prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag erinrar om attmöjligheter finns för kommunerna alt få bidrag till informaiion, rådgivningoch besiktning beträffande energisparåtgärder i befintlig bebyggelse inom ramenför del under huvudtitel uppförda reservationsanslagetVissa energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. Denhuvudsakliga uppgiften för energisparkommittén anser jag varainformationsarbetet, framför allt kommitténs stöd till kommunernas energispararbete.En annan viktig uppgift är att tillsammans med samordna energihushållningen inomstatsförvaltningen. Dessa uppgifter är av relativt sladigvarande karaktär. Detbör därför övervägas om arbetet även i fortsättningen bör drivas i kommiltéformeller om en annan organisatorisk lösning skall eftersträvas. Somjag tidigarehar nämnt avser jag att föreslå regeringen atl bemyndiga mig att tillkalla ensärskild utredare för att se över bl.a. vissa frågor angåendemyndigheisorganisationen på energiområdet. Frågan om kommitténs framtid börbehandlas i detta sammanhang. Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 111 Energisparkommiiténsverksamhet och medelsbehov har redovisats i samband med förslag omtilläggsbudget I till statsbudgeten. 1978/79:25 s. 100 framhöllföredragande statsrådet, efter samråd med mig, att kommitténs forlsattaverksamhet skulle behandlas i samband med de mera övergipande energipolitiskaställningstagandena som jag redovisar . Kommitténs medelsbehov för budgetåret1978/79 beräknades t. v. till 10,5 milj. kr. Jag beräknar nu medelsbehovet förkommittén /79 till . Härtill kommer vissareserverade medel från tidigare budgetår. För energisparkommiiténsverksamhet under budgetårel 1979/80 räknar jag med ett medelsbehov av 17 milj.kr. Chefen för industridepartementet avser alt återkomma till anslagsfrågan iannat sammanhang. Liksominom industrin är inom bostäder, service m.m. omfattande energisparprogramigång. Del är viktigt att arbetet drivs vidare genom en löpande utvärdering ochjustering av programmens omfattning och inriktning så alt de satsaderesurserna får största möjliga effekt. Detframtida energibehovet inom denna sektor är i stor utsträckning beroende avresultatet av de nu pågående sparprogrammen och av de insatser som görs inomramen för energiforskningsprogrammet. I sin prognos SIND A räknarindustriverket med att energibehovet inom denna sektor kommer att uppgå till ca162 TWh och ca . Energianvändningen beräknas i prognosenligga på ungefär samma nivå som , trots att bl. a.bostads- och lokalvolymen antas öka. Anledningen är dels att nya byggnaderbyggs mer energisnåla, dels att energisparande åtgärder beräknas bli vidtagna ibefintliga byggnader. Energikommissionenredovisar en engergianvändningsnivä på och ialternativen A, B och C. I alternativen C och D, framhåller kommissionen, finnsingen anledning att räkna med annan nivå än SIND A för dimensionering avtillförseln. Kommissionen framhåller dock att om sparplanen i befintligbebyggelse genomförs kan en lägre användningsnivå nås . Kommissionen,som har jämfört sparmöj-ligheterna enligt olika undersökningar, framhåller attbedömningarna i propositionen med energisparplan för befintlig bebyggelsestämmer relativt väl överens med de bedömningar som kommissionens hushållningsgrupphar gjort. Emellertid bör man, enligt kommissionen, sträva efter att avvägabesparingar i fjärrvärmda byggnader mol de ekonomiska förutsättningarna förkraftvärmeproduktion. Insatsernaför att spara energi i en byggnad bör enligt min mening stämmas av motkostnaderna för att värma upp byggnaden. Detta innebär bl. a. att vidplaneringen av energisparandet i byggnader hänsyn måste tas till befintliga ochplanerade värmeförsörjningssystem inom området. 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 112 gällersärskilt när dessa system bygger på möjligheterna all utnyttja kraft-värmeeller spillvärme. Det är enligt min mening viktigt all kommunerna beaktar dettavid sin planering. Som jag återkommer till i det följande (avsnitt 10.1) börenligt min mening elproduktionstillskotlet under senare delen av 1980-taletttll stor del bestå av el producerad i kraftvärmeverk. Motbakgrund av nyssnämnda prognoser och beräkningar samt de sparprogram som ärigång finner jag det rimligt att räkna med en användningsnivå för bosläder,service m. m. på 145 , varav ca el, och på135-150TWh, varav ca el. De undre gränserna i intervallen har satts medbeaktande av de besparingar som har beräknats i energisparplanen. De övregränserna i intervallen har satts med utgångspunkt i industriverkets prognosSIND A. Vid bestämmande av dessa gränser harjag dock, efter samråd med chefenför , räknai med atl mer energi kan sparas i befintligabyggnader inom bosläder, service m. m. än vad industriverket har gjort i sinprognos. Detta är enligt min mening en rimlig bedömning mot bakgrund av deinsaiser beträffande styrning av energisparverksamheten i bostäder m. m. somchefen för kommer alt föreslå senare denna dag. Jämförtmed de siffror som har angetts i tabell 6.1 skulle energianvändningen - medangivna användningsnivåer - minska med i genomsnitt ca 0,8-1,och med ca 0,71,perår . För elskulle användningen dock öka. Investeringskostnadernaför de besparingsåtgärder som förutsätts i SIND A i befintliga byggnader inomsektorn bostäder, service m. m. kan enligt uppgifter i kommissionens materialuppskattas till ca 3 700 milj. kr. Investeringskostnaden för de ytterligareenergisparåtgärder som har medräknats i kommissionens alternativ A, B och Cberäknas till 13 000 milj. kr. Dessa investeringskostnader avser dock endaståtgärder i byggnader. För övriga energisparåtgärder inom denna sektor saknasuppgifter om investeringskostnad. Chefenför har tidigare denna dag lagt fram förslag om enny trafikpolitik (prop. 1978/79:99). Efter samråd med mig behandlar hon frågoravseende energihushållning inom transportsektorn i den trafikpolitiskapropositionen. Min redovisning i del följande bygger i huvudsak på hennesanförande. Ca20% av den totala energianvändningen i landet avser transportsektorn. Allenergiförbrukning för inrikes trafik saml den bunkring för utrikes sjöfart ochflyg som sker i räknas in i denna sektor. Den övervägande delen avenergianvändningen avser biltrafiken. Sålunda svarar personbilarna för omkringhälften och lastbilarna för av energianvändningen inom sektorn.Bunkringen för utländsk sjöfart svarar för närmare 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 113 medan järnvägar och bussar sammanlagl svarar förendast . Inom sektorn förbrukas nästan enbart oljeprodukter. Endast denspårbundna trafiken, dvs. järnväg, tunnelbana och spårväg, använder elenergi. Energianvändningen inom sektorn påverkas av behovet avtransporter vilkel i sin tur är beroende av hur samhällsstrukturen vad avserbebyggelse, industri, service m. m. utvecklas. Användningen påverkas också avhur effektivt transportarbetet utförs. Detta är i sin tur beroende på val avtransportmedel, transporllösningar m. m. Energianvändningen påverkas vidare avde olika transportmedlens tekniska uiformning samt av körsätl och underhåll. Energiåtgången för transporter har, som jag tidigareframhållit, vuxit snabbt . Den genomsnittliga årligaökningstaklen har varit större än för de övriga sektorerna vilket har lett tillatt sektorns andel av den totala energianvändningen har ökat. Detta har framförallt berott på en kraftig ökning av personbilarnas transportarbete och på ensuccessiv utveckling mot tyngre fordon med högre specifik bränsleförbrukning.Som jag lidigare har redovisat beräknas sektorns energianvändning ha ökat med i genomsnitt medanenergianvändningen inom de övriga sektorerna beräknas ha minskat något ellerlegat på ungefär oförändrad nivå. För att begränsa energianvändningen inomtransportsektorn har bl.a. informationen lill bilisterna byggls ut. Tillinformationsinsatserna hör införandet av en bränsledeklaralion för nya bilar.Vidare har viss försöksverksamhet med samåkning bedrivits. Många ålgärder harockså vidiagits som - även om de inte i första hand har genomförts avenergipolitiska skäl - ändå har bidragit till att begränsa ökningstakten itransportsektorns energianvändning. Till dessa åtgärder hör bl. a.hastighetsbegränsningar, drivmedels-beskattning och beskattning av bilar efterderas tjänstevikt. I sammanhanget bör vidare understrykas atl det nuvarandestatliga energiforskningsprogrammei syftar till att effektiviseraenergianvändningen inom bl. a. transportsektorn och minska dess oljeberoende.Sålunda görs studier dels om styr- och stimulansmedel som redan under1980-talet skulle kunna leda till en minskning av energibehovet för person- ochgodstransporter, dels om vilka alternativa transportsystem med högreenergieffektivitet som kan bli akluella i ell längre tidsperspektiv. Vidareslöds lekniskl forsknings- och utvecklingsarbete rörande såväl alternativamotorer, t.ex. gasturbiner och bränslecellsystem, som olika delar i drivsystem,t.ex. transmissions- och energilagringssystem. Nämnda insaiser bör på längresikl, och framöver, kunna leda till både störredrivmedelsflexibiliiet och större energieffektivitet i fordonsdrift. Viktigainsatser görs också när del gäller anpassning av dagens motortyper tillallernaliva drivmedel, t.ex. metanol och etanol. Jag ålerkommer i det följande(avsnitt 8.6) till behovet av statliga insatser rörande alternativa drivmedelt.ex. 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 114 prognos SIND A anger en ökning av sektornsenergianvändning med i genomsnitt under perioden 1974-1990vilket är en lägre ökningstakt än . beräknassålunda energianvändningen inom sektorn ha ökal med i genomsnitt ca 3,perår. beräknas ökningstakten i SIND A till endast 0,9%per år. Angivna tal innebär en ökning av energiåtgången jämfört med dagensförbrukningsnivå med ca och med ca . Är1990 skulle därmed transportsektorns energianvändning uppgå till . Energibesparingar inom transportsektorn kan i principåtstadkommas genom dels minskat transportbehov - genom att exempelvis i ökad utsträckningintegrera bostäder, service och arbetsplatser -, bättre resandeplanering ochtransportorganisation samt övergång till mer ener-gieffekliva transportmedel,dels bättre framförande och underhåll av fordonen samt tekniska förändringar idrivsystem, fordonens utformning m. m. Enligt talar förutomenergihushållningsskäl de negativa miljö- och hälsoeffekterna avpersonbilstrafik i tätorterna för styrmedel för att hålla nereenergianvändningen inom transportsektorn. Kommissionen har föreslagit fleraåtgärder för att åstadkomma en bättre energihushållning. Förslagen omfattar enrad åtgärder med inriktning främsi på alt minska energiförbrukningen förbiltrafiken. Kommissionen räknar i samtliga alternativ med attenergianvändningen kan minskas med ca jämfört medindustriverkets prognos SIND A. Samtliga besparingar avser oljeprodukter. Kommissionens olika förslag möts på olika punkter avinvändningar från flera remissinstanser. Några remissinstanser framhåller attbesparingar inom transportsektorn endast leder till marginella effekter pålandets totala energiförbrukning. För egen del anser jag att åtgärder för att få stånden effeklivare energihushållning bör vidtas även inom transportområdet.Eftersom energianvändningen till består av användning av oljeprodukterbör våra ansträngningar också inriktas på atl ta fram alternativa drivmedeltill olja. När det gäller åtgärder för att begränsa energiåtgången förbiltrafiken är sådana motiverade också av miljö- och hälsoskäl. Det är enväsentlig uppgift att minska föroreningarna från bilismen. De energibesparandeåtgärderna bör därför medverka till alt kraven beträffande god miljö men ocksåbeträffande trafiksäkerhet tillgodoses. Det är också angeläget att vi försöker åstadkomma en sådanlokalisering av bostadsområden och arbetsplatser alt transportarbetet förarbets- och serviceresor blir så litel som möjligt utan att vi inkräktar påmöjligheterna att få till stånd en god boendemiljö. Chefen för kommunikationsdepartemenlet har tidigare dennadag efter samråd med mig redovisat sina ställningstaganden och förslag medanled- 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 115 ning av förslag rörandeenergihushållning inom transportsektorn. Hennes förslag omfattar bl. a.riktlinjer för nya personbilars specifika bränsleförbrukning, energisparprograminom lastbilstrafiken och en fortsatt satsning på den kollektiva trafiken.Vidare anmäler hon att chefen för budgetdepartementet avser att lägga framförslag om att ge vägtrafikskatteutredningen (B 1977:05) i uppdrag alt i sittfortsatta arbete utreda frågan om dels en differentiering av bilskallen lillförmån för bräns-leeffektiva fordon, dels skattekonstruktionen för eldrivnapersonbilar. Mol bakgrund av vad jag nu har sagt är det enligt minmening rimligt att räkna med en total energianvändning inom transportområdet på90-95 TWh och . Ca beräknas utgöra elenergi ochresten oljeprodukter. I lidigare avsnilt harjag redovisal de energianvändningsnivåersom jag anser man bör kunna räkna med mot bakgrund av bl.a.utvecklingstendenser och sparmöjligheter inom de olika användningssektorerna.De energianvändningsnivåer som jag har angett bör dels utgöra mål för delfortsatta arbetet inom energihushållningsområdet, dels ligga till grund förplaneringen av energitillförseln. Målen skall naturligtvis vara så realistiskasom möjligt men bör ändå uttrycka en långtgående ambition att hushålla medenergi. Vid planering och dimensionering av energitillförseln måsle å andrasidan utgångspunkten vara att det framtida energibehovet kan tillgodoses medrimlig säkerhei. Detta innebär att en säker energiförsörjning måste kunnaåstadkommas även om de eftersträvade användningsnivåerna skulle överskridastill följd av exempelvis att sparansträng-ningarna inte lyckas fullt ut elleratt deh ekonomiska utvecklingen och samhällsutvecklingen får ändrade förlopp.Mot bakgrund härav bör nivåerna beträffande energianvändningen anges i form avintervall, där inter-vallets undre gräns lämpligen representerar en mycket högsparambition mot bakgrund av en optimistisk syn påenergihushållningsmöjligheterna . En användningsnivåkring den övre gränsen bör representera ett energibehov som vi skall kunnatillgodose. De användningsnivåer somjag har redovisat uppgårsammanlagt för är 1985 till , varav elanvändningen exkl.överfö-ringsföriuster beräknas uigöra ca , och för till 425-460TWh, varav el exkl. föriuster 123 . Det uppställda målet i 1975 årsenergipolitiska proposition beräknas motsvara en total slutlig energianvändningom ca 5(X) TWh eller mer än nu nämnda nivå och en elanvändning om ca140 TWh eller ca mer än nu beräknad nivå för . Energianvändningsnivåerna och hur dessa förhåller sig tillnivåerna i olika alternativ framgår av tabell 6.3. Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 116 Tabell 6.3 Energianvändningsnivåer , TWh föredraganden el bränslen totalt el bränslen totalt SIND A 111 346 457 127 345 472 Energikom.A I 95 13,0 1 } ,03 } 326 | Energikom.B II ,5 479 Energikom.C' 110 315 P 128 301 1' 455 140 330 |470 Energikom.B' 105 350 Föredraganden ca 110" 315-340 425-450 123- 302-332 425-460 " Motsvarar en elenergiproduktion av 124- 127 TWhresp. De föreslagna energianvändningsnivåerna innebär engenomsnittlig årlig ökning av energianvändningen avca 0,6-1,och av ca 0,4-1,. Den genomsnittliga ökningen avenergianvändningen för medlemsländerna inom lEA beräknas under perioden1977-1990 till totalt omkring 2,perår. De siffror som jag här redovisarligger alltså lågt internationellt sett. De övre gränserna har satts med utgångspunkt i nivåerna iindustriverkets prognos SIND A och i alternativ C. Vid minberäkning av nivåerna harjag dock räknat med ett större energisparande ibefintliga byggnader lill än vad industriverket och kommissionen hargjort i nämnda alternaiiv. Den undre gränsen har satts med utgångspunkt ikommissionens alternativ A, B och C men med beaktande fullt ut av deenergisparåtgärder som i sparplanen för befintlig bebyggelse.Användningsnivån inom transportsektorn har bedömts bli något högre än vadkommissionen räknade med. räknar i SIND A med besparingar inomframför allt industrin saml beträffande uppvärmning av bostäder och övrigalokaler. Investeringskostnaderna för dessa besparingsåtgärder beräknas uppgåtill ca 6000 milj. kr. De besparingsåtgärder som behövs för att nåenergianvändningsnivån i kommisssionens altemativ C beräknas krävainvesteringar på ytteriigare minst ca 22000 milj. kr. priser.Härtill kommer investeringar för åtgärder inom transportområdet och sådanaålgärder inom bostäder, service m. m. som inte avser uppvärmningsområdet. Prognoser baseras på antaganden om utvecklingen av olika förhållandeni samhället. Många fakiorer om vilka kunskaperna är begränsade kommer därmedall påverka prognosresuliatel. Delta blir därmed behäftat med osäkerhet. Devikligaste faktorema som bestämmer den framtida energianvändningens storlek ärden samhällsekonomiska utvecklingen sådan den tar sig uttryck iindustriproduktionens storlek och sammansättning, Irans- 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 117 portarbete, bostadsbestånd osv. samt utvecklingenbeiräffande specifika ålgångstal, dvs. energianvändningen per producerad enheli industrin, drivmedelsålgång per km körsträcka, energianvändningen perbostadslägenhet osv. Av betydelse är dels bedömningen av utvecklingen av vatjefaktor för sig, dels hur de olika faktorerna samvarierar. Så snartmöjligheterna att minska energianvändningen är knuten till ny teknik finnst.ex. två tendenser som påverkar energianvändningen i olika riktning vid enökning av den ekonomiska tillväxten. Å ena sidan kräver en snabbare tillväxtökad energianvändning vid givna ålgångstal. Å andra sidan får man ettsnabbare införande av ny energisnålare teknik vilket tenderar att minskaålgångstalen. Särskilt industriproduktionens tillväxt och sammansättning har betydelse för energiefterfrågan. Även andra faktorer t.ex.bostadsbyggandet spelar roll. Påverkan på energiefterfrågan av förändringar ibostadsbyggandet är dock betydligt mindre än påverkan av förändringar iindustriproduktionen. Det föreligger vidare alltid en risk att de antaganden omsamhällsutveckling m.m. som görs i samband med prognosarbete påverkas av denaktuella ekonomiska situationen. Det anses därför finnas risk för att de prognosersom utförs under lågkonjunktur underskattar den framttda utvecklingen.Kommissionen har därför studerat ett prognosalternativ med något snabbareekonomisk utveckling än i industriverkets prognos. De viktigaste skillnaderna iförhållande till denna är att investeringarna för bostadsbyggandet ochnäringslivet ökar samt att konsumtionsutrymmet för privata ändamål därigenomhar krympt. Alternativet resulterar i en högre energianvändning totaltår 1990. Ökningen ligger praktiskt taget helt inom industrin. Som exempel på vilka effekier olika antaganden somutvecklingen kan få, kan anges att industriverket räknar med att enfelbedömning av de åriiga förändringarna i de specifika åtgångstalen med 0,3procent enheier kan leda till ett fel 1990 på ca 5 %.Eftersom bedömningen av ålgångstalen inom industrin och samfärdseln inte anseskunna göras mer noggranl än vad som skett i SIND A blir osäkerheten i industriverketsprognos enbart av detta skäl ca i totalnivån och i elnivån.Utvecklingen av de specifika åtgångstalen beror bl.a. på vilka bedömningar somgörs beträffande möjligheterna till effektivare energianvändning i befintligabyggnader och utrustning m. m. Delta är i sin tur beroende av bl.a.energiprisutvecklingen och effekten av de styrmedel som har satts in i syfteatt hushålla med energin. Som jag har framhållit har de styrmedel somf n. används, dvs. framför allt lån och bidrag, inte utvärderats fullständigtän. Osäkerhet råder sålunda om såväl styrmedlens effekier som den framtidautvecklingen av energipriserna. Kommissionen framhåller atl bedömningarna omenergibesparingsmöjligheterna är särskilt osäkra beträffande den lyp avbesparingsåtgärder Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 118 somfömtsätter uppbyggnad av en omfattande administration, bl.a. på nivå,och sådana som väsentligen baseras på utbildning, information och rådgivningtill energianvändama. Kommissionen menar att bedömningarna ombesparingsmöjligheterna därigenom blir särskilt osäkra inom transportsektornoch beträffande bostäder, service m.m. Av min redogörelse framgår att betydandeosäkerhet råder om den framtida energianvändningens nivå. Jag delar såledeskommissionens bedömning på denna punkt. Osäkerheteni bedömningar över energiefterfrågans utveckling är givetvis betydligt störrei tidsperspektivet . Avgörande är bl. a. den ekonomiskatillväxtens storlek, hur produktions- och konsumtionsmönstret förändras ochden lekniska utvecklingen. Därvid är det av stor betydelse hur prisel på energiutvecklas i förhållande till andra nyttigheter t. ex. arbetskraft. Många av deinsatser som görs inom energihushållningsområdet kan beräknas få effektförst . Detla gäller t. ex. stora delar av insalsema inomenergiforskningsprogrammei. Energianvändningensutveckling kommer också att påverkas starkt av vilka bedömningarenergianvändarna gör om den framtida tillförseln av olika slag av energi.Ändrade prisrelationer eller förväntningar om sådana ändringar kommer atlpåverka valel mellan olika energibärare. Avstor betydelse för industrins energianvändning är hur industrindå är strukturerad på olika branscher. Som jag lidigare har framhållit är dettänkbart atl de energitunga branscherna träförädlingsindustrin samt järn- ochstålindustrin kommer att minska i betydelse när del gäller produktionsvolymmedan andra branscher t. ex. verkstadsindustrin och den kemiska industrin kanvänlas öka. En sådan ändrad struktur kan leda lill en dämpning av industrinsenergianvändning . Andrafaktorer, som ökad förädlingsgrad och övergång lill energiintensi-vareproduktionsmetoder, verkar i motsatt riktning. Inom träförädlingsindustrinväntas en ökad förädling av produkterna ske. När det gäller produktionsmetoderär bl.a. fördelningen mellan kemisk och mekanisk pappersmassa av betydelse. Enstörte andel mekanisk massa, som kan vara beiingad av ett behov av bätireråvaruutnyttjande, kan liksom ökad förädlingsgrad komma ati ökaenergianvändningen inom industrin. Ny leknik kan vänlas gemöjligheter lill effektivisering av energianvändningen i industrin efter år1990. Ny teknik krävs också föratt hålla ungefär samma takt ienergieffektiviseringen som vänlas ske under 1980-lalet. Som jag har framhållittidigare, har takten i induslrins energieffektivisering nära samband med bl. a.den takt i vilken industrin gör investeringar. Rationaliseringar och höjdaarbeismiljökrav kan väntas leda till ökad efterfrågan på el inom industrin. ISIND A räknar industriverket med atl industrins elanvändning kommer alt öka med2, Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 119 1995.För industrins totala energianvändning beräknas ökningstakten under perioden1990-1995 bli . Detta är något stöme ökning än vad som harberäknats för . Deåtgärder för effektivare energianvändning inom transportområdet som chefen förkommunikationsdepartementet har föreslagit lidigare denna dag avser framförallt drivmedelsförbrukningen för personbilar. Effekten påenergianvändningsnivån för transporter av en begränsning av ökningstakten fördrivmedel till personbilar kan komma att uppvägas av en ökadförbrukning av drivmedel för godstransporter och annan energianvändning inomsamfärdselsektorn. Godstransportarbetet är nämligen i hög grad avhängigt avproduktionsutvecklingen inom industrin. Dagens samhällsplaneringhar betydelse för energianvändningen inom transportsektorn ochframöver. En planering som mer än är inriktad på att tillgodoseintresset att hushålla med energi, dvs. med inriktning på att underlättakollektivtransporter och minska avståndet mellan arbete, bostad, service ochplatser för fritidsaktiviteter, leder till en dämpning av energibehovet inomtransportområdet. räknar i SIND A med att energianvändningeninom transportområdet kommer alt öka långsammare änunder tidigare perioder.