prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Skulle den befarade olägenheten innebära att ett stortantal människor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller attbelydande förlust från naturvårdssynpunkt uppkommer eller att liknande allmäntintresse skadas avsevärt, får enligt samma paragraf verksamheten inte utövas.Regeringen kan dock lämna tillstånd enligt ML, om verksamheten är av synneriigbetydelse för näringslivet eller för orten eller eljest från allmän synpunkt.Dessa bestämmelser i 6 § gäller ej om röriedning prövats enligt rörledningslagen. Koncessionsnämndenför miljöskydd kan på ansökan av den som vill utöva miljöfarlig verksamhetlämna tillstånd till verksamheten (9 §). Sådan frivillig tillståndsprövningsker endast undantagsvis. Med stöd av 10 §, vari regeringen i fråga ommiljöfarlig verksamhet fält vittgående befogenheter att föreskriva krav påtillstånd, dispens eller anmälan, har i 2 § miljöskyddskungörelsen (1969:388;ändrad senast 1976:330) föreskrivits att där angivna slag av fabriker ellerandra inrättningar inte får anläggas utan tillstånd av koncessionsnämnden förmiljöskydd eller dispens, dvs. medgivande om undantag från skyldighet att sökatillstånd, av . Omregeringen enligt rörledningslagen har prövat frågan om rörledning ärregeringens beslut bindande vid prövning enligt ML. Naturvårdslagen(NvL) innehåller bl.a. bestämmelser till skydd för naturmiljön ochfriluftslivet. I18 § föreskrivs att läkt av sten, gms m. m. inte får ske utan länsstyrelsenstillstånd. Enligt 19§ kan visst område förklaras som naturvårdsområde. Ibeslut om naturvårdsområde skall föreskrivas de inskränkningar i nylQandet avmarken som behövs för att trygga ändamålet med beslutet. får i särskildafall medge undantag från sådana inskränkningar. Kanarbetsföretag, som inte omfattas av tillståndstvång enligt 18 § eller 19 §komma att väsentligt ändra naturmiljön, skall enligt 20 § samråd ske 1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 406 medlänsstyrelsen innan företaget utförs. Bestämmelsen i 20 § gäller intebebyggelse inom vissa planområden och inte heller foretag, som omfattas avtillstånd enligt vattenlagen eller ML. Till skydd förfriluftslivet råder enligt 15 § strandskydd vid havet, sjöar och vattendrag.Inom strandskyddat område får enligt 16 § inte utan tillståndutföras anläggning som hindrar allmänheten att beträda området. Detta gällerdock inte företag vartill tillstånd lämnats enligt vattenlagen eller ML. Ocksåvissa bestämmelser i byggnadslagen (BL) kan ha betydelse för frågan omframdragande av Qärrvärmeledningar. Detta gäller främst lagens planbestämmelsermen i vissa fall också bestämmelserna i 136 a § om lokaliseringsprövning avindustriell verksamhet. Enligt136 a § BL skall tillkomsten och lokaliseringen av industriell eller liknandeverksamhet, som är av väsentlig betydelse för hushållningen med energi ellermed landets samlade mark- och vattentillgångar prövas av regeringen i denomfattning som sägs i lagmmmet. Sålunda skall nyanläggning av vissaverksamheier som anges i paragrafens andra stycke alltid prövas om regeringeninte för visst fall medger undantag från prövningsskyldigheten. 1 övrigt gäller i huvudsakatt utvidgning av de i 136 a§ andra stycket angivna verksamheterna ochnyanläggning eller utvidgning av andra verksamheter som är av väsentligbetydelse för hushållningen med energi eller med landets samlade mark- ochvattentillgångar skall prövas om regeringen beslutar därom i det enskildafallet. Regeringens beslut enligt136 a§ BL är bindande för den fortsatta prövningen enligt BL och ML. Detankommer på att vid prövning enligt MLföreskriva de villkor för verksamheten som krävs från miljöskyddssynpunkt, iden mån frågan inte är reglerad genom regeringens beslut. 1vattenlagen (VL) finns bl. a. regler om byggande i vatten. Med byggande ivatten avses uppförande av damm, bro, brygga, vall, hus eller annan anläggningävensom verkställande av fyllnad eller pålning i vattendrag, sjö eller mindrevattensamling eller havet eller ock på land så nära strandbädden, att inverkankan ske på vattenståndet (2 kap. 1 §). Till byggande i vatten hänförs också,sedan byggnad som nämnts kommii till stånd, varje ändrings- ellerreparationsarbete därå nedom högsta kända vattenståndet. Vad som föreskrivs iVL om byggande i vatten skall äga motsvarande tillämpning i fråga ombortledande av vatten ur vattenområde, som förul nämnts, grävning ochsprängning i sådant vattenområde samt annan åtgärd till ändring av vattnetsdjup eller läge därstädes. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 407 Föratt byggande i vatten skall få ske krävs att de värden som vattenbyggnadenskapar från samhällelig och allmän ekonomisk synpunkt väger tyngre än de värdensom skadas genom byggnaden. Tvångsrätt att bygga i vatten till skada för annanförutsätter sålunda att åtgärdens nettonytta står i visst matematisktförhållande till den skada på annans egendom som uppkommer genom åtgärden (2kap. 3 §). Även om företaget skulle uppfylla detta krav, kan det emellertidvara otillåtligt, nämligen om det medför avsevärd skada på vissa allmännaintressen. Regeringen kan dock lämna tillstånd enligt VL, om företaget är avsynneriig betydelse för näringslivet eller för orten eller eljest från allmänsynpunkt. Bestämmelserna om attåtgärdens nettonytta skall stå i visst förhållande till skadan utgör inlehinder mot uppförande av bro eller annat byggande i vatten för allmän väg,röriedning eller för järnväg, till vars anläggande eller framdraganderegeringen har lämnat tillstånd (2 kap. 40 §). Enligt44 § väglagen gäller att elektrisk ledning, vattenledning eller annan ledninginte får dras inom vägområde, om inte väghållningsmyndigheten har medgivitdet. Har tillstånd till ledningen lämnats i annan ordning enligt lag ellerannan författning, räcker det med att anmälan görs hos väghållningsmyndigheten.Denna meddelar de föreskrifter om arbetets bedrivande m. m. som behövs medhänsyn till vägens bestånd, drift eller bmkande. Enligtledningsrättslagen kan den som för ledning vill utnytQa utrymme inom fastighetfå en särskild rätt till detta, s. k. ledningsrätt. Lagen gäller vissauppräknade slag av ledningar, bl. a. allmänna teleledningar, koncessionspliktigastarkströmsledningar, vatten- eller avloppsledningar och ledningar genom vilkaQärrvärme, olja eller annan råvara eller produkt transporteras frånproduktionsställe, upplag eller lastplats (2 §). Medledning avses inte bara själva ledningen utan även sådana för dess ändamålerforderliga anordningar som transformatorer, pumpstationer och andra tillbehör(3 §). Ledningsrätten,som kan tillskapas även tvångsvis, ger ledningsägaren en sakrättsligt skyddadrätt att utnytQa utrymme inom fastighet för ledning (I §). Ledningsrättenomfattar befogenhet att inom fastigheten vidta de åtgärder som behövs för attdra fram och begagna ledningen. Enledning måste vara av viss beskaffenhet och tjäna visst ändamål för att denskall få dras fram med ledningsrätt. I fråga om ledning för transport avQärrvärme, olja, gas eller annan råvara eller produkt krävs att ledningentillgodoser ett allmänt behov, gagnar näringsverksamhet eller kommunikationsanläggningav betydelse för riket eller viss ort eller att den medför endast ringa intrångi jämförelse med nyttan (2 §4). Prop.1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 408 prövasockså frågan om ledningens närmare lokalisering med hänsyn till de motståendeintressen som kan finnas i det särskilda fallet. Ledningsrättfår inte upplåtas, om ändamålet lämpligen bör tillgodoses på annat sätt ellerolägenhetema av upplåtelsen från allmän eller enskild synpunkt överväger defördelar som kan vinnas genom den (6 §). Upplåtelse av ledningsrätt inomområde med fastställd generalplan eller stadsplan, tomtindelning ellerbyggnadsplan skall stå i överensstämmelse med planen (8 §). Finns det eljestsärskilda bestämmelser för marks bebyggande eller användning, t.ex. regionplan,utomplansbestämmelser eller naturvårdsföreskrifter, skall ledningsrättupplåtas så, att syftet med bestämmelserna inte motverkas. Utanför planområdefår ledningsrätt inte upplåtas, om upplåtelsen skulle försvåra områdetsändamålsenliga användning, föranleda olämplig bebyggelse eller motverkalämplig planläggning av området (9§). Allmänt gäller att ledningsrätt inte fårupplåtas om olägenhet av någon betydelse uppkommer för allmänt intresse ochundantag härifrån görs endast när upplåtelsen är till övervägande nytta frånallmän synpunkt (10§). Haren ledningssträckning fastställts i koncessionsbeslut, skall vad som i dennadel har föreskrivits i koncessionsbeslutet gälla utan hinder av bestämmelsernai 6-10§§ ledningsrättslagen (11 §). Ersättningför intrång vid upplåtelse av ledningsrätt utgår enligt de gmnder som tillämpasvid expropriation (13 §). Vidsidan av ledningsrättslagen finns bestämmelser om tvångsupplätelse av mark förledningsändamål i expropriationslagen (ExL). I2 kap. 3 § föreskrivs att expropriation får ske för att tillgodose allmäntbehov av elektrisk kraft eller annan drivkraft, vatten, värme m. m. Dennabestämmelse omfattar bl. a. ledningar av olika slag t. ex. ledningar förQärrvärme, olja eller gas. Skall en sådan ledning ingå i ledningsnät avbetydelse för riket eller för viss ort eller är intrånget av ledningen ringa ijämförelse med nyttan därav, får expropriation ske även om allmänt behov avledningen inte föreligger. 1.2.10 Lagenom särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar Beträffande anläggningar av väsentlig betydelse för energiförsörjningen i riketgäller i fråga om åtgärder till skydd mot skada genom luftanfall eller annankrigshandling eller sabotage bestämmelsema i denna lag. Enligt 2 § avser lagenvissa elektriska kraftverk, anläggningar för tillgodoseende av vattenkraftgenom vattenreglering, elektriska ledningar, transformatorer ochkopplingsstationer samt röriedningar, för vilka krävs koncession enligtrörledningslagen. 1 3 § föreskrivs att anläggningen skall utföras på ett medhänsyn till förhållandena i varje särskilt fall från skyddssynpunkt lämpligtsätt. Detsamma skall också gälla i fråga om ombyggnad, ändring eller Prop.1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 409 utvidgningav sådan anläggning. Ägare av anläggning är skyldig enligt 4§ att, i den måndet inte tidigare skett, med avseende på anläggningen och driften vid dennavidta erforderliga åtgärder för att minska faran för och begränsa verkningamaav skada som förut nämnts. Han skall sålunda bl. a. verkställa nödigförstärkning av anläggningens skydd mot brand- och annan bombskada, utföraskyddsmm m. m., utbilda och öva personal samt vidta åtgärder för att snabbtavhjälpa driftavbrott. 1.2.11Förhållandet mellan rörledningslagen och annan lagstiftning Somframgått av den redogörelsen är ett koncessionsbeslut enligtrörledningslagen bindande vid en tillåthghetsprövning enligt ML och, vad gällerföretagets nytta, även vid prövning enligt VL. I övrigt skall både ML och VL iförekommande fall tillämpas fullt ut. Detta innebär bl. a. att MLs bestämmelserom tillsyn m. m. i princip är tillämpliga också på rörledningar, som omfattasav rörledningslagen. Prövas ett rörledningsföretag, som fått koncession enligtrörledningslagen, även enligt ML, blir företaget befriat från skyldigheten attiaktta bestämmelsema i 16 och 20 §§ NvL om strandskydd och samråd. Har ettkoncessionerat ledningsföretag inte prövats enligt ML, skall dock nämndabestämmelser tillämpas. Därvid blir emellertid koncessionsbeslutet såtillvidabindande att genomförandet inte får omöjliggöras. Koncessionsbeslutenligt röriedningslagen har inte någon formellt bindande verkan i förhållandetill bestämmelserna i om naturreservat och naturvårdsområde och inte helleri förhållande till BLs planbestämmelser. Genom den utredning som förutsättsske i koncessionsärendet bl. a. avses berörda kommuner och andra myndigheterbli hörda i ärendet - torde en faktisk samordning i dessa hänseenden kunna ägamm. Skadasom kan uppkomma vid drift av sådana rörledningar, på vilka rörledningslagen ärtillämplig, är sådan skada som omfattas av MLs skadeståndsbestämmelser. Enligt30 § ML är den som orsakar olägenhet genom miljöfariig verksamhet i principskyldig att betala ersättning för detta. Beträffande den närmare regleringen avansvarigheten för sådana skador, såsom frågor om befrielse från ansvar i vissafall, regressrätt mot annan som har vållat skadan, jämkning av skadestånd ochdet inbördes förhållandel mellan flera skadeståndsskyldiga, gällerskadeståndslagens regler och allmänna skadeståndsrättsliga grundsatser. Någonsärskild reglering av dessa frågor finns således inte beträffande rörledningarenligt rörledningslagen. Förvissa andra miljöfarliga verksamheter regleras sådana ansvarighetsfrågor isärskild ordning med hänsyn till att verksamheten har sådan karaktär atl den t.ex. kräver ett stärkt skydd för skadelidande. 1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 410 särregleringfinns i bl.a. atomansvarighetslagen (1968:45) och lagen (1978: 1198) omansvarighet för oljeskada till sjöss. Iförarbetena till rörledningslagen diskuterades behovet av särskildaskadeståndsregler för sådan rörledningsdrift, som omfattas av lagen. Därvidanfördes att frågan om ansvarighet för skada till följd av läckning frånrörledningar hade blivit föremål för internationell reglering såvitt avservissa rörledningar till havs. Sålunda hade och övriga stater som harkust mot eller Engelska kanalen antagit en konvention omansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja. Frågan om Sverigeskulle tillträda konventionen övervägdes inom . För attSverige skulle kunna tillträda konventionen måste den svenska lagstiftningen omansvarighet för oljeskador av det slag som omfattades av konventionen bringasatt överensstämma med denna. Det ansågs vidare önskvärt att skadeståndsreglernai allt väsentligt var desamma för rörledningar som omfattades av konventionensom för sådana som inte gjorde det. Även frågan om ansvarighet för annan skadavid drift av rörledning borde övervägas ytterligare. Mot denna bakgrund ansågsnågon lagstiftning om ansvarighet för skada vid drift av rörledningar inte böragenomföras i samband med rörledningslagens tillkomst. Iutredningarna i har bl. a. beskrivits vissa tekniskagmndprinciper för överföring av hetvatten från till de lokalaQärrvärmenäten. Därav framgår i huvudsak följande. Detkonventionella sättet för överföring av värme i Qärrvärmesystem är det s. k.tvårörssystemet, som består av en framledning och en returledning. Kortfattatinnebär detta system att det uppvärmda vattnet pumpas i framledningen tillmottagaren. Sedan värmeenergin avgetts, pumpas vattnet tillbaka tillvärmeproduktionskällan genom returiedningen. Ocksåsystem med endast ett rör har studerats men bedömts inte kunna i ekonomiskthänseende konkurra med det konventionella. Uppvärmningentillgår i stora drag så att ånga avleds från kraftverksturbinen till en ellerflera värmeväxlare i kraftverket där ångans värmeinnehåll överförs tillQärrvärmevattnet. Vid passage genom seriekopplade värmeväxlare höjstemperaturen till mellan och allt beroende på värmebehovet. Sedanuppvärmning skett pumpas vattnet med en hastighet av m/sek genomframledningen till mottagarorterna, där värmeenergin i ledningen överförs tillde lokala distributionsnäten i värmeväxlarstationer. Vattnet i returiedningenberäknas ha en temperatur av ca . Fram- och returied-ningar utgör såledesett system skilt från de lokala näten. Överföringsrörenkan föriäggas ovan jord, i diken eller i kulvertar. I fråga om rörmaterial harstål befunnits vara att föredra. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 411 aktuellarören avses bli dimensionerade för tryckklass NT 25 (25 kp/cm'') och för fulltvakuum. Deras diameter beräknas till 0,6-1,2 m och gods-Qockleken(tryckkärlsstål) . Rören fömtsätts vid förläggning ovanjord blirisolerade med mineralull med en tjocklek av för framledningen och ca10 cm för returiedningen. Genomtillkomsten av rörledningslagen har samhället getts möjlighet att på ett lidigtstadium samlat pröva tillkomsten och förläggningen av mera omfattanderörledningar för transport av bl. a. olja eller naturgas. Skälenför en sådan samlad prövning var i huvudsak följande. Röriedningar förtransport av olja eller naturgas kommer genom sin stora transportkapacitet attdjupt ingripa i bestående förhållanden inom transportsektorn. Anläggandet kanvidare komma i konflikt med natur- och miljövårdsintressen liksom med gällandeplanbestämmelser. Ledningen kan också få stor betydelse från försvarssynpunkt.Den ställer normalt också krav på stora kapitalinsatser. Innehav och driftmedför omfattande förpliktelser av olika slag, varför det är angeläget atttillse att anläggningens ägare har resurser, som garanterar kontinuerlig driftsamt tillgångar att fullgöra eventuellt uppkommande skadeståndsskyldighetgentemot tredje man. Liknandesynpunkter kan också anföras beträffande längre Qärrvärmeledningar. Så är t.ex. syftet med en värmeavtappning från befintliga kärnkraftverk bl. a. attbegränsa olje- och kolimporten. Det är uppenbart att en sådan begränsninggriper in i transportsektorn. Då det gäller konflikten mellan utbyggnad avledningar å ena sidan och natur- och miljövårdsintressena samt gällandeplanbestämmelse å den andra, är det inte någon påtaglig skillnad mellanQärrvärmeledningar och gas- eller oljeledningar. Också från försvarssynpunkthar Qärrvärmeledningar av aktuellt slag sin betydelse. Någon nämnvärd skillnadmellan längre Qärrvärmeledningar och de ledningar som omfattas avrörledningslagen föreligger inte heller vad beträffar kravet på kapitalinsatsoch karaktären av de förpliktelser, som kan uppkomma. De skäl som har motiveratinförande av koncessionsplikt för olje- och naturgasledningar kan såledesanföras också för att göra Qärrvärmeledningar koncessionspliktiga.Koncessionsplikt bör därför införas för Qärrvärmeledningar. Detta kan lämpligenske genom att rörledningslagen görs lillämplig också på Qärrvärmeledningar. Röriedningslagenskoncessionskrav gäller inte för ledning som har eller avses få en längd avhögst , som huvudsakligen skall nytQas för atl tillgodose enskildahushålls behov eller som uteslutande skall nyttjas inom hamn- ellerindustriområde. Dessutom får regeringen för visst fall medge undantag frånkoncessionsplikt. Undantagen betingas bl.a. av att ledningar för rent lokalabehov inte bedömts ha sådan betydelse från Prop.1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 412 allmänsynpunkt, att de bör vara underkastade koncessionsplikt. Som exempel härpånämndes i förarbetena bl.a. de ledningar som inom de största tätorterna användsför distribution av gas avsedd för hushållsför-bmkning, uppvärmning m.m. Närdet gäller de lokala Qärrvärmenäten, gör sig samma synpunkter gällande. Dessaär om de allmänförklaras enligt lagen om allmänna Qärrvärmeanläggningar underkastade viss prövning. De drivs som regel i regi och någotbehov av koncessionsprövning torde inte föreligga (se härom bl. a. utredningensom energiplanering betänkande SOU 1976:55, sid. 110-113). Rörledningslagensbestämmelser om undantag från koncessionsplikt kan således göras tilllämpligaockså på Qärrvärmeledningar. I89§§ rörledningslagen finns bestämmelser om skyldighet för koncessionshavareatt utföra transport genom ledningen åt annan. De hetvattenledningar, som härär akutella, utgör ett slutet system, där pumpas fram och tillbakagenom två parallella ledningar. Det ligger i sakens natur att det inte gäma kanbli fråga om att genom sådana ledningar ombesörja transport åt annan. Det tordedock inte vara nödvändigt att uttryckligen föreskriva att transportskyldigheteninte skall gälla sådana ledningar. Enligt 8§ rörledningslagen är nämligenkoncessionshavaren skyldig att ombesörja transport åt annan endast om det kanske utan väsentligt förfång för koncessionshavaren. Denna begränsning får ansestillräcklig i detta hänseende. Vad gäller rörledningslagensbestämmelser i övrigt torde ett införande av koncessionsplikt förQärrvärmeledningar inte behöva medföra några lagändringar. Inte heller annanlagstiftning, som berör rörledningarna, synes behöva ändras. Somtidigare har nämnts infördes inte några regler i rörledningslagen omansvarighet för skada vid drift av rörledningar utan detta kommer att tas upp iett senare sammanhang. När det gäller Qärrvärmeledningar kan ifrågasättas omdet över huvud taget finns anledning att införa en särskild skadeståndsreglering.Denna fråga bör emellertid övervägas i anslutning till frågan om ansvarighetför skada vid drift av naturgas eller oljeledningar. Eftersom någon drift avsådana Qärrvärmeledningar som föreslås bli koncessionspliktiga enligtröriedningslagen inte är aktuell förrän , kan det inte föreligganågra betänkligheter mot att inte nu ta ställning till frågan omskadeståndsreglering. Detanförda ger således vid handen att rörledningslagen kan göras tilllämplig påQärrvärmeledningar utan annan ändring än att 1 § första stycket utsträcks tillatt omfatta även Qärrvärmeledningar. Denföreslagna lagändringen bör träda i kraft . Ienlighet med vad som har anförts har upprättats förslag till lag om ändringi lagen (1978:160) om vissa rörledningar. Förslaget har fogats till promemoriansom bilaga. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.7 Industridepartementet 413 Yttrandenöver Aktiebolags skrivelse rörandekoncessionsplikt för Qärrvärmeledningar samt den i samma ämne inomindustridepartementet upprättade promemorian har avgetts av ,, överbefälhavaren (), statens vägverk,transportnämnden, , statens industriverk,kammarkollegium, överstyrelsen för ekonomiskt försvar, statens planverk,statens lantmäteriverk, statens verk, krigsskyddsnämnden förkraftanläggningar, , länsstyrelserna i ,, , och , . i (LO), , , . Samtligaremissinstanser har tillstyrkt eller förklarat sig inte ha något att erinra motförslaget att göra längre Qärrvärmeledningar koncessionspliktiga enligtrörledningslagen. Flertalet remissinstanser har tillstyrkt utan närmarekommentarer. Idet följande återges i sammandrag de synpunkter som framförts. påpekar att Qärrvärmesystemets struktur och utbyggnad skiljer sigväsentligt från övriga ledningar genom att Qärrvärmen är begränsad tilltätorter. Verket anser därför att alla rörledningar vars längd överstiger femkilometer bör vara koncessionspliktiga. Verketanser sig också ha begränsad kompetens att utöva tillsyn överQärrvärmeledningarna. tar upp frågan om koncessionspliktens omfattningoch anför att undantagen i 1 § rörledningslagen är vagt definierade. Dessa kanenligt föreningens mening innebära att rent kommunala ledningar blirkoncessionspliktiga, varför lagtexten i detta hänseende behöver förtydligas.Föreningen anför vidare att nuvarande regler i rörledningslagen omkoncessionsvillkor, skyldighet att utföra transport åt annan samtåterställningsarbeten inte är lämpade för Qärrvärmeledningar. Liknandesynpunkter framförs av och . erinrar om att 17 § ledningsrättslagen innehåller en bestämmelseom att ledningsförrättning avseende koncessionspliktig ledning inte får inledasförrän koncessionsmyndigheten medgivit det. Enligt verket framstår det som angelägetatt vissa förberedande förrättningsåtgärder kan vidtas redan före ett sådantmedgivande. Enligt verkets mening är det därför önskvärt att ett nyligenframlagt förslag med denna innebörd genomförs (det förslagsom åsyftas finns intaget i Ds Ju 1977: 12. Uppföljande översyn avfastighetsbildningslagstiftningen). 1978/79:115 Bilaga1.7 Industridepartementet 414 Krigsskyddsnämndenför kraftanläggningar avstyrker förslaget i vad det innebär attkrigsskyddslagen blir tillämplig på Qärrvärmeledningar. Som skäl härför anförnämnden i huvudsak följande. Krigsskyddsnämn-dens prövning enligtkrigsskyddslagen är helt inriktad på skyddsåtgärder m. m. syftande till atttillgodose landets behov av elektrisk energi i krigstid. Frågan om utförande,skydd m.m. av hetvattenledningar för värmeleverans till tätorter ligger heltvid sidan av nämndens nuvarande verksamhet och kompetens.