prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — särskild beslämmelse blir 18 kap. 9 8handelsbalken tillämplig, enligt vilken talan mot förvaltaren skall föras "inom natt och år". Även om de fall då klandertalan från borgenärs sida kankomma i fråga i samband med avskrivning enligt 186 8 är fä till antalet, vill lagrådelansluta sig lill förslaget all borgenär fär klanderrätl enligt konkurslagenockså i dessa fall. Skadeståndstalan i annan ordning än enligt de särskildabestämmelserna i konkurslagen eller, i den mån sådana saknas, enligt 18 kap. 98 handelsbalken lorde inte stå borgenär till buds i hithörande fall annat änom den grundar sig på brollsligl förfarande från förvallarens sida (jfrnuvarande beslämmelse i 197 8 konkurslagen om skadesländslalan mot rättensombudsman). En räll enligt 191 8 konkurslagen för borgenär till klandertalanmot redovisning som avges enligt 186 8 slår också väl i överensstämmelse meddet remitterade förslaget till den del det enligt 191 8 ger borgenär sådan rälti fråga om redovisning som avges enligt 185 d 8, dvs. i fall då konkursen frånbörjan handläggs som mindre konkurs och avskrivning sker pä den grund alttillgångarna ej räcker lill belalning av konkurskosinaderna och annan skuldsom boel har ådragil sig. Pä grundav del anförda förordar lagrådel, alt bestämmelsen i 191 8 försia slyckel i förslageisåvitt gäller borgenärs klandertalan ulvidgas till all omfatta även del fallsom avses i 190 8 Iredje stycket i förslaget. Klandertiden kommerför borgenär liksom för gäldenären alt räknas från del besluiel om avskrivningvann laga krafl. Enligi förevarande paragraf skall efter konkursens avslulandeunder vissa förutsättningar böcker och andra handlingar som rör konkursboelöverlämnas till tillsynsmyndigheten. De skall bevaras i enlighet med vad som ivarje särskilt fall gäller om arkivering. Enligthuvudregeln i 2 kap. 3 8 tryckfrihetsförordningen blir handlingar som inkommer lillkronofogdemyndigheten allmänna handlingar. De blir därmed också enligt 1 8 isamma kapitel tillgängliga för envar. Sädana handlingar av privat natur som härär i fräga skulle möjligen kunna hänföras till handlingar som avses i 2 kap.118 3 tryckfrihetsförordningen och därmed ej vara att anse som allmännahandlingar. Enligt nämnda lagrum undantas nämligen från kalegorin allmännahandlingar "tryckt skrift, ljud- eller bildupplagning eller annan handlingsom ingår i bibliotek eller som från enskild har lillförts allmänt arkiv ulesluiandeför förvaring och värd eller forsknings- och sludie- 1978/79:105 704 ändamål eller privata brev, skrifter eller upptagningarsom eljest ha överlämnats till myndighet uteslutande för ändamål som nuangivits". Denna beslämmelse tillkom genom ändringar itryckfrihetsförordningen som ersättning för en tidigare liknande bestämmelse i2 kap. 7 8 samma förordning. Den syfiar närmast på privata arkiv och liknandesamlingar av handlingar (se t. ex. prop. 1975/76:160 s. 180). De handlingar somhär är i fråga överlämnas emellertid till kronofogdemyndigheten i dess egenskapav lillsynsmyndighel i konkurs. Förvaringen av handlingarna hos myndighetenblir därmed ett led i myndighetens befattning med konkursen. Vid angivnaförhållande torde det inte vara möjligl att hänföra handlingarna till sådanahandlingar som avses i nyssnämnda lagrum i tryckfrihetsförordningen. De överlämnade handlingarna får sålunda anses bli allmännahandlingar närde kommer in lill kronofogdemyndighelen. Det kan emellertid intevara meningen att de skall bli offentliga. En regel bör därför övervägas av innehållatt dessa handlingar undantas från offentlighet. Konkursförvaltaren måsteannars välja ut de handlingar som han med hänsyn lill att de blir offentligaanser sig kunna överlämna till tillsynsmyndigheten. Med en sädan ordning kanemellertid inte fulll ut vinnas de fördelar som torde vara avsedda med den iförevarande 206 8 öppnade möjlighelen atl utnyttja tillsynsmyndighetens förvaringsulrymmen. Enligt vad föredragande statsrådet anfört i den allmännamotiveringen har frågan om inskränkningar i offentlighetsprincipen beiräffandede konkurshandlingar som finns hos lillsynsmyndigheien lämnats öppen för atlövervägas i samband med del arbele pä en ny sekretesslagstiftning som pågårinom . Den nu berörda frågan bör beakias i dellalagstiftningsarbete. Remiss till lagrådet i ämnet väntas . Kan bestämmelseri frågan hinna träda i kraft med föreliggande förslag lill ändring ikonkurslagen eller i nära anslutning därtill saknas skäl att vidare behandladen särskilt i nu förevarande lagstiftningsärende. Vad som sagts i del föregående i fråga omkronofogdemyndighet har molsvarande tillämpning i det fall all länsslyrelseskulle såsom lagrådel förordat bli tillsynsmyndighet. Om, såsom lagrådet föreslagil, kronofogdemyndighel inteskall vara tillsynsmyndighet, kan paragrafen utgå. Efiersom enligt lagrådets förslag tvist som avses i 27 och98 88 ej skall prövas av tillsynsmyndigheten, bör hänvisningen lill dessaparagrafer utgå. Lagrådet lämnar förslagen ulan erinran. 1978/79:105 705 Närvarande: statsministem . och statsråden , Mimdebo. , ,, . ,Bondeslam Föredragande: statsrådet Proposition om ändring i konkurslagen (1921: 225). Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag om ändring i konkurslagen (1921: 225). 2. lag om ändringi jordabalken. 3. lag om ändringi lagen (1921: 244) om utmälningsed. 4. lag om ändring i lagen (1956:217) om vissa kreditinrättningars konkurs, 5. lag om ändringi lagen (1970: 741) om statlig lönegaranti vid konkurs, 6. lag om ändringi lagen (1971:494) om exekutiv försäljning av fasl egendom, 7. lag om ändringi lagen (1971:500) om exekuiiv försäljning av luftfartyg m.m.. 8. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429). Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. När det gäller förslaget till ändring i KL har lagrådel iallt väsentligt godtagit de lösningar som förslaget innehåller om de olika formemaför handläggning av konkurs och om konkursförvallningens anordnande. Denföreslagna fördelningen av uppgifter mellan förvaltnings- och tillsynsorgan harockså lämnals utan erinran av lagrådel. 1 fråga om hur lillsynen över förvaltningen skall anordnashar lagrådet godlagil all lillsynen förs över från rätlens ombudsman lill enmyndighet men framfört betänkligheter mot förslaget all kronofogdemyndighetskall vara lillsynsorgan. Lagrådel förordar all länsstyrelserna i slälletanförtros lillsynen. En sädan lösning är enligt lagrådet atl föredra från bådeprincipiella och organisatoriska utgångspunkter. ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . 1978/79:105 706 För min del villjag först understryka atl huvudsyftet medden i lagrådsremissen föreslagna reformen i fråga om förvallning och tillsynär alt i alla borgenärers intresse åsiadkomma en effektivare ordning som kan gebättre möjligheter lill utdelning. När del gäller tillsynen måsle som framgåttav remissprotokollet dessutom beaktas att samhällel i växande omfattning hartagit på sig ansvar för sysselsättningen. kommer bl.a. till uttryck i denmångfald former av stöd och bidrag som ges till företagen av samhället. Det ärmol den bakgrunden naluriigt och angelägel all lillsynen ordnas så atlsamhället får insyn i förelag som råkar i konkurs. Vidare är en effektiv lillsynvid sidan av andra insaiser ell verksamt medel i kampen mol den brottslighetsom ofta är förknippad med konkurser. Den höga frekvensen av konkurser där brollkan misslänkas har senasi belysts i en inom brottsförebyggande rådet upprättadrapport (1978:1). Det är främst de angivna förhållandena som motiverarförslaget atl konkurslillsyn skall ske genom en myndighei i slället för genomen rällens ombudsman. Jag anser atl det i principielll hänseende finnsbetydelsefulla skillnader mellan tidigare förslag atl låla kronofogdemyndighelhandha förvaltningen i vissa konkurser och del nu förevarande förslaget atllåta samma myndighet ulöva tillsyn över förvaltningen. På lillsynsorganetankommer således enligt del remitterade förslaget - med ell relativtbetydelselöst undanlag - inte några som helsl förvaltningsuppgifter. Tillskillnad från vad som gällde enligt konkurslagskommitténs förslag - lill vilkelden av lagrådel berörda remisskritiken hänförde sig - skall del inie hellerförekomma någon rådgivning av lillsynsorganel i förvallningsfrågor. Förvaltarenskall således i förhällande till tillsynsorganet självständigt bedöma vilkaåtgärder som är motiverade och när de bör företas. Detta hindrar visserligeninte att kontrollen även skall vara materiell, dvs. avse ändamålsenligheten ocheffektiviteten i förvaltningen. Den kontrollen är dock väsentligen avsedd altha karaktären av en eflerhandskontroll. När del gäller remissutfallel medanledning av kommiltéförslaget bör fö. tilläggas all en klar majoritet bland deremissinstanser som godtog förslaget om myndighelslillsyn var posiliva lill atltillsynsuppgiften anförtroddes åt kronofogdemyndighet. Lagrådets principiella invändning mot valet av kronofogdemyndighelsom lillsynsorgan gär i huvudsak ul pä all det lill följd av kronofogdemyndighetensställning som representant för stålen som borgenär finns risk för atl tillsynsarbelelinflueras av myndighelens verksamhet för indrivning av de statliga fordringama.1 alla händelser kan konkursborgenärema enligt lagrådel lätt få ett intryck avatt så är fallel. Vad lagrådet här synes åsyfta är all tillsynsmyndighetenskulle kunna nöja sig med atl se till att förvaltningen bedrivs med deneffektivitet som behövs för all prioriterade borgenärer, däribland staten, skallfå sin utdelning i konkursen säkrad. 1978/79:105 707 Med anledning av lagrådets kritik villjag till en börjanerinra om att inte alla fordringar som bevakas av kronofogdemyndighel förstatens räkning är förenade med förmånsrätt, låt vara atl de opriorileradefordringarna representerar en ringa del av det sammanlagda fordringsbeloppel.Mer betydelsefullt är dock all del i prakiiken är svårt alt bedöma om den enaeller andra förvallningsåtgärden är lill fördel enbarl lör förmånsberättigadeborgenärer eller gynnar hela borgenärskollektivet. Kronolögdemyndighelerna har i sin verksamhei medutmätningar och annan specialexekution ofta en dubbel funklion. 1 allmänna mål förelräderkronofogdemyndighelen stålen som borgenär och har beslutande och verkslällandeuppgifter i egenskap av exekutiv myndighet. Denna ordning, som har gällt undermycket , torde inte ha föranlett några olägenheter. 1 lagrådsremissenmed förslag till ulsökningsbalk ansågs inte heller att det fanns anledning altompröva kronofogdemyndighetens ställning i allmänna mål. Den dubbla ställning som kronofogdemyndigheierna enligtdel nu aktuella förslaget får i konkurs kan lika lilet som deras ställning vidutmätning m.m. anses ägnad all inge betänkligheter. När det gäller förhållandelmellan indrivningsuppgifterna och tillsynsuppgifterna i konkurs har jagemellertid i syfte alt skapa en ytteriigare garanti mol misstankar om obehörigahänsynstaganden föreslagil en särskild jävsregel. Jag kan tillägga attförutsättningar finns för att på flera tillsynsmyndigheter skapa enorganisation som möjliggör atl tjänsteman som handhar tillsynsfrågor helt ärbefriad från att fullgöra indrivningsuppgifter. Lagrådets principiella invändningar mot valel av kronofogdemyndighelsom tillsynsorgan ger mig vidare anledning uttala att jag har fulll förtroendeför de berörda tjänstemännens förmåga alt utföra tillsynen med utgångspunktfrån konkursförvallningens grundläggande ändamål att tillgodose samtliga borgenärersintressen. Det bör också understrykas att tjänstemän vidkronofogdemyndigheterna handlar med samma ansvar som andra offentliga Ijänslemänoch alt kronofogdemyndighetemas verksamhet liksom annan slallig verksamhei påflera sätl är underkastad offentlig kontroll. Sammanfallningsvis anser jag atl del remitterade förslagetger en från principiell synpunki fullt tillfredsställande ordning. När del därefter gäller lagrådets förslag om länsstyrelsesom tillsynsmyndighet villjag som en allmän kommentar påpeka atl man molförslaget kan framföra principiella synpunkter av samma slag som de som enligtlagrådels mening lalar mot kronofogdemyndighel som lillsynsorgan. Länssiyrelsenfullgör borgenärsfunklioner i samband med uppbörden av skatter. Del ankommersålunda på atl pröva frågor om ackord, avskrivning och avkortningav skaltefordringar. Del är också länssiyrelsen som yllersl prövar omkonkursansökan skall göras (se 62 och 67 88 uppbördslagen, 1953:272). Ävenmånga andra slailiga fordringar 1978/79:105 708 följer samma reglering (jfr I 8 uppbördslagen ochförordningen. 1965:852. om ackord och avskrivning rörande vissa skaller). Ifråga om statens fordran på grund av utbetalat lönegaraniibelopp ankommer del pålänsstyrelsen all utöva motsvarande borgenärsfunklioner (se 16 och 19 SS kungörelsen.1970:745, om statlig lönegaranti vid konkurs jämförd med 18 5avskrivningskungörelsen. har härutöver till uppgifiatt ulöva tillsyn över utmätningsmännen i deras exekutiva verksamhet, varvidlänsstyrelsen i egenskap av företrädare för statens fordringsanspråk har attövervaka eftckliviieten i indrivningsarbetet. Det bör i detla sammanhang ocksåerinras om att i vissa fall företräder staten i tvist vid allmändomstol. Om återvinningslalan skulle riklas mot staten, kan nämligenlänsstyrelsen komma att företräda staten i försia instans (9 8 länsstyrelseinstruklionen,1971:460). Del sagda visar all länsstyrelserna har att i vikligaavseenden la befattning med fordringar som staten bevakar i konkurs.Länsstyrelserna har alltsä inte någon sådan ställning alt de från rentprincipiella synpunkter skulle ha företräde framför kronofogdemyndigheierna närdet gäller uppgiften all handha tillsyn i konkurs. Till de nu anförda principiella synpunkterna kommer en radsakliga och prakliska skäl som lalar till förmån för kronofogdemyndigheterna.Dessa är somjag har anfört i remissprotokollet väl förtrogna med exekutiv verksamhetoch har nära kontakt med konkursförvallning. De erfarenheler och del kunnandesom kronofogdemyndigheterna härigenom förvärvar på dessa områden saknarmotsvarighet hos länsstyrelserna. Som jag har anfört inledningsvis är tillsyneni konkurs en viktig faktor när det gäller alt bekämpa den ekonomiskabrottslighet som ofta är akluell i samband med konkurs. Kronofogdemyndighelernaserfarenheler är jusl pä denna punkl av särskili värde. Vad som vidare lalar för atl välja kronofogdemyndighel somlillsynsorgan är att tillsynsuppgiften kan knytas an lill en befintligorganisation lämpad för uppgifien. För länsslyrelsernas del skulle entillsynsfunktion uigöra en helt ny uppgift med därav följande organisatoriskaoch kostnadsmässiga problem. En ytterligare särskild fördel med del remitteradeförslaget ligger däri all del ger möjlighel för de kronofogdemyndigheter somskall vara lillsynsorgan all delegera vissa uppgifter inom ramen förtillsynsverksamheten till andra kronofogdemyndigheter inom tillsynsmyndighetensverksamhetsområde. Någon motsvarande delegeringsmöjlighel skulle inteföreligga vid alternativet med länsstyrelse som tillsynsorgan. På grund av del anförda vidhåller jag del remitteradeförslaget att kronofogdemyndighet skall vara lillsynsorgan i konkurs. En annan fråga som lagrådet behandlar i sill yttrande ärfrågan om det skall vara möjligl alt försälta ell insolvent konkursbo ikonkurs. Lagrädeis majoritet anser atl en sådan möjlighet bör finnas ochförordar att en bestämmelse i ämnet förs in i KL. En ledamot har avvikandemening. Enligt denne ledamot saknas i detta lagstiftningsärende tillräckligtunderlag för en bedömning av frågan om konkursbos försättande i konkurs. 1 remissen har jag intagit den ståndpunkten atttillräckliga skäl inte föreligger för alt lagstiftningsvägen reglera frågan omkonkursbos försättande i konkurs. Vägledande för det ställningstagandet har bl.a.varil alt del inte har påvisats några prakliska olägenheier av all frågan f.n.är oreglerad. Jag gör fortfarande den bedömningen att det prakliska behovet aven lagreglering är ringa, även om vissa svårigheter kan tänkas föreligga alltillämpa lönegarantilagen när ett konkursbo, som fortsatt driften och anställtarbetstagare, kommer på obestånd. Som framgått av remissprotokollet har fråganom lönegarantilagens tillämplighet i denna situation samband med meraövergripande frågor rörande löneskyddet för de anslällda i ett nedläggningshotatförelag. Dessa frågor är föremål för överväganden iarbetsmarknadsdepartementet. Resultatet härav kan komma all ytterligare minskaden praktiska belydelsen av frågan om konkursbos försättande i konkurs. Frånprincipiell synpunkt kan del dock, som lagrådets majoritet anför, knappaslanses tillfredsställande atl man vid konkursbos insolvens är hänvisad till eninte alla gånger självklar analogisk lillämpning av konkursrättsliga regler.Jag vill därför inte motsätta mig förslaget att frågan lagregleras. Jag delarmeningen atl den lämpligaste lösningen i så fall äratt i KL införs en beslämmelsesom anger alt ett insolvenl konkursbo kan försättas i konkurs. Bestämmelsen börfä det innehåll och den placering i KL som lagrådsledamötema förordar. Med dennya regleringen blir vanliga regler om borgenärssammanträde, bevakning,utdelning etc. tillämpliga vid konkursbos konkurs. Borgenäreri den nya konkursen blir de som är massaborgenärer i den ursprungligakonkursen. Som massaborgenär räknas då även den som innehar fordran påkonkurskostnad, t.ex. förvallaren. Äv grunderna för den nya bestämmelsen i 1888 om den inbördes ordningen mellan konkurskostnad och massafordran följer atti den nya konkursen de kostnader som har föranletis av den ursprungligakonkursen har företräde framför massafordringar i samma konkurs. Teoretisktselt finns ingel hinder mot atl konkursbo kan försällas i konkurs pä ansökanäven av innehavare av fordran på konkurskostnad. Jag vill dock underslryka altdet kostnadsansvar för staten som föreskrivs i 188 8 är avsetl all lillämpasulan all boel skall behöva försättas i konkurs. 1 185 d och 186 88 finns för mindre resp. ordinär konkursbestämmelser om avskrivning av konkurs när boet ej förslår lill belalning avkonkurskostnader och massaskulder. 1 dessa fall är konkursboel ofta insolvent.Det går då alt vänla med atl skriva av konkursen enligt något av angivnalagrum och i stället försätta boet i konkurs. 1978/79:105 710 inte föreligger finns dock knappasl anledning att välja dellaalternativ. Inte heller då sådana krav finns behöver förhållandena vara sådanaall det finns anledning att försätta boet i konkurs med därav följande koslnader. I och med att ett insolvent konkursbo kan försällas ikonkurs får de anställda hos konkursboet möjlighet atl få sina lönekravtillgodosedda genom en direkt lillämpning av lönegarantilagen i den nyakonkursen. För det läll att förvaltaren i den konkursen fortsätter rörelsenfördel nya boets räkning och detta i sin tur blir insolvent med nödlidandelönefordringar kan, efter ett nytt konkursbeslul, lönegarantimedel på nytt utgåför all läcka sådana fordringar. Del finns med hänsyn lill atl staten helatiden garanlerar de anställdas löner en viss risk för att den ursprungliga gäldenärensrörelse drivs vidare, eventuellt av flera successiva konkursbon, längre än vadsom är sakligt motiverat. Det är naturligtvis tillsynsmyndighetens uppgift allingripa mol sådani missbruk av den nya regleringen. Enligt min mening bordetkrävas myckel siarka skäl för alt den ursprungliga konkursgäldenärens rörelseskall få drivas vidare av del nya konkursboet (jfr 61 8 i del remitteradeförslaget). Lagrådels majoritet anser att del - med undanlag för falldär insolvensen beror på försumlighet hos förvallaren - ej finns hinder molall lill förvallare i den nya konkursen utses samma person som är förvallare iden lidigare konkursen. Med tanke pä atl del är angelägel all hålla koslnademanere för förvaltningen av det nya konkursboet finner jag denna uppfattningvälgrundad. Det bör dock understrykas all konkursdomaren har atl noggrant prövafrågan om vem som skall vara förvaltare i den nya konkursen. Lagrådet har i fråga om detaljutformningen av delremitterade förslaget till lag om ändring i KL föreslagil en del ändringar och lillägg.Jag godtar lagrådets förslag med undantag för ändringar som betingas avlagrådets förslag i fråga om lillsynsorgan och har ingen erinran mol lagrådetsuttalanden om innebörden av de berörda bestämmelserna. Lagrådet har vidaiegjort vissa anmärkningar beträffande tillämpningen av 14 a, 14 b och 54 88 idet remitterade KL-förslaget. Inte heller i den delen har jag något au invända. Lagrådet berör i sill yttrande slutligen 206 § i delremitterade KL-förslaget. Enligt lagrådet följer av gällande bestämmelser atlhandlingar som enligi 206 8 inges lill kronofogdemyndighelen i egenskap av lillsynsmyndighelblir allmänna handlingar. Lagrådel finner all dessa handlingar inte bör varaoffentliga och anser atl en regel bör övervägas som gör alt handlingarna undanlasfrån offentlighet. Lagrådet tillägger dock atl del saknas skäl all behandlafrågan vidare i detta lagstiftningsärende, om del pågående arbetet med en nysekretesslagstiftning medför all en bestämmelse i ämnet kan hinna träda ikraft med föreliggande förslag till ändring i KL eller i näraanslutning därlill. Onekligen kan skäl anföras för att sådani gäldenärentillhörigt bok- 1978/79:105 711 föringsmaterial som ges in lill tillsynsmyndigheten medstöd av 206 8 bör kunna sekretessbeläggas i vissa fall. Någon regel härom finnsej upplagen i del förslag lill ny sekretesslagstiftning varom remiss till lagrådelhar beslutats . Ställningstagande i frågan fär ske isamband med den fortsatta behandlingen av nämnda lagstiftningsärende. Kostnader m. m. Det nya systemet lör tillsyn medför all nyaarbetsuppgifter läggs på kronofogdemyndigheierna, i försia hand de myndighetersom skall vara tillsynsmyndigheter i konkurs. De nya uppgifierna kan endasldelvis ulföras med uinyltjande av redan befintlig personal. Det är därförnödvändigt all tillföra kronofogdeorganisationen ytterligare personalresurser. 1978/79:100, bil. 18. har föreslagils altriksdagen till Kronojögde-myndigheiernu för budgetårel 1979/80 skall anvisa ettförslagsanslag av 337.124.000 kr. Härvid har inte medel beräknats för denytillkommande arbetsuppgiftema. I remissprolokollet har jag all tillsynsuppgiftemai princip skall ankomma pä en kronofogdemyndighet i vatje län men atl avvikelsefrån denna princip skall kunna göras. Del ankommer på regeringen all besiämmavilka kronofogdemyndigheter som skall vara tillsynsmyndighet i konkurs (42 8 iförslaget). Jag räknar med all kronofogdeorganisationen behöver tillförasknappt 20 nya tjänster inom en koslnadsram av ca 2 milj.kr. De ökade koslnader för personal som således uppkommer framlill /81 torde få bestridas genom atl förslagsanslaget B 3 Kronofogdemyndighetemaunder femtonde huvudlileln får överskridas. När det gäller förvaltningen i de mindre konkurserna harjag i remissprolokollet angeti all det lorde uppslå koslnader för staten om ca3,5 milj. kr. innebär i jämförelse med statens nuvarande koslnaderför mindre konkurser en merkostnad om ca . Pä samma sätt som nutorde kostnaderna fä belasta förslagsanslaget Ersättning åt vittnen m. m. underandra huvudtiteln. Det är viktigt alt utbildningen av den personal vid kronofogdemyndighetemasom berörs av reformen inleds före dennas ikraftträdande. Del fårankomma på RSV att inom ramen för sin ordinarie utbildningsverksamhet anordnadenna utbildning. Även i andra frågor är det angeläget atlförberedelsearbetet för reformen kommer i gång så lidigi som möjligl. Jagsyftar här bl.a. pä arbetet att fastställa normer för beräkning av ersättning lillstaten för tillsynsverksamheten. Även fastställande av taxor för förvallararvodeni vissa mindre konkurser hör till förberedelsearbetet. Jag har för avsikt atlinom den närmasle tiden la upp dessa frågor med berörda myndigheler. Prop.1978/79:105 712 Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställerjag atl regeringen föreslårriksdagen attanta de av lagrådet granskade förslagen med vidtagna ändringar.