prop · G203112 · 1978-12-31 00:00:00 — Stödet till kommersiell service är enligt konsumentverketi sin nuvarande utformning väl avgränsat mol andra statliga stödformer. En avgränsningi förhållande till försöksverksamhel har funniis redantidigare. Verket har inle erfarit atl vare sig avgränsnings- eller koordineringsproblemfunnits på denna punkl. Glesbygdsdelegationen har inte, enligi verket, framförtnågra sakargument som visar att nuvarande ordning vare sig i sina huvuddrageller olika enskildheter inte skulle vara ändamålsenliga. Verket kan inte finnaatt förslaget på någon punkt skulle innebära alt regeringens glesbygdsinsatserbättre skulle samordnas eller effektiviseras. Beträffande decentraliseringen av beslutsrätten tilllänsstyrelserna i ärenden om statligt stöd lill kommersiell service hänvisarkonsumentverket till alt regeringen uppdragit åt verket atl lämna förslag ifrågan före utgången av . Lantbruksstyrelsen avslyrker utredningens förslag om allhandläggning av glesbygdstöd till lantbruksföretag förs över från lantbruksnämndema till länsstyrelsema mot bakgrund av bl.a. följande: "Rationaliseringsstöd lämnas, förutom till s. k. begränsat utvecklingsbara företag och har därför även karaktär av sysselsättningsstöd. 1 vissa fall kan det vara tveksamt om glesbygdsstöd eller regionall rationaliseringsslöd skall utgå lill ell förelag. Detta kan bedömas först efter uiredning och ingående prövning. Enligt det till lagrådet remitterade förslaget lill nyjordförvärvslag införs en särskild bestämmelse enligt vilken förvärv i vissafall får vägras till förmån för den ortsbundna befolkningens sysselsättning omdet är av särskild betydelse från regionalpolilisk synpunkt. Detla förutsätteratt glesbygdsstöd till lantbruksföretag samordnas med jordförvärvsprövningen.En sådan samordning torde kräva att besluten sker hos samma myndighet. 1 annalfall måsle samrådet förankras genom beslut i lantbruksnämndens plenum ellerdelegation, vilket skulle medföra en otymplig handläggning." Prop.1978/79:112 226 Den överordnade planeringen av glesbygdsstödet bör enligt lantbruksslyrelsenhandhas av som därför bör vara den myndighet som fastställerområdesgränser för glesbygdsstöd. Detta hindrar enligt lantbruksstyrelsensuppfattning inle att beslut i enskilda stödärenden fallas av sektorsmyndighelt. samordningsfunktion borde kunna fyllasgenom avgränsning av områden, fördelning av ramar och utfärdande av regionalaanvisningar. Några remissinstanser däribland lånsstyrelsen i Siockholmslän menar att en sammanslagning av olika stödformer inte får innebära attutrymmet för de specifika behovsområdena försämras. Medlen skall bl. a. användas lill direkta insatser för atlsiödja social service i glesbygd. Enligt Svenska kommunförbundets uppfattninginför man här ett nytt stimulansstalsbidrag, vilkel kommunförbundet inte kantillstyrka. Behovet av ytteriigare resurser, däribland lolv tjänsier, föraUhandlägga glesbygdsfrågor inom länsstyrelserna anser RRV sig inle kunna taställning lill ulifrån del underiag som presenteras av delegationen. RRVförordar att resursbehovet successivt prövas inom ramen för den årligabudgetprocessen. För alt det skall bli möjligt alt upprätthålla en vissgrundservice i kommundelscentra behövs enligt i länanslag även för della ändamål. Enligt LRF skall länsslyrelsens befattning med stödformeninskränka sig till atl inom länsplaneringens ram fastställa de områden där stödkan utgå. Handläggningen av de konkreta stödärendena skall därefter regelmässiglöverlåtas åt regionala utvecklingsfonden, lantbruksnämnden eller annallänsorgan. Länsstyrelserna bör därför inte lillföras några resurser förhandläggning av glesbygdsstödet. i menar atl en uppdelningav anslaget i två poster - en för slöd till service och en för sysselsätlningsinsalser- inte bör göras. Delegationens benämning av de sammanslagna stöden, stödför kompletteringssysselsättning, är enligt 1 ochlanlbruksstyrelsen inte relevant, särskilt vad gäller skärgården. En tänkbarbenämning skulle enligt kunna vara "stöd lill förelag i glesbygderoch skärgårdar". Enligt i län får bestämmelserna fördel nya glesbygdsstödet inte knylas så fast vid nu gällande slödformer atl delockså får begränsad användning. Delegaiionen bör enligtlänsstyrelsen försöka finna en form för ett friare uinyttjande av detta anslag. Prop.1978/79:112 227 5 Glesbygdsbegreppet och avgränsning av glesbygd Flertalet remissinstanser ansluter sig till delegationenssyn på glesbygds-begreppet. Enligt flera länsslyrclser, LRF, KF och RRV är det nalurliglatt avgränsningen av glesbygdsområden, där särskilda insatser kan komma ifråga,görs av länsstyrelsema med länsplaneringen som grund. Några remissinstanser,däribland i län har funnit del väsentligt med en klarareprecisering när de särskilda insatserna kan komma ifråga- LRF vill starkt understryka delegationens slutsats att ettglesbygdsområde skall ses som en enhet där glesbygd och tätort inte stär imotsatsförhållande lill varandra utan i slället komplellerar varandra. Svenska kommunJÖrbundel finner del svårt att geografisktavgränsa insatsområdet ytterligare. En områdesbedömning bör också göras utifrånvad insatsen avser. Flertalet remissinstanser delar delegationens uppfattningatt de mest utpräglade glesbygdsområdena finns i inland. De flestalänsstyrelserna, i län utanför de av delegationen prioriterade länen när detgäller glesbygdsinsatser, understryker dock att glesbygdsområden och glesbygdsproblemäven finns i andra delar av landet. Detta motiverar enligt dessa länsstyrelseratt de även tilldelas en ram. Länssiyrelsen i understryker vikten av attglesbygdsmedlen i första hand reserveras för de områden i landet som har destörsta problemen. Flera länsstyrelser anser att delegationens ochsysselsättningsutredningens föreslagna anslag för olika typer avspecialutredningar är myckel värdefullt. Särskilt om det kan användas till vissförsöksverksamhet. i lån påpekar atl del är vikligl atlinformationsfrågorna uppmärksammas. 1 informationen om stödformema bör enligtlänsstyrelsen särskilt redovisas vilka skillnader i reglema för slödgivningsom gäller mellan mer utpräglade glesbygdsområden i främst ochområden med glesbygdsproblem i södra och mellersta delarna av landet. förutsätter attlantbruksnämndemas ansvar för de samiska sysselsättningsfrågorna inle kommeralt förändras i och med det nu föreslagna. 1978/79:112 228 Sammanfattning av expertgruppens för regional utredningsverksamhetbetänkande (Ds I 1978:40) Förslag till ERU:s framtida organisation. Demotiv för en ny organisaiion som direktiven anger innebär, enligt ERU:suppfattning, atl det ökade planerings- och genomförandeansvar, som lagls påregionala och lokala myndigheter, bör återspeglas också i forskningensinriktning. Enligt ERU:s uppfattning innebär emellertid den delvis förändraderollfördelningen mellan central och regional nivå inte atl den centrala nivånsroll blivit mindre betydelsefull. ERU:s mening är atl det framtida samarbetetmellan forskning och planering på det regionalpolitiska området skallorganiseras så att behoven på såväl ceniral som regional nivå i möjligaste måntillgodoses. ERU:stolkning av direktivens formulering av ERU:s uppgifter leder till slutsatsenall del fortsättningsvis bör bli fråga om en utvidgad verksamhei på regionalnivå, medan verksamheten på central nivå bör bedrivas i oförändrad omfattning. Idirektiven nämns följande organisationsdelar - arbetsgrupper som bildas kringdelprogram - regionala samverkansgrupper. Iförhållande till den nuvarande organisalionen markeras således Ullkomsten avregionala samverkansgrupper. Vadgäller den framtida verksamhetsformen tolkar ERU direktiven så all den hiuillsvarandekommitléformen skall utvärderas och prövas mot andra verksamhetsformer. Direklivenanger slutligen alt förslag lill ny organisation skall ha sin utgångspunkt ioförändrade personella och ekonomiska resurser. Det förslag som presenteras irapporten svarar mot detla krav. Del har emellertid från en rad intressenterframhållits alt tillkomsten av regionala samverkansgrupper inte fär innebäraminskade resurser för den cenlralt bedrivna verksamheten, ERU:stillkomst ett led i regionalpolitiken ERU:stillkomst år l%5 uigjorde ett led i den lokaliseringspoliiiska verksamhei somsamtidigt påbörjades. Det ansågs angeläget alt förbättra kunskapsunderiagel beiräffandeden regionala Utvecklingens orsaker och 1978/79:112 229 möjligheter att påverka och slyra utvecklingen. ERU fick iuppgift atl dels biträda vid uppläggningen av den regionalpolitiskautredningsverksamheten, dels samla informaiion och föreslå koordinering avforskningsverksamheten saml definiera forskningsbehov i lokaliseringsfrågor.Efterhand som länsplaneringen fåll en fastare organisaiion och departementetsegna utvecklings- och samordningsresurser utökats har ERU:s verksamhet förskjutitsi riklning mol forskningsfrågorna. Rent konkret har ERU:s uppgifter medfört all ERU kommitatt spela ell antal roller av dels användarinriklad karaklär, dels forskningsinriktadkaraktär. Med den användarinriktade rollen avses i försia hand den påverkan påsamhällsutvecklingen som kan åstadkommas genom att förbättra planerings- ochbeslutsunderlaget. Den roll ERU har i delta avseende är att föra överforskningsresultat direkt och indirekl till den centrala politiska nivån, dvs. Ijänslemän,regering och riksdag. Till den funklionen kan också föras den del av ERU:s verksamhei,som riktar sig lill en bredare krels av främst planerare på olika nivåer. Härär del också fråga om all dels skapa en allmän förståelse för forskningens möjligheler,men också alt på ell tidigt stadium informera om pågående forskning, attsuccessivt redovisa preliminära resultat och att sammanfatta och utvärdera deolika färdiga forsknings-resultalen. ERU:s verksamhei på del forskningsinriklade området kansammanfattas med begreppenforskningsinitiering och forskningssamordning. 1 de primära rollerna ingår, utöver vad som här har nämnls,vissa mer speciella funktioner. Den forskningsanknutna utredningsverksamhetenhör lill dem. ERU har vid skilda lillfällen på uppdrag av andra utredningarutarbetat särskilda rapporter, där man visat hur resultat från forskningen kanutnyttjas när förslag lill reformer på skilda områden skall tas fram. ERU harockså alltsedan starten haft som särskilt uppdrag atl bedriva uppföljning ochutvärdering av den förda regionalpolitiken. I detla kapilel redovisas uppläggning, genomförande ochresultat av arbetet i de hittillsvarande etapperna. ERU har alltsedan starten år 1%5 varit organiserad somkommitté. Ledamöterna, som är tio, ulgörs av förelrädare fördepartement, cenlrala myndigheler, cenlrala fackliga organisaiioner samt forskningen.Till kommittén hör ett kansli, som består av en huvudsekreterare,nio biträdande sekrelerare saml två kontorister. Den verksamhei som redovisats inom ERU :s ram harfinansierats från två håll. De forskningsprojekt inom ERU;s program, sombedrivits Prop.1978/79:112 230 vid universitet och högskolor, har huvudsakligenfinansierats genom anslag från och forskningsråden.Under den senasle etappen har medel tilldelats ca tio projekt och uppgått lilli genomsniii 2-2,5 milj. kr. 1 övrigt har verksamheten finansierats direklfrån industrideparlemeniels (lidigare inrikes- respeklive arbetsmarknadsdepartementens)huvudtitel. För budgetårel 1977/78 uppgick dessa medel till ca 2,6 milj, kr. 2 Förutsättningar för ERU:s framtida verksamhet De allmänna belingelser under vilka ERU har all bedrivasin verksamhei förändras successivt. Sådana förändringar släller i sin tur kravpä förändringar i verksamhetens inriktning, omfattning och form, I rapportenbehandlas vissa förändringar i instiluiionella förhållanden av betydelse förden forlsalia verksamheten. Sirävandena mol ell ökal regionall och lokall inflytande iplanerings-och beslutssystemen uppmärksammas liksom nya gruppers ökade medverkani planeringen. Vidare konsialeras atl kommunernas agerande i framliden får en allisiörre belydelse för den regionala utvecklingen. Forskningens roll i samhällsutvecklingen och den alltpåtagligare samverkan mellan forskning och reformarbete som sker diskuteras. Med utgångspunkt i en redovisning av förändringar iforskningsrådens organisaiion och arbelssäil dras följande slutsatser: - forskningen inom ERU:s program skall forlsällningsvisbedrivas vid och högskolor. ERU skall inte utvecklas i riktning mol ett forskningsinsiitul. - hiuills lillämpadefinansieringsformer bör kunna lillämpas också forlsällningsvis. ERU bör inteha funklionen som forskningsråd. Ökad samverkan mellan ERU och forskningsrådkan däremoi bli akluell. - den begränsade lillgångenlill forskare gör all omfailningen och inriktningen av den regionalpolitiskaforskningen kan förutsättas variera mellan de skilda högskoleregionerna. bör ha sådan flexibilitet all de lillgängliga resurserna kan ulnylljaspå ell effektivt sätl. ERU:s huvuduppgift är att på regionalpolitikens områdesvara för atl samverkan mellan forskning och reformarbeie kan ske på elleffektivt sätl. ERU skall aktivt medverka vid initiering av forskning på dettaområde saml svara för samordning av forskningen. ERU skall vidare genom sin organisationpå samtliga nivåer svara för att resultaten från forskningen blir tillgängligaför planerare, beslutsfattare, organisationer elc. Prop.1978/79:112 231 Vad gäller forskningsinitiering skall ERU i samverkanmellan forskningsföreträdare och samhället i övrigt medverka till atlforskning med hög grad av samhällsrelevans kommer till stånd inom delregionalpolitiska områdel. Med utgångspunkt från de forskningsbehov och forskningsmöjlighe-lersom kan formuleras genom ett kontinuerligt idéutbyte mellan berörda intressenskall E!RU upprätta forskningsprogram. ERU skall svara för att behovet av samordning inom del uppräitadeforskningsprogrammet lillgodoses saml följa och samverka med annan forskning avintresse för verksamheten. ERU:s medverkan i arbetet med överföring av forskningensresultat skall vara brett upplagd och ske i flera former, Slimulering lill direklkon-taktubyte mellan forskare och planerare är ett sätl, publicering av rapporterär ett annal. ERU skall också systematisera forskningsresultat och sätta indem i ett vidare sammanhang. De bör utvärderas mot resultat som kommii fram iannan forskning, svensk såväl som internationell. ERU:s presentation avforskningsresultaten skall underlätta den politiska utvärderingen ochtillämpningen av dessa resultat. ERU skall även fortsättningsvis siödjautredningsverksamhet både centralt och regionalt genom att medverka till atlsåväl forskningsresultat som metoder kan utnyttjas i ulredningar av olika slag. För att snabbt få del av de nya idéer och resultat somkommer fram i internationell forskning bör ERU även fortsättningsvis medverkai det internationella forskningssamarbetet på det regionalpoliliska områdel. Under utredningsarbetet har sammanträden hållits med enrad intressenter, såväl forskare som förelrädare för myndigheter ochorganisationer, för att höra deras synpunkter. En allmänt posiliv inslällning till ERU som organisaiionhar redovisats, ERU har uppfattats som en delvis unik företeelse som varilframgångsrik i sin verksamhet. Närheten till det politiska beslutsfattandet ochett obyråkratiskt arbetssätt har betraktats som positiva faktorer av deforskare som medverkal i ERU:s verksamhei. Kommittéformen som verksamhetsformhar upplevts bidra lill detla. Förslaget att inrätta regionala samverkansgrupper har man reageralpositivt på. Informations- och kontaktutbyte har i allmänhet betraktats somnaturliga uppgifter för sådana grupper. 1 övrigt har uppfallningen om vilkenroll de bör spela varierat. Från de flesta håll har hävdats att de regionalasamverkansgrupperna skall ses som ett komplement och inte som ett altemativtill den nuvarande organisationen. Från forskarhåll har framhållits de fördelar gentemot t.ex,forskningsinstitut, som arbetsgrupper av den lyp ERU arbetat med ger.Sådana fördelar är bl. a, flexibilitet och möjlighet att genom samverkanmellan regioner samla den kompetens man i vaije särskilt fall eftersträvar. Prop.1978/79:112 232 Med utgångspunkt dels i direktiven, dels i vad som redovisatsi det föregående, föreslås en uppbyggnad av ERU:s organisaiion enligtföljande: - kansliresursercentralt och regionalt Genomförandet av ERU:s uppgifier skall ske av organisalionenbetraktad som en helhet. Den föreslagna organisalionen ulgår från nuvarandeförhållanden vad gäller administration av regionalpolitiken på central nivå,men bör på ett enkelt sätt kunna anpassas till eventuella framtida förändringari detta avseende. ERU har funnit att det inte finns anledningatt övergå från den nuvarande kommitléformen till annan verksamhetsform. Ikommittén bör i slorl sett samma inlressen som finnas representerade.Det innebär personer verksamma inom departement, centrala myndigheter, fackligaorganisationer samt forskning. Men hänsyn till tillkomsten av de regionala samverkansgruppemabör antalet ledamöter utökas från nuvarande tio till tolv. ERU vill ocksåframhålla det angelägna i atl även kvinnliga ledamöter utses i kommittén. De uppgifter som gäller ERU:s samlade verksamhei handläggsav ett centralt kansli. Det centrala kansliets arbetsuppgifter innefattar bl.a. - atl medutgångspunkt från förslag från de regionala samverkansgrupperna m. fl. utarbetaförslag till ERU:s forskningsprogram - alt upprättaförslag till ERU:s budget - alt svara fördenövergripande samordningen av forskningsprogrammet i dess helhet. Häri ingår attsvara för den integrativa samordningen och utvärderingen av framkomna forskningsresultat - att göra dekompletteringar som kan behövas för att nå fram till en helhetsbild - atl svara förkontakt- och informationsutbyte med centrala myndigheter och organisationer - altadministrera och samordna ERU:s medverkan i det internationella forskningssamarbetet. Genomförandet av dessa arbetsuppgifter släller krav på attpersoner med forskarkompetens ingår i ERU:s centrala kansli. För atl svara för kontakt- och informationsulbyle mellanforskning, planering och beslutsfattande på regional och lokal nivå, bildasregionala samverkansgrupper inom de skilda högskoleregionema. I dessa grupperskall ingå företrädare för forskning, länsstyrelser, kommuner, landsting,fackliga organisationer och näringslivsorganisalioner. Ledamöterna föreslåsbli förordnade som experter i kommittén. Varje samverkansgrupp har en heltidsanställdsekreterare. Sekreterarens uppgifier är atl dels samordna samverkansgruppensverksamhet, dels medverka i forskning. 1978/79:112 233 Samverkansgruppernas uppgifier är, föruiom att svara för informalionsochkoniaktulbyte. - all medverka iutarbetandet av ERU:s forskningsprogram - alt fungera somreferensgrupper eller all verka för att referensgrupper med planerare m.fl. knylslill olika forskningsprojekt. Föruiomdessa uppgifier bör grupperna utveckla de former för och del innehåll i sin verksamheisom svarar mot deras förutsättningar. De bör bl. a. kunna initiera forskningsom inle ingår i ERU:s forskningsprogram. ERU:sforskningsprogram bör byggas upp i form av ett antal tematiskaforskningsprogram. Kring varje delprogram bildas liksom särskildaforskningsgrupper sammansatta av forskare från olika ämnesområden och olika universileloch högskolor. Den löpande samordningen av forskningen sker i dessa grupper.En belydande del av den forskningsutvärdering och utveckling av nya synsäll somär ell av de väsentligaste inslagen i ERU:s verksamhet kan också ske iforskningsgrupperna. Sekrelerare i forskningsgrupperna bör liksom i försiahand utgöras av personer som ingår i ERU:s cenlrala kansli. För att nåden flexibilitet och den bredd i ERU:s verksamhei som bör eftersträvas, krävsett väl fungerande samspel mellan organisationens olika delar. Vad gäller finansieringen av ERU:s verksamhet bör definansieringsformer som hiltills lillämpals kunna tillämpas ocksåfortsättningsvis. 1 den forlsalia verksamheien bör emellerlid de förändringarsom skett i forskningsrådens organisation och verksamhetssätt beakias. Dettagäller främst forskningsrådens ökade insaiser för forskningsinitiering. ERU:sverksamhet lorde dock i allt väsentligt belraklas som kompletterande och intekonkurrerande i förhållande till forskningsrådens verksamhet. På längre siklkan ökade krav på samfinansiering av projekt mellan ERU och ett eller fleraforskningsråd bli akluella. När delgäller den del av ERU:s verksamhet som finansieras över ERU:s budget skall,enligt direkliven, förslag till ändringar i organisationen ha sin utgångspunkti oförändrade personella och ekonomiska resurser. 1 bilaga I redovisas hurbudgetramen för /79 kan anpassas till den föreslagna organisationen. 1978/79:112 234 Sammanfattning av expertgruppens för regionalutredningsverksamhet betänkande (Ds I 1979:3) Regionalpolitisk forskning på 1980-taIet Detförslag till nytt forskningsprogram för ERU, som här presenieras, har vuxitfram i diskussioner med skilda forskningsintressenler. Under våren 1978bildades särskilda provisoriska samverkansgmpper med forskare och planerare ide sex högskoleregionerna. De har liksom arbetsmarknadens parter och andraintresseorganisationer, centrala myndigheler och instanser samlforskningsorganisationer lämnal väsentliga bidrag till programmets innehåll. ERU:snu verksamma arbetsgrupper har också bidragit till förslaget. Uppläggningen avforskningsprogrammet har diskuterats i del . Programförslagethar sitt ursprung i de tilläggsdirektiv som ERU erhöll (Dir.1978:35). Enligt dessa avser regeringen att ta upp programmel i den regionalpoliliskapropostion, som kommer all föreläggas . Ipropositionen kommer ställning också att tas lill det förslag till ny organisaiionför ERU som redovisats i en särskild rapporl (Ds I 1978:40). Programförslagethar utformats på ett sådant sätt alt det skall passa in i den nya organisalionen.Det innebär bl. a. att detaljer i forskningsprogrammei kommer alt utformas i desärskilda forskningsgrupper, som kommeratt bildas. Eftersom forskningenalltjämt i huvudsak skall finansieras av forskningsråden. RiksbankensJubileumsfond och andra forskningsfinansiärer, är det en uppgift för enskildaforskare atl svara för ulformningen av konkrela projeki. Del är ERU:sförhoppning all liksom tidigare kunna siödja forskarna i detta initialskede avforskningsarbetet. Programmetkan successivt kompletteras. Enligt förslaget i organisationsrapporten kommerde regionala samverkansgrupper, som föreslås bli bildade i de sexhögskoleregionerna, alt spela en vikiig roll i programutvecklingen. Enslutsats från de diskussioner som förts med skilda forskningsintressenler är.alt de förslag som ERU lägger fram bör inriktas mot två huvudområden. a) Effekter av regionalpolitiskaåtgärder och regional planering. b) Regionala konsekvenser avförändrad specialisering, arbetsfördelning och teknikval. Prop.1978/79:112 235 Till del Jörsia områdel kan föras projeki om effekter avregionalpolitiken och av olika regionala planeringssystem. Några exempel lämnasockså på hur en sådan forskning skulle kunna utformas. Ett exempel är del regionalpoliliskastödets effekier på strömmarna på arbelsmarknaden. Där betonas vikten av envidareutveckling av ERU:s lidigare genomförda siudier av rekryteringen av arbelskrafllill slödföretagen. Det är väsentligt atl siudera förklaringar till attstödföretagen rekryterar anslällda från andra företag. Sludierna bör blandannat inriklas på analyser av utbildningsnivån hos de anställda ochspecialiseringstendenser inom företagen. Ett annai exempel gäller samhällsekonomiska bedömningar avregionalpolitiska insatser. Bakom detla ligger en önskan om alt förbättraunderlaget för bedömningar av hur slark målkonflikten är mellan bl.a. kravet päell effeklivi resursutnyttjande och önskan all skapa arbele ål alla på de orterdär de bor. Forskningen borde också klargöra kort- och långsiktiga effekter iolika avseenden. En del av denna forskning bör kunna ses som en fortsättningpå ERU:s tidigare arbele med meioder för samhällsekonomiska bedömningar.