tendenser skulle ha förändrats under inledningen av1979 föreligger inte. Även det med betalningsbalansutvecklingen sammanhängandebehovet av statlig utlandsupplåning blev avsevärt lägre 1978 än 1977.Upplåningen minskade från ca . till drygt 2 miljarder kr.Valutareserven ökade efter att hänsyn tagits till kursförändringen med 1,7miljarder kr. Den reala likviditeten i ekonomin sjönk under 1977mycket kraftigt. Den likviditetsökning som skedde under loppet av 1978 innebardärför endast ett närmande till en mer normal likviditetssituation iföretagssektorn. På grund av säsongmönstret i statens inkomster och utgiftertenderar likviditetsutvecklingen i ekonomin bli mindre expansiv under denförsta än under den andra hälften av kalenderåret. Ökningen av den realalikviditeten i ekonomin bör mot bakgrund av detta och mot bakgrund av densnabba tillväxt som sker i ekonomin, kunna bli relativt begränsad underförsta halvåret . Kommunernas starkt förbättrade finansiellaställning har varit en viktig bidragande faktor bakom likviditetsökningen iekonomin. 1978/79:150 Bilaga1 27 kommunernasinlåning i bankerna med inte . Dettabetyder att utrymmet på kreditmarknaden för kommunerna måste hållas inommycket snäva gränser vilket ökar utrymmet för staten. Kreditpolitiken bör liksom tidigareinriktas på att underlätta företagens investeringar. I takt med att företagenskreditefterfrågan stiger bör hushållens kreditmöjligheter begränsas. Somframhölls i finansplanen finns det anledning att räkna med en klar uppgång iden privata konsumtionen , varför någon extra stimulans i form avökad nettoutlåning till hushållen inte är nödvändig. Totalt räknar riksbankenmed en ökning av utlåningen till allmänheten av ungefär samma omfattning somunder 1978. och imder 1980 kommerstatsbudgeten att lämna ett mycket expansivt bidrag tilllikviditetsutvecklingen i ekonomin. Om effekterna av detta inte aktivtmotverkas skulle inflationistiska tendenser kunna uppkomma ,särskilt som ekonomin då åter kan förutses ha närmat sig ett högtkapacitetsutnyttjande. Mot denna bakgrund är det angeläget attstatsskuldspolitiken inriktas på att i ökad utsträckning finansiera detstatliga budgetunderskottet utanför banksystemet. Möjligheterna tillstatsupplåning utanför bankerna har förbättrats genom att räntedifferensenmellan långa statsobligationer och diskontot vidgades till 3,. Det finns en risk för att stora budgetunderskottsom man söker finansiera helt på kapitalmarknaden genom mycket högaräntenivåer leder till att önskvärd investeringsverksamhet trängs undan. Jagvill dock understryka att det varit angeläget för att få en väl fungerandekapitalmarknad att av negativ realränta på obligationslån uppnåen positiv realränta på 3 å . Detta underlättar för t. ex. AP-fonden ochandra pensionsfonder att värdesäkra sina pensioner och upprätthålla ett högtsparande. Den hittillsvarande höjningen av realräntan på långa län ska)) därförendast ses som ett återställande av en långsiktigt mer normal realräntenivå.Självfallet ökar dock en positiv real låneränta företagens avkastningskrav påtotalt arbetande kapital. Destigande vinsterna och den begränsade investeringsuppgången under 1979 i näringslivet innebär att det sker en inte obetydliglikviditetsökning som sannolikt kommer att tas i bruk för väsentligt högreinvesteringar och ökat behov av omsättningskapital . För attundvika en alltför kraftig uppbyggnad av likviditet i företagssektorn under1979 och 1980 är det emellertid önskvärt att nu i viss utsträckning söka binda denöverlikviditet som kan finnas i många företag utan att därför nämnvärt hämmainvesteringsverksamheten. Jag har därför funnit det lämpligt att komplettera denormala formerna för statens upplåning med ett upplåningssystem där dennanegativa effekt så långt möjligt begränsas. Jagföreslår att ett system nu införs för att suga upp likviditet hos 1978/79:150 Bilaga1 28 företagengenom insättningar på särskilt konto i . Systemet skall vara öppetför företag som har rätt att göra avsättningar till investeringsfonder, dockej banker och andra kreditmarknadsinstitut. För att fondavsättningar skall varaavdragsgilla vid inkomsttaxeringen krävs för aktiebolag att av det avsattabeloppet betalas in på ett räntelöst konto i .