prop · G203110 · 1978-12-31 00:00:00 — Att tillståndinte skull krävus för ändumålsenlig röjning och liksom detförhullundet .itl något undantag från lillsiåndskruvet inte görs förhushehovsavvcrkning innebär en ändring i förhållunde till vad som f. n. gäller.Frågun om lill-ståndsfrihet för röjning och gallring hur jag behandlat i denullmännu moiiveringen (uvsnili 2.2.5). Med stöd av andra stycket kan beslutahur avverkningen skall genomförus för att inte återväxten ellerskyddsintressenu skall äventyrus och vilka åtgärder som skull vidtas för atttillfredsställunde återväxt skall åstadkommus. 1 purugrufen görs inte i något hänseende någon åtskillnadmellun svårföryngrad skog och skyddsskog. Därigenom kan det förhållundet ullvissu svårföryngrade skogar också ulgör ett skydd för angränsande murkerbeuktas vid all tillståndsprövning. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer färmeddela föreskrifter om bekämpning av insektshärjning i skog, uppurbctning uvskadad skog, uiforsling eller lagring uv virke och om andru åtgärder som behövsför alt motverka uppkomsten uv yngelhärdar. Skogsmarkens ägare är ansvarig för att sådana åtgärderutförs. För förebyggande åtgärder i samband med uvverkning och lagring uv virkeur också annun som har rätl att förfoga över skog eller virke ansvarig. Paragrafen har i förhållande lill 20 S i utredningensförslag givits en mera preciserad avfattning som till viss del ansluter tillden lydelse 34 S har i nuvarande lag. Äv vad jag har sagt i den allmänna moiiveringen (avsnitt2.2.6) framgår atl underiag f.n. saknas för ytteriigare generelladetaljföreskrifter ulöver de som meddelats i skogsskyddsförordningen (1977:350)och föifullning (SKSFS 1977: 4). Prop.1978/79:110 71 1 enlighet med vad jug har anförl i fråga omskogsvårdslagens tillämpningsområde (avsnilt 2.2.2) skall bestämmelserna förskogsskyddet inte bara gälla åtgärder på mark som betraktas som skogsmark ilagens mening. Såväl bekämpningsåtgärder som förebyggande åtgärder kan varanödvändigu pä andra marker för att skydda skogen på närliggande skogsmark. Dethar vidare förutsatts all kommande föreskrifter för virkeslagringen skall gällubåde lagring i skog och i närheten av skog. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fårmeddela föreskrifter i fråga om hyggens storlek och utläggning,beständsanläggning. kvarlämnande av trädsamlingar, skogsbilvägars sträckningoch om den hänsyn i övrigt som skall tas till naturvårdens intressen vidskötseln av skog. Bemyndigandet medför inte befogenhet atl meddelaföreskrifier som är så ingripande att pågående markanvändning avsevärtförsvåras. Paragrafen motsvurar 22 S i utredningens förslag. Kruvenpå hänsyn till naturvårdsintressena föreslås komma till ullryck, dels, liksomhittills, i en erinran i lagens inledande paragraf, dels i föreskriftermeddelade med stöd av bemyndigandet i förevarande paragraf. 1 vilka hänseendensådana föreskrifter bör kunna meddelas har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.2.5). Vad beträffar föreskrifternas lillämpningsområde framgårdet av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.2) att föreskrifterna bör iakttasvid varje åtgärd i skogsbruket oavsett om åtgärden berör mark som betraktas somskogsmark i lagens mening eller annan mark. utövar den centrala tillsynen överefterlevnaden av denna lag och med slöd av lagen meddelade föreskrifier.Skogsvårdsstyrelsen utövar den närmare tillsynen inom länet. Paragrafen, som överensstämmer med 23 § i utredningensförslag, motsvarar 4 och 5 SS i gällande lag. har rätt att på begäran få deupplysningar och handlingar som behövs för tillsynen enligt denna lag. Paragrafen överensstämmer med 24 S i utredningens förslag.Någon motsvarande bestämmelse finns inte i den nuvarande lagen. De handlingarsom främst kan vara av intresse vid tillsynen är eventuella skogsbruksplaner. får meddela föreläggande eller förbudsom behövs för att denna lag eller föreskrift som har meddelals med slöd avlagen skall Prop.1978/79:110 72 1 brådskande fall eller när del annars finnssärskilda skäl, får föreläggande eller förbud meddelas och i annatfall försl sedan det har visat sig att myndighetens råd och anvisningar intehar följts. 1 beslul om föreläggande eller förbud kantillsynsmyndigheten utsätta vite. Iakttas inle föreläggande, får tillsynsmyndigheten låtavidta åtgärden på den försumliges bekostnad. Paragrafen överensstämmer med 25 S i utredningens förslagoch ersätter bestämmelserna i 12, 13, 19, 20, 22 och 32 88 i nuvarande lag. När det gäller alt komma till rätta med åtgärder som harförsummats innebär paragrafen atl den nuvarande ordningen med överenskommelsermed skogsägaren och ålägganden av domstol ersätls med en möjlighet att meddelaförelägganden som kan förenas med vite. Sådana förelägganden kan till skillnadfrån de nuvarande överenskommelserna komma att gälla också andra försummelserän eftersatta återväxtåtgärder. När del å andra sidan gäller att förhindraåtgärder som inte står i överensstämmelse med lagen kan skogsvårdsstyrelsensanmaning antingen få formen av föreläggande eller förbud. Sådana föreläggandeneller förbud kan komma i fråga i vidare utsträckning än del nuvarandeavverkningsförbudet, t.ex. för att säkerställa att föreskrifterna omnaturvårdshänsyn iakttas. Föreläggandena och förbuden förutsätts få formen avålägganden riktade till viss person. De får därigenom, framför allt ijämförelse med det nuvarande avverkningsförbudet, en begränsad räckvidd. Dethade visserligen varit möjligt att utsträcka föreläggandena och förbuden lillatt gälla också en ny ägare av fastigheten. En sädan bestämmelse skulleemellertid få en begränsad betydelse med hänsyn till att den inte kan gälla ettförelagt vite. Som framgår av paragrafens lydelse och som harunderstrukits i den allmänna moiiveringen (avsnitt 2.2.6) skallskogsvårdsstyrelserna så långt möjligt söka åstadkomma rättelse genomanvisningar och råd till skogsägaren eller den annars ansvarige. Kan avverkning föranleda jämförelsevis dyra och omfattandeåterväxtåtgärder, får skogsvårdssiyrelsen i samband med att avverkning företaskräva atl säkerhei ställs för fullgörandet av ålgärderna. Säkerhei får även krävas som villkor för tillstånd enligt19 §. Ställs inle säkerhei i fall som avses i första stycket,får meddela förbud att avverka skog på brukningsenhetenutan skogsvårdssiyrelsens tillstånd. Paragrafen, som saknar motsvarighel i utredningensförslag, molsvarar 24 S nuvarande lag. Frågan om ställande av säkerhet harbehandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.1.4 och 2.2.6). Någon ändring av vad som f. n. gäller beiräffandefömlsältningarna för atl fordra säkerhet är inle avsedd. Prop.1978/79:110 73 I tredje stycket åsyftas förbud meddelat med stöd av 24 §. Regeringen kan föreskriva att särskilda avgifter skall tasut i ärende enligt denna lag. Paragrafen, som överensstämmer med 26 8 i utredningensförslag, saknar motsvarighet i gällande lag. Avgifter kan komma i fråga bl. a.i ärenden om beslut enligt 16 §. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaklsamhet 1. bryier mot föreskrift som har meddelats med stöd av8 8 första stycket eller 20 8 första stycket, 2. bryier mot 128, 13 8 första stycket eller 14 § första stycket, 3. bryter mot 19 8försia siycket eller mot föreskrift om avverkning som har meddelats med stöd av19 § andra stycket, 4. bryter motavverkningsförbud som avses i 25 S, 5. underlåter atlfullgöra anmälningsskyldighet som har föreskriviis med slöd av 17 §, 6. underiåter attiaktta föreläggande eller bryter mot förbud som har meddelats för attföreskrifi enligt 21 § skall efterlevas. I ringa fall döms ej till ansvar. Har flera medverkat till gärning som avses i förstastycket gäller 23 kap. 4 och 5 S§ . Den som har överträtt vitesföreläggande eller vitesförbuddöms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas avföreläggandet eller förbudet. Paragrafen motsvarar 27 8 i utredningens förslag. I punkt1 straffbeläggs brott mot föreskrifter om användningen av och handeln medskogsodlingsmaterial och mot föreskrifter för skogsskyddet. I det sistnämndahänseendet finns motsvarande straffbestämmelse i 37 a 8 nuvarande lag. Punkt 2gäller broll mol avverkningsbeslämmelserna och punkt 3 brott mot bl.a.bestämmelsen att tillstånd skall inhämtas för avverkningi svårföryngrad skog och skyddsskog. Motsvarande straffbestämmelser finns i 368 1 mom. i den gällande lagen. Vad beträffar punkl 4 finns motsvarandestraffbestämmelse f. n. i 36 8 2 mom. Punkt 5 om ansvar för den som inteiakttar vad som föreskrivs om avverkningsanmälan motsvarar delvis nuvarande 37§. Somjag har sagt bör straffansvar inte följa på brott motföreskrifter om naturvårdshänsyn i andra fall än när skogsvårdsstyrelsenmeddelat föreläggande eller förbud med angivande av i vilka hänseendenföreskrifterna skall iakttas. Detta följer av punkt 6. Virke efter avverkning som innebär brott enligt denna lageller värdet därav skall förklaras förverkal, om det inte är uppenbartobilligt. Paragrafen, som motsvarar förverkanderegeln i den avutredningen föreslagna ansvarsbestämmelsen, överensstämmer i sak med 39 8 i gällandelag. Prop.1978/79:110 74 Talan mot beslut enligt denna lagförs hos genom besvär. Mot beslut förs lalanhos regeringen genom besvär. 1 paragrafen, som saknar motsvarighel i utredningensförslag, ges besvärsbestämmelser som motsvarar 43 8 i nuvarande lag. Myndighei får förordna alt dess beslut skall lända tillefterrättelse utan hinder av förd talan. Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens förslag.Inte heller i den nuvarande lagen finns någon direkt motsvarighet till denföreslagna bestämmelsen utom atl meddelat avverkningsförbud träder i kraftgenast även om det överklagas. Denna lag iräder i krafl . Genom lagenupphävs skogsvårdslagen (1948:237) och förordningen (1894: 17 s. 1) angåendehushållningen med de allmänna skogarna i riket. Förekommer ilag eller annan författning hänvisning till föreskrift som har ersatts genombestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Den som inneharskogsmark med fideikommissrätt eller under ständig besittningsrätt och ägertillgodogöra sig skogens avkastning utöver husbehovet, skall vid tillämpningenav nya lagen anses som skogsmarkens ägare. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva de avvikelser frän nyalagen som kan behövas med hänsyn till övergångssvårigheter som kan föranledasav den genom lagen införda röjningsskyldigheten. Tillstånd ellerbeslut som meddelats med stöd av 6, 7, 10, 13, 24 eller 26 8 gamla lagen skallanses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelse i nya lagen, om interegeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förordnar annat. Med stödav 25 § meddelade förordnanden skall gälla tills vidare. Avverkningsanmälan somgjorts före nya lagens ikrafiträdande skall anses ha fullgjorts enligt nyalagen. Lagen bör träda i kraft . till den förvaltningsreform som har genomförts beträffande den kyrkligajorden kan den i punkt 2 nämnda förordningen upphävas. Det är lämpligt attbeslul härom fattas i samband med införandet av den nya skogsvårdslagen. Till de rätlighelsinnehavare som enligt punkt 4 skalljämställas med skogsmarkens ägare när det gäller ansvaret för skogsvården hörbl. a. de åbor som anges i 3 8 första stycket nuvarande lag. De i punkt 6 uppräknade tillstånden och besluten ärtillstånd lill avverkning som innebär avsieg från bestämmelsen om skydd förden yngre skogen och bestämmelsen om ransonering, förhandsbesked att en viss 1978/79:110 75 avverkning är förenlig med avverkningsbestämmelserna,avverkningsförbud och tillstånd all avverka utan hinder av sådani förbud,beslut alt fordra säkerhet och tillstånd till avverkning i svårföryngrad skogeller skyddsskog. 4.2 Förslaget till ändring i lagen (1974:434) om bevarandeav bokskog Ändringen i 6 8 bokskogslagen föranleds av att begreppetutvecklingsbar skog inte används i den föreslagna skogsvårdslagen. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas överförslagen till 1. skogsvårdslag, 2. lag om ändringi lagen (1974:434) om bevarande av bokskog. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. Prop.1978/79:110 76 Sammanfattning av utredningens förslag har enligt sina direktiv haft tvåhuvuduppgifter. Den första har varit atl utarbeta ell system för en s. k.rullande virkesbalansul-redning och med hjälp uv detta system redovisaaltemativa utvecklingslinjer för den svenska skogsnäringen. Den andra harvarit atl lägga fram detaljerade förslag till styrmedel inom skog. Frågan om virkesbalanser skulle enligt direktivenbehandlas med förtur. Ulredningen avgav därför delbetänkandet(Ds Jo 1975:1) Virkesbehov och virkeslillgång. 1 betänkandet redovisadesexempel på långsiktiga avverkningsberäkningar som hade utförts med hjälp av ettnytt beräkningssystem konstruerat för utredningens räkning. Beräkningarna betecknadesav utredningen väsentligen som underlag för utredningens fortsattabedömningar. 1 betänkandet framförde utredningen vidare förslag om inrättandeav ett fast organ för permanent skoglig prognosverksamhet. sådani organ harnu inrättats vid . Utredningen räknar med att skogsstyrelsenkommer att fortsätla arbetet med avverkningsberäkningar m. m. i huvudsakenligt de principer som utredningen har tillämpat. Utredningen har i del fortsatta arbetet vidareutvecklatberäkningsmodellen för avverkningsberäkningar. a. är det nu möjligt attvid beräkningarna direkl la hänsyn till faktorer som positivt och negativtpåverkar skogsproduktionen. Som underiag för de beräkningar som presenterashar utredningen låtit värdera dessa faktorer både teoretiskt och praktiskt. Denteoretiska värderingen har gjorts av forskare på de specifika områdena. Somgrund för den praktiska värderingen har legat bl. a. en skogsvårdsenkät tillhela skogsbruket. Utredningen har vidare till sin hjälp haft en referensgruppsammansatt av forskare och praktiker inom skogsbruket. 1 enlighel med direktiven redovisar utredningenalternativa skogsproduktionsprogram. Programmen sträcker sig över en100-årsperiod och utgår liksom beräkningarna i utredningens delbeiänkande frånskogslillslåndet så som det har framkommit vid riksskogstaxeringen . I samtliga program förutsätts bruttoavverkningen vara igenomsnitt 75 milj. msk (skogskubikmeter) vilket kan jämföras med den idelbetänkandet förutsatta volymen 84 milj. msk . Nedjuste-ringenföranleds av att averkningarna till följd av lågkonjunkturen för skogsindustrinhar blivit lägre än vad som tidigare kunde förulses. att brännved1'örbrukningen har minskat, atl importen av virke har ökat och atltillvaratagandet av fällda träd har förbättrats. Med hänsyn till det långsiktigamål för skogspoliliken som anges i utredningens direktiv syftar samtligaredovisade alternativ till en uppskattning av den högsta möjliga långsiktigaavverkningsnivån vid de förutsättningar som gäller för resp.alternativ. Utredningen har valt att begränsa redovisningen till trealternativ. Givetvis är det möjligl atl utarbeta program med andraförutsättningar och resultat. Utredningen har dock tvingats avstå från attutarbeta ett alternativ som belyser en fortsättning av dagens intensitet iskogsbmket. Nödvändiga data om utvecklingsmöjligheterna för de bestånd som haranlagts under de senasle åren saknas nämligen. Alternativ I beskrivervisserligen ell skogsbruk liknande det som har bedrivits under de senastedecennierna. Det innebär dock en bättre beståndsanläggning och mer omfattandebort- Prop.1978/79:110 77 röjning av lövsly än f. n. och kan beräknas ge ungskogarav den kvalitet som vi har . För sådana ungskogar finns lämpliga data somunderlag för långsiktiga beräkningar. Gallringshuggningarna syftar lill altfrämja en hög produktion av barrsågtimmer genom att andelen gallring ökas och ihögre grad inriklas mol lövträden i bestånden. Gödslingen av skogsmarkförutsätts fortsätta i samma omfattning som under 1970-lalet, dvs. ca 15000 haper är. Ett program enligt detta alternativ skulle möjliggöra enbmlioavverkning av ca 75 milj. msk vilkel i slortsett molsvarar den beräknade virkesförbrukningen under 1970-talel. Förskogsindustrin innebär detta att en kapacitet molsvarande dagens skulle kunnautnyttjas till i genomsnitt . Aliernativ 2 beskriver ett skogsbruk med belydligt högreambitionsnivå än . I förhållande lill alternativ 1 förutsätts enförbättrad beståndsanläggning och viss användning av förädlat skogsfrö. Under100-årsperioden förutsätts att contortatall planteras på avskogsmarksarealen i och nordvästra , alt skogsmarksgödslingensuccessivt ökar från 150000 till 450000 ha , att hälften av vårasumpskogar dikas och alt av myrmarksarealen dikasoch i förekommande fall gödslas . program enligidetla alternativ skulle möjliggöra en successiv ökning av den årligabruttoavverkningen från 75 milj. msk till 89 milj. msk . Redan under1980-lalel skulle avverkningarna kunna ökas till närmare 80 milj. m'sk per år.Skogsindustrin skulle under 1980-lalet då kunna utnyttja sin kapacitet till ca90 %. Alternativ 3 avser att beskriva ett skogsbruk där sådanarestriktioner har genomförts för användning av kemiska bekämpningsmedel,gödsling och dikning som har aktualiserats i den allmänna debatten de senasleåren. 1 programmet förutsätts atl antalet barrträdsplantor blir lägre och attlöv-trädsinblandningen i de nyanlagda bestånden, trots förhållandevis aktivaröjningar och hjälpplanteringar efter insektsskador, blir högre än i de bådaundra alternativen. Vidare förutsätts att gallringshuggningarna på grund avsvårigheterna att avsätta lövträdsvirke i mindre grad kan inriktas mot atl taut lövträd. Ett program enligi detla alternativ skulle leda lill all den årligabruttoavverkningen måste minskas med 6 milj. msk i förhållunde lill1970-lalels nivå, dvs. lill 69 milj. msk. Den möjliga barrvirkesavverkningenskulle minska med 9 milj. msk medan lövvirkesavverkningen måste öka med 3 milj.m'sk. Virkesförrådel av lövträd skulle öka med . 1de båda andra alternativen ligger del på i stort sett oförändrad nivå. Enavverkning av denna siorieksordning skulle medge att en industrikapacilelmolsvarande dagens skulle kunna utnyttjas till endast . En viktigförutsättning härför är all lövvirkesförbrukningen ökas med närmare 30 %motsvarande en tillverkning av ytterligare mer än 0,5 milj. lonlövvedscellulosa. Programmel skulle få omedelbara negativa effekter påsysselsättningen i skogsbruket och skogsindustrin och på exportinkomsterna. 1 de tre alternativen har inte beaktats möjligheterna attgenom ett bättre tillvaratagande av virke och stubbar och genom import av virkeöka skogsindustrins råvarutillgångar. Om ekonomiska förutsättningar kan skapashärför beräknas 7-8 milj. m' stubbvirke m.m. kunna tillföras industrin. Importvirke kan väntas bli förhållandevis dyrt och därför få endast en marginellbetydelse. I direktiven till utredningen anges alt målel förskogspolitiken bör utformas så au möjligheter skapas för en långsiktig högproduktion i skogsindustrin och därmed också en hög intensitet i skogsbmkel. Prop.1978/79:110 78 bör vara atl skogsmarken skall utnyttjas på bästa sätlfrån samhällets synpunkt. Utredningen utgår från att skogsnäringen måstearbela i överensstämmelse med de övergripande samhällsekonomiska målen och isamspel med andra samhällssektorer. Härigenom kan den bidra till att uppfyllamälen bl. a. om full sysselsättning, ekonomisk tillväxt, regional balans, balansi ulrikesbelalningarna och om god nutur- och miljövård. Utredningen föreslårmol bakgrund härav att det sammanfattande målet för skogspolitiken blir atlskogsmark med växande skog skall skötas så att den varakiigt ger en med hänsyntill markens virkesproducerande förmåga och övriga förutsättningar högvirkesuvkustning. De skogsbestånd som uniäggs i vårt lund är färdiga förslutavverkning försl efter . Ålgärder som vidtas iskogsbruket nu påverkar således våra handlingsmöjligheter långt fram i tiden.Del är omöjligl att bedöma hur våra skogar kan komma att utnyttjas i enså avlägsen framtid. Del är emellertid inle uleslulel atl deras betydelsekommer att vara större än . Osäkerheten om framliden motiverar enligtutredningens bestämda uppfattning en väl avvägd hushållning med våra skogar.Skogsskötseln bör mer än inriktus på en hög volymproduktion och på enproduktion av virke av hög kvalitet En sådan inriktning av skogsbruket har intebara en renl ekonomisk syftning utan innebär också ett väsentligt led i strävanatt bevara och ulveckla skogen som miljö. Den ger goda valmöjligheter ochhandlingsfrihet i fråga om skogarnas utnyttjande . En intensivskogsskötsel kan också medverka till ull upprätthålla sysselsättning ochservice särskilt i våra glesbygder. Genom krav på jämn eller varakiigavkastning kan tvära kastningar i sysselsättningen undvikas. En från produktionssynpunkter opiimal skogsskötsel kan ivissa hänseenden och i vissa fall krävu ålgärder som inte är förenliga medskogsbrukets krav på lönsamhet. Kruven på en hög virkesavkastning får därförinte ställas så höga utt de inte med beaktande uv såväl ullmänna som enskildainlressen kan anses skäliga och rimliga. Ett ensidigt krav på hög virkesavkastning med hänsyn tillmarkens virkesproducerande förmåga kun behövu anpassas med hänsyn till densamlade allmänna synen på markutnyttjandet. Konkurrensen om de markresurservi har lill förfogande gör atl skogsmark måsle tas i anspråk för undra ändamål,t.ex. för byggnadsändamål, vägar, naturvård och friluftsliv. Det är nödvändigtatl frägor om förändring av skogsmurkens utnyttjande görs till föremål förövergripande bedömningar med utgångspunkt bl. a. i den av fastställdaskogspoliliken och med hänsynstagande till skogsindustrins råvaruförsörjningoch sysselsättningen i skogsbruket. Samhällets övergripande intresse uv ettrationellt bedrivet skogsbruk måsle tillgodoses i den regionulu och kommunuluplaneringen. Frågan om skogsbrukels förhållande lill nalurvården ochfriluftslivet behandlades så sent som av . De principer somlåg lill grund för ändringarna i della avseende i skogsvårdslagen ochnaturvårdslagen bör gälla även i fortsättningen. Flerabestämmelser i den nuvarande och den nu föreslagna skogsvårdslagstiftningengagnar även naturvårdsintressena. Även om skogsbruk nu liksom tidigaregivetvis innebär ingrepp i de ekologiska förhållundenu är det, inom de ramarsom statsmakterna har ställt upp. i linje med del allmänt omfattade önskemåletom en ekologisk grundsyn. Man kan på goda grunder ulgä från all unspråken pågod friluftsmiljö även i forlsällningen kun lillgodoses inom allemansrät-lensram ulan speciella ålgärder. Vid iunspråklagunde uv skogsmurk för andra ändamål änskogsbruk bör 1978/79:110 79 principen sålunda vara att i försia hand sådan mark väljssom från skogsbrukssynpunkt allmänt och i det enskilda fallet är sämst. 1 defall andra anspråk inte utesluter skogsbruk, t. ex. vid samutnyttjande avskogsmark för naturvård och skogsbruk, får inskränkningar i skogsbmket integöras större än vad som är oundgängligt för att ändamålei med inskränkningarnaskall kunna lillgodoses. Av de redovisade skogsprodukiionsprogrammen lillgodoseralternativ 2 det föreslagna övergripande målet för skogspoliliken. Programmetinnebär en målmedveten satsning på en ökad produktion av högkvalitativ råvaraför skogsindustrin. Det förutsätier en förbätirad anläggning av nya skogsbeståndoch en förbättrad beslåndsvård. Det förutsätier vidare en ökadskogsmarksgödsling och ökad dikning av sumpskogar och myrmarker. Programmelinnebär sålunda en betydlig ambitionsökning i skogsbruket inom ramen för en godhushållning med våra skogar. Det kräver stora investeringar och en realiseringav programmet förutsätier därför alt priserna på skogsbrukels produkter kanhållas på en från företagsekonomisk synpunkt acceplabel nivå och att rationellametoder kommer atl användas i skogsvårdsarbetet. Det är realistiskt atl räknamed att det kan ta att nä den höga nivå som programmet förutsätterän vad som framgår av de redovisade beräkningarna. Utredningen vill betona atten ökning av avverkningen får ske först när de i programmel ingåendeskogsvårdsåtgärderna har vidlagils och den beräknade effekten har uppnåtts.