prop · G20353 · 1978-12-31 00:00:00 — upp tillfälligt lån för att erhålla rörelsemedel. Kommiiiénanservidare alt den närmare gränsdragningen mellan otillåtna lån föratt läckadriftkostnader och tillåtna lån av tillfällig natur för att erhållarörelsemedel bör preciseras, i varie fall i motiven. Kommunalbesvärskommitlén lar också upp en redaktionelldetalj som gäller förslaget till ändring i lagen om kommunalförbund. Ingenändring föreslås i belänkandet beträffande 16 §, som, i form av hänvisning tillkommunallagens motsvarande bestämmelser, innehåller grundläggande bestämmelserom kommunalförbunds rält atl la upp lån och ingå borgen. Eftersom 4 kap. 8 §kommunallagen föreslås bli upphävd, bör enligt kommunalbesvärskommiuéns meningi vart fall den ändringen göras alt hänvisningen till denna paragraf i 16 §lagen om kommunalförbund tas bort. par remissinsianser berör bestämmelserna i lagen(1961:436) om församlingsstyrelse (omtryckt 1976:500) om de kyrkligakommunernas lånerätl. Bostadssty-relsen anser all dessa bör bli föremål för molsvarandeöverväganden som i betänkandet har gjorts beträffande de borgeriiga , som inte lar uttryckligställning lill förslagen beträffande de borgerliga kommunerna, anser attresultatet av den pågående sial-kyrkaremissen bör avvaktas, innan ställning taslill reglerna i församlingsslyrelselagen om låneiillsiånd. Förbundet anser atldenna fråga bör behandlas av ulredningen (Kn 1977:04) om översyn av lagen om församlingssiyrelse. 2 delbetänkande II, Underställningav brandordning Del övervägande antalet remissinstanser tillstyrkerförslaget all underslällningsskyldigheten beiräffande brandordning skallslopas eller lämnar det utan erinran. Till dessa remissinstanser hörrikspolisstyrelsen, överbefälhavaren, , ,länsstyrelserna i , , , , och Väsiernorrlandslän, decentraliseringsutredningen, , och i stort sett samtliga kommuner som har yttrat sig. Ett antal remissinsianser är i stort .sett positiva lillförslaget men ger utiryck för viss tveksamhet eller tillstyrker förslaget medförbehåll. Dessa remissinstanser är , arbeiarskyddssiyrelsen,industriverket, länsstyrelserna i , , ochVästerbottens län, sju kommuner. Negativa lill kommitténs förslag är luftfartsverket,, brandnämnden, länsstyrelserna i och Ålvsborgslån, , och kommuner. Prop.1978/79:53 163 Länsstyrelseni län delar kommitténs uppfattning alt den kommunala självstyrelsen ärav stor belydelse och atl kommunerna numera har resursersom gör det möjligt fördem alt självständigt handlägga frågor i större omfattning än lidigare.Kommunerna har byggt ut brandförsvarei så att del tillgodoser skäliga krav påberedskap mot olyckor och nödlägen. Det finns enligt inte längrenågra motiv för all behålla prövning av kommunernasbrandordningar. Länssiyrelseni säger sig ha genomgående myckel goda erfarenheter avsamarbetet med kommunerna på brandförsvarets område. Arbetet med upprättandelav nya brandordningar för kommunerna har resulterat i samförsiåndslösningar sominnebär att brandförsvarei i länet får anses ha en fullt acceplabel siandard.Länsstyrelsen betonar också all regelbundet har samarbete ochdiskussioner med brandcheferna i länet. har den erfarenheten allkommunerna är väl medvetna om sitt ansvar för räddningstjänsten och med hänsyn lilldel goda samarbete som förekommer mellan kommunerna och harlänsstyrelsen inte något att invända mol alt underslällningsskyldigheten ifråga om brandordning slopas liksom möjlighet att själv beslutaom brandordning. förutsätter atl samråd skall äga rum mellankommunen och , innan brandordning antas. ligger kommitténs förslag i linje med utredningensprinciper för ökat lokalt inflytande. Enköpingskommun anför all kommunerna måste fömtsältas vara kapabla alt leva upp till detansvar som brandlagen ålägger dem. Kommunerna har ålagts det ekonomiska ansvareiför verksamheien och måsle därför också förutsättas kunna bestämma hur de skallorganisera sill brandförsvar. anser alt kommitténs förslag altkommunfullmäktige skall besluta om brandordning utan underslällningsskyldigheloch ulan att föreskrifter införs om ingripanden av eller andrastatliga organ är ett riktigt uttryck för synen på hur kommunerna skall fungerai samhället. Fleraav de remissinsianser som tillstyrker kommitténs förslag framhåller atl ellslopande av fastsiällelseprövningen skulle leda till en smidigare och merrationell handläggningsordning. Till dessa remissinstanser hör bl. a. Örebrokommun och TCO. Om underslällningsskyldigheten slopas, vinner man enligtlänsstyrelsen i både en ökad smidighet vid handläggningen hos kommunemaoch en minskad arbetsbelastning hos länsstyrelserna. anser ilikhet med kommittén att den allmänna tillsynsverksamhet som ulövas avbrandnämnden och länsstyrelserna är en tillräcklig kontroll av atteffektiviteten hos kommunernas brandförsvar inte eftersatts. Kommitténs förslagau kommun lill skall översända ett exempelar av anlagen ellerändrad brandordning kommer dessutom au öka denna kontrollmöjlighet. Liknande synpunkierframförs av bl. a. länsstvrelsen i . 1978/79:53 164 Västeråskommun nämner att kommuner i ell trängt ekonomiskt läge kan vilja görabesparingar med följd au brandförsvarets resurser inskränks. Kommunen räknardock med atl dessa risker skall kunna undanröjas genom förslaget atlbrandnämnden liksom skall utarbeta normalförslag till brandordningar.Medvetenheten hos politiska beslutsfattare om atl ett effektivt brandförsvar ärnödvändigt bör också vara en garanti för atl brandförsvaret tillförs deresurser och det kunnande som behövs. kommun anser alt eu slopande avunderslällningsskyldigheten beträffande brandordning inte skulle komma attnegativt påverka effektiviteten hos kommunens brandförsvar. Tvärtom anserkommunen au en sådan åtgärd skulle kunna underlätta för kommunen all iframliden smidigt anpassa brandordningen till kommunens utveckling. Genomsin insyn i den kommunala verksamheien har allmänheten enligt kommuntillfredsställande möjligheler att se lill alt brandförsvarels kvalitetupprätthålls, även om underställningsförfarandet slopas. Personalen har ocksåförutsättningar att bl. a. genom medbestämmandeavtal verka för atlbrandförsvaret är fullgott. Svenska kommunförbundeiframhåller alt brandordningen över huvud tagel inte berör räddningstjänslplaneringenoch de resurser som genom samverkan kan ingå i brandförsvarei. Slallig lillsyni form av fastsiällelseprövning synes därför numera ha fått ett mera begränsatvärde. Utvecklingen av brandförsvarei, liksom den allmänna utvecklingen medminskad statlig detaljreglering och ökad självbestämmanderätt,motiverar enligt förbundet au fastsiällelseprövningen beträffande brandordningslopas. Kommunernas brandordningar är utom i två hänseenden i principavskrifter av del exempel på brandordning som brandnämnden har gett ut. De tvåundantagen är föreskrifterna om kompetenskrav beiräffande brandchef och vicebrandchef och om den brandpersonal som sländigi skall finnas i beredskap. Genomden senaste kommunindelningsreformen har erhållits betydligt siörre kommuner,som bl. a. inom brandförsvarei har mera kompetent personal än vad många mindrekommuner tidigare kunde ha. En grundtanke bakom reformen var all kommunernasjälvständigt skulle hantera en så stor del som möjligl av sina uppgifter.Enligt kommunförbundets mening har kommunerna numera goda förutsättningar attsjälva bedöma vilka kompetenskrav som bör ställas upp när del gäller brandchefoch vice brandchef och hur beredskapssiyrkan bör dimensioneras. Landstingsförbundetframhåller att kommittén på ett klargörande sätt har påvisat alt effekterna medfasiställelseprövningen kan uppnås genom en annan ordning. Förbundettillstyrker förslaget som anses vara ett led i utvecklingen av den kommunalasjälvstyrelsen. TCOanser atl samtliga kommuner f n. har en väl fungerande brandförsvarsorganisalion.Det ursprungliga syftet med underställningsprövningen anses därmed varauppfyllt. TCO framhåller all fiertalet kommuner har antagit en brandordning somnära ansluter till brandnämndens exempel på Prop.1978/79:53 165 brandordning.Om den straffsanktionerade bestämmelsen i fråga om anmälningsskyldighet vidbränning utomhus införs i brandsladgan, bortfaller enligt TCO det endaåterstående skälet för en underställning av brandordningar. Behovei av kontrollöver del kommunala brandförsvarei kan enligt TCO:s mening tillgodoses genomlänsstyrelsens allmänna tillsyn. Någraav de remissinstanser som i princip tillstyrker altunderställnings-skyldigheten slopas ger uitryck för viss tveksamhet. En del avdessa remissinstanser ställer upp förbehåll av olika slag eller harinvändningar i detaljfrågor. Arbeiarskyddssiyrelsen.som inte lar bestämd ställning lill förslaget all underställningsskyldighetenskall las bort, framhåller att riskema för olycksfall måste anses varabetydligt högre vid räddningsarbete än vid de flesta andra arbeten. Debestämmelser i brandordningarna som är av avgörande betydelse från arbetarskyddssynpunklär föreskrifterna om den kommunala brandsiyrkans organisaiion, om del lägsiaantalet övningar som skall hållas och om den kompetens som fordras förkommunens brandbefäl. Styrelsen framhåller vikten från arbetarskyddssynpunkl avatt det säkerställs atl kommunerna, när brandordning fastställs, följer de kravsom brandnämnden ställer upp i fråga om beredskapsstyrkornas sioriek ochsammansättning, tndusiriverkelerinrarom all brandordning inte fär innehålla bestämmelser om förhållande somregleras i annan författning än brandlagen och brandstadgan. Av iniresse idelta sammanhang är t. ex. förordningarna om brandfarliga och explosiva varoroch de tillämpningsföreskrifter sotn utfärdas av industriverket. Om underslällningsskyldighetenslopas, kan det enligt verket befaras att åtskilliga brandordningar kommer atluppta regler som rätteligen inte får finnas där. Verkets erfarenhet äraltkommunala organ, som av någon anledning bedömer en statlig regel varaotillfredsställande från säkerhetssynpunkt, inie sällan verkar fören ordningsom skärper den statliga regeln. Del måste då vara frestande för del kommunalaorganet atl försöka fä in den avvikande regeln i brandordningen. Om så sker,kommer allmänheten atl uppfatta regeln som bindande. Den som är missnöjd medinnehållet i brandordningen har små möjligheler alt få sakfrågan prövad, eftersomlänsstyrelsens prövning bara avser spörsmål av formell natur. Industriverketföreslår därför all brandsladgan - enligt förebild från hälsovårdsstadgan-kompletteras med en beslämmelse om atl föreskrift i brandordning inte Hr utansärskilda skäl innebära väsentlig avvikelse från en av regeringen ellerbrandnämnden fastställd normalbrandordning. Fleraremissinsianser betonar atl en statlig lillsyn över del kommunala brandförsvareiär av vikt från säkerhetssynpunkt. Enligt i kankommitténs uttalanden och förslag i denna del behöva preciseras. ,som i princip är positivt till att underslällningsskyldigheten tas bort, villdock inte tillstyrka all tillsynsmyndigheternas sanktions-möjligheter slopashelt. Enligt verkei talar bl. a. risken för att brandförsvarei 1978/79:53 166 eftersattsi konkurrens med andra kommunala verksamheter för alt någon form av sankiionsmöjlighetermåste behållas. Härtill kommer att risken för storbränder och andra siörreolyckor och de olycksrisker som föreligger vid avlägset belägna industrier m. m.måsle beaktas, när brandförsvarei dimensioneras. Fastsiällelseprövningen kanförsvåra för kommunerna att fortlöpande anpassa brandförsvarsorganisalionentill förändrade förhållanden. Verkei föreslår all länsstyrelserna i stället gesbefogenhet alt förelägga kommunerna all vidia konkreta åtgärder för attbrandförsvaret skall uppfylla skäliga anspråk på effektivitet. För atl denstatliga tillsynen skall bli effektiv bör kommunerna också åläggas att göraförhandsanmälan om väsentliga förändringar i brandförsvarsorganisalionen. Meden sådan ordning lorde endasl sådana avvikelser från brandnämndens exempel påbrandordning och dimensioneringsanvisningar som är av väsentlig belydelse förbrandförsvarets effektivitet föranleda ingripanden från tillsynsmyndigheterna. Länsstyrelseni län vill inte motsätta sig atl underslällningsskyldigheten slopas,även om starka skäl talar för all den behålls. I fråga om kommun som haruppenbara brister i sin brandförsvarsorganisalion måsle dock haformella möjligheter all föreskriva särskilda bestämmelser. Innan underslällningsskyldighetenslopas, bör enligt kommun de riktlinjerfördimensioneringen av beredskapsstyrkorsombrandnämnden har utarbetat ha prövais av regeringen och utfärdats. Dessariktlinjer kan vänlas leda till en någorlunda enhetlig bedömning avberedskapsstyrkornas sioriek i jämförbara kommuner. Kristianstadskommun betonar vikten av atl brandnämndens dimensioneringsregler följs och statliga tillsynen blir effektiv. kommun föreslår all del ibrandstadgan las in en beslämmelse om alt yttrande skall inhämias frånbrandnämnden i ärende om antagande av brandordning. Uppsalakommun påpekar viklen av alt brandnämnden ges tillräckliga resurser ochbefogenheter så alt nämnden kan biträda länsstyrelserna och kommunerna i frågorrörande räddningstjänst och förebyggande åtgärder mol brand. , Mönsteråsoch kommuner anför liknande synpunkier. Vellingekommun föreslår alt den kontrollfunktion som utövar genom fastsiällelseprövningenersätts av en frivillig uppföljning av brandförsvarei i kommunema så atleffektiviteten inte försämras. Denna uppföljning kan enligt kommunen samordnasoch verkställas av kommunförbundets länsavdelningars branddelegationer. Någraav de remissinsianser som tillstyrker kommitténs förslag förordar i likhet medreservanterna i kommittén att ges befogenhei all förelägga vite,om kommun underiåter atl anta brandordning eller inte vill anta brandordningmed det innehåll som anser nödvändigi. Till dessa remissinsianserhör länsstyrelserna i och län samt och Gävlekommuner. Prop.1978/79:53 167 försäkringsbolagetFolksam, som har samma uppfattning, förordar dessulom i enlighet medreservanternas förslag alt en motsvarighet lill den nuvarande prövningen av räddningsijänstavtalbehålls. Enligt riksförbundet talar siarka skäl för alt underslällningsskyldighetenbehålls. , som framhåller atl anledning till erinringar motkommunernas brandordningar inte sällan har förelegat, vill dock inte motsättasig förslaget atl underslällningsskyldigheten skall las bort. En sådan ändringfömlsäiier alt länsstyrelserna vid den allmänna tillsynen kontrollerar allkommunernas räddningstjänst-organisation haren godtagbar siandard och atlkommunerna samråder med tillsynsmyndigheterna, innan brandordning antas. CivUförsvarsstyrelsenanser det viktigt att nuvarande möjligheler lill kontroll av den fredslidaräddningstjänsten behålls och ställer sig därför tveksam lill förslaget atl underslällningsskyldighetenskall tas bort. Ett definitivt ställningstagande lill förslaget kan dock enligtstyrelsens uppfattning ske först sedan har beslutat omcivilförsvarels framlida utformning. Regeringen har gett styrelsen i uppdragall utreda möjligheterna och konsekvenserna av att civilförsvaret knyts närmarelill den kommunala verksamheien. Luftfartsverketerinrarom atl enligt 12 § brandlagen i vissa fall skall övertaledningen av räddningstjänsten på olycksplats och förordna särskild befälhavare.Detta skall ske vid nödläge som kräver så omfattande räddningsåigärder alt ettsärskilt ledningsorgan behövs för samordning av räddningstjänsten eller församordning av räddningstjänsten med annan verksamhet. Efiersom länsstyrelsenenligt 24 § brandsladgan har all svara för den särskilda planläggning sombehövs för räddningstjänsten vid nödläge som avses i 12 § brandlagen, anserluftfartsverket det vara av belydelse alt kommunernas brandordningarunderställs . är den efterhandskoniroll av insatsberedskapens siandard somkommitténs förslag skulle leda lill hell otillräcklig bl. a. närdet gäller allbygga upp beredskapsåtgärder för all begränsa olyckor vid olje- ochkemikalietransporter. Beredskapen inför sådana olyckor måste ofta byggas uppmed hjälp av brandförsvarei i fiera kommuner och på regional bas. Denutrustning som behövs vid olyckor där giftiga eller vådliga kemikalier har kommiilös är så speciell att varje kommuns brandförsvar inte rimligenkan förfoga över exakt den utrustning som behövs vid varje länkbar olycka.Naturvårdsverket anser därför att bör ha möjlighel att på förhandpåverka utformningen av beredskapen och att verka fören allsidig planering ochbedömning. Fleraav de remissinstanser som avstyrker kommitténs förslag betonar vikten av att insalsberedskapensstandard och brandbefälets kompelens kontrolleras. erinrarinledningsvis om att produkter som medför risk för brand eller annan skadanumera förekommer i allt större omfattning. Utvecklingen på transportområdetökar risken för stora och komplicerade olyckshändelser. Kontrollen av atl detkommunala brandför- 1978/79:53 168 svaretuppfyller skäliga anspråk på effektivitet sker enligt nämnden främsi i sambandmed all brandordningarna prövas. Nämnden anför vidare bl. a. följande. Majoritetenav landels kommuner uppvisar i dagslägel brandförsvar som tillfredsställerskäliga anspråk på effektivitet. Enligt brandnämndens uppfattning lorde underslällningsskyldighetenför dessa kommuner inte innebära något allvarligare intrång i den kommunalasjälvbestämmanderätten eller särskilt arbelsbelungande rutiner varken för kommunemaeller för tillsynsmyndigheterna. De sisla årens besvärliga ekonomiskasituation samt alltmer tilllagande svårigheter atl rekrytera deltidsanställdpersonal kan emellertid medföra att del fåtal kommuner som f n. uppvisarbrister i sitt brandförsvar kan komma atl bli fler. harkonstaterat atl vissa kommuner på senare lid beslutat vidta betänkliganedskärningar. a. har övningsverk-samhelen för dellidanslälld brandpersonalav ekonomiska skäl minskals och ej kunnai ges det innehåll som ärförutsättningen för effektiva räddnings-ijänslingripanden. Enligt brandnämndensmening skulle med utredningens förslag risken för ytterligare försvagning avbrandförsvaret öka bl. a. mot bakgrund av kommande i princip redan avtaladearbetstidsförkortningar för den heltidsanställda brandpersonalen. Erfarenhetsmässigtkan fömtses att kommunema åtminstone lill viss del kommer all söka kompenseradärmed ökade personalkostnader genom bl.a. nedskärning av styrkorna i beredskap. Utredningenframhåller all kommunerna sedan de 1974 fick huvudansvaret förräddningstjänsten på ell betydande sätt byggt ul sin brandförsvarsorganisalion.Neliodriftkostnadsökningen uppges uppgå lill . mening måste denna siffra ställas i relation till den underjämförelseperioden förändrade personalsituationen inom brandförsvarels område.Den heltidsanställda brand personalen har nämligen erhållitarbetstidsförkortning. För den dellids-anställda personalen har i storutsträckning införts beredskapstidsförkorlning med beredskapstjänsl var fjärdei stället för var iredje vecka. En eventuell personell effektivitetsökning kaninte utläsas ur totalsumman av antalet nyanställd hel- respektivedeltidsanställd personal. Avgörande i detta sammanhang är storleken avstyrkorna i beredskap. Dessa ha - med få undanlag - under ovannämnda tidsperiodreducerats. pågår f n. slutbearbetning av ett förslag till riktlinjerför dimensionering av och kompetenskrav för kommuns insatsstyrkor i beredskap.Ett tillämpande av dessa riktlinjer kan i flera kommuner leda till vissa koslnadsökningarAnvisningarna kommer, i enlighel med förordningen (1977:629) om ändring ikungörelsen (1970:641) om begränsning i myndighets rätt alt meddelaföreskrifter, anvisningar eller råd, atl underställas regeringen. Ulredningensynes utgå ifrån atl dimensioneringsanvisningarna kommer all fl utfärdas ochbygger lill stor del sina slutsatser om insalsberedskapens siandard vid etteventuellt slopande av underställningsplikten på nämnda riktlinjer. Skulleregeringen finna atl anvisningarna inte bör utfärdas mot bakgmnd av deekonomiska konsekvenserna, bortfaller, enligt brandnämndens mening, eu avutredningens tyngsta motiv för ett slopande av undersiällningsplikten. Det böri sammanhanget även observeras att nämnda anvisningar inte kan bli avtvingande natur. Insalsberedskapenssiandard är i dagens läge i icke ringa utsträckning avhängig av personal och maierielsom genom avtal eller beslul knutits till de 1978/79:53 169 Underslällningsskyldigheten gör det möjligl för atl,innan sådani avial/beslul får giltighei, pröva dess kvali-lelsmässiga innehåll.Enligi brandnämndens mening kan ell bortiagande av underställningspliklen medRiraall många avial/beslul i efterhand kan tvingas alt hävas och omarbetas isamband med alt vid sin allmänna lillsyn finner atl de intesäkerställer betryggande räddningshjälp. En sådan procedur framstårsombesvärlig och tidsuldragen jämfört med den ordning som gäller . Utredningenföreslår inte någon ändring av kompetensföreskrifterna i 7 § brandsladgan. Avsiegfrån huvudregeln i paragrafens 1 och 2 mom. förutsätts även fortsättningsviskräva medgivande. vill dock i detta sammanhang pekapå svårigheterna för tillsynsmyndigheterna all - sedan en kommun eventuelltfastslagit atl t. ex. brandchefen skall vara deltidsanställd - i efterhand sökaåstadkomma en ändring lill krav på heltidsanställning, vilkel kan ha blivitmotiverat av kommunens storiek, invånarantal och räddningsijänstlopografi. Länsstyrelseni anser all fastsiällelseprövningen har haft posilivaeffekter och inte varil betungande för kommunema. Om den slopas, kan eneffektiv statlig tillsyn av atl brandförsvaret uppfyller skäliga krav på styrkaoch insalsberedskap inte komma lill stånd. anför atlbesvärsmöjligheten inte kan bli särskilt verkningsfull som kontroll av insalsberedskapensstandard, eftersom den fömtsätter alt enskilda lar initiativ och eftersom endaslde formella kommunalbesvärsgrunderna kan åberopas. Eftersom länsstyrelsernainte föreslås fl några sankiionsmöjligheter finns, anför , storrisk all den något opraktiska lillsyn som kan bedriva i efterhandblir verkningslös. Slopandet av underslällningsskyldigheten kan enligtlänsstyrelsen på sikl medföra en viss risk för au brandförsvarei försvagas ochall skillnaderna i standard mellan olika kommunerblirstörreän vad som är falletf n. avstyrker i försia hand kommitténs förslag. Om förslagenändå skulle genomföras, anser alt 24 § brandstadgan börkompletteras så att länsstyrelserna får möjlighel all förelägga vite itillsynsverksamheten. Länsstyrelseni anser alt kommitténs förslag måsle ifrågasättas. Atl denstatliga tillsynen inriktas på efterhandskoniroll medför ölägenheter förbi, a.kommunema. ex. behöva ändras lill följd av ett föreläggande moten kommun. Ett föreläggande i efterhand mot en kommun kan, anför ,innebära atl ell deltidsanställi brandbefäl med otillfredsställande kompetensmåste sägas upp. Detta kan medföra komplikationer för såväl kommunen somarbetslagaren. delar inte kommitténs uppfattning auhandläggningsordningen skulle bli smidigare och mer rationell, om fasiställelseprövningentogs bort. påpekar vidare atl brandförsvaret i kommunerna kaningå som integrerade delar av den regionala räddningstjänsiorganisaiionen.Eftersom en brandordning ständigt måste anpassas efter ändrade förhållanden,blir tillsynsuppgift svårare, om underställningsskyldighetenslopas. Vissa paragrafer i brandnämndens exempel på brandordning är dockenligt länssiy- 1978/79:53 170 relsenav sådani slag all de inte kan bli föremål för sakgranskning vid fastsiällelseprövningen.Delta gäller 1 § om brandslyrelse, 7 § om för brandsläckning och 9 § om sotningsdistriki.Länsstyrelsen föreslår alt dessa frågor undantas från fastsiällelseprövning. Blandkommunerna är del endasl , och kommuner somavstyrker kommitténs förslag. Som skäl för att underställningsskyldigheten börbehållas anför dessa kommuner bl. a. att del från säkerhetssynpunkt är viktigtatt brandordningarna flr en likartad lydelse i likvärdiga kommuner.