prop · G20373 · 1978-12-31 00:00:00 — Föredraganden framhöll vidare atten samordnad organisation borde kunna ge ökade möjligheter alt snabbt ocheffektivt anpassa insalsema efter den enskildes behov och fömtsättningar ochäven att fortlöpande kunna anpassa verksamheten till utvecklingen påarbetsmarknaden. 1978/79:73 46 Föredraganden instämde i uttalandenatt alla människor som är i behov av att få sina arbetsförutsättningarkartlagda eller som önskar fä hjälp med att förbereda sig för arbetslivet skallfå den hjälp som behövs oavsett om de i formell mening kan betraktas somarbetshandikappade eller inte, samt viklen av att man inom ramen förverksamheten aktivt försöker motivera människor för arbete. YR-utredningenframhöll att del ur samhällsekonomisk synvinkel inte är rationellt atl dedyrbaraste och mest kvalificerade utredningsresurserna tas i anspråk i de falldå det är uppenbart orealistiskt att tänka sig att den sökande skall kunna gåtillbaka till arbetet. Några remissinstanser var kritiska till YR-utredningensuttalande att yrkesinriktad rehabilitering i första hand skall erbjudasmänniskor som själva önskar komma ut på arbetsmarknaden. Föredraganden delade utredningens uppfattning i denmeningen att de mest kvalificerade och kostsamma resurserna i första hand måsteanvändas som ett instrument för arbetsmarknadsverkets ansträngningar atthjälpa människor till arbete. Detta fick emellertid inte utesluta atl det ikomplicerade ärenden kan vara nödvändigt och riktigt med en tids arbets-marknadsinriktadprövning och träning för att klargöra den arbetssökandes möjligheter påarbetsmarknaden. Nya utredningen för yrkesinriktad rehabilitering m.m. (NYR)har, som jag i det följande kommer att redogöra för, i sin rapport (DsA 1978:3)anfört liknande synpunkter. Jag gör samma bedömning. har i delbetänkandel(SOU 1978:14) Arbete åt handikappade föreslagit att OT- och ALU-kursema förssamman med arbetsvårdsinsliluiens resurser i nya enheter, kalladearbetsmarknadsinstitut. Utredningen föreslår vidare att psykologresurser knytstill de nya arbetsmarknadsinstituten. Instituten bör knytas tilllänsarbetsnämnderna men ha särskilda styrelser i vilka ingår företrädare förolika intressen. Därmed anser utredningen att ett sammanhållet ansvar uppnåsförde arbetssökande med anknytning till förmedlingsverksamheten ocharbetsmarknaden. Möjligheten att avväga de olika resursinsatserna anses ocksåunderlättas genom den nya organisationen. 1 varje län skall under länsarbetsnämndenfinnas ett eller flera som har ansvar för ALU-kurser,anlagsundersökningar och prövnings/träningsverksamhel, dels i institutionellmiljö men framför allt på träningsplatser på den reguljära arbetsmarknaden.Utredningen föreslår vidare att det forsknings- och metodutvecklingsarbete somnu bedrivs vid statens arbetsklinik och samordnas iett metodutvecklingsinstitut som knyts till AMS men haren självständigställning. Institutet föreslås faen särskild styrelse som svarar för denlöpande verksamheten. Utvecklingsarbetet föreslås ha en bred inriktning, främstpå frågor om anpassningsproblem på arbetsmarknaden, anpassningsgruppernasarbete, utveckling av hjälpmedel etc, men dess huvudsakliga inriktning skallvara all vidareutveckla arbetsmarknadsinstitutens metoder för individinriktadservice. 1978/79:73 47 Sedan sysselsätlningsutredningensdelbetänkande avlämnats har regeringen i enlighet med beslut medanledning av propositionen 1977/78:30 tillsatt en särskildorganisationskommitté som antagit namnet nya utredningen för yrkesinriktadrehabilitering m.m. (NYR). För atl den tidsmässiga samordningen med detförändrade huvudmannaskapet för skyddat arbete skall bli möjlig, harorganisationskommittén, på sätt som anmäldes i propositionen fått påbörja sittarbete ulan alt behöva avvakta ställningslagande till förslagen ianledning av sysselsättningsutredningens delbetänkande rörande de arbetshandikappade.NYR har påbörjat sitt arbete genom att närmare studera de tre olikaorganisalionsalter-nativ som utredningen diskuterade. I likhet med flertaletremissinstanser som yttrat sig över sysselsätlningsutredningens delbetänkandebiträder NYR sysselsätlningsutredningens huvudalternativ att särskilda arbetsmarknadsinstitutskall inrättas inom arbetsmarknadsverket. De övriga alternativ somsysselsällningsutredningen övervägt var dels en anknytning till AMU-centra,dels en anknytning till de regionala stiftelserna för skyddat arbete somplaneras om möjligt inrättas . NYR har vidareutvecklatsysselsätlningsutredningens tankegångar och i rapporten 1978:3 lagt framförslag beträffande organisation och huvudmannaskap för arbetsmarknadsinstituten.Till instituten föreslås således föras dels den ar-betsprövnings- ocharbetslräningsverksamhet som bedrivs vid landstings- och primärkommunalaarbetsvårdsinstitul, dels de OT- och ALU-kurser som bedrivs vid AMU-centra.Vidare föreslås på samma grunder som framhölls i proposition 1977/78:30 att dearbetspsykologiska konsultinsatserna skall inordnas i de nya instituten. Som Jag nämnt, har förslagetom inrättande av inom arbetsmarknadsverket fått ettstarkt gensvar från remissinstanserna, däribland ,, , , domänverket. , , ,, /SR. NYR framhåller att en samordning avväglednings- och rehabiliteringsresurserna bör skapa förutsättningar för en fortsatt,mer samlad och intensiv utveckling och en bättre anpassning tillarbetsförmedlingens och de arbetssökandes behov. Förde sökande kan institutenbli en lättare tillgänglig resurs inom arbetsförmedlingen och erbjuda ensammanhållen men rikt differentierad service. Segregering av utsattagrupper undviks och möjligheterna till mera individuell handledning ochbehandling ökas. Man får ett sammanhållet ansvar för sökanden under helaprocessen fram lill ar-betsplaceringen. Samordningen bör främja en bättreresursavvägning, som leder till rätt insats på rätt nivå. Fler sökande kanockså få tillgång till specialistresurser. Personalen kan arbeta med gemensamgrundsyn och med stöd av enhetlig ledning. Huvudskälet till ett inordnande iarbetsm.arknads-verkets organisation är atl del ger en nära anknytning lillarbetsförmedlingen och arbetsmarknaden och markerar verksamhetensarbetsförberedande funktion. Prop.1978/79:73 48 NYR föreslår att organisationen skaomfatta ett eller flera institut i varje län. I fråga om kursen Omställning ochträning, som har specifika målgrupper och flera län som upptagningsområde, börintegration i ske, men särskilda hänsyn bör tas i detfortsatta organisationsarbetet till de förutsättningar som gäller för kursernaoch målgrupperna. En väsentlig utgångspunkt är t.ex. atl dövblinda och döva ochandra grupper som kräver samhörighet inte splittras, en annan alt alltförstora institutioner för vissa grupper kan ha en ogynnsam inverkan. NYR föreslår vidare all det inomvarje län skall finnas en styrelse under länsarbetsnämnden, med en bredrepresentation för att främja verksamheten och tillgodose olika intressen. Enlänsansvarig chef skall finnas för arbetsmarknadsinstituten vilken skall svaraför planerings- och samordningsuppgifter och vara ansvarig förpersonalutbildning och metodutveckling. Chefen är föredragande i styrelsen ifrågor som rör verksamheten och sammanställer bl.a. underlag föranslagsframställning. Institutets löpande personal- och ekonomiadministrationskall anknytas till länsarbetsnämndens administrativa enhet. Till denlänsansvariga chefen skall knytas en särskild tjänst för utbildnings- ochutvecklingsfrågor samt två beredningsgrupper, en för personalutbildning och enför metodutveckling. Vid varje institut skall finnas en planeringsgmpp medföreträdare för institutet och arbetsförmedlingen. För varje institut utses enföreståndare som har eget budgetansvar och ansvar för institutets verksamheter. Verksamheten skall enligt NYR:s förslag ha en bredinriktning mot såväl yrkesobestämda som arbetshandikappade arbetssökande.Samordningen av nuvarande resurser för vägledning och rehabilitering bör syftatill en integrering så alt förutsättningar skapas för utveckling av nyaarbetsformer och ny metodik. En hasorganisation av små arbetslag (2-4 personer)bör förutom att svara för direkta vägledningsinsatser ha ett sammanhållet ansvarför genomförande och uppföljning av den individuella planen. Nuvarandeprövnings- och iräningsavdelningar sammanförs till ett flexibelt stationssystemför teoretiska och praktiska övningsuppgifter och andra aktiviteter.Väsentligt utrymme ges för gruppverksamhet. NYR förordar vidare en kraftigökning av utåtriktad verksamhet i form av praktik och s.k. prövning/träning ireell miljö. Frågan om ekonomisk ersättning eller annan kompensation lillarbetsgivare skall i detta sammanhang övervägas. Till den utåtriktadeverksamheten hör också institutets insatser på arbetsförmedlingen, främst iform av psykologmedverkan och samarbete med övriga samhällsorgan. All personal, ca 2000 anställda,inom nuvarande verksamhet bör enligt NYR:s förslag i princip erbjudas fortsattanställning i den nya organisationen. Med hänsyn till verksamhetens speciellainriktning och omfattning föreslår NYR en kraftig satsning påpersonalutbildningen, särskilt i igång-sältningsskedet. NYR förordar att det avutredningen föreslagna forskning får ansvarför personalutbildningen. Prop.1978/79:73 49 förutsätter i likhet med NYR atl all berörd personal isamband med organisationsförändringen ges erforderlig utbildning ochintroduktion för sina nya arbetsuppgifter. För egen del anser jag att verksamhetens karaktär avkvalificerad ar-betsförberedelse för sökande med svårigheter på arbetsmarknadenmåste vara den grundläggande utgångspunkten vid valet av organisatorisk lösningför verksamheten. Jag ansluter mig därför till NYR:s förslag att arbetsmarknadsverketskall vara huvudman för de nya arbetsmarknadsinstituten. De OT-kurser som f n.anordnas vid AMU-centra för olika handikappgrupper har betydande inslag avhandikappanpassning och social träning. De som undervisar vid kurserna har imånga fall unik erfarenhet och kunskap inom resp. handikappområden. Från bl.a.handikapporganisationernas sida har framförts att denna verksamhet också ifortsättningen måste bedrivas i former som är särskilt anpassade tillmålgruppemas behov. För egen del anser jag att NYR:s förslag i fråga omOT-verksamhetens framtida organisation och former är så utformat att det börvara ägnat att tillgodose dessa krav. Inom arbetsmarknadsutbildningenanordnas f.n. korta anpassningskurser s.k. kortkurser - för främst äldresynskadade. Dessa kurser har ingen egentlig arbetsmarknadsanknytning utansyftar främst till alt lära de synskadade alt klara sig i hem och samhälle.NYR har i särskild framställning till den 29september 1978 anhållit att regeringen måtte uppdra åt SÖ och AMS atl i samrådmed , och Landstingsförbundetplanera för att denna kursverksamhet överförs till folkhögskoleorganisationen ienlighet med förslag från . Efter samråd med chefen förutbildningsdepartementet vill jag förutskicka att jag avser föreslåregeringen att lämna ett sådant uppdrag. ochsedermera NYR:s förslag om innebär, i enlighet med degmnder som anfördes i prop. 1977/78:30, att också den arbetspsykologiskakonsultverksamheten som bedrivs för arbetsmarknadsverkets räkning tillförsden nya organisationen. Förslaget har tillstyrkts av flertalet remissinstanserdäribland PTI, LO, TCO och AMS. AMS betonar dock atl psykologresurserna vidinstituten måste medge fortsatta insatser på förmedlingarna. /SR, som iPsykologförbundet organiserar berörda arbetspsykologer, framhåller bl.a. arbetspsykologiska verksamheten varit ett naturligt led iarbetsförmedlingens arbete. Det framstår därför som helt konsekvent attarbetsmarknadsverket ges del fulla ansvaret . Förslaget har däremotavstyrkts av ägare till nuvarande institut saml SAF m.fl. Som jag redogjort för,innebär tillkomsten av arbetsmarknadsinstituten ett nytt inslag i svenskarbetsmarknadspolitik. Dessa institut skall arbeta såväl med den sökande sommed vederbörandes arbetssilua- 4 1978/79. Prop.1978/79:73 50 tion i placeringsskedet. Härigenom vinns, som NYR påpekat,att onödigt remissförfarande mellan olika samhällsorgan kan undvikas och atlåtgärderna kan sättas in på ett tidigt stadium. Arbetsmarknadsinstitutenspersonal, bl.a. psykologer, skall således tjänstgöra i jourverksamhet direktpå förmedlingarna och kunna hjälpa de sökande. På motsvarande sätt skall t.exarbetsförmedlare, instruktörer eller psykologer från arbetsmarknadsinstitutenkunna följa med den sökande ut på den nya arbetsplatsen och där på ett meringående sätt hjälpa till med den sökandes inpassning i verksamheten. Ettbibehållande av de nuvarande arbetspsykologiska instituten skulle inte barainnebära en splittring av nuvarande resurser utan också försvåra ett effektivtutnyttjande av dem. Bl.a. vill jag som PTI anfört peka på de arbetsrättsligasvårigheter som kan uppstå om psykologer anställda vid privatägda institutkontinuerligt skall arbeta på arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinstitut.Härtill kommer att vid de nuvarande arbetsvårdsinstituten och OT-kursernaredan fmns psykologer som kommer alt ingå i den nya organisationen. En uppbyggnad avarbetsmarknadsinstituten i enlighet med sysselsält-ningsutredningens förslagsom innebär att vägledningsinsatser för de arbetssökande på ell flexibelt sättskall kunna avvägas efter den sökandes behov förutsätter att ocksåpsykologresurserna samordnas i enlighet med utredningsförslaget. Ett bibehållandeav nuvarande organisationsformer skulle enligt min mening inte bara väsentligtförsvåra arbetsmarknadsinstitutens möjligheter till individuell vägledning utei arbetslivet utan också innebära direkta nackdelar för den berörda personalenvid nuvarande arbetspsykologiska institut. Skälet härtill är bl.a. att i dettillstånd av resursknapphet i samhällsekonomin, som vårt land torde fåvidkännas under , kommer det atl bli helt nödvändigt attockså inom arbetsmarknadspolitiken göra hårda prioriteringar mellan behoven. 1ett läge då arbetsmarknadsinstituten är under uppbyggnad synes det nödvändigtatt styra mesta möjliga tillgängliga resurser till arbetsmarknadsinstituten föratt dessa så snabbt som möjligt skall få de förväntade förutsättningarna atthjälpa arbetssökande inför och i samband med utträdet på arbetsmarknaden. Detta måste, tillsammans med delfaktum atl del under alla förhållanden kommer att finnas psykologresurser vidarbetsmarknadsinstituten, leda till att underlaget för de nuvarandearbetspsykologiska instituten väsentligt försvagas och därigenom ocksåsituationen för de anställda där. Enligt min mening är del viktigt atl på sättsom anfördes i prop. 1977/78:30 finna sådana övergångslösningar atl den arbetspsykologiskaverksamheten på ett smidigt sätt kan övergå til den nya organisationen och därvid särskilt beaktar situationen för de anställda. Jag förordar därföratt den arbetspsykologiska verksamheten redan från början inordnas i den nyaorganisationen med . Ett statligt övertagande av kostnadsansvaret för denarbelsprövnings- 1978/79:73 51 och arbetslräningsverksamhet som bedrivs avlandstingskommuner och kommuner kan enligt beslut accepteras endastom det i sin helhet motsvaras av minskade statliga åtaganden inom andrakommunala verksamhetsområden samt atl ekonomiska uppgörelser kan träffas omövertagande av de nuvarande huvudmännens lösa och fasta egendom. Regeringen har genom beslut uppdragitål statens förhandlingsnämnd att uppta förhandlingar i dessa frågor med och . Förhandlingama har också avsettverkstäderna för skyddat arbete. Jag har för avsikt atl föreslå regeringen altuppdra ål statens förhandlingsnämnd att även uppta förhandlingar med nuvarandeägare till de arbetspsykologiska instituten om övertagande av lokaler ochandra tillgångar. NYR har förordat att i princip all personal inomhittillsvarande verksamheter skall erbjudas fortsatt anställning i den nyastatliga organisationen. För anställda inom med rent produktionsinriktadearbetsuppgifter föreslås dock erbjudandet gälla anställning vidarbetsmarknadsinstitut eller inom de regionala stiftelserna för skyddatarbete. För egen del anser jag atl frågan om övertagande av befintlig personali den nya organisationen dels får diskuteras mellan nuvarande huvudmän ochstatens förhandlingsnämnd vid centrala och lokala förhandlingar i samband medövertagandet av tillgångarna, dels i MBL-förhandlingar med berördapersonalorganisationer. Jag utgår från atl den personal som sysselsättsinom dessa verksamheter i princip skall erbjudas tbrtsatt anställning hos dennya huvudmannen. bör få i uppdrag att i den utsträckningsom behövs förhandla med personalorganisationerna om anställnings- och arbetsvillkorför berörd personal. Tilläggas kan att personalens tjänstgöringsförhållandenhos nuvarande huvudmän till vissa delar är oklara. Det finns således vissakategorier som tjänstgör endast och har dennatjänstgöring förenad med anställning hos annan arbetsgivare. Gränsema för denuvarande huvudmännens administration av t.ex. arbetsvårdsinstitul å ena sidanoch skyddade verkstäder å den andra är också oklar. Det synes därför lämpligastatt man på den regionala nivån söker träffa överenskommelser i här berördafrågor. 1 enlighet med sina direktiv ankommer det på NYR alt biträda såvälstatens förhandlingsnämnd som avtalsverket vid dessa förhandlingar. SÖ har i sitt remissyttrande uttalat att man villfå tillstånd en lokalmässig åtskillnad mellan den kursverksamhet som skallövergå till arbetsmarknadsverket och övrig verksamhet vid AMU-centra.Erfarenhetsmässigt vet man att verksamheten vid AMU-centra med hänsyn tillförändringarna på arbetsmarknaden omstruktureras relativt snabbt. I sambandmed sådana förändringar bör enligt min mening den lokalmässiga omflyttning somALU- och OT-kursernas inordnande i innebär kunna genomföras. Under enövergångstid bör emellertid med OT- och ALU-verk-samhet kunna vara lokaliseradtill AMU-centra. I dessa fall får överens- Prop.1978/79:73 52 kommelse träffas mellan ochlänsarbetsnämnden om fördelning av kostnader, överlagande eller upprättande avhyreskontrakt etc. Jag delar dock uppfattningen att ALU- och OT-kurserna påsikt bör knytas till ett . NYR föreslår att de regionalastiftelserna för skyddat arbete skall ansvara för arbetsanskaffning tillarbetsmarknadsinstituten. Med hänsyn till betydelsen av all minska antaletstatliga och kommunala huvudmän som sysslar med arbetsanskaffning ochförsäljning av industriellt tillverkade produkter har jag ingen erinran motdetta förslag. Det får ankomma på den kommande centrala och atl utforma principema för ett samarbete mellanarbetsmarknadsinstituten och den nya organisationen för skyddat arbete. Enligt sysselsätlningsutredningensförslag skall arbetsmarknadsinstituten ha en fristående ställning underlänsarbetsnämnderna. Vid länsarbetsnämnden skall finnas en särskild styrelseför arbetsmarknadsinstituten, där länsarbetsdirektören,arbelsvårdsföredraganden, parterna på arbetsmarknaden, socialvårdens ochsjukvårdens huvudmän samt är företrädda. Utredningenföreslår att det dessutom skall finnas en anknytning lill arbetsmarknadsutbildningeneller till kursstyrelsen för AMU i styrelsen. NYR föreslår attlänsarbetsdirektören blir ordförande i styrelsen för arbetsmarknadsinstituten.Som ledamöter skall ingå företrädare för arbetsmarknadens parter,handikapporganisationer, kommunerna - bl.a. i deras egenskap av huvudmän försocialvård och skolväsende, i egenskap av huvudman för sjukvårdoch omsorgsverksamhel, kriminalvården, och ilänet. Arbetsvärds- och yrkesvägledningsföredragande bör vara adjungerade istyrelsen. Personalen vid arbetsmarknadsinstituten föreslås likaledes bliföreträdd. För egen del ansluter jag mig tillNYR:s förslag om sammansättning av styrelserna för arbetsmarknadsinstituten.Det får ankomma på länsarbetsnämnderna alt efter förslag från resp.organisation och myndighet utse ledamöterna i styrelsen. Företrädare för personalen vidarbetsmarknadsinstituten skall finnas i styrelsen enligt de bestämmelser somfinns om personalföreträdare i statliga styrelser. i länet bör ha yttrande- och förslagsrätt vidstyrelsens sammanträden. Länsansvarig chef för arbetsmarknadsinstituten i länetföreslås vara föredragande i styrelsen. 1978/79:73 53 1 propositionen 1977/78:30förordade föredraganden atl ett fristående ochforskning skulle upprättas. Institutet borde ha en fast anknytning till denyrkesinriktade rehabiliteringen på såväl arbetsförmedlingen som påarbetsplatsen. Särskilt viktigt var atl metodutvecklingsarbetet direkt kundeske i anknytning till den praktiska verksamheten inom organisationen för denyrkesinriktade rehabiliteringen. I likhet med vad som gäller för statensarbelskliniks verksamhet borde institutet finansieras över statsbudgeten. 1detta sammanhang borde del enligt föredraganden ankomma påsysselsällningsutredningen atl pröva bl.a. möjligheten att utveckla ochsamordna statens arbelskliniks och Psykotekniska institutets (PTI) resurser. Envidgning och reformering av dessa institutioners verksamhet under ettgemensamt huvudmannaskap skulle enligt föredraganden kunna utgöra en god gmndför metodutvecklingen inom den yrkesinriktade rehabiliteringen.Sysselsättningsutredningen skulle i detta sammanhang också beakta detutvecklingsarbete som bedrevs vid övriga arbetspsykologiska institut. Enligt sysselsätlningsutredningensförslag bör en sammanläggning ske av de delar av verksamheten vid statensarbetsklinik resp. PTI som är inriktade på forskning och metodutveckling.Arbetsprövning, anlagsundersökningar och annan klienlinriklad verksamhet hosde båda institutionerna föreslås bli sammanförd till ett lokall institut iStockholms län, lokalmäs-sigi knutet lill metodutvecklings- ochforskningsinstitutet. Förslaget har i princip möttpositiva reaktioner från remissinstanserna, bl.a. från statens arbetsklinik ochPTI. Några av remissinstansema har dock betonat vikten av alt metodutvecklingoch forskning bedrivs decentraliserat och inte samlas till ell centraltinstitut i . organisationsförslag harvidareutvecklats av NYR. 1 organisationsförslaget markeras den decentraliserademetodutvecklingen och forskningen, medan del centrala institutet tilldelas ensammanhållande och samordnande roll. NYR framhåller behovet av en sådansamlande instans som verkar fören rehabiliteringsforskning utifrån ett arbetsmarknadsperspektiv.Man pekar också på behovet av att bättre följa upp den praktiska verksamheten.Tidigare har sysselsättningsutredningen och RRV betonat behovet av ell bättreinformationssystem vad gäller resultaten av arbetsvärdens insatser. För egen del vill jag betona att ökade kunskaper om effekterför individ och samhälle av olika arbelsmarknadspoliliska åtgärder ärväsentliga för planeringen av åtgärder för arbetshandikappade och andravägledningssökande. Likaså är sådana kunskaper nödvändiga förmetodutvecklingen inom väglednings- och rehabiliteringsområdena. harresurserna för en sådan uppföljning varit otillräckliga. Atl följa upp desökande och se vilka faktiska effekter insatta åtgärder haft, att analyseraorsakerna till miss- 1978/79:73 54 lyckanden och hinder för att den önskade effekten kunnatuppnås bör vara en viktig uppgift för ett centralt institut medmelodutvecklingsuppgifler. NYR har också framhållit alt verksamhetensinriktning skall ha sin tyngdpunkt i metodutvecklingen. Denna förutsätts i höggrad äga rum i form av försöksverksamhet och uppföljningar vidarbetsmarknadsinstituten. NYR:s förslag om att de olikaprojekten för metodutveckling och forskning skall bedrivas decentralicerat påarbetsmarknadsinstituten finner jag ägnat att främja en vilalisering ochutveckling av den arbetsmarknadsinrik-tade rehabiliteringen. Del förekommer att man inomfältorganisationen initierar försök med nya metoder eller särskildaarbetsformer. En brist i det nuvarande systemet är att sådana försök intealltid kan utvärderas och dokumenteras och kunskapen om dem spridas till andrasom verkar inom området. Därför är det angeläget alt ett centralt institutockså tar lill vara och hjälper lill med alt utveckla och genomföra sådana initiativinom fältverksamhelen och sedan svarar för dokumentation ochinformationsspridning.