prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — Att beloppen har betecknats som normalbelopp innebär atl denunderhällsskyldige för egen del eller för maken kan förbehållas högre beloppom del kan visas alt utgifterna för vanliga levnadsomkostnader på grund avsärskilda omständigheter är onormalt stora eller extra utgifter annars framstårsom nödvändiga. Den underhållsskyldige bör exempelvis kunna förbehållas mer ännormalbeloppet om han eller hon har kostsamma utgifter för resor till och frånarbetet beroende på långa avstånd eller avsevärda kostnader lill följd avsjukdom (läkarvård, medicin, resor, diet m. som inte kompenseras genomförsäkringsersättning eller på annat sätt. Också räntor på lån för rimligaändamål kan länkas berättiga lill höjning av förbehållsbeloppen, i den mån interänteutgiften beaktas redan när den bidragspliktiges inkomst bestäms.Räntekostnaden bör beräknas lill sitt nettobelopp, dvs. med hänsyn lagen lillrätten atl göra ränteavdrag vid beskattningen. I begränsad utsträckning kanäven amorteringar behöva beaktas, t. ex. på studieskuld eller på skuld för bilsom är nödvändig för den underhållsskyldiges försörjning. Till frågan omutgifter för villalån återkommer jag strax. Isärskilda fall, där den underhållsskyldiges levnadskostnader är osedvanligtlåga, kan del också finnas anledning all räkna med ett lägre förbehållsbeloppän normalbeloppel. Enbart den omständigheten all den underhållsskyldige bortillsammans med annan, som har egen inkomst, och därigenom kan göra vissabesparingar bör emellertid i de flesta situationer inte leda lill en reduktionav förbehållsbeloppet for andra kostnader än bostadskostnaden. Samma ståndpunkthar de sakkunniga intagit i sina riktlinjer. Denunderhållsskyldige bör få förbehållas ett särskilt belopp för bostadskostnaden.De sakkunniga harövervägt all schablonisera bostadskostnaden men har kommitfram lill alt det är rimligt all som utgångspunkt räkna med den faktiska kosinaden.Jag delar denna åsikt. Brullokoslnaden för bostaden minskad med bostadsbidragbör alltså ligga till grund för beräkningen. Liksom de sakkunniga anser jagemellertid all man bör se lill att den underhållsskyldige inte blir vare sigöverkompenserad eller underkompen-serad. lägre belopp än del verkliga börsålunda förbehållas om bostadskostnaden är oskäligt hög med hänsyn tillkostnadsläget på orten eller om bostaden får anses vara alltför stor iförhållande till familjens sioriek. Ä andra sidan bör den underhållsskyldigealltid få tillgodoräkna sig ett visst minsta belopp, om han har osedvanligt lågbostadskostnad. Jag förutsätter atl normer för bedömningen avbostadskostnaderna skall kunna meddelas i ochriksförsäkringsverkels riktiinjer om hur underhållsbidrag bestäms. Ledning bördärvid kunna hämtas från de spärregler som gäller för rätt lill bostadsbidragoch i fråga om förbehållsbelopp vid införsel och utmätning. Jag vill i fråga omkosinaden för egel bostadshus tillägga att amortering på faslighelslån iallmänhet inte bör räknas in i bostadskostnaden. Ränteutgifterna bör i principfa medräknas men bör beräknas med beaktande av rätten lill ränteavdrag vidbeskattningen. Omden underhållsskyldige bor tillsammans med make eller annan person som har egnainkomster bör de i flertalet fall anses svara för halva bostadskostnaden var.Har maken eller samboende som likställs med make ingen eller låg egen inkomstbörden underhållsskyldige förbehållas ell belopp även förden del av bostadskostnadensom den andre inte själv kan erlägga, förutsatt all del föreligger sådanasärskilda skäl för rätt lill förbehåll för make som jag har talat om förut.Finns inte sådana skäl, bör principen vara atl den underhållsskyldige fårtillgodoräkna sig en kostnad som hade godtagits om han eller hon hade varitensamstående men inte merkostnaden för maken eller den samboende. I allmänhetkommer alltså den underhållsskyldige atl få förbehålla sig mer än hälften avbostadskostnaden i dessa fall. Vadjag har sagt nu om förbehåll för bostadskostnad bör i huvudsak kunna tillämpasäven om den underhållsskyidige delar bostad med barn. I allmänhet bör manalltså slippa att beräkna särskild bostadskostnad för barnen. Jag får anledningatt komma tillbaka till denna fråga senare på tal om .sättet att beräkna ellbidragsberältigat barns behov. kan det emellertid vara Prop.1978/79:12 101 motiveratmed en särskild bedömning. Så kan vara fallet, om nettobostads- Allmänkosinaden för barnens del är betydande och tillika skillnaden mellan motivering föräldrarnas inkomster är stor eller om barn i familjen endasl ärendera makens eller den samboendes. Detsamma gäller om hemmavarande barn harinkomster av någon betydelse. Närdet gäller ålerbetalningsskyldigheten för utgivna bidragsförskott har desakkunniga förordat att den underhållsskyldige skall få tillgodoräkna sig ocksåett belopp för andra kostnader för hemmavarande barn än bostadskostnaden.Tilläggsbeloppet varierar enligt förslaget mellan 0,3 och 0,6 basbelopp,beroende på vad barnel kan erhålla från den andra föräldern. Förslaget harkritiserats under remissbehandlingen både för atl det i vissa fall missgynnarde hemmavarande barnen och för all del kan favorisera dem. Somnämnls bör underhållsskyldigheten mol barn i princip ha företräde framförunderhål/ssky/digheien mot make. Om en person är underhållsskyldig mot flerabarn bör däremot utgångspunkten vara den all barnen är likställda. Deltabetyder inte all de alllid skall ha lika stort underhåll från denunderhållsskyldige. Om barnen är halvsyskon, kan nämligen deras behov avunderhåll från den gemensamma föräldern vara olika, beroende främst påskillnaden i de två andra föräldrarnas underhållsförmåga. Som jag kommernärmare in på i det följande bör i sådana fall den gemensamma föräldernsunderhållsförmåga i första hand las i anspråk där behovet är störst. Dennagrundsals bör tillämpas också i förhållandet mellan ett hemmavarande och ettbidragsberältigat barn. Den kan leda lill alt merparten av vad den underhållsskyldigekan avstå går till del barn som han eller hon bor tillsammans med, medan detutomstående barnel får en mindre andel, men förhållandet kan också bli detomvända. Ofta bör man alltså kunna reda sig med att tillämpa allmännaprinciper. Närsamtliga inblandade föräldrar har svag ekonomi kan emellertid en striktfördelning efter allmänna regler mellan barnen av den bidragsskyldigestillgängliga överskott leda till all det hemmavarande barnet slår ulantillräckliga medel för sin försörjning. Avsteg bör då få göras från de allmännareglerna på så sätt all den bidragsskyldige föräldern i första hand fårtillgodose del hemmavarande barnels behov. Del är meningslöst all kräva denunderhållsskyldige på bidragsbelopp som han eller hon inte kan betala. Tilldetla kommer all det bidragsberäliigade barnel kan få underhåll genombidragsförskott, en möjlighet som i regel inte tillkommer del hemmavarandebarnel. Med tanke på detla bör del minsta belopp som alllid skall varareserverat för hemmavarande barn i princip sammanfalla med det normala beloppetför bidragsförskott och alltså sältas till 0,4 basbelopp (f n. Omständigheterna i del särskilda fallet kan emellertid göra delmotiverat atl räkna med ett högre eller ett lägre belopp. Del bör därför varamöjligt att avvika också från nivån 0,4 basbelopp. Från del belopp som sålundaskall stå till det hemmavarande barnets förfogande bör avräknas vad 1978/79:12 102 barnetsandra förälder kan anses ha förmåga all tillskjuta i underhåll saml Allmänersättning som annars utges för den förälderns räkning, däremot inte motivering barnbidrag och andra liknande förmåner som tillkommer barnet. Detåterstående beloppet är alltså det som den bidragsskyldige under allaomständigheter skall förbehållas för underhåll ål barnel. Reglernaom förbehållsbelopp förutsätter självfallet atl en beräkning görs av denbidragsskyldiges behållna inkomst. Jag återkommer lill denna fråga i delföljande. Deföreskrifier om förbehållsbelopp m. m. som jag nu har redogjort för kommer utantvivel all medföra en lättnad för de underhållsskyldiga som har del sämstställt. a. blir del inte längre möjligt all, som fortfarande sker på sinahåll, alllid bestämma underhäillsbidragel till ell belopp i nivå med ellerstrax under bidragsförskottet även för personer som saknar förmåga all bära ensådan bidragsskyldighel. Deföreslagna reglema i FB om förbehållsbelopp avviker delvis från de motsvarandeföreskrifter som gäller vid införsel och vid utmätning i lön. Situationen närunderhållsbidrag skall bestämmas är också en annan än den som föreligger närbidrag skall las ul i exekutiv ordning. Del kan emellertid finnas anledning atlse över bestämmelserna om förbehållsbelopp i den uisökningsräilsligalagstiftningen sedan viss lids erfarenhet har vuniis av de nu föreslagnaändringarna i FB. Tills vidare bör dessa bestämmelser kvarstå oförändrade. Enmetod att beräkna underhållsbidragets storiek Inledningsvisframhöll jag att FB:s allmänna regler om underhåll till barn bör ges detinnehållet att underhällsbidrag skall bestämmas med ledning av barnets behovoch föräldrarnas inbördes ekonomiska bärkraft. En så allmänt hållen norm gersjälvfallet utrymme för olika tillvägagångssätt att beräkna underhållsbidrag,även om den kompletteras med sådana föreskrifter om förbehållsbelopp som jagnyss har föreslagit. Det vore önskvärt att ha tillgång till en mera faslberäkningsmetod som kunde vinna allmän tillämpning. Nära till hands ligger dåatt försöka b)'gga vidare på reglerna om förbehållsbelopp. Enmetod som ankyter till förbehållsbeloppen och som enligt min mening bör varaanvändbar i många siluai:ioner går i ell enkelt fall, där underhållsskyldighetfinns endasl gentemot ett barn, i korthet ul på följande. Barnetsunderhållsbehov uppskattas till vissl belopp. Beräkning görs av varje föräldersnettoinkomst efter skatt. Härifrån dras förbehållsbelopp för förälderns egetoch eventuellt för makes eller samboendes underhäll. Restbeloppenrepresenterar de överskoltstelopp som föräldrarna rimligen bör kunna ta ianspråk för underhåll åt barnel. Underhållsbidraget erhålls därefter genom altdet belopp som hai beräknats för barnets behov fördelas proportionelltmellan föräldrarna efter överskottsbeloppen. ett visst barns behovberäknas till , den bidragsskyldiges överskott lill I200 kr och den andra förälderns motsvarande belopp tiJI skulle alltså ----------- x 700 =420 kr I200 -t- 800 Bidragetfår dock givelvis inte inkräkta på del belopp som har förbehållits denunderhållsskyldige. Om båda föräldrarnas överskollsbelopp antas vara ,skulle bidraget, beräknat på samma sätt som , ha blivit . Denunderhållsskyldige kan emellertid inte förpliktas utge mer än . Denmetod som har beskrivits i del föregående utgår från barnels behov. Med hänsynhärtill börden ha goda utsikter all vinna parternas förståelse och underiäitauppgörelser i godo. Förslaget innebär inte alt någon given andel skall las ianspråk för bidrag av det överskott som den underhållsskyldige har. I ställetkommer barnets behov och den andra förälderns betalningsförmåga alt reglera hurstor del av överskottet som skall tas i anspråk för bidraget. Också denförälder som inte är bidragsskyldig får tillgodoräkna sig förbehållsbelopp,när den förälderns betalningsförmåga bedöms. Härigenom kan han eller hon sägasbli jämställd med den förälder som är bidragsskyldig. Såsombidragsförskottet är konstruerat får det i princip inte påverka storlekenav underhållsbidraget (betänkandet s. 223). Systemet med särskildaförbehållsbelopp för den underhållsskyldige leder till - och förutsätter i vissmån - atl del bidragsberäliigade barnel får sitt grundbehov tillgodosett genombidragsförskott när den underhållsskyldiges betalningsförmåga brister. Dettakan emellertid knappast ses som ell avsteg från den nämnda principen. Också iövrigt bör man hålla fasl vid denna tills vidare. Jag vill här erinra om atlulredningen om stödet till särievande föräldrar har att överväga den framtidautformningen av bidragsförskottsinstitutet eller en motsvarighet lill detta. Ifall då den bidragsskyldiges disponibla inkomst inte mycket överstigerförbehållsbeloppet bör man dock enligt min mening med hänvisning lillbidragsförskottet kunna modifiera den förordade beräkningsmetoden så all inteden bidragsskyldiges överskott helt eller nästan helt går ål förunderhållsbidrag. I annat fall uppkommer ganska kraftiga tröskeleffekter vidinkomstökningar för personer som befinner sig i inkomstskiktet kringförbehållsbeloppel. Metodenför bidragsberäkning: barnets kostnader Ensvårighet med den nu diskuterade metoden att räkna fram underhållsbidrag tillbarn består i atl uppskatta det kostnadsbelopp som skall fördelas mellanföräldrarna. I detta bör i allmänhet räknas in endast verkliga utgifter förbarnet. Även om de individuella förhållandena är avgörande, får man i storutsträckning falla tillbaka på schablonbelopp. Det torde gå atl ungefär- ligenberäkna vad ett barn, efter vad som är allmänt godtaget i vårt land, behöverför atl dess grundbehov av mal, kläder, annan utrustning, m. m. skall varatillgodosett. Inom kartläggs f. n. de olika kostnader som ingåri en hushållsbudgel. Arbetet beräknas vara slutfört . Delbör bli möjligt att utläsa levnadskostnaderna för olika medlemmar i ellhushåll. avser all beakta kostnadsutvecklingen genomhalvårsvisa justeringar med ledning av konsumentprisindex. Konsumentverketsredovisning bör kunna tjäna till ledning när underhållsbidrag skall bestämmas.Jag räknar också med atl man i de råd som lämnas för hur underhållsbidragbc;räknas skall kunna ange vissa riktvärden för barnkostnadema. En rimligutgångspunkt torde under alla förhållanden vara del av de sakkunniga beräknadebeloppet om 0,6 basbelopp (f n. ) för ett barnsgrundförsörjning, vartill kommer vad som täcks av barnbidraget. Delkoslnadsbelopp som skall fördelas mellan föräldrarna bör beräknas netto, dvs.med bortseende från belopp som motsvarar barnbidrag och andra bidrag från detallmänna vilka är direkt avsedda för barnel och bör påverka underhållsbidraget.Har barnet tillgångar eller inkomster av siörre betydelse, bör koslnadsbeloppelreduceras i skälig omfattning. Bamlillsynskoslnaderbör ses som en utgift för barnel. Normall bör inte högre kostnad godtas än somgäller vid barntillsyn. Kan barnel inte beredas plats för tillsyngenom kommunens försorg eller finns det annars särskilda skäl mol tillsyn isådan ordning, bör dock annan skälig kostnad få accepteras. Såvittgäller bostadskostnaden vore det i princip riktigast att skilja ut denmeratgift som barnet får anses medföra och lägga denna till barnetskostnadsbelopp. I gengäld fick den förälder som har hand om barnel nöja sig medmotsvarande lägre avdrag för bostadskostnad från nettoinkomsten när del gällerall bestämma den förälderns underhållsförmåga. sådani tillvägagångssättskulle emellertid leda till invecklade beräkningar. 1 allmänhet bör man kunnavälja den enklare metoden atl den förälder som barnel bor hos får förbehållasig bostadskostnad både för egen och barnets del mol alt någon särskildbostadsutgift inte direkt påförs barnet. Förfarandet lorde i varje fall oftastkunna tillämpas när bostadsbidrag utgår. Bostadsbidragen har nämligen somväsentligt syfte all utjämna bostadskostnaderna för barnfamiljerna.Uppmärksamheten bör emellertid vara riktad på alt del i vissa fall kan varanödvändigt all b;akta barnets bostadskostnad särskilt, om inte barnet skall fåell för lågt underhållsbidrag. Enviss schemalisering i bedömningen av kostnaderna för del underhållsberättigadebarnet är redan så lill vida nödvändig som ett faslsiälll underhållsbidrag kankomma att gälla under en relativt lång lid, medan underhållsbehovet ändras. Om underhållsbidragen någoriunda skall anpassas lill de verkligaförhållandena får emellertid denna schemalisering inte drivas för långt.Kostnaderna för barnet växlar ju med barnels ålder och förhållandena i övrigt.När barnet kommer upp i tonåren, får del alltmer en vuxens behov. Jag anserdärför att man bör nöja sig med att försöka bedöma underhållsbehovet under deår som ligger närmast i liden och lägga denna bedömning lill grund förbidragsberäkningen, låt vara atl bidraget formellt bestäms all utgå också förliden därefter. Detta fömtsätter naluriigtvis all frågan om bidragels sioriekkan prövas om senast när den tidsperiod har gått ut som man har kalkylerat med.Detta spörsmål kommer jag atl behandla under 5.2.6. Som jag redan har sagt kanfrågan om barnets totala underhållsbehov inte ses frislående från föräldrarnasekonomiska förhållanden. Barnel kan, efter en glidande skala, göra anspråk påen högre standard för egen del ju bättre ställt föräldrama har det i ekonomiskthänseende. Detta siandardtillägg för barnel bör enligt min mening i första handbedömas i förhållande lill vad som utgör båda föräldrarnas sammanlagdaöverskott av neiloinkomslen sedan förbehållsbeloppen har räknats från. 1 dettasammanhang bör dock hänsyn mera generellt kunna tas lill underhållsskyldighetmot make. Även den underhållsskyldiges behov av ytteriigare medel för egen delutöver vad som läcks av förbehållsbeloppel bör beaktas. Jag är inte beredd atlanvisa någon formel för hur slandardtilläggen till barnets behovsbelopp börberäknas. Det är möjligt all del även i detta hänseende kan lämnas vissa råd iriktiinjema för hur underhållsbidrag fastställs. Metodenför bidragsberäkning: fördelningen mellan föräldrarna av kostnaderna förbarnets underhåU Vadhärefter gäller underhållsbördans fördelning mellan föräldrarna bör denekonomiska bärkraften bedömas utifrån varje förälders förväntade nettoinkomst,dvs. bruttoinkomsten minskad med skatt. I princip bör inkomsten minskas medsådana utgifter för inkomstens förvärvande som är avdragsgilla vidbeskattningen. Skatten beräknas lämpligen med hjälp av tabellerna förpreliminärskatl. Därvid beaktas genom val av skatlekolumn alt rätt föreliggerlill förvärvsavdrag eller skattereduktion. Också den skattelättnad som följerav rätlen all upp lill ett viss belopp göra avdrag för underhållsbidrag bör beaktas.Till nettoinkomsten bör läggas viss andel av siörre förmögenhet. Sedanden bidragsskyldiges nettoinkomst har fastställts minskas denna med föräldernseget förbehållsbelopp, inklusive bostadskostnad. Också rätten tillförbehållsbelopp för make eller samboende bör, som framgått, beaktas på delsättet att den bidragsskyldiges nettoinkomst inför jämförelsen med den andraförälderns underhållsförmåga alllid minskas med förbehållsbeloppel. Motsvarandereduktion görs av den andra förälderns inkomst. Kvarvarande belopp är deöverskott vars inbördes förhållande bestämmer hur underhålls-bördan skallfördelas mellan föräldrarna. Metoden förbidragsberäkning: underhållsskyldighet mot flera barn m. m. Vadjag har sagt i det föregående om hur underhållsbidrag till ett barn lämpligenkan beräknas bör tillämpas också när fråga är om två eller fiera barn till.samma föräldrar. Att det gäller au täcka varje barns behov leder ofta lill atldet .sammanlagda underhållsbidraget stegras vid ökat barnantal. Underhållsbidragetlill varje barn blir emellertid normalt lägre. För det första minskar.självfallet utrymmei för standardtillägg. Fördel andra kan man även i övrigträkna med lägre utgifter per barn, när två eller flera barn växer upp i sammahushåll. För det tredje torde det oftare bli aktuellt att skära ner bidragetdärför atl dei annars skulle inkräkta på förbehåll.sbeloppen. Omen person är underhållsskyldig mot två eller flera bam som har olika mödrareller fäder, måste hänsyn tas till att de andra föräldrarna inbördes kan haolika bidragsförmåga. Den underhållsskyldige kan därför komma att betala högrebidrag till ell barn än lill ett annal, även om barnen har sammaunderhållsbehov. I förhållande lill varje barn och dess andra förälder börbidragsförmågan bestämmas med ledning av ett belopp som utgör återstoden av denbidragsskyldiges nettoinkomst sedan från denna har dragils- förutom tidigarenämnda förbehållsbelopp för den underhållsskyldige själv och för make ellersamboende - del bidrag lill övriga bam som vid en samtidig bedömning beräknasvara del rikiigii. Merparten av vad l. ex. en far lill ivå barn kan bidra medkan komma atl las i anspråk av det ena barnet, om modern lill det barnet saknarunderhållsförmåga medan modern lill det andra barnel har ett ansenligtinkomslöverskott. Det andra barnet bör dock inte ställas helt utan bidrag frånfadern. Vad jag har sagt nu är iprincip tillämpligt också i förhållandet mellan ell barn som denunderhållsskyldige bor tillsammans med och ett bam till vilket han eller honskall betala bidrag. Del kan alliså bli nödvändigt atl ungefäriigt beräknavilket underhållsansvar som bör vila på den andra föräldern lill delhemmavarande barnet, även om denna förälder bor tillsammans med denbidragsskyldige. I fråga om hemmavarande bam tillkommer, som framgått av delföregående, att del resultat som man kan komma fram till med stöd av allmännaöverväganden kan behöva korrigeras till det hemmavarande barnels förmån, så atldelta barn är tillförsäkrat ett minimiunderhåll från sina föräldrar som i regeluppgår lill 0,4 basbelopp (f n. sammanlagt ). Metodenför bidragsberäkning: hemarbetande makes eller samboendes underhållsförmåga Enfråga med allmän räckvidd är om och i så fall i vilken utsträckning en förälderskall anses ha viss underhållsförmåga trots all han eller hon inte har egeninkomst av någon betydelse. Frågan lorde ganska ofta få aktualitet förhemarbetande makes eller samboendes del. Den uppkommer t. ex. om en förälder är gift ochhemarbetande och skall betala underhållsbidrag lill ett egel barn utanförhemmet eller om en förälder skall betala bidrag lill sill barn och barnel borhos den andra föräldem som är omgift och saknar förvärvsinkomst. Motsvarandeproblem kan föreligga när en person med förvärvsinkomst som har hemmavarandebarn skall betala underhållsbidrag lill ett barn utom hemmet. För all bedömavederbörandes betalningsförmåga kan man behöva ta ställning till vilken andelav underhållet lill del hemmavarande barnel som en hemarbetande make skallanses svara för. De nu angivna fallen tordei huvudsak kunna bedömas enhetligt. Utgångspunkten bör vara att man bygger påde faktiska förhållanena. Om emellertid den hemmavarande maken har möjlighelall få ett lämpligt arbele utanför hemmet och familjens situation inte kananses kräva att maken avstår från denna möjlighel, vore det stötande atlfrånkänna maken förmåga att bidra lill barnets kostnader. Man får då utgå frånen tänkt inkomst när underhållsförmågan prövas. I del föregående har jagbehandlat frågan, om en person som skall betala underhållsbidrag lill ett bamfår förbehålla sig ell belopp för underhåll åt den hemmavarande maken. Degrander efter vilka denna fråga skall bedömas bör enligt min mening tillämpasockså i det nu diskuterade fallet, där del alltså gäller alt avgöra om enhemmavarande make skall påföras en tänkt inkomst eller ej. Ytterst får manfalla tillbaka på skönsmässiga bedömningar. Jagvill avslutningsvis understryka atl den metod som jag i del föregående harbehandlat endasl är atl se som ett hjälpmedel att bestämma ell rimligtunderhållsbidrag i överensstämmelse med FB:s föreskrifter i ämnet. Delunderhållsbelopp som kan räknas fram med hjälp av metoden och anslutandesynpunkter bör kontrolleras genom en allmän skälighetsbedömning och vid behovkorrigeras. Omständigheterna i de enskilda fallen är sä varierande attdomstolarna och andra som medverkar vid fastställande av underhållsbidragalltid måste ha möjlighel att göra en mera fri bedömning. Jag har inte hellerhär kunnat la upp mer än en del av de problem som möter när underhållsbidragskall bestämmas. Del förtjänar också påpekas all domstolarna är bundna av parternasyrkanden och hänvisade att göra sina bedömningar på grundval av detfaklaunderiag som parterna för in i processen. 5.2.4Den bidragsskyldiges egna utgifter för barnet Denav föräldrarna .som skall betala underhållsbidrag till ett barn bidrar intesällan också mera direkt till barnets underhåll genom alt ha barnet hos sigunder längre eller kortare perioder. förekommer det att underhållsbi-