prop · G203119 · 1978-12-31 00:00:00 — Även NFR anser att det måste varaviktigast för organisationema att komma in i den forskningsplanerande processenpå ett tidigare stadium än när det gäller att prioritera mellan olika avforskare föreslagna projekt. Arbetstagarorganisationerna bör således hamöjlighet att initiera forskning kring de problem som de själva upplever somangelägna anser NFR. för byggnadsforskning instämmer i attarbetstagarorganisationerna bör ges bättre representation i sektororganensstyrelser. a. gäller detta rådets egen styrelse. Rådet vill särskiltframhålla att förbättringar behövs när det gäller de LO-organiserade. Prop.1978/79:119 124 enligt rådet med att de övriga storapersonalorganisationerna åtminstone indirekt företräds i FoU-systemet genom attpraktiskt taget alla som i andra roller ingår i styrelser och andra organtillhör antingen TCO eller /SR. Några remissinstanser ställer sig tveksamma till förslagetom ökad arbetstagarrepresentation i FoU-organ. Ett stort antal andra intresseorganisationer av skildaslag skulle enligt med lika rätt kunna slälla krav pårepresentation, vilket skulle kunna leda till att ledamöterna i olika FoU-organväxte till ett ohanterligt antal med starkt nedsatt effektivitet och även iövrigt negativa effekier som följd. anser atl ell ökat inflytande överden sektoriella forskningen från arbetstagarorganisationernas sida inte kanvara ett mål i sig. Förbundet menar att arbetstagarna har inflytande på sammavis som andra medborgare genom de politiskt valda representanterna. Även enligtMFR:s mening bör företrädare för arbetstagarorganisationer och dylikl verka imera övergripande forskningspolitiska sammanhang. framhäller att balansenmellan olika intressenters inflylande mäsle uppmärksammas. Några organ inom högskolan ställer sig också tveksammatill förslaget om ökad arbetstagarrepresentation. iUppsala hävdar alt en utökad representation inle bör ske förrän man utvärderaterfarenheterna av fackliga företrädares medverkan i olika organ inomhögskoleområdet. SamhällsvetenskapUga fakultetsnåmnden i anser att arbetstagarinflytandetbör kanaliseras via den redan befintliga organisationen och altarbetstagarorganisationerna bör uppmuntras atl ta direkt kontakt med forskarna. Överbefälhavaren anser att medbestämmandeavtalet inrymmererforderliga möjligheler för organisationerna att initiera forskning vidförsvarels forskningsorgan. Ulredningens förslag om särskilda ålgärder för all skapaförbättrade kontakter mellan arbetstagarorganisationerna och forskningen ochöka kunskaperna om forskningens möjligheler och arbetsvillkor och om de problemsom organisationerna behöver få belysta med forskningsinsatser har explicitberörts av endast ett mindre antal remissinstanser. UHÄ framhåller att samspelet mellan organisationerna ochforskarsamhället förutsätter all arbetstagarorganisationerna inom sig kanfölja upp sin forskningspolitiska viljeinriktning med åtgärder för altkanalisera FoU-behov och samordna sina insatser beiräffande FoU. På molsvarandesätt är det enligt UHÄ angelägel atl FoU-organ, universitet och högskolorvidtar åtgärder för alt underiätta samarbelel. Ett exempel pä direkt samverkanmellan en arbetstagarorganisation och högskolan utgör det sedan två och etthalvt är pågående samarbetet mellan i och iLund. Med början i en samverkan för att utveckla kurser svarande mot behov hosfackligt aktiva har arbetet nu utvidgats tUl att även omfatta forskningsfrågor.Erfarenheterna beskrivs på båda sidor som mycket goda. Denna form av direklkontaktverksamhet bör enligt UHÄ:s uppfattning byggas ut och ses som ett nalurliglinslag i kontakterna mellan högskolevärlden och de fackliga organisalionerna.Initiativ bör kunna tas såväl av olika högskoleenheter som av organisationerna.UHÄ är berett alt i mån av resurser stödja utvecklingen av sådant samarbele. Arbetarskyddsfonden anser att del självklart kan finnasbehov av kontaktskapande verksamhet på det sätl utredningen föreslår.Organisationer- 1978/79:119 , I25 na är emellertid, enligt fonden, i behov avmedel för att själva -tillsammans med de experter de från fall lill fall önskaranlita - planera forskningsprojekt. Arbelarskyddsfonden har redan inorh sitlområde diskuterat humvida medel för ifrågavarande ändamål skulle kunnatilldelas ett enskilt fackförbund eller motsvarande men också utnyttjas avbranschgemensamma organ, exempelvis de arbetsmiljökommiltéer och molsvarandesom finns inom olika branschomräden. Härigenom skulle förutsättningar skapasför organisalionerna atl erhälla medel för planering av projekt inom det områdefonden företräder, anser fonden. Möjligheter bör enligt arbetarskyddsfondensuppfattning skapas för att på det säll ulredningen föreslagit ge organisalionernabidrag inom andra områden som de är intresserade av. Valet avforskningsinstitution i sädana sammanhang mäste emellertid enligt fondenalltid ligga hos organisalionerna själva. FRU:s förslag att arbetstagarorganisationerna skall fä ettsärskilt stöd för att initiera forskning vilket skall fördelas genom Centrumför arbelslivsfrågor har mottagits positivt av näslan samtliga remissinsianser. , statskontoret, delegationen förenergiforskning, centralorganisationen , , , mot cancer tillstyrker förslaget alt centrum för arbelslivsfrågorges ett samlat ansvar för alt förmedla slöd lill arbetstagarorganisationernas initieringav FoU och att medel ställs till förfogande härför. FRN ser det som naturligt alt Centrum ges del ansvar somföreslås. FRN menar dock alt ett slöd som här föreslås även kan ges åt en radandra myndigheler och organisationer. FRN anser det viktigt atl speciella insatsergörs för att åstadkomma en samverkan mellan arbetslivsforskning och andraforskningsområden efiersom resurserna för arbetslivsforskning till stor delkommer all beröra den direkia arbetssituationen och lämna frågor om sambandetmellan arbetslivet och andra samhällssektorer i bakgrunden. RRV, medicinska fakultetsnämnden i och har inget atl erinra mol förslaget. De anser atl verksamheten börfinansieras inom ramen för arbetarskyddsfondens medel. ungdomsförbundär också positivt inställd, men vill påpeka vikten av atl inte enbarl de storaorganisationerna får del av stödet. Även mindre fackliga organisationer, som Hamnarbelarförbundeloch SAC bör kunna fä anslag från Centrum. UHÄ tillstyrker utredningens förslag och stryker undervärdet av att pä detla sätt ett system byggs upp för kontakter mellanarbetstagarorganisationerna och forskarsamhället. Flertaletav de organ inom högskolan, som tagit ställning till förslaget har uttalat sigövervägande positivt. Detla gäller styrelsen för högskoleregion,universitetsstyrelsen och samhällsvetenskapUga fakultetsnämnden viduniversitetet i , konsistoriet och medicinska fakultetsnämnden vidkarolinska institutet, medicinska fakultetsnämnderna i , och , styrelsenförhögskolan i , vid högskolan i samlstyrelsen för högskolan i . LO hälsar med tillfredsställelse förslaget om attarbetstagarorganisationerna skall lilldelas resurser för arbete på detforskningspolitiska området och finner de tekniska lösningarna lämpliga undervissa förutsättningar. Även TCO har vissa invändningar beträffande stödetsnärmare utformning. Båda organisationema anser det inle vara meningsfulll allarbetstagarorganisationerna för varje projekt eller uppdrag, anställning avforskare Prop.1978/79:119 126 eller kursverksamhet i forskningsfrågor, måste vända sigtill Arbetslivscentrum, som då måste göra avvägningar mellan olika arbetstagarintressen.LO och TCO föreslår istället atl de medel som anslås för detla ändamål fördelasmellan huvudorganisationerna och atl organisationerna sedan, medredovisningsplikt per budgetår, fördelar medlen på medlemsorganisationer ochaktiviteter. Organisationerna påminner om all liknande arrangemangförekommer när det gäller samhällets stöd till facklig utbildning, anslagettill SIDA:s u-information eller facklig biståndsverksamhet. Det ärorganisationerna själva som bäst känner möjligheler och svagheter, varför desjälva skall avgöra hur medlen skall disponeras. Detta ger den bästa effektenför både organisationer och forskning, framhäller LO och TCO. Organisationernaanser vidare att omfattningen av det föreslagna stödel är heh otillräcklig. LOoch TCO föreslår att stödet ges en omfattning av minst 5 milj. kr. för altsedermera successivt öka. LO framhåller att detta belopp lämpligen kan jämförasmed att de totala kostnaderna för forskning 1976/77 uppgick till 3,6 miljarderkr. Några andra remissinstanser har också vissa invändningar molulredningens förslag till finansiering av forskningsstödet. Sålunda finner arbetarskyddsfonden det tveksamt attanförtro enbart en institution denna särskilda uppgift. Som fonden anser ochutredningen själv antyder, innebär detla en risk att andra forskningsslödjandeoch forskningsplanerande organ känner sig fritagna från ansvaret alt inom sinaområden främja forskningsfrågor som intresserar arbetstagarorganisationerna. Juridiska, farmaceutiska och matematisk-naturvetenskapUgafakultetsnämnderna i samt universitetsstyrelsen i anser detockså tveksamt och väl ensidigt att i så hög utsträckning som ulredningenföreslär låta stöd till arbetstagarorganisationerna kanaliseras vid Centrum förarbetslivsfrågor. för byggnadsforskning anser alt Centrum förarbetslivsfrågor inte bör få som uppgift att ge finansiellt stöd lill FoU-initiering.Rådet menar att Centrums uppgift bör vara att ge stöd främst genom att ställakompetent personal till förfogande för medverkan i initiering när det gäller FoUinom arbetslivsområdel. i föreslår atl arbetstagarorganisationernasjälva hell bekostar den forskning som de önskar genomföra. Ett skäl till dettaär enligt fakultetsnämnden att arbetstagarorganisationerna kanske är denstörsta ekonomiska maktfaktorn i samhäUet. Svenska arbetsgivareföreningenoch finner det knappast rimligt att genom enutvidgning av nuvarande uppgifter för dubblera FRN.Enligt organisationernas mening bör stödel till arbetstagarinitierad forskningi huvudsak kanaliseras via bl.a. forskningsråden på samma sätl som stöd tillövrig FoU. Att splittra ansvaret efter olika avnämargrupper innebär, enligtorganisationerna, pålagliga risker för att forskningens kvalitet sjunker.Organisationerna anser att eventuellt nödvändigt särslöd för arbetstagarinitieradforskning väl ryms inom FRN:s nuvarande ansvarsområde. i anser det vara ett ganskaovanligt förfarande alt en om forskningsmedel med universitet och högskolorkonkurrerande organisation utses alt fungera som huvudman för de resurser somskall förbättra kontakterna mellan i huvudsak universitet/högskolor (for- 1978/79:119 127 skarsamhället) och arbetstagarorganisationer. Det tordeenligt vara mer adekvat atl kanalisera dessa medel lill desamverkans- och referensorgan som börjal byggas upp i form av en revideradbasorganisation inom högskolan. i slulligen anserattredan inrättandet av innebar en tvivelaktiglösning av forskningens samordnings- och integrationsbehov. Centrums verksamhetbetecknas av fakullelsnämnden som en specialverksamhet utan garantier för alttillräcklig kontakt etableras med forskningsverksamheien inom högskolan. Bland de remissorgan som uttalat sig om sekretariatets förframlidsstudier forlsatta verksamhet och organisaiion finns en klar majorilelför fortsalt verksamhet; många är också positiva till ulredningens förslag omalt en delegation för framtidsstudier inrättas. Bl.a. Ingenjörsvetenskapsakademienanser dock att frågan om formerna och ansvaret för initierande avframtidsstudier och konsekvensanalys bör utredas ytterligare med inriktning påsiörre bredd och mångfald. När del gäller delegationens ställning som kommitté ellersärskild myndighet är bilden splittrad, men en allmän åsikt är atlsekretariatet bör få arbeta under stor självständighel. UHÄ anser alt detmöjligen kan behövas en ulvärdering av sekretariatets verksamhet innan manbeslutar om den organisaioriska ställningen. Centralorganisationen SACOISR anser att de organisatoriska formerna ärav underordnad betydelse i förhållande till hur arbetet inriktas och resultatenutnyttjas. Förslaget atl nuvarande sekretariat för framtidsstudier i princip bibehållestillstyrks, men organisationen anser all olika projekt för framtidsstudier ochkonsekvensanalyser i stor utsträckning bör läggas ut som uppdrag påinstitutioner och tvärvetenskapliga grupper vid högskolorna. Utredningens organisationsförslag, dvs. att sekretariatetfortsätter som en delegation med kommitléslatus, biträds a\ RRV, STU,delegationen för energiforskning, FOA, ,, , universitetsstyrelsen iLinköping, . ochSvenska handelskammareförbundet biträder också förslaget i ett gemensamtremissvar. Bland de organ inom högskolan som tillstyrker ulredningensförslag finns historisk-filosofiska och språkvetenskapliga sektionsnämnderna iStockholm, juridiska, medicinska och matematisk-naturvetenskapUga fakultetsnämndernai , styrelsen för i , matematisknaturvetenskapligafakultetsnåmnden i , odontologiska fakultetsnämnden i samtinstitutionenför arbetsvetenskap vid högskolan i . Styrelsenför sekretariatet för framtidsstudier diskuterarde två aktueUa lösningarna på organisationsfrågan i kommitté eUer självständigmyndighet. En tungt vägande fördel med den första lösningen är enligtstyrelsen atl erfarenhelerna av denna varit övervägande goda. Fördelen med myndighetsformen är, att sekretariatet skuUefå en klarare ställning främsi i statsrättsligt hänseende. Myndighetslösningenmedför dock vissa praktiska och ekonomiska nackdelar. Styrelsen har därförkommit fram till atl sekretariatets verksamhei bör fortsätta enligt de ursprungligengmndläggande idéerna och i minsl oförändrad omfattning. 1978/79:119 128 Slyrelsen tar också upp namnfrågan. "Sekretariatetför framtidsstudier" har enligt styrelsens mening blivit ett etableratbegrepp och det vore därför olyckligt all ändra namnet. Speciellt olyckUglanser styrelsen det vore att kalla verksamheten för "Delegationen förframtidsstudier", eftersom namnet lätt kan förväxlas medsysterorganisationen "Delegationen för långsiktsmotiverad forskning"vid forskningsrådsnämnden. I knapp majoritet är de remissinstanser som anser attmyndighetsformen är lämpligare än kommittéformen för den fortsattaframtidsstudieverksamheten. De som klarl har uttalat sig för myndighet är: FRN,, statens råd för byggnadsforskning,statskontoret, , , , , CUF och SFS samt ettstort antal organ inom högskolan bl.a. styrelsen för samt samhällsvetenskapligafakuhetsnämnden vid i , studie- och yrkesorienteringslinjenvid högskolan för lärarutbildning i , konsistoriet vid iUppsala, styrelsen för i , teologiska fakultetsnåmnden i , styrelserna för högskolorna i ochKalmar, samhällsvetenskapliga fakultetsnåmnden i samt humanistiskafakultetsnämnden I . FRN anser det viktigt att sekretariatet inte bara blir ellregeringens beredningsorgan. En nära kontakt med övriga delar av den offentligaseklorn måsle också finnas. Därför anser majoriteten av FRN;s ledamöter alt myndighetsslällningär att föredraga. Statskontoret anser atl verksamheten nu är normaliseradoch atl myndighetsformen därför är atl föredraga. Enligt statskontoret bör manockså överväga att inordna myndigheten under ekonomidepartementet. bedömer del som viktigt atlorganisationsformen garanlerar stor självständighet och pluralism i arbetet. Ensädan självständighel garanteras bäsl om delegationen fär myndighetsslällning. Universitetsstyrelserna i och anser atlföreträdare för forskningen bör ingå i myndighetens styrelse. TCO anser att myndighetens styrelse bör ha en bredrepresentation för skilda samhällsintressen, däribland arbetstagarintressen. LO tror också atl självsländighet för sekretariatet bästgaranteras genom myndighetsställning utanför . LO betonar attett engagemang från breda samhällsintressen är viktigt iframlidsstudiearbetet. Sekretariatets uppgift är att vara ett självständigt organsom kompletterar de framtidsstudier och konsekvensanalyser som bör ingå somett naturiigi inslag i den sektoriella planeringen och forskningen, anser FOA. anser atl delegationen förframtidsstudier i stort bör få den struktur och de uppgifter som det nuvarandesekretariatet har, dvs. en liten personalstab som främst ansvarar för initiering,planläggning och information om framtidsstudier, fördelning av finansiellaresurser och service tiU projekten. FRU föreslår all lermen konsekvensanalys används förmetoder för att förutse konsekvenser av nya system. FRU föreslår bl. a. atlsekretariatet för framtidsstudier får ansvar för att bevaka och ta initiativtill konsekvensanalyser fristående från sektor. Delta förslag tillstyrks iallmänhet. Statskontoret påpekar bl. a att sekretariatet behöver få särskUdaresurser för denna verksamhet. framhåller att det ärviktigt att konsekvensanalys inte enbart sker i offentliga organ ulan ocksåinom näringslivet saml atl alla konsekvensanalyser bör vara offentliga. Vetenskapsakademienhävdar att konsekvensbedömningar av olika beslut och åtgärder bör ske genombefintliga sakkunniga organ. Prop.1978/79:119 129 Mångaremissinstanser betonar starkt sektorsorganens ansvar för konsekvensanalys ochteknikvärdering. STU aviserar sin avsikl att stärka de egna resurserna påområdet. för byggnadsforskning framhåller att sekretariatels ansvarför konsekvensanalys inte får innebära en försvagning av sektorernas ansvar isammanhanget. anser att en större bredd bör eftersträvas ochföreslår att formema och ansvarei för konsekvensanalys ytterligare utreds. FRU:sdiskussion kring teknikvärdering och konsekvensanalys präglas enligt FOA.-suppfattning aUtför mycket av hur dessa verksamheter historiskt växt fram.Teknikvärdering har, enligt FOA, huvudsakligen kommit aft förknippas medanalyser av de negativa konsekvensema av olika handlingslinjer, framför alltnär del gäller salsningar på stora och tekniskt komplicerade system. FOA villframhålla att en allsidig konsekvensanalys innefattande såväl positiva som negalivaföljdverkningar pä läng och kort sikt alltid bör eftersträvas i densystemanalys - innefattande erforderiig forskning - som är en nödvändig del iall långsiktsplanering med anspråk på kvalitet. Ansvaret för sådana analyseråvilar, anser FOA, i första hand de myndigheter som ansvarar för planeringeninom olika samhällssektorer. Det ligger ett värde framhåller FOA iatt t.ex. olika seklorsor-gans vanligen specifikt beslulsinriktade studier kankompletteras med mer långsiktiga och seklorsövergripande konsekvensanalyser -varvid inte minst universitels- och högskoleforskare bör kunna spela en roll. Utredningenför vidare fram förslag om s.k. storremisser som en form för konsekvensanalys. Remissinsiansernavisar intresse för att pröva meloden. Flera förutsätter dock i likhet med t.ex.naturvårdsverket och alt särskilda resurser ställs tillsektorsorganens förfogande för detta ändamål. En del remissinsianser förutspårdock betydande svårigheter för sådana storremisser. Till dem som är tveksammatill tanken på storremisser hör bl. a. statskontoret. 1978/79:119 130 (FUN) framhäller i sitl betänkande (SOU 1977:63) Fortsalt högskoleutbildningalt två av högskolans uppgifter är kompetensuppbyggnad och kunskapsgenerering.Dessa två verksamhetsgrenar är myckel intimt sammankopplade med varandra. Ulbildningenav nya forskare sker i inte ringa utsträckning genom dellagande i forskningsprojekteller genom egen forskning under handledning. Inom den fasta organisationen ärdet därför inte rimligt eller praktiskt möjligt, atl anslagsmässigt skiljaverksamhetsgrenarna ål. Inom vissa vetenskapsområden utförs i själva verkethuvuddelen av forskningen inom ramen för forskamtbildningen. Forskninginom högskolan kan i mänga fall inte bedrivas utan tillskott av resurser frånexterna finansieringskällor. Detla gäller även sädan forskning som sker som ettled i forskamtbildningen. Anslag från forskningsråd och seklorsorgan samt uppdragfrån näringslivet spelar inom flera fakulteter en avgörande roll förutbildningskapaciteten inom forskamtbildningen. Detta innebär, atlforskningsrådens, sektorsorganens och näringslivets möjligheter lill ochintresse av atl finansiera FoU inom högskolan och de externa medlens fördelningmellan institutionerna på ett avgörande säll påverkar tillgången på forskamtbildadarbetskraft . FUN beionar att det emeUertid inle lordefinnas något , enkelt samband mellan sektorsorganens ellernäringslivets efterfrågan på FoU-insatser inom högskolan vid en viss tidpunktoch behovet av forskamtbildad arbetskraft . Planeringenoch dimensioneringen av forskamtbildningen måste sålunda trots den närakopplingen till forskningen kunna särskiljas från planeringen av denna. Inflödetav externa medel är en nödvändig och värdefull del av finansieringen ochstyrningen av högskolans FoU-verksamhet. Som styrfaktor behöver del emellertid,framhåUer ulredningen, kompletteras bl. a. med mer långsiktiga bedömningar avutvecklingen av forskningen och forskningsbehovet. Det ligger, enligt FUN, isakens natur, atl sådana bedömningar inte kan få prognosens karaktär. Man rörsig här med utvecklingen av fakiorer som i hög grad påverkas av politiska beslulmen som också själva påverkar de politiska besluten. bör därför centralt finnas erforderlig kompetens ochkapacitet för atl i form av framtidsstudier, som belyser konsekvensema avalternativa handlingsvägar, ta fram underlag för statsmakternasprioriteringar. Forskamtbildningenskall, enligt de riktlinjer som lades fasl vid forskamtbildningsreform,utformas för att tiUgodose både behovei av forskare i inskränkt mening ochbehovet av högt kvalificerad arbetskraft utanför undervisningsväsendet och renforskningsverksamhet. FUNframhåller att det i ett tidigare skede där en karriär som forskare eUer lärareinom utbildningsväsendet var den naturliga fortsättningen på en fullbordadforskarutbildning, också var naturligt att forskamtbildningens innehåll ochinriktning präglades av de värderingar som styr meritvärderingen vidtillsättning av forskartjänster inom högskolan. Utvecklingeninom och utom högskolan förändrar emeUertid kraven på högskolans utbildning. Ifråga om sådan utbildning som bygger på avslutad gmndläggandehögskoleutbildning, dvs. Prop.1978/79:119 131 bildningen,är det främsi forskningens förändrade ställning i samhället och en alltmerkomplicerad samhällsprocess som medför ändrade förutsättningar. FUN betonar atldet är nödvändigt atl utgå från atl endasl en del av dem som gått igenom forskamtbildningkommer att fortsätta med yrkesverksamhet inom högskolan eller skolväsendel.Högskolan har också att tillgodose behoven inom skilda delar av arbetsmarknadenav kvalificerade analytiker och specialister. Del sektorsfmansierade FoU-arbetetinom och utom högskolan släller andra krav pä formerna för forskningsarbetet änvad som varit vanligt inom högskolan. Högskolereformen släller krav på all ytteriigaresamhällssektorer samt nya lärare- och studerandegrupper skall ha lillgång lilloch delaktighet i högskolans forskning och forskarutbildning. Detär mot denna bakgmnd viktigt att föra vidare den breddning av utbildningenefter grundexamen som inleddes genom forskamtbildningsreform. En sädanbreddning bör, enligt ulredningen, komma lill stånd dels genom förändringar somrör den egentliga forskarutbildningens innehåll och verksamhetsformer, delsgenom en breddning av det utbildningsutbud, som bygger på gmndläggandehögskoleutbildning. Som en samlande benämning på egendig forskarutbildning,dvs. utbildning till doktorsexamen, och annan utbildning som bygger på gmndläggandehögskoleutbildning använder FUN begreppei fortsatt högskoleutbildning. FUNpoängterar alt forskarutbildningen ger varje siuderande en dubbel kompelens.Den forskamlbildade har dels en specialistkompetens, dels en allmänkompelenseller snarare generalistkompetens. Specialistkompetensen består i ämnesmässigdjupkunskap, kännedom om avancerade tekniker, metoder m. m. som är knutna tillett small vetenskapsområde.