prop · G203119 · 1978-12-31 00:00:00 — Av de ledamöter som väljs av fakultetskoUegiet skall två,fyra resp. fem vara professor. Efter förslag från fakultetskollegiet och beslutav högskolestyrelsen skall en av de ledamöier som ulses av kollegiet i slälletkunna vara förelrädare för FoU uianför högskolan. huvuduppgifter föreslås vara attplanera forskamtbildningen och inom givna ramar besluta om dess innehåll, organisationoch dimensionering samt all till fakullelsnämnden avge förslag till petitarörande forskamtbildningen. föreslås bestå av dekanus, som ärordförande, saml två, tre eller fyra förelrädare för vardera fakultetskoUegietoch de forskarstuderande. FUN betonar högskolestyrelsens samlade ansvar för allverksamhet inom högskoleenheten. UHÄ föresläs få i uppgifi, atl svara för enlångsiktig forskningsplanering och sammanslällning av underiaget för statsmakternasbeslut rörande högskolans forskning och forskamtbildning. FUN framhåller attdessa uppgifter fömtsätter ett omfattande och nära samarbete, framför allt medsektorsorgan, forskningsråd och FRN. Ulredningen fömiser atl de nya uppgifiernakan få konsekvenser för UHÄ:s lednings-och kansliorganisation. FUN lägger fram en rad förslag som syftar lill alt försökaförverkliga ett samspel mellan forskningen och all grundläggandehögskoleutbildning. Till dessa förslag hör bl. a. följande. Förändringar av den gmndläggande utbildningens innehålloch organisation bör åstadkommas genom att forskare inom högskolan medverkar vid utveckling avstudieplaner och utbildningsutbudet, att självständigt arbete förs in i den gmndläggandeutbildningen i ökad utsträckning, att lärarlag bildas för den gmndläggande utbildningen medlärare frän enheier med och enheier utan fast forskningsorganisation, att utbudet av enstaka kurser breddas. För att skapa fömtsättningar för en direkt kontakt medforskning inom relevanta områden och för att höja den gmndläggandeutbildningens kvalitet föreslår utredningen att UHÄges i uppdrag att planera och genomföra ett program för fortbildning avhögskolelärare som i sin utbildning saknar forskningsanknytande moment av detslag som fömtsätts komma till inom all gmndläggande utbildning, att undervisningsskyldigheten för universitetslektor (denav FUN före- 1978/79:119 140 slagnanya tjänsten som docent) minskas med minst 36 limmar, altsamtliga lärare inom högskolan ges administrativ anknytning till närmastberörda institution med fasta resurser för forskning. Isyfte att bredda högskolans forskning till att omfatta ocksä nya områden medrelevans för den gmndläggande utbildningen förordar FUN att forskningsprojekt, somförläggs till orter utan fast forskningsorganisation, utformas på ett sådant sätl,atl även lärare utan forskarutbildning ges tillfälle att medverka, atllärare inom grundläggande utbildning, som saknar eller har liten representationi fakultetskoUegiet, ges möjlighel till representation i fakulieisnämnd, all informella referensgmppermed anknytning till den grundläggande ulbildningen och yrkeslivet inrättas ianslutning till forskningsprojekt, atl regionslyrelserna lilldelasytterligare resurser för atl främja kontakter mellan lärare och studerande videnheter utan fast forskningsorganisation och enheter med sådan. Sammanlagtföreslår FUN resursförstärkningar om 123 milj. kr. fördelade fr. o. /80. Häri ingår en allmän förstärkning av basorganisationen förforskning med 24 milj. kr. FUNredovisar tidplaner för genomförande av de skilda förslagen. Dessa innebär atlde föreslagna förändringarna skall förverkligas medbörjan . 1978/79:119 141 Forskarutbiidningsutredningensbetänkande (SOU 1977:63) Fortsatt högskoleutbildning Någraremissinstanser, främsi UHÄ, redovisar inledningsvis vissa allmänna synpunkierpå forskamtbildningen och forskningen inom högskolan saml påforskarutbildningsutredningens (FUN) förslag. UHÄframhåller värdet av att landels forskningsresurser även i fortsättningenkoncentreras till högskolan. Denna bör alltsä tas i anspråk även för denstarkt expanderande sektoriella forskningen och därigenom få en angelägenkontakt med olika samhällsproblem. Arbetslivscentrumanser däremot alt institutsbildningar och liknande sektoriella organ har enviktig uppgift även i del framtida FoU-systemet. De bör ges en fristående stäUningoch breda arbetsområden. EnligtSvenska läkaresällskapet måste en långsiktig nationell forskningspolitik syftatill atl få en rimlig balans dels mellan högskolans forskning och samhälletsövriga forskning, dels mellan fri forskning och uppdragsforskning inomhögskolan. UHÄbetonar att del är viktigt atl uppnå balans mellan olika finansieringskällorför forskning inom högskolan. Den extemt finansierade forskningen har kraftigtökat i omfattning . UHÄ stryker under att det är nödvändigt atlhögskolan har en tillräcklig egen basorganisalion för forskning ochforskarutbildning. Lantbruksuniversitetetanser det vara av största vikt atl en fri och obunden basforskning inom allaämnesområden får lillräckliga resurser. EnligtSveriges geologiska undersökning borde en målsättning för forskningsfinansieringenvara att basresurserna för forskning står i rimlig proportion lill antalet Ijänsler. FRNanser del ytterst väsentligt att det finns en rörlig resurs för inomvelenskapligtmotiverad forskning vid universitet och högskolor. En koncentration av högskoleforskningentill de sju orter som f. n. har fasta forskningsresurser är enligt UHÄ:s meningvälmotiverad. En viss profilering i ämnesuppsättningen mellan olikauniversitetsorter är naiurlig för att störsla möjliga mångfald i den samladeforskningsorganisationen inom högskolan skall uppnås. Mängaremissinstanser gör den bedömningen av FUN:s förslag atl de är alllförbegränsade lill organisatoriska och administrativa förändringar. HSFRanser att de föreslagna lösningarna bygger på ett i huvudsak organisalionscentreratlänkande. Endast obetydliga försök görs atl närmare analysera forskamtbildningensoch forskningens karaktär inom skilda vetenskapsområden för att därifrånföreslå åtgärder, anpassade till de särskilda omständigheterna. ärtveksamt om värdet av den valda ansatsen. Det kan ifrågasättas om inte önskemålom administrativ likformighet och enkelhel i alltför hög grad fått styrautformningen av den högre utbildningen i vårt land. FUN borde enligt ha tagit större hänsyn till befintliga olikheter mellan ämnen, ämnesgmpperoch fakulteter. Vetenskapsakademienanser att FUN :s förslag inte kan genomföras utan väsentlig överarbetning.Utredningen har inte behandlat substansen i problemen ulan i realiteten endastadministrativa mliner. 1978/79:119 142 UrIngenjörsveienskapsakademiens synpunkt gör FUN ett intryck av massivdetaljreglering. En detaljstyrning med paragrafer främjar inte väsentliga mälmed forskarutbildningen. Svenska handelskammareförhundet och anser att FUN:s belänkande i alllför stor utsträckningkommit atl gälla administrativa detaljregleringar. TCOanser FUN:s förslag präglas av föreställningen alt man kan åstadkommaförbättrade förhällanden för forskarutbildningen ulan all beröra utbildningensinnehåll. Enligtcentralorganisationen SACOISR bör FUN:s betänkande kompletteras med enutvärdering av kvalitet på och effektivitet i högskolans forskamtbildning ochforskning. EnligtSFS:s uppfattning är det en självklarhet att frågorna om dimensionering,mellanexamen, breddad rekrytering, forskningsanknytning, forskarkarriären,studiefinansieringen etc. inte kan behandlas tillfredsställande utan atl engrundlig analys gjorts av hur forskamtbildningen bedrivs och av de skilda fömtsättningardisciplinerna erbjuder vid utformningen av forskarutbildningen. Fleraremissinstanser, bl.a. MFR, , industriförbund.Svenska handelskammareförbundet och , beklagaratt internationella utblickar näslan hell saknas i FUN:s betänkande. Utgångspunktenför FUN:s arbete synes, enligt TCO, i alltför hög grad ha varit dettraditionella universitetsområdet. Delta illustreras bl. a. av över 80 procentav del resurstillskott som föreslås är atl hänföra lill detla område. Enligtskolöverstyrelsen har frägor som anknyter till den intefått en tillfredsställande belysning i betänkandet. Remissinstansemaär genomgående positiva lill en breddad rekrytering till forskarutbildning.Många framhåller dock att kvalitetskraven på forskarutbildningen inte fårsänkas. Någraexempel på vad remissistanserna skriver om breddad rekrytering: UHÄframhåller alt forskning och forskamtbildning genom all de studerande kan harikt varierad erfarenhetsbakgmnd, bör tillföras nya idéer och få en mermångsidig inriktning. Enligt UHÄ:s uppfattning är detta att se som enkvalitetsdimension. Nya infallsvinklar och utgångspunkter vid val öchbearbetning av forskningsuppgifter bör verka vitaliserande såväl för forskningsom för utbildning. UHÄdiskuterar också kvinnornas underrepresentation i forskamtbildningen. Enligt UHÄ:suppfattning måste hilhörande problem analyseras mer noggranl och systematisktoch analysen måste knytas an lill aktuellt utvecklingsarbele. Detla borde ge underiagför åtgärder från både statsmakternas och utbildningsmyndighelernas sida närdel gäller alt komma till rätta med ett av de allvarligaste problemen inomforskarutbildningen. ÄvenIngenjörsvetenskapsakademien anser att ökad extern rekrytering till forskamtbildningenvid de tekniska fakulteterna skulle kunna ge forskningen och deforskarstuderande nya viktiga impulser. VÅRD77 tror att problemvalet i högskolans "forskning kan breddas genom atl siuderandemed arbetslivserfarenhet rekryteras till förskämt- 1978/79:119 143 bildningen.En förutsättning härför är, atl de inom ramen för sin forskarutbildning fårtillfälle all bearbeta problem de ställts inför i arbetslivet. Lokaliseringenav högskoleutbildning och forskamtbildning är, framhäller VÅRD 77, av storbetydelse för rekryteringen. Genom decentraliseringen av högskoleutbildningenhar fler människor och nya grupper fått möjlighet till högskolestudier. Detla mästeföljas upp med en decentralisering av forskarorganisalionen och forskamtbildningen.En strävan bör vara att fasta resurser för forskning decentraliseras åtminstonelill de f. d. universitetsfilialerna. För övriga högskoleorter måsle andraformer av forskningsanknytning finnas. Arbelslivsanknylning i forskningen ärockså viktig för att bredda rekryteringen till forskarutbildning. Därigenom kanpersoner med yrkeserfarenhet och med målinriktade studier bedriva forskarutbildningmed anknytning till sin yrkesverksamhet. Undervisningsformerna har ocksåbetydelse för rekryteringen. Enligt arbetslivscentrumfinns del ett slort behov av ålgärder för all underiätta rekryteringen avkvinnliga forskare. Olika typer av åtgärder måste härvid övervägas. En möjligväg vore t. ex. särskilda stipendier och utbildningsbidrag för kvinnligaforskarstuderande, specielll inom områden, där kvinnor är särskilt underrepresenterade.Arbetslivscenimm anser det ocksä tänkbart all inrättandet av forskar- ochlärartjänster vid högskolorna med inrikining på jämställdhejsforskning inomvissa traditionella discipliner skulle kunna fä posiliva effekter i detlaavseende. Särskilda utredningar bör göras om orsakerna lill den i stort sett lolalabrislen på kvinnliga forskare med avlagd doktorsexamen inom vissa ämnen bl. a.nationalekonomi och statistik. Fleraremissinstanser betonar alt även den traditionella rekryteringen lill forskamtbildningenmåsle förbättras. STU inslämmeri målsättningen atl i ökad utsträckning rekrytera personer med erfarenhel avyrkesverksamhet lill fortsatt högskoleutbildning samt molverka snedrekrytering.Emellerlid måsle enligt STU:s mening lyngdpunklen i reformarbetet avsevidmakthållandet och förstärkandet av den traditionella rekryteringsbasen förforskarutbildningen. Detla är på lång sikl den väsentliga garantin för en lillgånginom landet av forskare med tillräckling kompelens för atl åstadkomma denkunskapsutveckling vad gäller avancerad teknisk forskning ochutvecklingsarbete, som erfordras för att nå nödvändiga, konkreta ochkvalificerade resultat inom induslri och samhällssektorer. MFRfinner det angeläget att en breddad rekrytering inte sker pä bekostnad av dentraditionella rekryteringen till forskarutbildningen ulan utgör ett komplement. anser atl det centrala problemet när del gäller all fä entillräckligt vid rekryteringsbas för teknisk naturvetenskaplig forskarutbildningär den allmänt vikande tillströmningen lill teknisk naturvetenskapliga linjerredan på gymnasienivån. FMV beklagar atl förslag till kraftfulla ålgärder föratt råda bot på denna situation fallit utanför forskarutbiidningsutredningensuppdrag. vill påpeka de negaliva konsekvenser för rekryteringen som detnya antagningssystemet för den gmndläggande högskoleutbildningen, enligtförbundet, med all sannolikhet kornmer att medföra. Medianåldern för destuderande inom gmndutbildningen har för många utbildningar höjts drastiskt.Ungdomsförbundet a:iser atl en omedelbar översyn av antagningssystemet lillden gmndläggande högskoleutbildningen är av nöden. 1978/79:119 144 CentralorganisationenSACOISR anser att den mest angelägna insatsen i syfte alt öka rekryteringsbasenför forskamtbildning bör vara att stimulera ungdomsstuderande att genomgålängre, sammanhållna studier. Den föreslagna vidgningen av behörighetsgruppenkommer, enligt organisationen, sannolikt endasl alt ge margineUa tillskotttill rekryteringsbasen inom överskådlig tid. Väsentligt är därför attåstadkomma en mer posiliv attityd på såväl arbetsmarknaden som samhället iövrigt lill forskning och forskar-kompetent personal, så atl de för forskamtbildningmest lämpade finner det meningsfullt att påbörja och genomföra sådanutbildning. EnligtSvenska läkaresällskapet får inte den breddade rekryteringen medföra enförsämring av den traditionella rekryteringen av forskarstuderande från läkarutbildningen.Den breddade rekryteringen kräver därför ökade resurser. Dels behövs medel för lilläggsulbildningi form av extra kurser eller dellagande i vissa kurser i läkarlinjen och delsbehövs ytterligare forskamtbildningsbidrag hos de medicinska fakulteterna föratt möjliggöra för de nya gmpperna av forskarstuderande att delta i dennautbildning. FUNframhåller att rekryteringen till forskamtbildning försväras av atlutbildningens meritvärde är inget eller ringa inom andra områden än den direktaforskarkarriären, utbildningsområdet och sjukvården. Enligt UHÄ:s mening måsteforskamtbildningen få bättre attraktionskraft genom alt öppna vägar inte baramot uppgifter som forskare och i yrken inom utbildningssektom utan också motverksamhet i andra kvalificerade yrken. Statensbakteriologiska laboratorium anser också atl det är troligt att rekryteringen lillforskamtbildningen och forskning i hög grad påverkas av det värde somvetenskapliga meriter har vid tillsättningen av tjänster också utanförforskarkarriären. Det är t. ex. motiverat att vetenskapliga meriter tillmäts belydelsevid tillsättningen av tjänster vid statliga forskningsinstitutioner uianföruniversitet och högskolor. FRNtycker att meritvärdet av en forskarutbildningsexamen bör beaktas inom en långrad samhällssektorer. i ser det som ett självklart krav att åtminstone statensanställda "på ett vettigt sätt" får tillgodoräkna sinforskarutbildning. i behandlar frågan om formeU kompetens för vissatjänster och säger: "Skälet till atl krav pä formeU kompetens förbefordran utöver en viss nivå i många grenar av offentlig tjänst under senaretid successivt avskaffats torde bl. a. ha varit att dylika behörighetsvillkoruppfattals som orättvisa då den behörighelsgivande utbildningen för stora gmpperav medborgare i samhället i praktiken varil omöjlig eller svår att uppnå avekonomiska och sociala skäl. Med numera radikalt vidgade utbildningsmöjligheterför alla" bör det "vara möjligt att anlägga en ny - för bådeforskarrekryteringen och den allmänna kompen-lensnivån och kvaliteten meragynnsam syn på problemet". Konsistoriet exemplifierar bl.a. med alt maninte behöver vara med. dr för alt inneha överläkartjänst eller biträdandeöverläkartjänst, trots att tjänsterna är förenade med undervisningsskyldighet. Fakultetsnämndenvid odontologiska fakulteten och institutet anser att vetenskapliga meriter bör tillmätas betydelsevid tillsättning av tjänster som övertandläkare och biträdande övertandläkare. Landstingsförbundetbefarar att kraven på tjänsleuppflytlning för nya Prop.1978/79:119 145 kaiegorierforskamlbildade skulle medföra avsevärda kostnadsökningar försjukvårdshuvudmannen om de tillgodoses. Konsekvenserna av del fördaresonemanget behöver enligt förbundets mening analyseras ytterligare bl. a. i sjukvårdsmässigutgångspunkt. FUNföreslår all studieplaner om studieorganisation utvecklas i syfte all definieraetappavgången inom forskarutbildning samt att underlätta deltidssludier. Detär enligt UHÄ:s uppfattning viktigt atl forskarutbildningen läggs upp sä allstudierna underlättas för de nya sluderandegmpperna. Stor flexibilitet bör eftersträvasvad gäller arbetsformer. Studiema bör enligt UHÄ kunna anordnas i etapper.Dessa mäste emellerlid ulformas sä all inle helheten i utbildningen förloras.En elappindelning som exempelvis omfattar litleralursludier och kurser avolika slag, direkt avhandlingsförbere-dande moment och slulligen självaavhandlingsarbetet bör i mänga fall kunna göras. Etapperna bör dokumenteras päett säll som gör del möjligl för den studerande alt i olika sammanhang åberopadem som meriter. UHÄ tycker även att deltidssludier bör underiättas. Fleraorgan inom högskolan, däribland rektorsämbetet vid högskolan förlärarutbildning i , matematisk-naturvetenskapUga fakultetsnämnden iStockholm och styrelsen för högskolan I , stöder förslaget om möjlighelertill etappavgängar. TCOstöder i en reservation framförda förslag om attforskarutbildningen skall inledas med efter vilket den siuderande isamråd med handledare skall ta ställning till fortsatt utbildning. En sådanetappvis upplagd utbildning borde bli mer attraktiv för gmpper som är underrepresenteradei forskamtbildningen, inte minst kvinnor, anser TCO. Den försia etappen skallbåde kunna uigöra en självständig enhet och början på en fullständig forskamtbildning. MFRanser det svårt att på ell rimligt sätt definiera etappavgångar ochmellanexamen inom medicinsk forskarutbildning. Experimentellt arbele ellerarbete av liknande slag utgör den dominerande delen av forskamtbildningen ochde till forskamtbildningen hörande formella kurserna är i allmänhet utspriddaunder hela forskarutbildningsperioden. FUN:shuvudförslag avseende rekryteringen lill forskamtbildning gäller ändrade reglerför behörighet till forskarutbildning. UHÄ,flertalet organ inom högskolan, , , arbetarskyddsstyrelsen,NFR, LO, TCO m. fl. biträder FUN:s förslag om en ordning med dels allmän, delssärskild behörighel. TCO tillstyrkerutredningens förslag om principer för tilllräde med följande tillägg. Inlebara allmänna linjer ulan också lokala och individueUa (i den mån deförekommer) bör ge allmän behörighel. TCO förutsätter att utredningens snävaförslag är ell rent förbiseende eftersom argumentation mot atl la med lokal ochindividuell linje saknas. Vidare bör den särskilda behörigheten ej omfatia merän 60 poäng i ämnen av direkl betydelse för forskarutbildningen. ÄvenUHÄ, RRV m. fl. anser alt det bör vara möjligl för personer som genomgåttlokala eller individuella utbildningslinjer eller enstaka kurser i molsvarandeomfattning alt antas lill forskamtbildning. UHÅvill likhet med flera remissinstanser - däribland VÅRD 77, TCO,- fästa uppmärksamhelen på atl det inom högskolan finnsvarianter av utbildningslinjer, som bygger på yrkeserfarenhet eller påutbildning utanför högskolan och därför är något kortare än den reguljäraallmänna utbildningslinjen. Enligt UHÄ:s uppfattning bör dessa vad gäller 10 1978179. behörighet för forskarulbildning i princip bedömas påsamma sätt som den "normala" varianten av resp. linje. menar alt arbetslivserfarenhet måslevara ett krav för allmän behörighel till forskarutbildning. Flera av dem som accepterar FUN:s förslag poängterar altden särskilda behörigheten måste utformas så att del inte blir någonkvalitetssänkning inom forskarutbildningen. FRN underslryker att den allmänna behörigheten generelltej ger en sådan kunskap alt forskamtbildningen i egentlig mening kan påbörjas,och stora krav kommer att ställas på alt behovet av särskild behörighel analyserasulfrån ett kvalitetsperspektiv. STU framhåller att stort avseende måste fästas vidutformningen av de särskilda förkunskapskraven för forskamtbildningen för attnuvarande kvalitetsnivå skall kunna upprätthällas. Detta är likväl enligt STU:smening inle tillräckligt som slutsals med hänvisning till de negativa erfarenhelernaunder de senasle åren som ulredningen pekat på. I stället bör kraven försärskild behörighet utformas så alt kvalitetsnivån höjs och den negalivatrenden bryls vad gäller studietid, avbroll saml examinationsfrekvens. Dettakan på läng sikt uigöra en fömtsättning för att sektororgan skall finna detändamålsenligt att vidmakthålla och öka sin samverkan med universitet ochhögskolor för alt nå uppsatta mål för sina FoU-insatser inom angivna tids- ochkostnadsramar. instämmer i utredningens synpunkiatt större vikt än bör läggas pä kunskaper och färdigheter sominhämtas på annal sätt än genom högskolestudier, t. ex. genom yrkesverksamhet.Dessa faktorer bör vägas in vid bedömning av behörighet för forskarstudier.Beträffande sänkningen från 120 till 80 poäng som minimum för allmän behörighetanser dock atl, för tillträde till forskamtbildningen vid lekniskfakultet, behörigheten i stort sett skall motsvara genomgångencivilingenjörsutbildning vid den mot ämnesområdet svarande linjen. Centralorganisationen SACOISR framhåller atl när detgäller forskamtbildning vid juridisk fakultet bör denna, vad avser juridiskakaraktärsämnen, t.ex. processrätt, civilrätt och straffrätt, bygga på juriskandidatexamen. Del måste krävas av dessa forskarstuderande att de haröverblick över hela rättsordningen, varför annan bakgmnd än juris kanditatexameninte kan godtas som behörighelsgivande. I de flesta ämnen är det ävenfortsättningsvis en nödvändig förutsäitning, för atl kvaliteten i forskamtbildningenskall kunna upprätthållas, att den särskilda behörigheten innefattar krav omämnesfördjupning motsvarande 60 poäng inom ämnesområdet för forskarulbildning.Erhållande av likformighet i förkunskapskrav bör uppnås genom au UHÄ, på gmndvalav förslag frän fakultelsnämnderna, i utbildningsplanerna förforskarutbildning anger erforderliga riktlinjer. FUN:s förslag om allmän och särskild behörighet avstyrksav bl.a. några organ inom högskolan, , industriförbund.Svenska handelskammareförbundet och ,, och . Enligt mening bör förforskarstudier i de ämnen museet representerar, den allmänna behörigheten ibiologi omfatta studier (120 poäng) och den särskilda behörighetenomfatta vidareulbildningskurser om sammanlagt minst 60 poäng (I 1/2 årsstudier). Prop.1978/79:119 - . Därvid är atl märka atl denna forskningsförberedandevidareutbildning ingalunda bör koncentreras till enbart botanisk och zoologiskmorfologi och systematik ulan bör omfatta även fysiologiska, ekologiska, etologiska,biogeografiska och genetiska moment, vilka alla är av utomordentlig betydelseför modern systematisk forskning. Svenska handelskammareförbundetoch ser inga fördelar med FUN:s förslag lill ettförändrat behörighetssyslem med dels allmän behörighet, dels särskild behörighel.Den allmänna behörighelen (i princip utbildningslinje om minsl 80 poäng) kommeri flertalet fall alt behöva kompletteras med omfattande särskilda behörigheiskravför all uppnå behörighel för forskarstudier. Men reellt kommer denna allmänna behörighelinle att kunna ge tillträde till forskarstudier i något ämne. Detla kan knappasluppfattas som positivt för den enskilde och inte heller tjäna någon informativfunktion. Till skillnad från den grundläggande utbildningen står den siuderandesällan inför ett val mellan forskarulbildning inom vill skilda områden, vilkelgör atl del inle föreligger ett behov av ett enhetligt behörighetssystem förall forskarulbildning.