prop · G203164 · 1978-12-31 00:00:00 — 1978/79:164 96 såsomframgår av det följande merarbete för IM bestående i kontroll av att lagfartsökts inom rätt tid, i förekoramande fall kombinerat med erforderUga ålgärder. Upprättassåsora normalt sker två köpehandlingar, köpekontrakt och senare köpebrev,räknas köpekontraktet sora den egenlliga fångeshandlingen. Mycket vanligt ärockså att lagfart söks enbart raed åberopande av köpebrevet, varvid vanligtvislagfart meddelas på grund av den handlingen. Blir emellertid förvärvet ogiltigtom lagfart inte sökts från fångeshandlingens upprättande kanen sådan ordning inte längre godtas. Köpekontraktet måste alltid ges in och harså ej skett måste det fordras in av IM, Sökanden raåste kontaktas ochkomplettering infordras. torde kontraktet inte hinna in till IM på denaktuella inskrivningsdagen. Antingen får IM då meddela uppskovsbeslut tillsenare inskrivningsdag eller mer formlöst sända lillbaka ärendet till sökandenraed dennes raedgivande. Uppskovsbeslut skall antecknas i fastighetsbok och aktskall läggas upp. Underrättels : skall sändas till sökanden raed angivande avskälen lill beslutet samt föreläggande ora vUken uiredning han skall förebringa.Anteckning skaU ske i minnesbok. Handlingar sora inte skall fogas till akteneller renovalion i ärendet skall förvaras hos IM liUs dess ärendei ånyo tasupp. De köpekontrakt sora pä dessa sätt infordras torde, i de fall ingivandetskulle leda tUl förvärvets ogiltighet, i betydande utsträckning komma attdateras om eller skrivas om raed angivande av ett senare datum. Svårigheterkan också komraa alt uppstå för IM när det gäller att bedöma om ett förvärvblivit ogUtigt till följd av för sen lagfartsansökan ora det inte gesvägledning i förarbetena. Hur skall man exempelvis bedöraa ett förvärv däransökan ora lagfart sker för sent och där en del av fastigheten förvärvas avnågon sora omfattas av undanlags-bestämraelserna i lUlslåndslagens andraparagraf medan resten förvärvas av en annan som ej omfattas av dessa bestäraraelser?Eller hur skall IM behandla en för sent inkommen lagfartsansökan av vilken inteframgår ora förvärvslUlstånd redan meddelats eller om koramunen förklarat sigavstå från alt påkalla prövning hos hyresnämnd? Denredan nu i jordabalken gäUande sanktionsmöjligheten mot försumligalagfartssökande är, såsom arbetsgruppen också framhållit, sä-kerUgen ettutmärkt medel när det gäUer atl tvinga frara en ansökan om lagfart på ettfastighetsförvärv. En underrättelse frän kommun till IM om att förvärv avhyresfastighet ägt rum och att lillsiåndsprövning ej krävts, respektive frånhyresnämnd ora att tillstånd givils, skulle på ett effektivt sätt förbättra raöjligheternaför IM att utfärda vitesförelägganden i erforderlig utsträckning. Sådanunderrättelse torde emellerlid vara överflödig i de aUra flesta fall eftersomdet främst är de förvärvare som inte får tUlstånd som också är benägna attunderlåta att söka lagfart. Domstolsverketmenar alltså att det inle är motiverat med så genomgripande följder av för senlagfarlsansökan och vill bestärat avstyrka utredningens förslag att förvärv avhyresfastighet kan bli ogiltigt om lagfart inte söks inora föreskriven tid, Sverigesadvokatsamfund: Av den föreslagna nya lydelsen av 5 § första stycket 1. framgåratl, ora lagfart inte söks inom föreskriven tid, förvärvet blir ogiltigt. Dennautomordentligt stränga påföljd av utebli- 1978/79:164 97 ven ansökan om lagfart inom föreskriven tid skulle därvidkomma att gälla endast vid överlåtelse av hyresfastigheter. En sådan särbehandlingär inte tillräckligt motiverad av de syften som förslaget vill tillgodose ochkan leda tUl onödiga rättsförluster. Samfundet förordar därför att ärendetrörande förvärvstiUstånd inle samordnas med ansökan om lagfart utan somtidigare handläggs av hyresnämnd och bostadsdomstol. Bostadsdomstolen: Den föreslagna lösningen alt knyta antillstånds prövningen tUl lagfartsinstitutet har domstolen inte någon erinran mot. Domstolen stäUer sig eraellertid tveksam till förslaget alt inskrivnings myndigheten (IM) skall underrätta hyresnämnden, om kommunen be gär att förvärvsprövning skall ske, och att nämnden i sin tur skall fö relägga förvärvaren atl ansöka om förvärvslillstånd . Bätt re är enligt domstolens mening alt IM får la på sig uppgiften att an moda förvärvaren atl ansöka hos hyresnämnden om förvärvstillstånd. Det ligger nära till hands atl betrakta avsaknaden av förvärvslillständ där sådant erfordras som en brisl i lagfartsärendet som kan botas ge nom att lagfartssökanden får komplettera sin ansökan med bevis om alt han har fått tillstånd till förvärvet, jfr jordförvärvslagen och lag. I IM:s föreläggande bör självfallet anges inom vilken lid ansö kan skall göras hos hyresnämnden och påföljden av alt ansökan inte görs. Den ordning sora domstolen förordar stämmer f. ö. väl överens med uttalandet i promemorian att det kan förväntas att en förvärvare i många fall inte fullföljer sina avsikter, när han får klart för sig att kommunen begär att tillståndsprövning skall ske. Om dorastolens för slag i denna del biträds, kan del övervägas atl låla förvärvaren ge in sin tillståndsansökan till IM på vUken i så faU skuUe ankomma alt prö va ora ansökan har gjorls i rätt tid. Den ordning för anhängiggörande av ärende om förvärvslillstånd som har diskuterats torde inte i prakti ken medföra någon större arbetsbörda för IM,- Arbetsgruppens förslag innebär att kommun inte skall intaställning som part vid hyresnämnden i tillståndsärenden men ha rätt att föra ta lan mol beslut, varigenom förvärvstillstånd ges. Förslaget är i dessa de lar inte godtagbart. Eftersom det är kommunen sora genom sitt ställ ningstagande tUl frågan om tUlståndsprövning är påkaUad initierar prövningsförfarandet, bör kommunen kunna medge sökandens talan vid hyresnämnden, om det exempelvis till följd av ny utredning visar sig att skälen for kommunens tidigare ståndpunkt är håll bara. Detta torde förutsätta att koraraunen får föra talan som part vid näranden. Vidare ligger det i linje med de uppgifter som föreslås läggas på komraunerna att kommunen bör kunna föra in utredning t. ex. i form av rauntlig bevisning i ett lillståndsärende. Är koramunen inte part i ärendet, lär koramunen inle kunna göra detta. Inte heller lär komraun som inte är part ha s. k. aktinsyn, jfr 14 § förvaltningslagen. En sådan ordning är inle godtagbar och bosladsdomstolen förordar därför att kommun ges stäUning som part i lillståndsärende, jfr bo stadsförvaltningslagen och bostadssaneringslagen. I proraemorian har förutsatts att i de fall en koramunlämnar förhandsmedgivande eller hyresnämnden meddelar förhandsbeslut så 7 1978/79. 1978/79:164 98 skall kommunen respeklive nämnden vara skyldig attunderrätta IM om sin åtgärd för att denna skall kunna följa upp ärendei och vid be hov förelägga förvärvaren att söka lagfart, Lämplighelen av den ord ning sora har förordats kan enligt bosladsdorastolens raening ifråga sättas, I sädana fall där förhandsbesked eller förhandsbeslul inhäralas är del regelraässigt fråga ora tillämnade fastighetsförvärv. Det ligger i sakens natur atl det i sådana fall blir en besvärlig uppgift för IM att fullgöra den bevakningsskyldighet som arbelsgruppen har förutsatt. Det besvär som enligt förslaget läggs på IM torde knappast slå i rimlig pro portion tUl den sora systemet eventuellt kan medföra. Bestäraraelserna i 6 och 7 §§ tillståndslagen om tiUståndspUktnär fas tighet har förvärvats genom inrop på exekuiiv auklion föreslås inte ändrade i den remitterade proraeraorian. Det bör övervägas om inte dessa fall av fasiighetsförvärv kan inordnas i det mönster som föreslås gälla vid friviUiga försäljningar. Utgångspunkten är densamma i båda fallen, nämligen att den som har förvärvat fastigheten är skyldig att söka lagfart, Därraed föreligger förutsättningar att anpassa 6 och 7 §§ till den föreslagna ordningen.---- Avslutningsvis vUl bostadsdorastolen anraärka följande.Det har kommit lill domslolens kännedom att hyresnämnderna ibland godtar atlett köp sora blivit ogiltigt därför atl ansökningstiden försuttits har förnyatseller bekräftats av avtalsparterna mer eUer mindre formlöst i tUlståndsärendcl,varefter nämnden har lämnat förvärvstillslånd, I sådana fall där förvärvarenredan har sökt lagfart hos IM på den ursprungliga handlingen har detta medförtkomplikationer, särskilt i de fall där nämnden har läranat tiUstånd och det nyaköpet inte har skett enligt föreskrifterna i 4 kap. jordabalken eller enligt gifterraålsbalkensbestäraraelser om samtycke av äkta make. Enligt domstolens mening är delangeläget att ett klarläggande sker, förslagsvis genora ett motivul-talande avinnebörd alt hyresnämnden i nu åsyftade fall har att ogilla ansökan ora förvärvslUlståndunder hänvisning till att ansökan har gjorts . (se även under 2): Det av utredningenföreslagna förfarandet verkar vara väl omständligt. Köparen skall först ansökaom lagfart, varefter inskrivningsmyndigheten skall underrätta kommunen. Omkommunen vill påkalla prövning skall detta anmälas till inskrivningsmyndighetensom i sin tur underrättar hyresnämnden. skall därefter föreläggaförvärvaren atl ansöka ora förvärvslillslånd. Några steg i detla förfarande skuUeutan vidare kunna uteslutas. Således är det knappast nödvändigt atl koramunen tiUinskrivningsmyndigheten anmäler att den viU påkalla prövning hos hyresnäranden.Inskrivningsmyndigheten är endast intresserad av att få underrättelse i defall kommunen ej vill påkalla prövning och där full lagfart därför kanbeviljas. Sedan hyresnämnden prövat eller, där hyresnämndens föreläggande omatt ansöka ora tiUstånd ej efterkomraits, avskrivit ärendet och detta beslutvunnit laga kraft raåste inskrivningsrayndigheten givelvis få underrättelse omutgången så att lagfartsansökan antingen kan beviljas eller avslås. Tingsrätten vill för sin del framföra ett förslag sora isina huvuddrag går ut på att köparen inora från det attfångeshandlingen upprättades hos koraraunen efterhör om denna påkallar prövninghos hyresnäranden. Om sådan anmälan ej sker eller hyresnämnden vid sin 1978/79:164 99 prövningavskriver eller eljest avslår ärendet är förvärvel ogiltigt, I flertalet fallönskar dock kommunen ej påkalla prövning och förvärvaren kan därför med bevis oradelta och koramunens avgivna beslut i förköpsfrågan erhålla fulllagfart, Inskrivningsrayndigheten får underrättelse från koraraunen och kan, omköparen ej själv ansöker om lagfart, vid vite förelägga denne att fullgöra lagfarstplikten.Om kommunen däremot påkallar prövning bör detta ske , varefter hyresnärandenhar att förelägga förvärvaren att inkorama med nödvändig utredning inora visstid vid äventyr av alt ärendet eljest avskrivs, med påföljd atl köpet blirogiltigt, Hyresnärandens beslut tillställs sedan inskrivningsmyndigheten som,om vUande lagfart tidigare beviljats, ex officio anlingen avslår ansökan ellerger full lagfart. Om lagfart ej tidigare sökts kan inskrivningsmyndigheten medanledning av hyresnämndens tillståndsbeslut vid vite förelägga köparen attfullgöra sin lagfartsplikt. Utövertingsrättens nu i huvuddrag skisserade förslag finns givetvis andra lösningar,vilka enligt tingsrättens uppfattning borde ytterligare övervägas. Falutingsrätt: Tingsrätten ansluter sig till åsikten all man bör välja en lösningsom i princip innebär att förvärvsprövning hos hyresnämnu skall ske endast omkommunen i det särskilda fallet begär det och finner på skäl som anges i proraeraorianatt del kan vara lämpligt att förfarandet inleds på annal sätt än genomansökan lUl hyresnämnden. Emellertidavstyrker tingsrälten förslaget att förfarandet enligt tiU ståndslagen skall inledas hos inskrivningsmyndigheten genom atl för värvaren ansöker om lagfart (se även under 2), Som stöd för förslagetatt ge inskrivningsmyndigheten en central ställning i systemet förförvärvsprövningen har i promemorian anförts att hos inskrivningsmyndighetenfinns rutiner för att bereda kommunen tiUfälle atl ta ställning iförköpsfrågan, att motsvarande rutiner kan tiUärapas för att ge kommunen tUlfäUeatt påkalla förvärvsprövning enligt lillståndslagen saml atl förfarandena närdet gäller köp och byle kan helt samordnas och att tiUståndslagen alltsämedför ett endast obetydligt merarbete för inskrivningsmyndigheterna. Vadsålunda anförts föranleder tingsrätten att framhålla att det hos inskrivningsrayndigheteni Falu domsaga endasl i rena undantagsfaU förekommer att kommunens ställningslagandei förköpsfrågan inte presenteras i lagfartsansökan och all nämnda myndighet isådana fall, särskilt för minskning av tidsutdräkt, normalt införskaffar beskedom kommunens slällningslagande genom att efter informell anmodan lilllagfartssökanden låla denne själv kora-plettera ansökningen med beskedel. Då pågmnd härav det i förköpslagstiftningen föreskrivna remissförfarandet näslanaldrig tillämpas, skulle de åtgärder, sora enUgt förslaget skulle ankoraraa påinskrivningsmyndigheten i fråga om förvärvsprövningen, komraa att innebära ettklart och ingalunda obetydligt merarbete för myndigheten. Tillföljd av sin kritik raot förslaget har tingsrätten övervägt en annan ordningför förvärvsprövningen. Tingsrätten har därvid liksora arbetsgruppen utgåttifrån att förvärvsprövning hos hyresnärand skall äga mm endast om kommunen idet särskilda fallet påkallar det och att förfarandet bör inledas på annat sättän genom tillslåndsansökan hos hyresnämnden. Vid beaktande av den avgörandebetydelse som alltså skall tillmätas kommunens stäUningstagande och raed hänsyntUl att Prop.1978/79:164 lOO förvärvaren såsom även i proraemorian förutsattes alltid bör ha möjlighet att vända sigdirekt till koramunen och begära besked om dess instäUning vUl tingsrättenifrågasätta ora inte förfarandel lärapUgen inledes genom att förvärvarenanmäler sitt fång till koramunen och i övrigt utformas efter linjer sora igrova drag anges i följande stycke. Förvärvarenär skyldig att frän det fånget skedde skriftligen anmälafånget lUl koraraunen. Till anraälan fogas avskrift av fångeshandlingen. Göresej anraälan inora föreskriven tid och på föreskrivet sätt, är fånget ogiltigt. Inora frän del anmälan inkom till kommunen läranar koramunenförvärvaren skriftligt besked i frågan huruvida kommunen påkallartillståndsprövning eller ej. Lämnar kommunen ej besked inom föreskriven tideller på föreskrivet sätt, är kommunen betagen rätl att påkallatillståndsprövning. Påkallar kommunen tillständsprövning, har kommunen atlsnarast anraäla detta till hyresnäranden. Har kommunen gjort anmälan, sora nusagts, och ansöker förvärvaren ej självmant om tillståndsprövning, föreläggerhyresnämnden honom att göra detta vid äventyr alt förvärvet eljest blirogiltigt. När lagfart sökes inges, beroende på läget i frågan omförvärvsprövningen, antingen besked frän koramunen att denna ej påkallartillståndsprövning eller bevis om att förvärvstillstånd lämnats eller om attansökan därom ingivits till hyresnämnden eller också bevis ora att koraraunenej fullgjort ovan angiven skyldighet all lämna förvärvaren besked i fråganhuruvida koraraunen påkallar tillståndsprövning eUer ej. Ettförfarande enUgt den skiss sora nu läranats innebär ett system som i väsenlligadelar anknyter dels till regler i jordförvärvslagen och lagen om vissainskränkningar i rätten alt förvärva fasl egendora ra. ra, och dels tiU regleri förköpslagen. Med i det skisserade förfarandet angivna skyldighet att anmälaförvärv till koramunen och ogiltighetspåföljd vid eftersättande av dennaskyldighet mä jämföras 2 och 9 §§ jordförvärvslagen och 5 § lagen om vissainskränkningar i rälten att förvärva fast egendora m, ra. Den tiUtänktapåföljden av alt koraraunen ej lämnar besked i frågan humvida kommunen påkallartillständsprövning eller ej kan ses i jämförelse med 4 § och 7 § andra stycketandra meningen förköpslagen. Detskisserade förfarandel gör det nödvändigt alt omarbeta tiUståndslagen i vidareomfattning än som följer av del syslem för förvärvsprövningen sora föreslås i proraemorian. Domstolsverket:Verket delar arbetsgruppens uppfattning att nuvarande förfarande bör ändras såatt förvärvsprövning i sak skall ske hos hyresnärand endast om kommunen i detsärskilda fallet begär del. Frågan är då på vilket sätt kommunen skall beredastUlfälle att la ställning till behovet av förvärvsprövning. Tre modeller synesfrämst förtjäna att övervägas. Den av utredningen föreslagna, sorainnebär att förfarandet enligt lUlständslagen inleds hos inskrivningsrayndighet(IM) genora att förvärvaren ansöker ora lagfart, Nuvarande ordning bibehållssåtillvida att förfarandet inleds hos hyresnärand, raen förvärvsprövning krävsendast i de fall kommunen i sitt yttrande till nämnden begär det, Förfarandet inleds hos koraraunengenom att förvärvaren begär besked om kommunens instäUning. 1978/79:164 101 Modelleninnebär att förfarandet inleds hos IM genom att förvärvaren ansöker omlagfart. Förloppet därefter kan i ett kompliceral respektive ett enkelt fallbli följande. Fördet faU förvärvet inte är beroende av förköpsprövning (det gäller t. ex, ett associationsrättsUgtförvärv) torde IM ha att meddela beslut om uppskov i avvaktan på att koraraunentar stäUning till ora den skall påkalla prövning hos hyresnärand. Dessförinnanär det ju ej klart om myndighets tUlstånd krävs för förvärvet och om ansökandärför skall vilandeförklaras enligt 20 kap, 7 § 11 p, jordabalken (JB), IMantecknar beslutet i fastighetsboken och underrättar förvärvaren enligt 19kap, 13 § JB, Vidare underrättas koramunen enligt den föreslagna 3 § i tillständslagenoch ärendet antecknas i minnesboken. Kommunen anmäler beslut om att påkallaprövning till förvärvaren och till IM, IM kontrollerar anraälan, antecknar komraunensbeslut i fastighetsboken samt underrättar hyresnämnden. Del är nu klart attförvärvet är beroende av myndighets tillstånd. Ansökan tas därför enligt 19 kap.11 § JB upp till ny prövning och förklaras vilande varvid fånget beläggs medstämpelskatt. Bevis om vilandebeslutet expedieras till förvärvaren molpostförskott. Förvärvaren tillställs därjämte en underrättelse enligt 19 kap,13 § JB, förelägger förvärvaren att ge in ansökan om tillstånd lillförvärvet. Förvärvaren ger in ansökan, (Här må anmärkas att det redan här kanha förflutit från förvärvsdagen.) skickar ansökan föryttrande tUl kommunen och hyresgästorganisation. Kommunen och organisationenyttrar sig till hyresnämnden. fattar beslut i ärendet. Beslutettillställs förvärvaren, överlåtaren och kommunen. Någon underrättelse tiU IM ärinte föreskriven och den vUande lagfarten torde därför, om tillstånd lillförvärvet inte gavs, komma att stå kvar i fasiighetsboken till dess förvärvarenbörjar verka för att återvinna stämpelskatten, Lagfarlsansökan kommer då altavslås. Om tillstånd ges, bevUjas lagfartsansökan då den sederraera fuUföljs, Idet enklare faUet ges lagfartsansökan in till IM, som uppskjuter ärendet,antecknar beslutet i fastighetsboken och underrättar förvärvaren. Kommunenunderrättas och ärendet antecknas i minnesboken. Sedan tre mänader förflutitutan att komraunen hört av sig, tas ärendet upp och lagfart kan om andrahinder inte föreligger meddelas. Utredningenfinner modell 1 naturUg mot bakgrund av vad som i utredningen anförs ombristerna när det gäller lagfartspliktens efterlevnad (se vad domstolsverketanfört härom under 2), Omför sent inkommen lagfartsansökan ej fär till följd att fånget blir ogiltigt ärdet inte längre lika naturligt att tillståndsförfarandel inleds hos IM, Andraskäl får i så fall motivera en sädan ordning. Härvidlag framhålls iutredningen alt de rutiner varigenora IM ger komraunen tiUfälle att taställning till förköpsfrågan kan tiUärapas även beträffande tillständslagen.Här må anmärkas att förköpslagen medfört en omfattande hantering för IM. Detvore därför önskvärt att kommunen regelmässgit lagit ställning i förköpsfråganinnan lagfartsansökan ges in. Detär annars riktigt att det inte skulle medföra större besvär för IM att samordnahandläggningen såvitt gäller underrättelsen tlU kommu- 1978/79:164 102 nenenligt förköpslagen med en underrättelse enligt lillståndslagen. Det nuvarandesystemet innebär eraellertid också en samordning raellan förköps- ochtillståndsprövning efter underrättelse från hyresnämnden. Även modell 3, somredovisas nedan, innefattar saraordning raed förköpslagens regler om anmälanfrån förvärvare, ModeU 1 erbjuder således inte några särskilda fördelar i frågaom saraordning raed förköpsreglerna. Det är också riktigt att IM harinarbetade mtiner när det gäller att kontrollera att tiUstånd tiUfastighetsförvärv har inhäratals i fall då detta är föreskrivet. Detta är enfördel i alla tre modellerna och talar inte särskUt för modell 1. Nuvarandeordning med ansökan till hyresnämnd bibehålls men förvärvsprövning krävsendast ora koramunen i sitt yllrande tUl nämnden begär det. Hoshyresnämnderna i Stockholra, och samt hos de sju koramuner därtillståndslagen gäller finns inarbetade ruliner för hur tillståndsfrågornaskall beredas. Dessa mtiner, som är arbetskrävande, bör förenklas raen inte hellöverges raed mindre andra frarastär sora klart fördelaktigare. fraragår inte i vilken omfattning hyresfastigheter överlåts ilandet. Den statistik som redovisas visar omsättningen av hyresfastigheter ide sju korarauner lillståndslagen gäller. I vilken omfattning överlåtelser avhyresfastigheter äger rura i övriga korarauner fraragår ej. Likaså saknasprognoser om antalet överlåtelser . Man torde dock kunna utgå ifrånatt omsättningen av hyresfastigheter i de koramuner där lagen f. n. tUlämpas ärUvligare än i övriga landet och att så även komraer att vara fallet i fraratiden. Detkan därför enligt raening ifrågasättas ora hyresnämndernas koramandebelastning p. g. a. förslaget atl vidga lUlslåndslagens tillämpningsorarådeblir sä stor, att det är nödvändigt att förfarandet inleds på annal sätt. Oranuvarande rutin ändras så atl hyresnämnd behöver ingå i materieU prövning barai de fall då koraraunen påkallar detta förenklas handläggningen betydligt. Hyresnärandensbeslut torde i sådant fall kunna utformas så alt handläggningen inte tarnämnvärda resurser i anspråk. Detskulle innebära en ytterligare förenkling om förfarandet kunde inledas raed enenkel anmälan om förvärvet. kunde då slippa den nuvarandeomfattande pappershanteringen och inskränka sin befattning med ärendet till en regislreringav anmälan och ett meddelande tiU komraunen om dess raöjlighet att påkalla tUlståndsprövninginom . I flertalet faU skuUe komraunens frist löpa ut utan att prövningbegärts. Ärendet kunde då hos hyresnäranden avföras genora utfärdande av ettbevis härom. ModeUenhar också den fördelen all nuvarande samordning meUan tillständslagen ochförköpslagen kan bibehållas. Fångets ogUtighet kan alltjämt bli beroende av atttUlstånd söks inora tre raänader från det fånget skedde, och därigenora ävenfortsättningsvis stå i överensstära-melse med vad som gäller enligt övrigalagar som inskränker rätten att förvärva fast egendom. Prop.1978/79:164 103 Förvärvarenanmäler förvärvet direkt till kommunen och begär besked om dess inställning. Det är endast komraunen sorahar anledning att befatta sig raed alla förvärv av hyresfastighet. Dorastolsverketfinner det anmärkningsvärt atl möjUghetema att inleda förfarandet hos koramuninte ens diskuteras i promemorian. Enligt förköpslagen kanköpare få lagfart, ora kommunen har förklarat sig avstå från att utöva förköpsrälti fråga ora en tillämnad försäljning. Har förvärvet ägt mm kan del anmälastill koramunen, sora har att utöva förköpet efter anmälan. Enligtarbetsgruppen bör även enligt lillståndslagen förvärvaren ha raöjlighet attvända sig direkt till koramunen och begära besked om koramunens inställning ifrågan.