prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Då fråga om R(3s vara eller intevara är avgörande för andra betydelsefulla delar av kommitténs förslag bordeenligt verkets mening frågan ha behandlats mera irigående, t.ex. hurRO-instilulet i praktiken fungerar och ROs kvalifikationer. Slalen, representerad av KFM, är borgenär i så gott somalla konkurser. KFMs erfarenheter (goda och dåliga) av förvaltare, gode mänoch RO är kända för RSV som centralmyndighet. På grundval av dessa erfarenheterkan starkt ifrågasättas om RO alltid når upp till den formella funktionhan enligt lagstiftarens mening bör fylla i konkursförfarandet. Självfallet kanbehovei av ROs agerande variera beroende på förvallarens erfarenhel ochkompelens. förekommer allt oftare förelagskonkurser där förvaltningenär av synnerligen komplicerad natur vilket ställer stora krav på förvaltarenskompelens. Det kan då t.o.m. hända att RO inte har de kvalifikationerförvaltaren måste besitta för att kunna sköta sill uppdrag. ROs funktionpräglas i sådant fall mer av passivitet än aktiva ingrepp för atl främja eneffektiv förvaltning. De invändningar av principiell art som JK (s 128) gjortmol en ordning där både RO och konkursförvallare är advokaler måste anses vägatungt. Del lär enligt uppgifi t.o.m. ha förekommit konkurser där förvaltarenoch RO arbetat på samma advokatbyrå. RSV instämmer vidare i kommitténs uppfattning att detbehövs ett permanent och mera utbyggt kontrollorgan. Även omutbildningsresurser skulle ställas till förfogande för dem som anlitassom RO, saknas det övergripande ansvar som erfordras för en enhelligrättstillämpning och för att tiUsynen skall bli tillräckligt effektiv ochändamålsenlig. RSV vUl starkt understryka vad kommUtén anfört (s 131) tiUförmån för KFM som tUlsynsorgan. ] En av fördelarna med KFM som torde vara som 1978/79:105 511 kommittén också har framhållit atl RSV genom sincentralmyndighets-funktion kan ge service, information och utbildning. Även omdenna funktion primärt endast berör KFM. är det uppenbart att RSVs åtgärderkommer att återverka på samtliga som är inblandade i konkursförfarandét.Härigenom främjas en enhedig och effektiv rättslillämpning. Enomständighet som torde ha stor betydelse för frågan om den föreslagnareformen bör genomföras är kostnaderna. Kommittén har dragit den slutsatsen attreformen inte torde ha nämnvärd betydelse ur statsfinansiell synvinkel (s 132).RSV vill emellertid redovisa en annan uppfattning. På gmnd avskatte- och avgiftsfordringar är slalen borgenär i de flesta konkurser. Underåren 1970-1976 har enbart för de störsla medelsslagen i runt tal (viss del av beloppet har avkortats) varil föremål för indrivning. Äv detlabelopp har omkring 2.600 mUj kr avskrivits och ca 6.400 milj krredovisats kontant. Indrivningsstatislikenvisar atl avsevärda belopp lämnas för indrivning och alt en stor del avdessa skrivs av på grund av atl gäldenärerna saknar utmätningsbara tillgångar.Såväl de belopp som lämnas över för indrivning som de belopp som avskrivs visardessutom en tendens att öka. Sett motdenna bakgrund är konkursen för många gäldenärer ett medel att försöka undandrasig atl betala sina skulder lill staten. Dessa missförhållanden kan enligtRSVs mening inte accepteras. Medborgamas ansvarskänsla inför de skattemässigaförpliklelsema är i högsta grad beroende av del förtroende de kan känna förstatens förmåga att åstadkomma rättvisa och likformighet påbeskattningsområdel. Viljan atl bära en tung skattebörda försvagas när man seratl vissa skattskyldiga genom illojala eller illegala dispositioner försättersig i sådana situationer alt de inte kan eller behöver fullgöra sinabetalningsskyldigheter. Destraffsanktioner som står tUl buds är inte verksamma nog. Inteheller har återvinningsinstUulel kommit till användning i någon större omfattning. I egenskapav borgenär har KFM naturligtvis formeU möjlighel all utnyttjaåtervinningsreglerna. Det förutsätter emellertid i prakiiken ell nära samarbetemed konkursförvaltaren. Om denne inte visar tiUräckligt intresse för attnärmare utreda en eventuell återvinningssitualion, är del svårt för KFM, bl.a.på gmnd av bristande resurser, atl utreda saken på egen hand. Här kommertillsynsfunktionen att ge helt andra prakliska förutsättningar för KFM attfrämja att återvinningsinstitutet utnyttjas. Detta gäller inte enbart närstaten är borgenär utan också andra borgenärer kommer att ha fördel av det. Hurmyckel mer pengar som härigenom kan tillföras staten är svårt alt bedöma. Medhänsyn till de siffror som nämnts ovan anser RSV atl uisiklema dock är goda föratl reformen i ett längre 1978/79:105 512 perspektiv betalar sig om. RSV vill framhålladetla som ell av flera starka skäl till att ROs uppgifter på säu somföreslagits i betänkandet övertas av KFM som lillsynsorgan. Ledamoten i RSV : Jag kan inte biträda förslagetatt kronofogdemyndigheten skall utöva tiUsynen över konkursförvaltningen. Dettypiska för konkurser är att samtliga borgenärer konkurrera om betalning ur allegendom som ingår i gäldenärens bo. företräder statensom borgenär vid konkurser. Jag finner att siarka principiella skäl talar emotatt låta lillsynen omhändertas av ett organ som kommer i en uppenbarintressekonflikt. i :'' Kommittén har ansettatt behov föreligger av ett permanent och mera utbyggt kontrollorgan, som harresurser att utöva tillsynen över förvaltarskapet på ett effektivt ochändamålsenligt sätt. Enligt förslaget skall rättens ombudsman avskaffas somtillsynsorgan och ersättas av kronofogdemyndigheten. De principiellainvändningar som omöjliggjorde tanken på kronofogdemyndighelen som förvaltare iförenklad konkurs lorde inte kunna anföras mot kommitténs nya förslag enligtvilket kronofogdemyndighelen anlilas som lillsynsorgan. Skälen härtill är, somkommittén själv anför, atl förvallaren enligt förslaget fått en mersjälvständig ställning. har inte någon självständigbeslutanderätt rörande förvaltningens bedrivande utan myndigheien liksomsärskilt berörda borgenärer, skall endasl höras av förvallaren i viktigarefrågor. Belydelsefulll är atl granskningsman på begäran av annan borgenär kanutses med uppgift atl övervaka förvaltningen på borgenärens vägnar. Vi tillstyrker förslaget att kronofogdemyndigheten skallvara tillsynsmyndighet. i : I de flesta konkurser -både ordinära och mindre är staten den ojämförligt störsla fordringsägaren,vilkel också medför alt staten lider de största förlusterna. Staten har därförett berättigat intresse av insyn i konkursernas förvaltning. bedrivs på ett effeklivi och ändamålsenligt sätt är avstort intrese även för de anställda i ett konkursdrabbat företag. För atttrygga sysselsättningen för de anställda initieras i vissa konkurser arbetsmarknads-och regionalpolitiska åtgärder från olika samhällsorgan. Bakom många konkurserkan också dölja sig en omfattande ekonomisk brottslighet som del är angelägetalt beivra och om möjligt förebygga. De rättsfrågor som aktualiseras vidkonkursförvahning spänner över de mest skilda rättsområden. är det avallmänt intresse att rättsproblem av likartad natur får en enhetlig lösning ochatt lagreglerna fortlöpande anpassas till nya krav. Den långvarigakonjunktursvacka som råder i '' Ett av kronofogdeföreningen bifogat yttrande avföreningens lokalavdelning i AB län överensstämmer i huvudsak med yttrandet avkronofogdemyndigheten i . 1978/79:105 513 landet har vidare påtagligt illustrerat behovei av ett ökalengagemang från samhällets sida i konkursverksamheten. Kronofogdemyndighelenstöder därför kommitténs förslag om atl konkurstillsyn skall bli en myndighetsuppgiftoch inte som vara ell privatuppdrag. Genom detta förslag blir detmöjligl all mera aktivt stödja konkursförvallama i deras verksamhet. Som enjämförelse kan nämnas utvecklingen på taxeringsområdel som lell lill altsystemet med enskilda taxeringsfunktionärer skall avvecklas till förmån för enorganisation med statligt anslällda och specialutbildade tjänstemän. Det statliga organ på del lokala planet som på grund avsin organisation och sina nuvarande arbetsuppgifter ligger närmasi lill handsatt utöva konkurstillsynsuppgiflen är landets kronofogdemyndigheter. Vid kronofogdemyndigheternafinns omfaitande kunskaper och erfarenheter som kan möjliggöra eneffektiv kontroll över konkursförvaltningen. KFM kan inte finna atl del skulleinnebära någon olägenhet om samma myndighet som sköter indrivningsuppgiflernaockså skulle utöva tillsyn över förvallarna. Det kan tvärtom vara värdefulltför förvaltaren atl tillsynsmyndigheten sitter inne med värdefull informationom konkursgäldenärens tidigare verksamhet. Detla kan också vara ägnal altminska konkurskostnaderna. Också ur ålervinningssynpunkt kan nyttig kunskap lastillvara. Kommittén har påtalat all det finns visst utrymme för principiellainvändningar mot att KFM anlitas som lillsynsorgan med tanke på KFM:s ställningsom företrädare för staten som skatteborgenär. Denna invändning kan man nästanbortse ifrån, eftersom del aktiva indrivnings-arbetet i prakiiken är avslutat ioch med konkursbeslutet. Kronofogdemyndighelen har svårt alt inse att någonintressekollision skulle behöva uppstå som en följd av de olika myndighetsroUerna. I detta sammanhang vill KFM uttala sitt gillande av den iförslaget lilliänkia fördelningen av uppgifterna för de inblandade partema,nämligen atl förvaltaren beslutar om olika ålgärder, KFM kontrollerar hansverksamhet och konkursdomslolen har hand om de judiciella uppgifterna. i : Kronofogdemyndighelen delarkommitténs uppfattning atl den nuvarande ordningen bör avskaffas och attkronofogdemyndighet blir lillsynsorgan. Visserligen har den nuvarandetillsynsfunktionen rent tekniskt i stort sett fungeral acceptabelt men manmåste, liksom JK, ifrågasätta lämpligheten av att till RO förordna advokat däräven förvallaren är advokal. Delta ter sig än mera olämpligt när, vilket lärförekomma, advokal i en konkurs förordnas till RO och i annan konkurs utseslill förvaltare. Tillsynen torde i sådana fall inte bli särskilt effektiv.Kommittén anser att vissl utrymme finns för principiella invändningar motkronofogdemyndighet som tillsynsorgan. Den mest bärande invändningen skulle varaatt kronofogdemyndighel förelräder staten som skatteborgenär. Kommittén anseremellertid att trots delta något avgörande hinder inte föreligger mot atlkronofogdemyndighel anlitas som 33 1978179. Prop.1978/79:105 514 lillsynsorgan.Argumentet att kronofogdemyndighet med hänsyn till sin borgenärsfunktion inteskulle kunna inta en opartisk slåndpunkl framhålls i olika sammanhang. 1betänkandet SOU 1974:6 använder kommittén bl.a. detta argument som skäl molkronofogdemyndighet som förvaltare i mindre konkurser. Kommittén förordadedärför atl advokat skulle utses lill förvaltare i alla konkurser. Man utgickalltså från att advokat alltid skulle vara fri och obunden av allapartsintressen. Så är naturligtvis ingalunda fallet. villmed bestämdhet hävda att kronofogdemyndighet har samma om inte större möjlighelatt inta en fri ställning än vad advokal kan göra med hänsyn de bindningarsom kan förekomma mellan advokat och konkursgäldenär eller annan intressent ikonkursen. Om man bortser från de tre största städerna lorde det varaorealistiskl atl länka sig att även på konkurser specialiserade advokater kanexistera enbarl på uppdrag som konkursförvaltare. Ätminstone i mindre ochmedelstora orter måste dessa advokater ta även andra uppdrag än konkursuppdrag.Härigenom föreligger alllid möjlighet att advokat som konkursförvaltare kanvara eUer ha varit ombud för part med intresse i konkursen eller för person somär molparl tUl någon som har intresse i konkursen. Atl advokat som för sinförsörjning är beroende av uppdrag från allmänheten i alla situationer skullekunna vara helt fri och obunden är alltsä en myt som bör avlivas. Kronofogdehar inga sådana bindningar. Visserligen är han anstäUd av staten men i sinegenskap av utmätningsman är han inte underställd någon och kan därför ageramed stor frihet och självständighet. Han handlar dessutom underämbetsmannaansvar med allt vad detla innebär av kontroll av JK, JO m.fl.samhäUsorgan. Kronofogde kan därför, helt fri från enskilda partsintressen,agera minst lika fritt och självsiändigi som en advokal. Delbör i delta sammanhang uppmärksammas atl lagrådet inte haft någrabetänkligheter mot kronofogdemyndighet som konkursförvaltare. , , har framfört den farhågan alt det finns anledninganta all man med en myndighei som tUlsynsorgan löper risk atl en del av densmidighet och snabbhet som i många konkurser icke sällan är av väsentligbetydelse för en gynnsam avveckling, går förlorad. Denna farhåga torde varahell obefogad. Kronofogde är i sin verksamhei van all fatta snabba beslut ochall handla med skyndsamhet. Han är också van atl förhandla och måste i sinverksamhet vara inriktad på ett praktiskt och smidigt handlande. Medhänsyn till kronofogdemyndighets verksamhei och den mångskiftande erfarenhetmyndighelens Ijänslemän förvärvar måsle kronofogdemyndighel ha godaförutsättningar atl uppfylla de krav som kommer atl ställas i samband medtillsynsfunktionen. Kronofogdemyndigheteni : Kfm ställer sig bakom kommitténs förslag vad gäller tillsynen avförvaltningen. Kfm anserdet som uppenbart 1978/79:105 515 att den nu rådande ordningen bör ersättas med ettpermanent kontrollorgan. Därigenom erhålls resurser för utövning av en meraeffektiv kontroll. Trots atl kostnadsfrågan i jämförelse med det rådandesysiemel är svårbedömd, kan rationaliseringsvinster väntas uppkomma. Ävenprincipiella skäl talar för atl tillsynen bör anförtros ål ett allmänt organ.Kfm finner inte anledning till invändning mot en övetföring av föriikningsuppgifterlill konkursdomaren. Institutet rättens ombudsman kan sålunda ulgä. Del ansesrepresentera en föråldrad metod att lösa uppgifter av uppenbart allmän art. i : Avslutningsvis får jagframhålla den uppfallningen alt en förutsättning för all kronofogdemyndighetenskall kunna pålaga sig lillsynen av konkurser är, att jävsfrågan ochredovisningsfrågan löses på ell tillfredsställande sätl saml all riksskatteverketulövar stödjande verksamhet. 1 : Statens berälligadekrav alt få en direkt slyrning av förvaltningen i de flesta konkurser kanfrämst motiveras med att staten fått en dominant ställning somskatleborgenär. De olika statliga organens insaiser genom lån och bidrag tillföretag av någon betydenhet inom stödområdet och andra regioner medför ocksåall del allmänna måsle ha full insyn i flertalet företagskonkurser. Vidare kananmärkas t.ex. atl del sysselsältningspoliliska ansvar som åvilarlänsstyrelserna verkar i samma riktning. Staten har även i lönegarantilageniklätt sig ansvar inom vissa gränser för belalning i konkurs av arbelslagarnaslöner. Del ler sig därför nalurligl att en slallig myndighet, kronofogdemyndigheten(KFM), ges vittgående befogenheler som lillsynsorgan i konkurs enligtkommitténs förslag. En bättre lösning i syfte alt få den motiverade statligakontrollen över konkursförvallning hade enligt kronofogdemyndighetens meningvarit, att direkt i lag förordna KFM att vara förvallare med föreskrift atl ilillgångskonkurser av inte enkel beskaffenhet anlila kvalificerad advokat attutföra vissa förvaltningsåigärder. Med ett system av det antydda slaget hadeförvaltningen och avvecklingen av ett konkursbo kunnai bli än mera effektiv ochkostnadsbesparande. KFM har i regel före konkursbeslutet lagit fram en relativtomfatlande utredning om gäldenären och orsakerna till obeståndet. KFM har ocksåen väl utvecklad organisaiion för att omgående kunna la om hand och försäljakonkursboels egendom på auktion eller efter anbudsförfarande. KFM:s erfarenhetav lönegarantiärenden och dess kontakter med fackliga organisationer och olikaorgan, t.ex. länsstyrelsemas regionalpolitiska enheter och företagarföreningar,borde också medverka till ett rationellt och smidigl förfarande. AMS: Förvaltarens ökade befogenheler kräver dels atlkraven på förvallare sätts högt och dels att tillsynen över förvaltningen görseffektiv. Slyrelsen delar kommitténs uppfattning atl lillsynen med hänsynhärtill bör anförtros ell permanent organ och anser atl kronofogdemyndighelenpå de skäl som kommittén anförl är lämpligt tillsynsorgan. 1978/79:105 516 Ledamoten 1 AMS och suppleanterna SandeU ochNUsson: Vi avslyrker förslaget alt rätlens ombudsman skall avskaffas och attett nytt lillsynsorgan skapas. : Verkei ställer sig tveksam tillförslaget alt överföra lillsynen över konkurser på kronofogdemyndighelen. Frånprincipiell synpunki är förslaget tveksamt mol bakgrund av atl kronofogdemyndighetenfortfarande är företrädare för slalen som borgenär, främsi som skatteborgenär.Från praklisk och affärsmässig synpunkt anser verket all det vidare finnsanledning antaga all man med en myndighet (kronofogden) som lillsynsorgan löperrisk alt en del av den smidighet och snabbhet, som i många konkurser ickesällan är av väsenilig belydelse för en gynnsam avveckling, går förlorad. Frånsåväl principiella som prakliska utgångspunkter menar verket alt konkursdomslolenbör svara för alla judiciella frågor inom konkursens ram. Tillsynsuppgiften fårdå karaktären av redovisnings- och förvaltningsrevision. Konkursdomstolen bör enligi verkets mening utsesakkunnig alt ulöva löpande lillsyn. Denne redovisar sill uppdrag direkl lillkonkursdomaren, som har huvudansvaret för lillsynen. Med verkels förslag lillorganisation läggs ansvaret odelat på konkursdomaren, som för tillsynsuppgiftenuinylljar sakkunnig i redovisnings- och förvallningsrevision. i : Förvaltningen av ellkonkursbo är ofta förenad med mänga och svåra bedömningar av ekonomiska frågor.Vid konkursdomstolen saknas personal med ekonomisk utbildning. Domstolen harej heller någon anknyining till annan myndighei eller inslilulion med tillgångtill sådan personal. finner det därför vara en riklig lösning allinslilulel rättens ombudsman ersätts med kronofogdemyndighet såsomtillsynsmyndighet. Vid landels kronofogdemyndigheter finns personal insatta ikonkurslagstiftningen och med omfaitande erfarenhel av exekuliva ärenden.Personalen är dessulom väl förtrogen med de lokala förhållandena. Kommittén förutsätter i sill förslag alt Ijänslemän vidkronofogdemyndighet även skall erhålla ekonomisk utbildning särskilt anpassadför tillsyn över konkursförvallning. Vid lillsyn över förvaltningen av siörreoch komplicerade konkursbon lorde emellerlid erfordras goda förelagsekonomiskakunskaper och erfarenhel av revisionsverksamhel. ifrågasätter omden av kommittén förutsatta ekonomiska utbildningen är lillräcklig för altkronofogdemyndigheten skall kunna utöva en tillfredsställande lillsyn överförvaltningen av komplicerade konkursbon. Kronofogdemyndigheterna har näraanknytning lill länsstyrelserna, där det på skatteavdelningarna finnstjänstemän med ekonomisk utbildning och omfattande revisionsteknisk erfarenhel.Del lorde vara svårt all direkt till kronofogdemyndigheterna knyta tillräckligtkvalificerad personal för denna lillsynsuppgifl. anser detlämpligt alt tjänsteman vid ställs tilltillsynsmyndighetens förfogande 1978/79:105 517 såsom bilräde vid tillsynen av konkursförvallningen. 59 8i förslaget bör därför enligt mening ändras på följande sätt: skall övervaka atl förvaltningenbedrivs på ett ändamålsenligt säll i överensstämmelse med denna och andraförfattningar och skall därvid biträdas av särskili förordnadIjänslemän. Därvid skall särskili lillses all avvecklingen av konkursen ickefördröjs i onödan. När myndighei finner det lämpligt, äger den inventerakonkursboels kassa och övriga lillgångar samt fordra redovisning avförvallaren. Lånsstyrelsen 1 län: 1 avsaknad av regler råder f.n.sior oenighet vid bouppleckning, bokföring, redovisning och arkivering, vilkelförsvårar kontrollen i hög grad. tillstyrker med hänsyn härtillatt förvaltningen ställs under lillsyn av ell specielll lillsynsorgan då manhärigenom kan nå enhetlighet på dessa punkter. delar de uppfattningar som kommii tilluttryck under denna punkt. centralt organ för tillsyn kan knappast ifrågakomma.Regionalt skulle kunna länkas som lillsynsmyndighel. Dendubbelslällning som länssiyrelsen har, skalleindrivning contra arbetsmarknads-och regionalpoliliska frågor, medför all del kan diskuleras om länsstyrelsenbör handlägga dessa uppgifier. Däremoi skulle man möjligen kunna tänka sig ettregionalt organ omfatlande hovrätlsområdena, men med lanke på den lokalaanknyining som finns har i likhet med kommittén stannat för allförorda kronofogdemyndigheterna som mest lämpade lillsynsorgan. inslämmer (vad gäller kronofogdemyndighelensom lillsynsorgan) i allt väsentligt dock ifrågasätts en uppdelning av myndighetsansvaretsåsom kommittén tänkt sig och som framgår av följande uttalande. "Detsynes emellerlid lämpligt atl kronofogdemyndigheternas uppgifier enligtKL-förslaget inte handläggs av samma Ijänslemän som skölerindrivningsuppgifterna, inbegripet tillvaralagande av statens rätl i sambandmed konkurs". 1 sydöstra : Myckel talar för atlkronofogdemyndigheten bör bli fast lillsyningsmyndighet. Det kan bl.a. gesnabbare och effeklivare impulser och synpunkter till både konkursdomare ochkonkursförvaltning och bidra lill fakta som är värdefulla i uiredning saml förevissa ställningstaganden. Särskilt då det gäller företag-företagare som gjortupprepade konkurser. i : Länsstyrelsentillslyrker nu föreliggande förslag alt tillsyn över förvaltningen skall skegenom ett permanenl kontrollorgan. har i direktiven framhållitssom tänkbart lillsynsorgan. Denna myndighet har i sin nuvarande verksamheiuppgifter som nära anknyter till konkursförvallning. 1978/79:105 518 konfliktkan dock uppstå mellan kronofogdemyndigheten som tillsynsmyndighet å ena sidanoch som förelrädare för statens intressen som borgenär, å andra sidan. Detlagör att kronofogdemyndighetens lämplighet som lillsynsorgan kan ifrågasättas. Kommitténanser att icke är lämplig som tillsynsorgan med hänsyn tilllänsstyrelsens nuvarande ringa anknytning lill konkursförvaltning. kanemellerlid knappasl uigöra någoi siörre hinder. Nackdelen är ju av övergåendenalur. Länsstyrelserna ser f.n. fram mot en genomgripande omvandling av denstatliga länsförvaltningen. Därvid måsle fövallningsavdelningarna räkna med enbelydande minskning av nuvarande arbetsuppgifter. Dessa avdelningar förfogaremellertid över personal med sådan skolning som gör dem särskilt lämpade fört.ex. Någon förstärkning av resurser behövsalltså icke för atl överta dessa uppgifter. anser därför alllänsstyrelsens lämplighet som lillsynsorgan bör närmare undersökas. USS:Andra förelrädare för USS bland dessa återfinns den exekutionsrällsligaexperten ansluler sig hell lill kommitténs förslag att kronofogdemyndigheternabör vara lillsynsorgan och menar dessulom alt en sådan ordning inte hindrar altkronofogdemyndigheten anförtros förvaltningsuppgifter i s.k. tillgångslösakonkurser. USSär hell ense om all lillsynsuppgifterna i forlsällningen bör läggas på ensärskild myndighei och alt någon rättens ombudsman inte längre skall finnas.Vidare bör såsom kommittén har framhållil konkursdomslolen i framliden främsisyssla med dömande verksamhet. Närdel gäller frågan om vem som skall anförtros tillsynen över konkursförvallningenhar kommittén efter vissa överväganden stannat för kronofogdemyndighet. ÄvenUSS anser dessa myndigheler väl skickade för sådana uppgifier och då särskiltfrån rent exekutionsrättsliga synpunkier. Kommitténföreslår all kronofogdemyndighelen i sin egenskap av tiUsynsorgan förstärks ivissa avseenden. En eller flera revisorer skall kunna utses för granskning avboets räkenskaper och förvaltningen i övrigt och ett allmänt ombud skall fåförordnas i näringsidkarens konkurs för att tillvarata arbetsmarknads- ochregionalpolitiska intressen. USSfinner förslagen i denna del godtagbara men en majoritet bland de sakkunnigaoch experterna menar att förstärkningen bör genomföras på ett något annorlundasätl än vad som författningstexterna och motiven till dessa ger vid handen. Majoritetenvill i detta sammanhang anföra följande.