prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — SOU 1978:34 särskilt lagstiftningsförfarande ... 61 ihuvudsak del innehållei all ingen får siraftus eller bcrövus frihelen elleruisäiuis lör liknunde ingrepp 1. därför all han offentligenyttrat sig om myndighei eller annal allmänt orgun eller någon dess befallningshavare,om hun kun visu ull del sagda var sant eller all han hude skälig grund för deleller 2. därför all han offenlligenkrävt ändring av lag eller annal av allmäni orgun meddelat beslul eller iövrigi ullryckl uppfaiining i samhällelig, religiös, filosofisk, kullurelleller velenskaplig fråga. 1del andra hänseendel har ulredningen övervägl en regel i regeringsformen eftermönsier av tryckfrihetsförordningen som skulle förbjuda det allmännu uttunordnu förhundsgrunskning av yttrande eller annan framställning avsedd allframföras offentligt. Här skulle eventuellt också föreskrivas ull möiesfrihelenoch demonsiralionsfrihelen inle lar begränsas genom krav på förhandsiillsiåndfrån del allmännas sida. Slutligen skulle förhandshinder i särskili fall motsådani offeniligi framförande som avses inte få vara grundat på innehållet idet lillämnade ytlrandel. Vissaändringar i vanlig lag förutsågs därvid (5 kap. och 3 S lagen omallmänna sammankomster). En närmare undersökning har emellerlid visal alt delänkla grundlagsreglerna ändå inte skulle kunnu vara undanlagslösu. Över huvudtagel hur del visul sig svårt all ulformu sådana grundlagsregler som de nutänkta med den relalivi kortfallade form som måsie förutsätlas när del är frågaom regeringsformen. Härtill kommer all ytlrandefrihelsutredningen kan fåanledning atl ägna sig ål hilhörande spörsmål. Räiiigheisskyddsulredningen hardärför inte sig böra fullfölja sinu nu beskrivna överväganden. Alldel är svårt all med maleriell meiod förstärka regeringsformens räiiighetsskyddgäller för de "kroppsliga" fri- och rällighelerna i ännu högre grudän för opinionsfriheierna. Del finns l. ex. knappasl någon möjlighel all i enkorlfallad grundlagsiexi preciseru de tillåtna ändamålen för besiämmelser omfriheissiraff (och därmed för reglerna om de siraffprocessuella ivångs-medlen).Knappasl ens en ulföriig särskild grundlag skulle kunna länkas lösa problemelför de kroppsliga rätlighelernas del. Förhuvuddelen av opinionsfriheierna kan visserligen yiirandefrihelsutredningensarbele komma all leda lill ett särskilt, malerielll grundlagsskydd som kangöras mera konkrei och precist och således siarkare. Men den ulredningen harati arbela på lång sikl och del närmare resullalei av dess arbele kan inteöverblickas . Vadbeträffar de kroppsliga fri- och rällighelerna moliveras ett grundlagsskyddför dem inle enbarl av hänsynen lill den enskildes personliga inlegritel, ävenom della skäl givelvis är myckel vikiigt. Inte bara opinionsfriheterna utun ocksåde kroppsliga friheterna är av grundläggande betydelse för demokraiins funklionoch bestånd. Behovei av skydd för de sisinämnda rällighelerna beslyrks i riktmåtl av erfarenheler från andra länder. Del gäller särskilt i fråga om s. k.administrativa frihetsberövanden och straffprocessuella, provisoriskafrihetsberövanden. Lyckligtvissaknar vi här i landet sedan långe praktisk erfarenhel av godtyckligakränkningar av de kroppsliga fri- och rällighelerna. Men del hindrar inle atlgemene man uppenburligen känneren särskild oro jusl närdet gälleradministrativa och straffprocessuella frihetsberövanden. S2 Ett särskiltlagstiftningsförfarande . . . SOU 1978:34 allSlärka grundlagsskyddet inom regeringsformens ram bördärför inriklas inle minslpå dessa slags ingripanden mot den enskilde. Eftersom del är svårl all uppnånågon försiärkning med materiell metod, är ett särskilt förfarande för beslutom lagar som medger sådana ingripanden del enda ytterligare grundlagsskydd somslår lill buds. Räiiigheisskyddsulredningenfinner del alllså angelägel all regeringsformen kompletteras med bestämmelserom ell särskilt, kvalificeral lagstiftningsförfarande förräiligheisbegränsande lagar. Delta skydd bör i slörsla möjliga ulsiräckningomfatia också de kroppsliga fri- och rällighelerna. Del gäller då alt bemästrade problem som kan vara förknippade med ell sådani särskiltlagsiiftningsförfarande. Motbakgrund av den diskussion som fördes i samband med ändringur i 2 kap.regeringsformen kan det finnas skäl atl genast slå fasl följande. Tanken bakomdel särskilda beslulsförfarandet skulle vara atl man därigenom skulle få elluppskov med del slulliga ställningstagandet i . Man skulle då bl. a.få lid all noggrannare behandla den föreslagna rällighelsbegränsningen. Detskulle bli bättre utrymme för den allmänna deballen i frågan. Det kan dock inteuteslutas att del skulle vara nödvändigi all få lill stånd ellslulligl beslul omedelbarl. Del måste alllså öppnas en möjlighel härtill, dockutan all man släpper kravel på en skyddseffekt. Ett sätl all lösa del problemetkan vara all lillåta atl ett sådani beslul fallas med kvalificerad majoritet.Vad en minoriiei då skulle kunna uppnå vore alllså inle mer än ell uppskov meddel slulliga avgörandel i fräga om en föreslagen rällighetsbegränsning. Emellertidmåsle här uppmärksammas del "bihangsproblem" som påpekades i sambandmed reform. Del gäller den situationen all en rällighetsbegränsningmåsle företas i samband med en reform, som i övrigi inle har någoi all göra medde fri- och rättigheter som avses i 2 kap. regeringsformen. Del kan gälla t.ex. en social eller ekonomisk reform som behöver inkludera en tystnadsplikt förreformens administratörer. annal exempel är all det behövs en sanktion iform av frihetsstraff för den som bryier mol de nya reglerna. Skulle regeln omtystnadsplikt resp. regeln om frihetsstraff vara underkastade ett särskiltbeslulsförfarande skulle detta, har man menat, kunna försena reformen i desshelhet. Eitandra problem år atl del onekligen förs in ett komplicerande elemeni ilagsliftningsverksamheien, om man anordnar ett särskilt förfarande för vissaslags lagbeslut. Del gäller särskilt om del ibland kan vara tveksamt huruvidaell lagförslag berör en fri- och rättighet och därför huruvida del speciellaförfarandel är lillämpligl eller ej. Fråganom en lag inskränker regeringsformens räiiighetsskydd eller ej orsakar förnärvarande som regel inte några praktiska svårigheter. Så allmänt formuleralsom skyddel är så är del oftasl klart alt lagen skulle vara tillåten i vilkelfall som helsl. Man behöver då inte ta beslämd ställning till om lagen innebären rällighetsbegränsning. Annorlunda blir fallel om man inför ell särskiltförfarande för lagar som berör rällighelerna. Då måsle man i varje SOU 1978:34 särskilt lagstiflningsförfarande ... 63 lagärendevura beredd atl besläml besvara frågan,om lagförslaget ärav denna kuruklureller ej. Allspörsmälel kan vara iveksaml beror försl och främsi på ull regeringsformensfri- och rälligheisbegrepp är ullmänl formulerude och därför oklara ikonturerna. Men det kan också hänga samman med all grundlugsskyddel bara"genlemoi del allmänna" och inlc "genlemoi enskild". Delkun nämligen vara svårl ull avgöra om del ur frågu om en begränsningi skyddel "gentemot del allmännu" eller "gentemol enskild". Delnu berördu problemet måsle ses bl. a. mol bakgrund av vilkel syslem man skallha för koniroll uv grundlagsreglernas efterlevnad. Del må föruiskickas ullrällighelsskyddsuiredningens förslag på denna punkl innebär, all den nuvarandelagprövningsrälien skall beslå. EnIredje problem hänger samman med det särskilda beslutsförfarandeis syfte atlskydda fri- och rällighelerna. Förfarandel borde då logiskt sell användas barapå lagförslag som ytterligare inskränker rällighelerna. Del borde inlelillämpas på lugförslug som lar borl eller minskar en befinllig inskränkningeller som är helt neutralt från fri- och rätligheissynpunki. Men del kanuppenbarligen ibland varu svårl atl bestämma ett lagförslags karaklär i dessahänseenden. En fråga blir om dessa svårigheter bör föranleda atl allalagförslag som berör någon av fri- och rättigheterna underkaslas del särskildabeslulslbrfurandel, oavsell om förslagei går i skärpande eller mildranderiklning. fin,fjärde,angränsande problem är hur del särskilda beslulsförfarandels räckvidd börbestämmas när del gäller sådana lagar som innehåller dels regler som är direkträttighetsbegränsande, dels regler som indirekl kan ha belydelse förrältighelsbegränsningens iniensilel och dels regler som måsle anses saknabelydelse från fri- och rätligheissynpunki. Barnavårdslagen är ett goll exempelpå lag som reser della problem. Den innehåller regler som anger de sakligaförulsäuningarna för omhändertagande för samhällsvård. sådaniomhänderlagande innebär som regel en inskränkning i den omhändertagnesgrundlugsskyddade rörelsefrihet. Lagen innehäller också reglerom del i försiainstans beslutande organets sammansättning och om beslutsförfarandet. Vidarefinns där föreskrifter om verkställigheten av ett beslulal omhändertagande.Slulligen innehåller barnavårdslagen en rad bestämmelser som klart saknariniresse i del nu akluella sammanhangei. Som exempel kan nämnas regleromfoslerbarnsvård och om kostnadsfördelning mellan kommuner. Här bör ocksåerinras om del ovannämnda problemet om rättigheisbegränsning såsom"bihang" till en reform på helt andra ämnesområden. Om t. ex.barnavårdslagens lillämpningsområde utvidgas genom en ändring av dess inledandebestämmelser, så får ju också den lysinads-pliklsbestämmelse som finns i slulelav lagen ökad räckvidd. Ävenulöver det sagda uppslår naluriigtvis en rad spörsmål, däresi man vill införaell särskilt beslutsförfarande för rättighetsbegränsande lagar. Dessa problemär emellertid knappast av den arten alt de påverkar del principiellaställningstagandet för eller mol ell sådant förfarande. Rättighelsskyddsulredningenåterkommer till sådana frågor i det följande. Delar en självklar utgångspunkt all sådana lösningar bör eftersträvas som ger ellminimum av olägenheter i den prakliska lillämpningen ulan atl ge någotväsentligt avkall på den eftersträvade skyddseffekten. )4 särskiltlagstiftningsförfarande . . . SOU 1978:34 fungeraså all del särskilda beslulsförfarandet inte i prakiiken griper in över andraområden än som avses med rättighetsskyddel i 2 kap. regeringsformen. Vidarebörsyslemel ge upphov lill så (1 gränsdragningsproblem som möjligl.Skyddseffekten bör vinnas ulan att man därigenom skapar flerlagprövnings-situalioner i prakiiken och därigenom ökar risken för konfiikiermellan lagstiftare och rätlslillämpare. Dessa synpunkier får belydelse både närdel gäller all bestämma lillämpningsområdel för ell särskilt beslulsförfarandeoch för frågan hur ell sådani förfarande närmare skall ulformas. Moldenna bakgrund har rättighelsskyddsulredningen på nyll gått igenom denrällighel.sbegränsande lagsiiftningen. Del har gjorts främst för alt se i vilkafall ell särskilt beslulsförfarande kan vänlas orsaka prakliska olägenheter.Genomgången har i huvudsak grundats på bilagorna 6 och följande i fri- ochrältigheisutredningens betänkande. Däruiöver har rällighetsskyddsutredningensystemaliski gåu igenom lagstiftning. Del har skett inte minst medlanke på problemet med rällighelsbegränsningar såsom "bihang" tillreformer på andra områden. 4.5 Ett underiag för att lösa "bihangsproblemet" 4.5.1 En slutsats av lätiighetsskyddsiitrednlngens ''frek\ Dengenomgång som nämndes sisl i föregående avsnitt redovisas närmare i bilaga 2.Denna "frekvensundersökning" omfattar tiden - riksmölel 1976/77.I försia hand har undersökis hur ofta rättighetsbegränsande lagförslag förekommiioch vilka fri- och rälligheler som då föreslagits bli begränsade. Enbartlagförslag som inneburil ytterligare rällighetsbegränsning har noterats. Dellamaterial torde dock ge tillräckligt underiag för slutsatser även fördel fallall man vill låla ett särskilt lagstiftningsförfarande i och för sig omfattaockså förslag som berör någon av fri- och rällighelerna enbart på eurättighetsutvidgande eller neutralt sätl. Undersökningen har vidare syftat tillalt ge en bild av i vad mån de propositioner, som innehållit förslag lillrällighelsbegränsningar, varil omstridda. Iförstnämnda hänseende har frekvensundersökningen visal följande. Flertalet avrälligheisbegränsningarna rörde bara en eller annan paragraf i ett siörrelagkomplex. De i särklass vanligasle gällde sirafföeläggning med fängelse,ingrepp i skyddel mot husrannsakan eller liknande intrång samt beslämmelse omlyslnadsplikl. Till övervägande del var del här fråga om fall, därrällighelsbegränsningen framstårsom eu "bihang" lill en reform påannal område. sisinämnda siluaiionen är vanlig är också utgångspunkten för en av deovannämnda huvudinvändningarna mol ell särskilt lagstiftningsförfarande förrättighetsbegränsande lag. Med ett sådant lagsiiftningsförfarande skulle fri-och räilighetsskyddel, hardei sagls, ofta komma att ingripa i den "normalareformverksamhelen". Dettorde vara inle minsl delta problem som legal bakom, när man lidigareföreslagil, alt det särskilda beslulsförfarandet skall omfatta bara lagar sombegränsar någon av opinionsfriheterna eller skyddel för förtrolig meddelelse. SOU 1978:34 särskUl lagsliftnlngsjörfärandc ... 65 Härsynes frekvensundersökningen ge underlag fören lösning som man inle lidigarediskuterat. Bihangsproblemels belydelse skiille kraftigl minska, om manundantar de nämnda tre, vanligaste fallen av rällighetsbegränsning från detsärskilda beslulsförfarandels räckvidd. Del bör då, såviii della problembeträffar, bli möjligl all primärt lålu del särskilda lagsliftningsförfarandelskydda både opinionsfriheierna och de kroppsliga fri- och rällighelerna. Moltanken på sådana undanlag kan naturligtvis invändas all jusl rörelsefriheten,hemfriden och offeniligheien är så vikliga grundsalser all varje möjlighet tillinskränkning däri, oavsell sammanhanget, bör begränsas genom särskilt skydd.Rätiighetsskyddsutredningen går i de följande avsnitten närmare in påhilhörande spörsmål. 4.5.2Ftågan om ett generellt undantag for "rena" frihetsstraff Undantagetför frihetsstraff skulle gälla del fall, alt det i en beslämmelse föreskrivsslraff och i straffskalan ingår fängelse men bestämmelsen inte i övrigi pånågot säu begränsar en fri- och räiiighel. Sålunda skulle t.ex. fängelsestraffför misshandel omfattas av delta undanlag och kunna besluias med vanligi lagsiiftningsförfarande.Fängelseslraff för all man utan lillsiånd lämnar landet skulle däremoi vararörelsefrihelsbegränsande även bortsetl från själva fängelsestraffet. En sådanbeslämmelse skulle därför omfattas av del särskilda beslulsförfarandet. Likasåskulle självfallel della särskilda förfarande omfatia 1. ex.yttrandefrihelsbrollen. Delsamma gäller om man skulle vilja föreskrivafängelseslraff för viss möiesverksamhel, vissa demonstrationer, vissföreningsverksamhei eller över huvud taget för viss fri- ochrättighelsutövning. Del nu avsedda undanlaget för fängelsestraff skulle såledesavse fall som kan sägas vara på en gång särskilt vanliga och förhållandevislitel betydelsefulla för de medborgerliga fri- och rällighelerna. Emellertidbör den frägan siällas, om del är möjligl all uppnå ett siarkare grundlagsskyddmol administrativa friheisberövanden och siraffprocessuella friheisberövanden,om man samlidigt gör undanlag för "rena" fängelsestraff, alltsåkriminalisering med fängelse av allt som inte är fri- och rättighelsutövning.En svårighei är au dra en hållfasi gräns mellan "straff ("kriminalvård")och "vård". Statsmakterna kan vidare i viss ulsiräckning självavälja, om ett ingripande skall göras med administrativa medel eller medstraffrättsliga medel (alltså med kriminalisering). Härtill kommer alt desiraffprocessuella tvångsmedlen baseras på att del föreligger enkriminalisering, och vanligen en kriminalisering med inte alllför lindrigslraffskala. Delspörsmål som resls kan måhända knappast fullt ul besvaras helllilifredsställande. vikiig aspekl äratt i princip all kriminalisering aven fri- och rälligheisuiövning kommer alt omfattas av del särskilda beslulsförfarandet.Vidare är "straff typiskt en påföljd för en gärning eller en därmedjämställd, specifik underiålenhet. "Vård" inriklas typiskt setl påett tillstånd. Förulsäuningarna för ett straffrälisligt ingripande utformasregelmässigl, mol bakgrund av de metoder för bevisupptagning och denbevisprövning som lillämpas i domslolarna, med större skärpa, och riskerna förmissbruk torde därför generellt selt vara mindre. Vidare torde man i prakiikeninte kunna så II 1978/79. )6 En särskiltlagstiftningsförfarande . . . SOU 1978:34 lältbyla ul ell adminisiralivi frihelsberövande mol en kriminalisering medfängelse. Och vad de siraffprocessuella ivångsmedlen belräffar så är del enviktig sida av saken, hur själva reglerna om det provisoriska frihelsberövandetulformus. Hur slark behöver misstanken mol vederbörande för del ifrågavarandebrol tel vara? Skall ytteriigare förutsäuningar vara uppfyllda (l. ex.flyklfara)? Hur lång lid får ell sådani frihelsberövande vara? All allt deltaomfattas av ell särskili beslulsförfarande blir ingalunda ulan värde därför atlsjälva kriminaliseringen i sior ulsiräckning beslutas med vanligi förfarande.Genom del sagda anser rättighelsskyddsulredningen aii del resta spörsmälel fållett nöjaktigl svar. Härtill kommer atl frihetsstraff skall beslutas av domstolmed de särskilda garantier ett sådani förfarande innebär. Slutsatsenblir all några siörre betänkligheter från skyddssynpunkt knappasl behöverhysas mol del nu ifrågasatta undantaget för rena frihetsstraff 4.5.3 Frågan om en generellt undanlag for husrannsakan och dylikl Såsommindre betydelsefulla från skyddssynpunkt kan man dock inle betecknahusrannsakans- eller lyslnadspliklsfallen - i varje fall inte, i fråga om deförslnämnda, ingrepp i den egenlliga hemfriden eller i skyddel för lokaler däropinionsbildande verksamhei bedrivs, t. ex. tidningsredaktioner och politiskapartiers lokaler. har därför närmare undersökl omman kan låla enbarl dessa delar av skyddel mol husrannsakan och dylikl omfattasav del särskilda förfarandel. Undersökningenharemellertid lell lill ell negativt resultat. Åtskilliga fall av ingrepp idella skydd gäller visserligen bara lokaler där något slags näringsverksamhel,som inle a vser opinionsbildning eller dylikl, bedrivs (och därtillsynsmyndigheten behöver ha räll till tilllräde lill lokalerna förinspektion eller annan kontroll). Men del finns också många fall som klarlmedger inirång även i boslad. Del kan 1. ex. gälla all uireda eller hindrabroll eller skaffa behövlig uiredning i barnavårdsärende, hälsovårdsärende,brand-Säkerheisärende, skatteärende etc. Vidare finns nu ett antal bestämmelsersom i försia hand medger lillträde till arbetslokaler men troligen inteutesluter inirång i boslad däresi verksamheien i något avseende återfinns där.Och förmodligen skulle del ofta bli alltför lält atl kringgå enkonlrollbeslämmelse, om vederbörandes privatbostad vore hell fredad. Molbakgrund av det anförda har rällighetsskyddsutredningen kommit fram lill alldel inte är möjligl alt kalegoriklyva grundlagsskyddet mot husrannsakan ochliknande inirång. Då har utredningen funnit skälen väga över för all hellundantaga detta grundlagsskydd från del särskilda förfarandets räckvidd. Detbör dock framhållas att detta undantag för lag om husrannsakan och dylikl avsesvara underkastat molsvarande begränsning som undantaget för rena frihetsstraffTeoretiskt kan man länka sig alt ett sädanl tvångsmedel som husrannsakananvänds såsom ingrepp i t. ex. yitrandefriheten eller mötesfriheten. Skulletill äventyrs en lag aklualiseras, som avses medge sådani ingrepp, skulle dennalag alllså vara omfattad av del särskilda lagsliftningsförfarandel. SOU 1978:34 särskilt lagstlfinlngsförfärande . merhärtill i del följande (4.10.5 B och 4.11.2). Vadsärskilt belräffar lidningsredakiioner och dylikl må anmärkas ull del i SOU1976:36 föreslagits vissa skyddsförslärkningar på vanlig lags nivå når delgäller husrannsakan i sådana lokaler. 4.5.4 Fiåganom clt generellt tindanlagfÖr vissa tystnadsplikter Vadslutligen beträffar del iredje frekventa "bihangsfallel", regler omlyslnadsplikl för offenlliga befattningshavare, rör man sig onekligen här påell område som kan vara känsligi från informaiions- ochyitrandefriheLssyn-punkt. Emellerlid måsle detla faktum vägas mol deolägenheier som skulle uppslå, om man inte undantar dessatystnadspliklsbestämmelser från del särskilda lagsliflningsförfarandelstillämpningsområde. Vidare bör beakias all del i framliden torde komma altfinnas en generell lagstiftning som reglerar både offentliga funktionärerstystnadsplikt och handlingssekrelessen, dvs. de fall då allmän handling förhållas hemlig (se departementspromemoria Ds Ju 1977:11). Den lagen kommer allvara underkastad en materiell ram som är angiven i grundlag, nämligen - förnärvarande -tryckfrihetsförordningen. Denna ram, som ännu så länge bara gällerför handlingssekretessen, återfinns i 2 kap. 2 S nämnda förordning. Där angesde ändamål för vilka allmän handling (enligt närmare bestämmelser i lag) fårhållas hemlig. Man får en viss skyddseffekt om man knyter an till denna ram vidutformning av ell undantag från det särskilda lagsliflningsförfarandelslillämpningsområde för regler om tystnadsplikt för offentliga befattningshavare.Med hänsyn härtill anser rätiighetsskyddsutredningen alt också ell undanlag fördessa lyslnadsplikter kan accepteras. Avpraktiska skäl bör man lämpligen avgränsa personkretsen på samma sätt som i 8kap. 7 S första stycket 7 regeringsformen. Där avses "förbud alt röja sådantsom någon har erfarit i allmän tjänst eller under uiövande avtjänsteplikt". Befogenhei alt besluta sådana tystnadspliktsregler får riksdagenf ö. delegera till regeringen (2 kap. 12 S försia stycket regeringsformen).Men som antytts bör undantaget från del särskilda lagsliftningsförfarandelbegränsas så, alt del gäller bara tystnadsplikt rörande sådani som lår hållashemligl med slöd av tryckfrihetsförordningen. Sammanfattningsvisfinner rätiighetsskyddsutredningen på grundval av främst frekvensundersökningenall "bihangsproblemet" till största delen kan undgås, om man gör deundantag som angivits under 4.5.2-4.5.4. Man vinner då den fördelen atl detsärskilda beslulsförfarandet primärt kan inbegripa alla de begränsningsbarafri-och rättigheter som är upptagna i 2 kap. 1-11 SS regeringsformen. Det nyaskyddet omfattar då i princip såväl opinionsfriheterna som de kroppsliga fri-och rällighelerna. Men från del särskilda lagsliflningsförfarandelstillämpningsområde bör alltså generellt undanlas för det första lag som innebärendast förbud atl röja sådani, som någon har erfaril i allmän tjänst ellerunder utövande av tjänsteplikt och som för hållas hemligl med slöd avtryckfrihetsförordningen, för det andra lag som avser endast skyddel mothusrannsakan eller liknande intrång och för del 8 Ett särskilttagstifiniiigsförfaranåe . . . SOU 1978;34 tredjelag som, ulan all i övrigi avse begränsning av någon av de här avsedda fri- ochrällighelerna, föreskriver frihetsstraff anser atlman härigenom vinner eu i sak påtagligt försiärki råiiighcisskydd ulan all,prakliskl sell, riskera den slörunde inverkan på den vanligu reformverksamhelensom man lidigare befurul. Delålersiår emellerlid ull bemästra de övriga huvudproblem som angivits under 4.4.Dessa problem behandlas i närmasi följande avsniu. Vissu yiierligare spörsmålrörande del särskilda beslulsförfarandels lillämpningsområde behandlas under4.7. ålerkommer närmare lill de generellaundaniagen i avsnittet 4.11. 4.6.1 Del särskilda besliilsförfarandel bör vara lilläniptlgt bara påyrkande A. Räiiigheisskyddsulredningen bygger på grundlagsskyddets ntivarandeuppläggning Delär givel alt man genom nyssnämnda undanlag för lag om lyslnadsplikl, omhusrannsakan och om frihetsstraff också reducerar de övriga problem somanmärkls under 4.4.