prop · G203220 · 1978-12-31 00:00:00 — erinran skall meddelas som disciplinpåföljd i det anförda exemplet.Paragrafen har utformats i enlighet med 13 S lagen (1971:52) om skatterätt,fastighetstaxe- Prop.1978/79:220 59 En liknande bestämmelse gäller enligt 45 § instruktionen försocialstyrelsen vid omröstning i medicinalväsendels ansvarsnämnd. 24§ Frågor om disciplinansvar skall tas upp på anmälan av elleravden patient som saken gäller eller,om patienten inte själv kan anmäla saken, ennära anhörig till honom. Andra frågor som avses i 19 § tas upp på anmälan avsocialstyrelsen eller på ansökan av den som saken gäller. Om rätt för ombudsmän och förjustitiekanslern atl göra anmälan som avses i första slycket finns detsärskilda föreskrifter. Som anförts i den allmänna motiveringen (avsnill2,6,4) skall ta upp en fråga om disciplinansvar endast om enbehörig anmälan föreligger. Detsamma gäller belräffande andra frågor somnämnden har atl handlägga, 1 denna paragraf regleras vem som kan anhängiggöraett ärende i nämnden och formen, anmälan eller ansökan, för ahhängiggöran-del. Den som anhängiggör etl ärende blir liksom den motvilken åtgärd ifrågasätts part i ärendet med rätl all verka för sakensutredande, få insyn i ulredningen och la del av utredningsmaterialet. Alt som ett led i styrelsenstillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen skall ha rält att påtala fel ellerförsummelse är självklart. fristående ställning medför att enanmälan från socialslyrelsen till nämnden måste ske mer formbundet än vad somnu är fallet vid överiämnande av ett ärende till från annanenhet inom , Etl beslul om anmälan till hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd måsle givetvis i regel föregås av en utredning från styrelsenssida. Som redan har utvecklats i den allmännamotiveringen har en patient som har lidit men på gmnd av personalens ålgärderräll all anmäla saken och därmed få den utredd och prövad, I lagtexten användsuttrycket patient som Saken gäller föratt ange detla. Meningen är alltså inteall en patient som under en vistelse på elt sjukhus har iakttagit någolklandervärt skall ha rätt atl uppträda som part i nämnden beträffande saken.Det krävs att den klandrade åtgärden har länt honom till men i något hänseende,Däremol är han givetvis oförhindrad alt påkalla sjukhusmyndigheternas ellersocialstyrelsens uppmärksamhet på förhållandena. Om patienten inte själv kan anmäla saken - han hart, ex, avlidit - skall anmälan kunna göras av en nära anhörig. Här hänvisastill vad som sagts om begreppet nära anhörig i specialmotiveringen till 5 §, Avparagrafens ordalydelse framgår att endast en anhörig till en patient som självskulle vara anmälningsberättigad kan anhängiggöra saken. Alt den som är legalställföreträdare eller befullmäktigat ombud för en anmälningsberättigad patienteller en anhörig kan göra anmälan, behöver inte anges särskilt. Delkan i vissa fall strida mot en patients intresse att en nära anhörig får Prop.1978/79:220 60 Vid ärendets utredning kan förhållanden uppdagas som patientenönskat inte skulle komma till någon annans kännedom. Vid avvägningen mellandelta inlresse och de anhörigas intresse att få utrett om en närstående som ejsjälv kan anmäla saken har behandlats sakkunnigt och i övrigt korrekt, väger deanhörigas inlresse tyngst. Av paragrafens andra stycke följer altansvarsnämnden inte får ta upp en fråga om återkallelse av legitimation på egetinitiativ. Nämnden fåralltså inte återkalla legitimationen i eltdisciplinärende om inte anmält denna fråga för övervägande. Vidsidan av en anmälan från kan förekomma en ansökan avyrkesutövaren själv om återkallelse av legitimationen. Likaså krävs en ansökani ärenden om återfående av legitimation eller annan behörighet som lidigareåterkallats. Tredje slycket innehåller en erinran om den rättalt anhängiggöra disciplinärenden som tillkommer JO enligt 6§ lagen (1975:1057)med instruktion för justitieombudsmännen och JK enligt 6 § lagen (1975:1339)omjustiliekanslerns tillsyn, 25 § Ärende hos skall anhängiggöras skriftligen, 26 § Är anmälan eller ansökan så ofullständig atl den inte kan läggastill grund för prövning i sak, skall förelägga anmälaren ellersökanden att avhjälpa bristen, vid påföQd att talan inte las upptill prövning, Med hänsyn till den rättsverkan som en anmälan ochen ansökan har krävs skriftlig form. Bestämmelsen i 25 § motsvarar 3 § förstastyckel förvaltningsprocesslagen. Enligt 4 § förvaltningsprocesslagen skall i en ansökningshandlinganges vad som yrkas samt de omständigheter som åberopas till stöd härför.Sökanden skall vidare uppge de bevis som häri vill åberopa samt vad han villstyrka med vaQe särskilt bevis, 1 det föreliggande lagförslaget upptas intenågon motsvarighet till dessa bestämmelser. Det skulle vara att ställa förstora krav på den enskilde. En patient, som har genomgått en omfattande ochkomplicerad medicinsk behandling, saknar ofta möjlighet att ange vari etlpåstått fel består liksom hur det har uppkommit och vem eller vilka som bäransvaret. Av en enskild anmälare bör inte krävas mera i fråga om anmälansinnehåll än att handlingen kan vara en utgångspunkt för en utredning av sakenfrån nämndens sida. Ulredningen skall syfta till att få fastställt om del harförekommit något fel som länt anmälaren till men. Om del vid ulredningen kommerfram att felet har begåtts av någon annan än den anmälaren har uppgivit ärnämnden oförhindrad att pröva frågan om ansvar för denne andre och att åläggadisciplinpåföQd. Av detta följer att anmälan Prop.1978/79:220 61 intefår vara alltför obestämd till sitt innehåll. En anmälan med begäran omutredning huruvida en behandling skett i överensstämmelse med vetenskap ochbeprövad erfarenhet utan atl det antyds nägot fel skall avvisas. Som nämnts vid24 § skall vidare en anmälan av en enskild om ett fel som inte berört honomockså avvisas. ' Är en anmälan eller ansökan ofullständig och kanbrislen avhjälpas på elt enkelt sätt, skall enligt 8 §förvaltningslagen vägleda anmälaren eller sökanden, om del behövs för att denneskall kunna ta till vara sin rätt. Denna skyldighet innefattar också etlåliggande för nämnden att se till att en enskild anmälare inte förhindras attfå sin sak prövad på den grund alt han inte har tillräckligt preciserat vad hanavser med sin anmälan. Kompletteringen torde i åtskilliga fall kunna göras påett informellt sätl genom exempelvis ett telefonsamtal. Om bristenej kan botas på detta sätl, bör sökandenföreläggas att avhjälpa den vid påföljd att hans talan inte tasupp till prövning. Av föreläggandet skall framgå atl underiåtenhel attefterkomma föreläggandet medför att saken ej kommer atl prövas. En bestämmelsehärom har tagils in i 26 §.Den motsvarar 5 § förvaltningsprocesslagen. torde i flertalet fall komma attberedas tillfälle avge yttrande i ansvarsnämndsärenden som inrymmer medicinskabedömningar. Finner styrelsen därvid skäl att anhängiggöra frågan om återkallelseav legitimation eller om disciplinansvar beträffande annan yrkesutövare fårstyrelsen göra anmälan om den frågan. Det bör vidare ankomma på regeringen attmeddela närmare bestämmelser om i vilken utsträckning nämnden bör underrättasocialslyrelsen om inkomna ärenden och meddelade beslut. 27 §Ansvarsnämnden skall se till att ärendena blir tillräckligt utredda, överflödig utredning skall avvisas. Nämnden får fordra in palienQournaler eller andrahandlingar som behövs för utredningen. Därvid får vite om högst 1 000 kronorföreläggas den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen. Utdömandet av vitetankommer på nämnden, I den allmänna motiveringen (avsnitt 2,6,6) harframhållits atl del är som har ansvaret för alt ettdisciplinärende blir uttömmande behandlat. För alt någon tvekan inte skallföreligga om nämndens processledande uppgifter bör slås fasl attofficialprincipen gäller. Förevarande paragraf avser att ge uttryck för deåligganden i dessa hänseenden som åvilar . Paragrafens första stycke motsvarar 8 §förvaltningsprocesslagen med den avvikelsen att någon molsvarighel till 8 §andra styckel första punkten inte finns. Enligt den punkten skallförvaltningsdomstol vid behov visa parterna hur utredning bör kompletteras.Föreskriften är ett utlryck för att det främsl ankommer på parterna alt skaffafram utredning i målet (prop. 1971:30 s. 530). En sådan föreskrift inomförevarande område skulle undanskymma ansvars- Prop.1978/79:220 62 nämndenshuvudansvar för att saken blir fullständigt utredd. Av delta skäl upptarförslaget ingen motsvarighet till den i nämnda punkt intagna regeln. Bestämmelserna i paragrafens andra stycke avser atltillförsäkra samma ulredningsbefogenheter när det gäller allfordra in sjukjournaler och liknande handlingar som den nuvarande nämnden har. Någon särskild föreskrift om skyldighet för nämndenatt höra har inte ansetts erforderlig. Det ligger i sakensnalur atl nämnden i alla ärenden, där tvekan kan uppkomma om vad som ärmedicinskt rikligt, begär yttrande från styrelsen, som ju i sista hand haransvaret för att hälso- och sjukvården utövas enligt vetenskap och beprövaderfarenhet. Ansvarsnämndenbör vidare kunna använda sig av de föreslagna förtroendenämnderna förutredning om lokala förhållanden. Inte heller härom är någon uttryckligföreskrift erforderlig. 28 §Förfarandet är skriftligt. Muntlig förhandling flr dock förekomma, när det kanantas vara till fördel för utredningen. Paragrafen innehåller huvudregeln om skriftlighandläggning i och om förutsättningarna för muntlig förhandling.Dessa frågor har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.6. ).Paragrafen motsvarar delvis 9 § förvaltningsprocesslagen. Tillmuntlig förhandling kallas bägge parterna. Vid en sådan förhandling kan ärendeti dess helhet behandlas. Den muntliga förhandlingen kan emellertid också, omdet anses lämpligt, begränsas till att avse viss fråga. Är flera svarande inblandadeoch föreligger det inget närmare samband mellan de fel som görs gällande molvar och en av dem, kan det vara motiverat att begränsa förhandlingen lill eneller ett par av de frågor som skall prövas i ärendet. Nämnden avgör om muntligförhandling skall hållas. Självfallet skall nämnden ta hänsyn lill parternasönskemål om handläggningsformen. Med avseende på rätten för enskild part attpåkalla muntlig förhandling, har den ändringen gjorts i förhållande tillkommitténs förslag att någon skillnad ej görs mellan anmälaren och den motvilken åtgärd ifrågasätts. Enligt gällande rätl har den sistnämnde enovillkorlig rätl atl yttra sig munlligen. Dei finns emellertid ingen anledningall här göra skillnad mellan parterna i lagtexten. Nämnden flr i det enskildafallet fritt pröva skälen för en begäran om muntlig förhandling. 29 §Anmälan eller ansökan enligt 24 § och del som hör lill handlingen skall överiämnas lill den mot vilken åtgärd ifrågasätts. Mottagaren skall föreläggas alt svara inom viss lid. En sådan underrättelse behövs inte om det äruppenbart att talan inte kan bifallas eller att underrättelsen är onödig. 1978/79:220 63 30 §Den som har förelagts atl svara skall göra del skriftligen, om inte bestämmer alt svaret får lämnas vid muntlig förhand ling. Densom svarar skall ange om han godlar eller motsätter sig den åtgärd som sätts ifråga. Motsätter han sig ifrågasatt åtgärd, bör han ange skälen för det och debevis som han vill åberopa. 31 §Om det inte är onödigt skall ge anmälaren tillfälle alt ta del av svaret och det som hör till svaret saml även ge honom viss lid föralt skriftligen yttra sig. Dessa paragrafer, som i huvudsak överensstämmer med10-12 §§ förvaltningsprocesslagen, reglerar den skriftväxling som normallingår i handläggningen av disciplinärenden och ärenden om återkallelse avlegitimation m. m. Till skillnad från bestämmelserna i förvaltningsprocesslagenupplärde nu föreslagna paragraferna ingen bestämmelse om att ett ärende kankomma atl avgöras även om elt svar eller yttrande uteblir. Inte heller upptasnågon motsvarighet lill bestämmelserna atl underrättelse om anhängiggjortärende ej behövs, om den skulle avsevärt försvåra genomförandet av beslul iärendet. Beslämmelser med denna innebörd synes inte fylla någol behov i deärenden som har att handlägga. I vissa fall, t. ex. när del inte framgår av enanmälan av vem disciplinansvar kan komma atl utkrävas, får underrättelse somavses i 29 § anstå till dess nämnden skaffat närmare utredning, t, ex,infordrat palienQournaler, Som framgår av 14 § i lagförslaget verkarunderrättelse enligt 29 § preskriptionsavbrytande. I ett disciplinärende som handläggs enligt 14 kap.lagen om offentlig anslällning skall, om arbetstagare begär atl annan skallyttra sig i saken eller att annan utredning skall förebringas, hans begäranefterkommas om del inte är uppenbart all ulredningen saknar belydelse. Medhänsyn till föreskriften i 27 § lagförslaget atl skall se lillall ärendena blir så ulredda som deras beskaffenhel kräver synes någonmolsvarande bestämmelse inte behövas. Del ligger i sakens nalur all nämnden,med del ansvar för utredningens fullsländighet som den har, efterkommer enparts begäran om utredning som har betydelse i ärendet. 32§ Kräver en fråga särskild sakkunskap, får hämta in yllrandefrån myndigheter, Qänstemän eller andra som är skyldiga att lämna yttrande iämnet. Nämnden får också anlita andra sakkunniga i frågan. I fråga om sakkunniga gäller 40 kap. 2-7 och 12 §§rättegångsbalken i tillämpliga delar. Ersättning för utlåtande av myndigheter, Qänstemänoch andra som är skyldiga alt lämna yttrande utgår endast om del är särskillföreskrivet. Prop.1978/79:220 64 Andra sakkunniga har rätt till ersättning avallmänna medel för sitt uppdrag. Nämnden får beviQa förskoll på sädanersättning. Denna paragraf är frånsett vissa redaktionellaändringar likalydande med 24 § förvaltningsprocesslagen. Som framgått av denallmänna motiveringen (avsnitt 2,6,6) och vad som anförs under 27 § är nämndenansvarig för all ärendena utreds fullständigt. Detta innebär också t, ex, alterforderiiga yttranden av sakkunniga skall las in. 33§ att etl vittne eller en sakkunnig behöver höras viddomstol eller alt någon behöver föreläggas alt lillhandahålla en skriftlighandling eller elt föremål som bevis, skall nämnden begära detta hos denallmänna underrätt inom vars område den person vistas som skall höras eller påannat sätt berörs av åtgärden. Om det inte finns laga hinder mot del skall rätlenanställa förhör eller meddela föreläggande, I fråga om sädana ålgärder skall itillämpliga delar gälla vad som föreskrivs om bevisupptagning i rättegång utomhuvudförhandling. Denna paragraf motsvarar i sak 14 kap, 2 § lagen omoffentlig anställning. Bestämmelsen gäller f n, vid handläggning av ärende imedicinalväsendels ansvarsnämnd. 34§ Till muntlig förhandling skall parlerna kallas. En enskild får föreläggas attinställa sig personligen vid påföQd att hans frånvaro inte utgör hinder förärendets vidare handläggning och avgörande. Enskildpart, som har inställt sig till en muntlig förhandling, får tillerkännasersältning av allmänna medel för kostnad för resa och uppehälle, omansvarsnämnden finner alt han skäligen bör ersättas. Nämnden får beviQaförskott på ersättningen. Närmare bestämmelser om ersättning och förskottmeddelas av regeringen. Paragrafen motsvarar 14 och 15 §§förvaltningsprocesslagen. Samtliga parter skall kallas till en muntligförhandling om en sådan skall ingå i handläggningen. har inteansetts böra utrustas med andra tvångsmedel för att få en enskild attpersonligen inställa sig än del som ligger i påföljden att dennes frånvaro inteutgör hinder för ärendets vidare handläggning och avgörande. Självfalletinnebär påföQden inte att kravet på fullständig utredning får eftersättas. Ersättningför resa och traktamente kan ibland vara en förutsättning för att en part skallkunna inställa sig vid ett muntligt förhör i . Bestämmelserna omersättning enligt rältshjälpslagen har därför ansetts böra kompletteras med enregel som ger möjlighel att på grundval avskälighelsöverväganden ersätta en enskild part som inställt sig vid en muntligförhandling för resa och uppehälle. Vadsom skall förekomma vid en muntlig förhandling och hur denna i Prop.1978/79:220 65 övrigtskall fortgå har lämnats oreglerat. Det bör framhållas att en muntligförhandling i inte är offentlig liksom inte heller andrasammanträden med nämnden. Några bestämmelser om förande av protokoll vidmuntliga förhandlingar framläggs inte. Det bör kunna överiämnas åt nämnden atlsjälv avgöra om protokoll skall föras och vad del skall innehålla. Utsagor avbelydelse för ulredningen i ärendet bör med tanke på överklagande antecknas ierfordertig omfattning i protokoll eller på annal sätl. 35 §Innan ett ärende avgörs skall parlen ha fått kännedom om del som tillförts ärendet genom någon annan än honom själv. Han skall också ha fåll tillfälle alt yttra sig över det, om det inte föreligger sådana skäl mot detsom anges i 29 § andra stycket. Paragrafen motsvarar 18 § förvaltningsprocesslagen.En liknande bestämmelse finns i 15 § första stycket förvaltningslagen ochskulle i och för sig gälla i ärenden vid . I syfte atlhandläggningsreglerna så långl möjligt skall hållas samlade i en och samma lagoch då förvallningsprocessla-gens motsvarande bestämmelser är bättre anpassadelill de ärenden har all handlägga har denna beslämmelseupptagits i förslagel. 36 §Beslämmelserna i 14 § förvaltningslagen (1971:290) om begränsningar i rätten att ta del av det som har tillförts ett ärende gäller i tillämpligadelar i fråga om underrättelse enligt 29 § första slycket, 31 och 35 §§. Paragrafen kompletterar 35 § och motsvarar 15 §tredje stycket förvaltningslagen och 19 § förvaltningsprocesslagen. öm nämndenvägrat att lämna ut handling eller annat som tillförts ärendet skall parten påannal sätl upplysas om innehållet i materialet, i den mån del behövs föratt hanskall kunna ta till vara sin rätt och det kan ske ulan allvarlig skada för detintresse som föranlett vägran att lämna ut materialet. Som framhållits lidigare bygger förevarande förslagpå nu gällande sekretesslag som lorde komma att ersättas av ny lag.Förevarande paragraf lorde därför behöva ändras . 37 §Bestämmelserna i 17 och 18 §§ förvaltningslagen (1971:290) skall tillämpas även på beslut enligt 16 §. Den här upptagna hänvisningen tillförvaltningslagens regler om beslutsmotivering och underrättelse om beslut samtbesvärshänvisning motsvarar vad som enligt lagarna om behörighet att utövaläkaryrket och tandläkaryrket gäller för beslul om läkarundersökning ochinterimistisk återkallelse av legitimation. 38 §Disciplinärende belräffande arbelslagare flr överlämnas av till arbetsgivaren för den åtgärd som kan ankomma på honom, om det är uppenbart att ärendets behandling i nämnden inte är 5 1978/79. 1 sam/. Prop.1978/79:220 66 påkalladfrån allmän synpunkt eller för alt tillvarata patientens rän. i ett där anhängigt ärendeatl förutsättningarna enligt 13 § andra stycket för anmälan till ätalföreligger, skall nämnden fullgöra anmälningsskyldigheten. I den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.2) harframhållits atl disciplinära befogenheter avseryrkesutövningen utan begränsning och att de omfattar även fel som lämpar sigbättre för prövning av arbetsgivaren än för handläggning i en centralansvarsnämnd. Den nya har därför föreslagits få rätl attöveriämna klagomål rörande fel som kan beivras i arbetsrättslig ordning tillarbetsgivaren. I denna paragraf anges förutsättningarna för etl sådantöverlämnande. Disciplinärendet skall gälla en arbetstagare. Detkan vara fråga om en arbetstagare i allmän eller enskild Qänst. Del behöverinte vara fråga om en arbelslagare som är underkastad arbelsrätlsligadisciplinära regler. Överlämnas ärendet lill arbetsgivaren, sker det för denåtgärd som ankommer på honom. har inte att befatta sig medarbetsgivarens handläggning av saken. Vid ställningstagandet till frågan omöverlämnande bör nämnden dock ta hänsyn till arbetsgivarens möjligheter ochbenägenhet atl beivra saken. Det kan finnas starkare skäl för överlämnande arbetsgivare, som enligt lag eller kollektivavtal har disciplinärabefogenheter, än lill en annan arbetsgivare. I den allmänna motiveringen har berörts vilkadisciplinärenden som kommer i fråga atl överiämnas. Det skall gälla fel somuteslutande eller övervägande hänför sig till del internaanställningsförhållandet och inte vården av patienter. Som exempel har angivitsför sen ankomst, åsidosät-tandeav Qänsteföreskriftersom t. ex.rökningsförbud,olämpligt uppträdande mot arbetskamrater o, dyl. Fall då offenlligrällsligaregler för yrkesulövning har åsidosatts torde endast undanlagsvis komma i frågaför överiämnande. Den nu åsyftade begränsningen har i lagtexten angetts så atldet skall vara uppenbart att ärendets behandling i ej ärpåkallad från allmän synpunkt. En sådan omständighet som att felet vållat enpatient skada eller an nan olägenhet av betydelse talar givetvis mot etlöverlämnande och a v lagtexten framgår atl ett sådanl fall som regel ej fåröveriämnas. Beslut om överiämnande innebär för ansvarsnämndensdel ett slutligt avgörande utan sakprövning. Enligt 21 § kan ett sådant beslulfattas av nämndens ordförande. Ett i anhängiggjort disciplinärendeeller ärende om återkallelse av legitimation kan vara av sådan beskaffenhet altdet från allmän synpunkt är önskvärt att arbetsgivaren får kännedom om sakenför vidtagande av åtgärder. eller om ärendetanhängiggörs av denna, bör i sådana fall underrätta arbetsgivaren om saken.Bestämmelse härom i lag har dock inte ansetts erforderiig. I andra slycket har föreskrivits atl ansvarsnämndenskall fullgöra skyldigheten alt göra anmälan till åtal i ärenden som äranhängiga i nämnden. Prop.1978/79:220 67 39 § beslut enligt denna lag Hr överklagas hos kammarrättgenom besvär. 40 § Talan mot beslut som är slutligt får föras av 1. för att tillvarata allmännaintressen, 2. enskild som enligt 24 § första slycket har anmällen fråga om disciplinansvar om beslulel har gått honom emot, 3. annan som beslutet angår, om det har gått honomemol. Om rätl för ombudsmän ochjustitiekanslern atl söka ändring i beslul om disciplinansvar finns det bestämmelseri lagen (1975:1057) med instruktion för justitieombudsmännen och i lagen(1975:1339) om justiliekanslerns tillsyn. 41 § Talan mot annal beslul av än som avses i 40 § fårföras av den som beslulel angår, om del har gått honom emot. 42 § Mot beslul, som inte innebär att ärendet avgörs, fårlalan föras endasl i samband med talan mot beslutet i själva ärendet. Talan fårdock föras särskill när nämnden 1. ogillat en invändning om jäv mot ledamot av nämndeneller en invändning om all hinder föreligger för talans prövning, 2. avvisat ombud eller biträde, 3. förordnat om saken i avvaktan på ärendetsavgörande, 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genominställelse inför nämnden, om underiåtenhelen alt iaktta föreläggandet kanmedföra särskild påföljd för denne, 5. utdömt vile eller 6. förordnal om ersättning för någons medverkan iärendet. 43 §I fråga om talan mot beslut enligt 10 § gäller i tillämpliga delar 40 b § lagen (1937:249) om inskränkningar i rätlen all utbekomma allmänna handlingar. Har avslagit ansökan om förstöringav journal, förs talan bos regeringen genom besvär. Mot beslul som innebär bifall lillansökan far talan inte föras. 44 §Beslul i frågor som avses i 19 § andra stycket skall gälla om inte annal förordnas. Paragraferna innehåller regler om besvärsinstans,besluts överklagbarhet, vem som äger anföra besvär och verkställighet avbeslut. Paragraferna supplerar förvaltningslagens regler i ämnet och dereglerna är alliså tillämpliga i den mån annat inte föQer av ifrågavarandeparagrafer. I 39 föreskrivs alt kammarrätt är besvärsinstansvid överklagande av beslut. Endast beslut som nämnden meddelarenligt förevarande lag avses. Andra beslut av nämnden, t. ex. beslut om Qänste- Prop.1978/79:220 68 tillsättning,kommer, om allmänna verksstadgan (1965:600)görs tillämplig på nämnden, attöverklagas i den ordning 18 § stadgan föreskriver. 140 anges vem som äger föra lalan mot slutliga beslut.Besvärsrätten enligt punkterna 1 och 2 har behandlats ulföriigt i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.6.5), till vilken hänvisas.