prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Hamnförbundei menar all del ofta krävs landgångar av nyltulförande föratt lillgodose handikappkraven. I den män konventionellapassagerarfartyg ersälls av färjor minskar dock problemen. Handikappadesmöjligheler au utnyttja de kollektiva färdmedlen är självfallel också beroendeav ulformningen av de fasta trafikanläggningarna, såsom hållplatser, stationeroch terminaler. Ulredningen har använi del sammanfallande begreppet terminalerför alla på-, av- och omsligningsplalser i det kollektiva trafiksystemet. Bl.a. och Svenska Bussirafikförbundei anser allutredningen är oklar pä denna punkl och önskar eu förtydligande av vad somskall räknas som terminal resp. hållplats. i Göteborgsoch län päpekar all sirävandena all lidiabellsmässigt samordna olika slagav irafik och åsiadkomma centralt belägna hållplatser eller terminaler, därsåväl regional som lokal trafik kan stråla samman, ökar möjlighelerna all vidlagenerella standardförbättringar som kan vara särskilt betydelsefulla förhandikappade. Beiräffande lyfihjälp framhäller Spårvägar au mångaterminaler är obemannade och alt ett alternativ till lyfihjälp avirafikföreiagei eller färdtjänsten är att hela resan företas medfärdijänslfordon. 1 likhet med framfördasynpunkier på fordonsanpassningen anser altåtgärdema avseende terminalerna mäste anpassas till förhållandena i delenskilda fallel. Det kan inle vara ekonomiski rimligt att kräva särskildaanordningar och särskild personal för all ta hand om handikappade pä platserdär trafiken har en speciell inriktning eller myckel ringa omfattning. Ulredningensförslag au en för rörelsehindrade lämplig uiformning av Prop.1978/79:99 110 bussterminaleroch hållplatser slälls som villkor redan vid lillslåndsgivning lill linjelrafikmed buss avslyrks av i lån som framhåller all dellainnebär en vidgad lillämpning av yrkesirafikförordningen som i denna del f n.endasi syftar lill en bedömning av tillsiåndshavarens person och fordon.Länsstyrelserna i Göleborgs och resp. Norrbonens län är dock av moisaiiuppfaiining och menar au yrkesirafikförordningen bör kompleiieras på dennapunkl och an länssiyrelserna i sin lillslåndsgivning bör föreskriva villkor sombl. a. lillgodoser handikappanpassningskrav. Förslaget från ulredningenau byggnadsstadgans § 42 a om offenlliga byggnaders utformning skall skärpas lillalt gälla inte bara ny- eller ombyggnad ulan också befintliga byggnader,kommenteras fxjsitivt av plan-och byggmyndigheier. Siaiens planverk finner deldock lämpligt all, som ulredningen föreslår, undanlag medges inom en tioårigövergångstid. Byggnadsslyrelsen - som i annat sammanhang efterlysttiUämpningsbestämmelser beträffande § 42 a - anser att sådana bestämmelserrörande terminalbyggnader bör priorileras. Svenska konimunförbundei menar altsamma regler bör gälla för samtliga byggnader lill vilka allmänheten hartilllräde och föreslår i siällei au byggnadssiadgans § 48 a - som lalar omändring endasi i den omfattning som krävs för alt uppfylla skäliga anspråk päsäkerhei, god hygien och trevnad -skall gälla för ombyggnader. Förbundelavslyrker därför Ulredningens krav på anpassning av samtliga terminaler inomlio år. Jör byggnadslörskning anser - med hänsyn lillterminalanläggningarnas nyckelfunktion i kommunikiionssysiemel - altulredningens förslag är berättigade och framhåller au det kostar mindre attanpassa terminalbyggnaderna än den rullande malerielen. Riksrevisionsverkei ärskeptiskt till möjligheterna all få till stånd en anpassning av befinlligaterminaler genom kompletterande tillämpningsföreskrifter och menar auytterligare ålgärder måsie övervägas. Förall få god efteki av handikappanpassningsälgärderna bör enligt sjöfarlsverkelulformningen av fartygsierminaler, kajanläggningar elc. beakias parallellt medfartygsfrågorna. Både sjijfarisverket och lufifansverkei framhäller viklen avalt lerminalfunklionernas uiformning även anpassas lill den internationellatrafikens krav. Beiräffandedeialjuiformningen av terminalerna med bl. a. särskilt anpassad visuell ochaudiell information anser luftfartsverket att övergångs-liden måsle ulslräckasyUeriigare eil par år för all ålgärderna skall kunna inpassas i störreinvesteringsprogram. ochHörselfrämjandet framhåller atl det är vikligl all informalionen presenieras isådan form alt alla irafikanler kan lillgodogöra sig den. Monitorer har t. ex.,enligt föreningen, ofta dålig bildkvalitet varför displayer med god belysningoch kontrast förordas. Slandardiserad placering av knappsaisen för hiss samlautomatiska dörrar är förslag lill kompletterande anpassningsätgärder I . Alla skyltar som behövs för au användakollekliva färdmedel skall ha tydlig text och vara Prop.1978/79:99 111 förseddamed lämplig symbol, anser bl.a. Föreningen jör uivecklingsslörda barn. Utredningensförslag till anpassning'av när miljön i övrigt, dvs. gångvägar, trapporutomhus, enlréer etc. har i ston bemölls posilivi av remissinsianserna.Handikappinsiiniiei säger sig dock sakna genomförandekrav på områdel liknandedem som ulredningen föreslagil för lerminaler. Siaiens vägverk delarulredningens synsäll all förflyiiningar i närmiljön Ulgör väsenlliga delar iiransportkedjan. Förbättrade gångvägar måste ses som en vikiig del isirävandena au åstadkomma ökad lillgänglighel lill kollekliva färdmedel.Siaiens planverk menar all vissa utvecklingstendenser inombebyggelseplaneringen försvårar en anpassning till handikappades siiuaiion.Lokallraflken med buss kompletteras i lälorierna ofta med direkigående bussarmellan siörre bostadsområden och arbetsplatser. Härvid går irafiken ofta på desiörre trafiklederna och hållplatserna föriäggs vid gångiunnlar/gängbroar elleri irafikkorsningar, vilkel försämrar tillgängligheten för den handikappade. Föranpassningsåigärder i bostadens närmasle omgivningar kan s. k.miljöförbättringsbidrag utgå. Bosiadsslyrelsen menar au handikappanpassningsälgärderav det slag ulredningen förordar är bidragsberättigade, menmiljöförbäitringarna har i första hand inriktats på ätgärder som meruppenbarl förbättrar möjlighelerna au få lägenheier uthyrda. Bosiadsslyrelsenanser inte styrmedlen på områdel lillräckliga och menar all handikappanpassningav närmiljön bör vara ett villkor för byggnadslov. Miljöför-bäiiringsanslageibör utökas för atl påskynda förbällringar i befinlliga områden. När del gäller uiformningav handikappanpassade fordon, rullstolar, iransportsiolar etc. harHAKO-utredningen påtalat det stora behovei av f o r s k n i n g o c hutveckling för atl finna lekniskl enkla och praktiskt användbara lösningar.Socialstyrelsen menar all man bör ge hög prioritet åt forsknings- ochutvecklingsarbetet inom detta speciella område. Helsl bör särskilda medelavsättas för ändamälet. Handikappinsiiniiei anser att anskaffningsåtgärdernasuccessivi bör kompletteras i takt med alt utvecklingsinsatserna leder lillanvändbara resultat. Siaiens väg- och irafikinsliiui anger beträftandetransportstolen au det krävs systemlösningar som kan ge den handikappade eugotl kollisionsskydd. Slyrelsenför leknisk utveckling p)ekar på de brisiande möjlighelerna för handikappadesom är beroende av rullstolar att få snabb och effekliv service på dessa.Chalmers lekniska högskola anser all för all kunna dimensionerakollekiivtrafikfordon, hållplatser etc. riktigt krävs bl. a. en standardiseringav småhjuliga hjälpfordon säsom rullstolar, iransportsiolar, barnvagnar etc. Kostnadernaför au genomföra kompletterings-, översyns- sami vissa anskaffningsälgärder pålerminaler och färdmedel har av ulredningen beräknals lill ca 235 milj. (1974 ärs prisläge), varav ca 105 milj. kr. för färdmedel och ca 130 milj. kr.för lerminaler. Av de lotala kosinaderna 1978/79:99 112 beräknasca 100 milj. kr. falla pä slalen, ca 90 milj. kr. pä kommunerna och resterande45 milj. kr. på enskilda irafikförelag inkl. laxiförelag. Handikappulredningenoch De handikappades organisaiioner anser det nalurligt all kostnaderna för atlhandikappanpassa irafikmedlen skall vila pä irafikverk och irafikförelag ochfinansieras på samma säll som verksamheien i övrigi. Riksrevisionsverkeiifrågasälier om inie mer kostnadskrävande ätgärder fordras för atl åstadkommaen rimlig anpassning av de kollektiva färdmedlen. Om ålgärder av ekonomiskaskäl ime bedöms möjliga au genomföra pä samtliga färdmedel bör man enligtverket överväga au anpassa ett begränsat antal färdmedel. Kommunalekonomiskaulredningen är inte beredd atl ta slutlig ställning lill HAKO-uiredningensförslag uian anser au dä olika frågor rörande huvudmannaskap ochkosinadsfördelninginom kon kommeratt aklualiseras är det av belydelse atl dessabehandlas i ett sammanhang - inte minst för all de ekonomiska konsekvensernaför kommunerna skall kunna överblickas. a. och anser atl man lill dekoslnader som ulredningen anger för fordonsanpassning, bör lägga de ökadedriftkostnader som kan uppkomma till följd av bl. a. minskad fordonskapaciietoch lägre färdhaslighel. Kostnaderna för de föreslagna utvecklingsåtgärdernaanses vidare vara av en sådan storleksordning atl staten måsle la på sig en delav koslnadsansvarel. Frågan om statsbidrag lillden kollekliva irafiken berörs av flera remissinstanser. SJ menar atlsamhällel bör ersätta kolleklivirafikförelagen för de merkoslnader som samhälletsönskemål om handikappresor medför. Landstingsförbundei anser au del är enförutsäitning för genomförandel av handikappanpassningen all den kolleklivairafiken kan lillgodogöra sig statsbidrag lill säväl invesleringar som drifl.Liknande synpunkier anförs av landsUng som även hänvisar lilllandstingets lidigare framförda krav pä en friare användning av väganslagen.Landstinget m. fl. remissinsianser ullalar sig också för en koppling av stödettill handikappanpassning lill den av kollektivirafikutredningen föreslagnastatliga bidragsgivningen lill projeki som stärker kollektivtrafiken. Utredningenhar föreslagil ett försöksvis inrällande av riksfärdijänsi för gravthandikappade som trots långlgående handikappanpassning av de reguljärairafikmedlen inle på egen hand bedöms kunna företa längre resor. Färdijänsiresakan anlingen ske med t. ex. flyg eller låg - med anslutande lokal färdtjänst -eller med färdijänslfordon hela sträckan. HAKO-ulredningen har beräknalkosinaderna för riksfärdljänsien lill ca 15 milj. kr. Remissinsiansernaär i allmänhet myckel posiliva lill idén med riksfärdtjänst. Viss tveksamhetbeiräffande riksfärdtjänsiens omfallning och organisation kommer dock lilluttryck i några yllranden. ,som har granskat ulredningens beräkningar av antalet färdtjänsiberättigade,verifierar i stort utredningens bedömning och fram- Prop.1978/79:99 113 hålleratt endasi de ca 20 000 som är i behov av specialfordon för färdijänsiresa kanbelecknas som gravt handikappade och därmed komma i fråga för riksfärdijänsi.Man anser vidare alt handikappanpassade tåg är en förutsäuning förriksfärdljänsien. och ställer sigtveksamma lill uppgiften om antalet handikappade i behov av riksfärdijänsi ochinslilulel anger i stället siffran 40 000. i Jönköpingslän betecknar riksfärdljänsien som ell angelägel komplemenl lill den kommunalafärdtjänsten för alt lillgodose de svårast handikappades behov av regionala ochinlerregionala resor. Man framhåller dock - i likhel med bl. a. statenshandikappråd och HCK - alt insatserna för riksfärdijänsi inle får fördröjaanpassningen av den reguljära kollekliva trafiken. päpekar atlsamordning av biljett- och färdmedels-beställning bör ske för all resenärenskall kunna känna sig säker pä all alla länkarna i färdtjänsikedjan håller. TrafikförelagenSJ och fömtsälter alt färdtjänstens personal ger den handikappade denhjälpsom han behöverföraii komma på och av färdmedlet vid läg- resp. flygresainom ramen för riksfärdljänsien. Liiftfänsverkei delar LlN:s uppfattning ifråga om färdtjänstens ansvar för embarkering och debarkering och menar atthjälpen dessulom bör omfatta in- och utcheck-ning. Bruksflygel bör också enligtverkets mening kunna della i riksfärdljänsien. Utredningenhar förordat au införande av riksfärdijänsi och vidgad rätl lill kommunalfärdtjänst kommer atl föregås av överläggningar mellan färdtjänstens olikahuvudmän. Enligt bör sådana överiäggningar kommalill stånd. Del är vidare angeläget alt färdtjänsten i hela landet får enadminisirativi enkel uppläggning anser verkei. Kommunalekonomiska utredningenanser det nödvändigt atl inrättas i alla kommuner och byggsut i de kommuner som har begränsningar i rätten lill färdtjänst. Ulredningenförordar vidare alt de slalsbidragsregler som gäller f n. bör lillämpas även päkommunal färdtjänst i anslutning till riksfärdljänsien. Länsstyrelseni förordar ett statligt bidrag till riksfärdljänsien pä avbruiiodriflkoslnaderna. anser atl staten bör svara för"disiansresorna" medan kommunerna bör ta på sig ansvarei för delokala färdtjänstresorna. Ianslutning lill riksfärdljänsien aklualiserar flera remissinsianser frägorrörande utbildning och information, dels utbildning av personal som skallassistera den handikappade i olika resesilualioner, dels informaiion för altöka allmänhetens förståelse för handikappades situation. Detövervägande flertalet av remissinsianserna tillstyrker utredningens förslag allen trafikplaneringsnämnd får del samordnande ansvarei för genomförandel avhandikappanpassningsälgärderna på kollekiivirafikområdei. Riksrevisionsverketifrågasätter emellertid en sådan nämnds komjjetens alt svara för genomförandet.Verket menar all normer för 8 1978/79. 1 saml Nr 99. Prop.1978/79.99 114 handikappanpassningav kollektiva färdmedel bör vara detaljerat tekniska och anger trafiksäkerhetsverkeisom lämplig myndighei. Liknande synpunkier anförs av . I frågor som rör järnvägsvagnar, flygplan och fartygförutsätter riksrevisionsverkei ett samrådsförfarande mellaniraflksäkerhetsverket och resp. seklororgan. befogenheter anser , ochluftfartsverket att deras speciella kompetens på resp. område och frågornasinternationella anknyining gör alt de bör biträda nämnden i högre grad än vadsom har förutsatts i ulredningens betänkande. Sjöfartsverkel ochtrafiksäkerhetsverkei menar atl nämndens funklion bör avse övergripandeplaneringsfrågor och angivande av ramar för verksamheten, medan det börankomma pä resp. myndighei all utfärda erforderliga föreskrifter. AB SvenskBilprovning anför att del fordras konkrela och specificerade bestämmelserutfärdade av irafiksäkerhelsverket för alt förslagen på detmoiorfordonstekniska områdel skall kunna genomföras. SJ erinrar om debegränsningar som gäller i en myndighets räll atl meddela föreskrifter m. m.för en annan myndighei. Socialstyrelsenanser atl en sladga - i likhel med byggnadssiadgans § 42 a -skulle kunna uigöraen nödvändig basplaitform för preciserade funktionskrav för fordon. Utredningenhar föreslagit all ett särskilt råd med bl. a. förelrädare förhandikappintressenterna skall knytas lill nämnden. De statliga myndighelerna pähandikappområdet släller sig positiva härtill. Däremoi anser bl. a. statensplanverk och i Göieborgsoch att nämnden inte bör byggauppen egen organisation för att säkerställa handikappades inflytande ulan atldetla kan ske exempelvis genom samråd med statens handikappråd.Handikapporganisationerna önskar däremoi bli direkl representerade iirafikplaneringsnämnden. Utredningensförslag till ramprogram Ramprogrammets utformning Nedanredovisas förslag till åtgärder för alt göraförflytlningsvägar som binder ihop bosläder, arbetsplatser m. m. med deallmänna irafikmedlen mer handikappanpassade. Ulredningen erinrar också om deregler som redan nu gäller enligt Svensk Byggnorm (SBN) för kvartersmark ochenligt Riktlinjer för gators geometriska utformning, (RIGU) för gatumark. Gångvägar,trappor m. m. -Långa gångvägar bör på lämpliga avstånd vara försedda med vilplatser och Prop.1978/79:99 115 - Inkörningshinder för mopeder och motorfordon börvara så ulformade atl rullstol kan passera. - Brunnslock, nedsiigningsluckor o. d. bör i möjligmän placeras vid sidan av gångväg. Finns sådani hinder bör lock och lucka liggai nivå med gångbanan med minsla möjliga springa mellan lockkanl och brunnskant. - bör om möjligl läggas vid sidan avledningar i mark sä all den inle blir oframkomlig vid ledningsarbeien. - Gängvägar bör beläggas med asfalt, betongplattoreller annal likvärdigt malerial. - Skyltar o. d. utefter gångvägar bör ulformas medhänsyn lill synsvaga, dvs. vara tydliga (eventuellt med reliefskrift). De börvidare placeras sä all de är lätta alt hitta och så att de inte ulgör hinderför synsvaga. - Växter som man vet är besvärande för allergiker börinle planleras inlill gångvägar. - Gångvägar bör stå i siegfri fört)indelse med entrélill byggnad. - Gängvägar bör vara fria från träd, cykelställ m.fl. hinder och bör, om de löper parallelll med gata, om möjligt avgränsas fränkörbana med exempelvis räcke. - Trappor bör beträffande stegens höjd och djupanpassas särskilt till de handikappades behov. - Trappor bör på båda sidor förses med ledstänger pälämplig höjd över trappstegen. Ledstängerna bör vara greppvänliga och föriängaspä lämpligt sätt vid trappans början och slut. - Början och sluiei på en trappa bör markeras t. ex.genom kontrasterande ytsimktur och färg. - Länga trappor bör förses med vilplan på lämpligaavständ där också sitibänk kan behövas. Bänkama skall vara särskilt utformadeför äldre och rörelsehindrade. - Där sä är möjligl bör trappor kompletteras medramper med begränsad lutning sä all rullstol kan passera. Även ramper börförses med ledslänger, om möjligt på båda sidor. Rampernas början och slut börmarkeras pä molsvarande sätl som trapporna. Vadsom sagis i föregäende avsniii om gångvägar gäller också i huvudsak förgångbanor. - Övergångsställenbör inte ha kantsten vid anslutning till gångbanan. Om kantsten i undantagsfall behövs av särskilda skäl bör den inle vara högre än . Stolpe eller räcke bör finnas för rörelsehindrade att hålla sig i under uppstigningen på gångbanan. Prop.1978/79:99 116 - Övergångsställen som är särskilt slarkl frekventeradesamt sådana som i speciellt hög grad används av äldre och handikappade börförses med Ijus-och ljudsignaler. Gångtiden bör vara så lång au personer somrör sig långsamt hinner över gatan. annat altemativ är att de som har behovav läng gångtid kan erhälla sädan genom särskild reglering. - Slag lill stolpar, trafiktavlor och skyltar,hängande markiser o.d. bör placeras sä alt de inte utgör hinder för synskadade. - Planskilda korsningar i form av tunnlar och broardär många mllsiolsbundna kan förväntas passera bör så långl möjligl förses medramp. - Tillfälliga hinder pågängbanor, l. ex. bockar som avskiljer arbetsplats, bör tl. vara ulformade med hänsyn lill synsvaga och blinda så au dessa kan känna avdem med sin käpp. Vidny- eller ombyggnad av terminaler gäller f n. byggnadsstadgans § 42 a. För allpåskynda anpassningen av terminalerna föreslär utredningen atl kraven enligtdenna paragraf efter lämplig övergångstid - förslagsvis lio år-skall gälla allabefinlliga lerminaler för bäde när- och fjärrlrafik. Begränsningen atlhandikappanpassning endast behöver ske vid ny- eller ombyggnad föresläs såledesutgå. Allalerminaler skall efter denna övergångstid ha minst en väg framkomlig för gravtrörelse- och orienleringshindrade från gatuplanet via terminalens olikafunklioner (såsom biljettförsäljning, passkontroll o. fram lill färdmedlet.Även de av allmänheten i övrigi använda utrymmena skall vara lillgängliga förhandikappade. Detla kräver bl. a. att trappor, höga trösklar o. d. elimineraseller kompletteras med hissar, ramper eller liknande. - Därså är möjligl skall plattformen ha en nivå som möjliggör direkl insteg i färdmedlet. Hissar,liftar och ramper -På terminaler för fjärnrafik med låg resandefrekvens och på övriga terminalerdär maskinella anordningar för ombordlyftning inte lagits i bmk börtrafikföretagel eller den som eljesl är ansvarig för lerminalverksamheientillgodose behovet av ly fthjälp genom aU personal och lyftredskap för manuellalyft slälls till förfogande. I vissa fall kan sådan lyfthjälp ordnas viafärdtjänsten. 1978/79:99 117 - På de lerminaler för fjärnrafik där del inte ärmöjligt för gravt rörelsehindrade all på egen hand komma på och av färdmedlenbör maskinella anordningar t. ex. saxlyftareoch andra transportabla anordningarfinnas för all med hjälp av särskilt utbildad personal lyfta sådana passagerarepå resp. av färdmedlen. Detta krav gäller inte om färdmedlen harlyflanord-ningar. - Ulredningen förordar au myndigheterna iintemationella sammanhang verkar för handikappanpassning. - Delkommer även i framliden all erfordras insaiser av irafikpersonalen för alt assistera vissa gravt handikappade. Utredningen förordar därför atl trafikförelagen efter samråd med handikapporganisationerna utbildar berörd personal. Utbildningen bör omfatta en allmän orientering om de handikappades problem och hur man praktiskt använder lyflanordningar, vägleder handikappade m. m. - Toaletterpä rastplatser utefter landets huvudvägar bör även vara lillgäng liga för handikappade. - Isamtliga stationshus och andra terminalanläggningar med toaletter bör minst en toalett vara tillgänglig för handikappade. Visuelloch audiell information Kompletteringsåtgärder - Terminaler med stora trafikvolymer bör med hänsyntill de hörselsvaga resenäremas behov utmstas med TV-monitorer, Ijusskyllare.d. som komplemenl lill högtalaranläggningarna. Informalionen bör ulformasäven med hänsyn lill de synsvaga. - Automatisk informationsgivning från ljudband böranvändas i sä stor Ulsiräckning som möjligt. Informationen bör vara lillgängligvia hörselslingor där del är tekniskt möjligl. - Skyltar och anvisningar för visuell informaiion böri sä stor utsträckning 1978/79.99 118 sommöjligt utformas så all synsvaga kan tillgodogöra sig informalionen. Slrävanbör vara alt ulforma skyltarna enhetligt. - Högtalaranläggningarbör ha sädan ljudkvalitet att informalionen kan uppfattas av hörselsvaga. - Dörrar som kan förses med automatiska öppnare börerhälla sådana. - Dörrar som inte kan förses med automatiska öppnarebör erhålla handtag av för både rörelse- och orienleringshandikappade lämpligtulförande. - Dörrar i vissa intema passager, t. ex. förpasskontroll, bör breddas. Vadgäller sjöfarl föreslås följande ytterligare terminalålgärder: - Kajer eller bryggor för irafik med mindre fartygbör förses med vindbrygga eller liknande anordning i de fall de trafikerandefartygen inte själva är försedda med sådan. - Belysning och räckverk vid tilläggsplalsema förmindre fartyg bör särskilt . anordnas eller kompletteras med hänsyn lillsynsvaga och mllsiolsbundna. - Landgångarnasbredd och lutning bör kunna anpassas till vad som allmänt gäller i fråga om ramper för rullstolspassage. Hänsyn måste härvid tas till olika nivåer hos kajen och fartygels tillträdesdäck samt till varierande vattenstånd. Pendeltåg(Jfr även avsnittet om tunnelbanevagnar) Pendeltågvagnarnasinvändiga utformning ansluler sig i stora delar till tunnelbanevagnarnas. Fleraav de åtgärder som utredningen funnit lämpliga för pendeltåg ochtunnelbanevagnar väntas komma att genomföras vid leverans av nya vagnar. - Deslinationsskyltarnasutformning bör förbättras och utökas i antal. Prop.1978/79:99 119 - Automatiskt(bandat) stationsulrop bör installeras. - Anordningsom möjliggör för en rullstolsbunden all pä egen hand la sig ombord pä pendeltågsvagnen bör utvecklas. Utvecklingsarbetet bör samordnas med molsvarande arbeie för andra färdmedel. Ulredningenhar funnil alt ny- eller ombyggnad av denna äldre materiel inle är meningsfulleftersom andra irafiklösningar av kapacitets- och säkerhetsskäl kan förväntas.På SJ:s spår kan pendeltåg väntas komma till användning och vad gäller de spårsom trafikeras av SL undersöks f n. andra trafiklösningar, som alternativ tillupprustning av befintligt system. (Jfr även avsnittet omförortståg) - Desiinationsskyltningeni fönstren bör uiökas och förbättras. - Högtalaranläggningarna kan i vissa fall behövakompletteras med fier högtalare. Högtalare med dälig ljudåtergivning bör bytasut. - fästanordning för två mllstolar böranordnas i varje vestibul i vagnen.