prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Såvitt kammurruiien har kunnai finna skall del särskildulagsliftningsförfarandel i omrösiningshänseende tillämpas endasi på deräliighetsbegränsande föreskrifterna. Effekien av en yrkande au det särskildaförfarandel skall tillämpas på dessa föreskrifter lorde ändå bli atl helulugsiiftningspro-jektei måste vila, om inte tillräcklig majoritet uppnåsangående de räliighetsbegränsande föreskrifterna. innebär ull enpoliiiski omsiridd reform kan stoppas uv en riksdagsminoriiet genom yrkande uudel särskilda lagsliftningsförfarandel skall lillämpas på deräiligheisbegränsande föreskrifierna, även om del i sjiilva verkei inle ärdessa föreskrifter som är omstridda. Vis.seriigen kan hävdas all en viss formav särskilt lagstiftningsförfarande finns redun , nämligen vidgrundlagsändringar. Del finns emellertid principiella skillnader. De särskildareglersom gäller för grundlagsändring ger garantier för an ändringen står iöverensstämmelse med en akluell folkopinion (regeln om mellanliggande val).Del nu föreslagna lagsliftningsförfarandel motiveras emellerlid endasi med alldel skall ge lid för eftertanke, något som inle är rikligl samma sak. i invänder mot delsärskildu lagsliftningsförfarandel del inte erbjuder något fulll säkerlskydd mot alltför långlgående rällighelsbegränsningar i kriiiska siiuaiioner.Fakullelsnämnden ifrågusälter om del inte skulle vura möjligt all nå eneffeklivare riUligheisskydd på andru vägar. Om yltrandefriheisulredningenlyckas med uppgifien all utarbeta en förslag lill allmänyiirandefrihetsgrundlag, kommer problemet un få sin lösning beiräffande enmycket väsenilig kategori av de grundläggunde fri- och rällighelerna. Del ärdock ovisst hur lång lid denna uiredningkomnier ull lu och vilku resuluii den kommer all ge. En unnun frumkomlig viigskulle vura att söka bygga ut och preciseru de maleriellu skyddsregler, som1976 infördes i 2 kup. 12-14 SS RF. En nulurlig utgångspunkt borde härvid varauu del i själva verkei är ganska läii ull ideniifieru de furor, som del ifriimsiu rummel gäller ull molverku. En blick på förhållandena i ålskilligufrämmunde länder visur ull denangeUignusle uppgiften är ull Ibrhindra sådunariiliighetsbegränsningur som syftur till all undertrycka den poliiiskaopposiiionen och kriiiken mol de makthavande. Även om del förmodligen inle arnågon lan uppgift all omsätta denna grundtanke i laglexl, borde del inlc varaomöjligl ull ge de nyssnämnda skyddsreglernu en mera genomtänkt och precisuiformning än de har . Om en sådan förbättring av de malerielluskyddsreglernu förenades med en aklivare lagprövning, skulle mun enligtfukulieisnämndens mening vinna cn väsenilig försiärkning uv skyddel för degrundläggande fri- och rällighelerna. En förstärkning av räilighetsskyddel meden n-ialeriell metod skulle dock krävu en ny och tidsödunde utredning. Då enförsiärkning av grundlagsskyddel för fri- och rällighelerna frumsiår som ellungelägel önskemål, vill fukultetsnämnden inte motsätta sig all delföreliggande förslaget genomförs. Svenska avdelningen avImeriiationdtajurisikommisslonen framhåller all del är angelägel au slärka grundlagsskyddelför flerialel av de fri- och rättigheter som omfattas av 2 kap. RF. Delframlagda förslaget kan ses som ett alternativ lill direkt krav på kvulificerudmujoriiei för beslul om begränsning, en väg som i sig vore naturlig. Med lankepå de särskilda svårigheter- bl. a. dess möjliga inverkan på domstolarnaslagprövningsskyldighet - som ell sysiem med direkia föreskrifier omkvalificerad majorilel kan innebära, har den av Ulredningen nu förordadelekniken onekligen vissu fördelar. Resullalei har dock blivit en inte särdeleslättillgänglig lagstifiningsprodukt, något som likväl tyvärr torde vuruofrånkomligt. Avdelningen ifrågasätter om den föreslagna ordningen komnier allge så siarki skydd för de grundläggande frioch rätligheiernu som är påkullut. Medboigarräitsrördsenunser sig från sina synpunkter inle ha anledning molsallu sig förslugel menbedömer att dennu ordning får ell ganska begränsal värde utom i särskilda fall.Om i. ex. under sisia årei i en valperiod uppskov begärs, innebär deltu uusaken skjuls över valel. majoriielsförhållanden kan då ha ändrats,när frågan upplages till fortsatt och sluilig behundling. Enligtmedborgarräiisrörelsens mening är det långl mer angeliigel all infbra regler igrundlagen, som föreskriver all lagförslag som möjliggör mer långtgåendeingrepp i grundlagsskyddade räiislbrhållanden skall fatias med kvalificeradmajorilel, t. ex. med två tredjedels majoritet. Har grundlagen fastställt vissarälligheler som skall skydda de enskilda, bör inte lilllalliga parlamentariskamajoriteter, som kanske ime ens moisvaras av någon majoritet bland väljarna, fåmed någon rösts övervikl beslula långlgående inirång i dessa rättigheter.Medborgar- räilsrörclscn frumhåller särskili vikicn av all sådaniskydd åsladkommes på iigundcriiiiens område. En knapp majorilel bön. ex. inlchu möjlighel ull uniu lugur som berövur en sumhiillsgrupp, vilken mujoritcteninle räknur lill siu valjurundcrlug, dess ekonomisku existens. Del bör råda enlånglgående puriumenlurisk enighet rörunde sådunu ingrei)p i oliku individersställning som är uv så genomgripande slug an grunden Ibr deras tillvaro sans påspel. McdborgarriUisrörelsen anser ull frågan om kvulificerud majorilel nråslcutredas vidare. Om den ordning som räiiigheisskyddsulredningen nu hurföreslagit för riilligheisinskränkunde lugurs uniugunde för.söksvis prövas, kunvissa erfurenheier vinnus. På grundval uv dessu kun mun därpå gå vidure ochulformu näsla etapp. Sveahovräll a vst y r ker hell förs lugel om en särskilt lagsiiftningsför-faninde.Hovräuen har ime blivit övertygad av rällighelsskyddsuiredningens argumemeringför ell särskili lugsiiftningsförfurunde fbr fri- och räliighetsbegränsandelag. Del är hovriiuens uppfaiining an del skull visu sig möjligl ull på månguområden uppnå en godlagbar skyddsnivå med den materiella metoden. Inte hellerför de områden som därefter skulle kunna kvarslå är hovrällen övertygad om allett förfarandeskydd är lämpligt. Mol tidigare förslug om ett siirskillförfurunde hur invänts ull del skulle siridu mol den purlumcnluriskudemokrulins mujorilelsprincip uu lålu olika minoriteter diktera riksdagensbeslut. Häremol unibr ulredningen atl minoriteten enligi förslaget endusi skullkunnu ulverku beslul om uppskov, sålunda ett beslut om förfarandel. Även omdellu i de flesiu fall skulle vara ett riktigt belraktelsesäii, skulle enligthovrällens mening beslutet ändock i åtskilliga full kommu alt framslå sommateridti. Särskili kunde så vara fallel om den föreslagna lagen hade sinfrämsla belydelse för ell omedelbarl föreliggande förhållunde eller omförslaget under vilundeiiden ändrades i någon viisenilig del eller renl avåterkallades. Den berörda invändningen måsle alllså sägas ha vissl fog för sig.Ulredningen har sökl all i hög grad begränsa tillämpningsområdet för delsärskilda förfarandet. Härjämte gör utredningen del allmänna uttalandel all dennormulu löpunde reformverksumheten under inga omständigheter får förhindras.Hovrällen måsle - på samma säu som skedde i hovrättens yttrande över fri- ochrältigheisutredningens beiänkunde - vända sig mol uiialanden av deua slag.Självfallel är del angeläget all vikliga reformer inle i onödan bromsas upp avprocedurfrågor eller liknande. Men del är samiidigi minsl lika angeliigel allfri- och rältighelsfrågorna hålls sländigi aktuella jusl i det löpandereformurbetel. Deltu gäller inle bara, och kanske inle ens främsi, frågor ombegränsning av viss särskild fri- eller rättighet ulan i väl så hög grad vudsom ovan kulluis medborgarnas loiala fri- och rätiigheissiluulion. Sådanaaspekter måsie beakias på ell lidigi siadium, och de måsie få avsevärd lyngdnär olika inlressen skall viigas mol varandra. Uiialanden som del åiergivnuskulle kunna varu ägnade all minska tilltron lill de bukom ulredningen slåenderiksdagspartiernas vilja all på allvur underkasta sig någru begränsningar isin handlingsfrihet. För hovräuen är del uppenbarlall dc föreslagna reglerna skulle medföra mångu pruklisku problem, både ilagsiiftningsarbeiei och senure. Förslagei krånglur ylleriigure lill ell reduninvccklui sysiem. Hovräuen lur också upp frågun om dc föreslagna reglernuskulle innebäru någon påtaglig försiiirkning av skyddel för fri- ochriiiligheiernu. Hovrällen kun ime finna ull så skulle vuru ftillel. Normallfinns del redun nu lillriickigl ulrymme för diskussion i -illu vikligu frågor,och i de fall där enighel inle kan nås trois allmun deball och överiiiggningarinom ulskou och i kammaren saknas det anledning ull räkna med ull cnfördröjning med tolv månuder särskilt oftu skulle ledu lill ull del sluiligubeslutet blev ell unnal un vid omedelburt uvgörunde. Och regler som görförfarandel omsiiindligi och försenar beslulen hur inlc något värde, om muninle kun påräknu ull de sumiidigi får belydelse för beslutens innehåll. Vidurefinns del enligi hovrättens mening uniedning all befara all de föreslagnareglerna skulle visu sig olillräckliga från skyddssynpunkt, om vårt lund råkadei ell meru onormalt läge. Mun kun inle lila på au reglerna skulle fungerulillfredssiiillunde i sådana trängda och upphetsade lägen, där risken förfelukiigu beslul och därmed behovet uv skydd ur slörsi. Trots all de föreslagnareglernu om ett särskilt förfurunde nulurliglvis inte kun frånkännas alltskyddsvärde, anser hovräuen all dc framförda invändningarna har sådan lyngd auförslaget inle bör leda lill lagsiiftning. Räiiigheisskyddsulredningenlämnur en utförlig redovisning uv vilku lugur som dess förslug kun länkusberöra. Redovisningen ur närmusi agnad au förskräcka. Trots ull redovisningenanges inte vura fullständig är antalet berörda lagar mycket Slorl. Del visarsig också all i fiera fall ulrymme kommer all finnas för ivekan om en lag skallanses röra en begränsning av någon av de ungivnu räliigheiernu eller inle.Ulredningen har inte alltid kunnai laga beslämd siällning i frågun och på undrupunkler ar riktigheien uv dess ställningstaganden inte höjd över diskussion. Ulredningenur medveien om ull dess förslug skulle medföra atl ell komplicerande elemeniinförs i lugsiiftningsverksumheien. Jag fruktar all komplikationerna blirbelydande och all nackdelarna av förslagei kommerail väga över fördelarna.Frågu om riiiiigheisbegränsning föreligger eller ej kun kommu upp i snurt sugtvilkel lugurende som helst och vålla strid och omgång. Mun får inie hellerförbise utt yrkunden om uppskov kan komma att frunisiullus i mer eller mindreillojalt syfte och all 5/6-regeln inie säller spärr häremol om lillräckligimånga rösiar emoi uniagande. Jag kan med hänsyn lill del anfördainte tillstyrka förslagets genomförande. Förslagetun ett lugförslag som angår begränsning av fri- och rälligheler skull vilaunder förulsäiining av yrkunde uv lägsi lio riksdagsledamöter har förunleiiunulanden i olika rikiningar i några remissyttranden. Domsiol.svprkciunser all del inte kan uteslutas all den föreslagna ordningen för euuppskovsförfarande kan innebäru en viss fura för del parlamenturiskaförfarandel. Befbgenhelen un få eu lagförslag vilandeförklarat har uvriiuigheisskyddsulredningen tillerkänts en så liten grupp som lio riksdagsle- duniöier.Ell purii som på grund av sina åsikier hell suknur slöd hos övriguriksdugspurlier och därigenom slår ulan egentligt politiskt infiytande kanfrcsius all använda uppskovsyrkanden i obsirukiionssyftc. I3et finns i våromvärld exempel på exiremisipariier som försöker nå sinu syften genom attsabotera del politiska maskineriet. Del kan väl inle heh uteslutas all sådanapartier kommerail dyka upp även i . Enligi mening skulledel vara värdefullt om någon garanii kunde skapas mot an uppskovs-förfarandetkommeratt användas påen illojalt sätl. En länkbar lösning är all lålu självuyrkundet om vilandeförklaring av lagförslagel bli föremål för omröslning iriksdagen, varvid en majorilel om minsl fem sjättedelar av de röstande skallkunnu förkasta yrkandei. får på så säll en möjlighel atl reageru motett illojalt "filibusier"-förfarande från en grupp ledamöier ulan allriksdagen för den skull - vilkel ulredningen föreslår - måsle med kvalificeradmajorilel anta själva förslaget. Juridiska,fakulteisnämndeni har uppfallningen all ett säll all reducera riskerna för altriksdagens arbele allvarligl hindras är au skärpa kraven för all elluppskovsyrkande skall få framslällas. Nämnden kan inle finna all fördelarna meden reform av föreslagen an allvarligl skulle ävenlyras, om del i ställetföreskrevs alt yrkande om uppskov skall väckas av minsl en liondel avriksdagens ledamöier. En sådan skärpning skulle fungera som en garanii mot atluppskovsinslilulel aktualiseras i renl obslmklions-syfte. Sammu åsikt harjuridiska fakulteisnämnden i . SverigesRadio anser alt förslaget, atl del särskilda förfarandel skall vara lillämpliglendasl om yrkande därom görs under riksdagsbehandlingen, verkar rimligt. Delgäller i delta sammanhang också atl finna en lämplig avvägning mellan kravel påalt en minoritet inle får avgöra den ev. rättighetsbegränsande effekten av ettlagförslag och kravet på all riksdagsmajoriteten ime fårsuveränt besiämma idenna typ av frågor. Idet första fallel skulle man frångå demokraiinsgrundläggande flerlalsprincip, i det andra skulle man förlora skyddseffekten aven särskild lagsiifiningsprocedur. Utredningens avvägning på denna punkt förefallerSveriges Radio vara en lämplig lösning. En nackdel med förslaget är dock alt,om inget yrkande framförs om prövning av huruvida ett lagförslag faller utanföreller innanför del särskilda lagsliftningsförfarandel, lagförslag ominskränkningar kan antas enligt vanliga allmänna regler i riksdagen.Det är svårt atl bedöma om risken härför är stor eller liten. Radiokan inte flnna alt ulredningen berörl den problematiken. Emellertid är detsvårt att finna ell hell säkert syslem ulan att det blir arbetsmässigttungrott. En lösning vore atl den instans som framlägger ett lagförslag alllidmoiiverar huruvida förslaget enligt dess mening innebär enräiiigheisinskränkning eller ej, om inte annal för all ett sådant påpekandeskulle kunna vara en påminnelse för riksdagsledamöterna om problematiken menäven en vikiig upplysning för massmedierna. anser vidare altprocedurreglerna för lagsliftningsförfarandel kan diskuleras, t. ex. om jusllio ledamöier är det rälla antalet för 23 1978/79. auell yrkande om särskilt förfarande skall bifallas. uppfattning förefaller rällighelsskyddsuiredningensförslag på denna punkl hu blivit onödigi omständligt. Del synes sälunda inteegenlligen finnas anledning alt slälla upp krav på an en minoriiei på jusl lioriksdagsledamöter skull yrku vilandeförklaring uv lugförslag på detiu områdeför utt en sådan också skall äga rum. Om fem sjättedelar av de röstande ändåkan drivu igenom ull lagförslagel antas är ju inte ens en minoriieipå 58 ledamöier lillräcklig (om alla 349 ledamöier deliar i omrösiningen)gurunli för atl minorilclskravei också skall bli beslul.Landstingsförbundet finner det därför vara en prakliskl enklure lösning omlugförslag inom ifrågavarande rättsområde alltid - sålunda även utan allsärskilt yrkande därom blivit framställt över huvud laget - förklaras vilande ilolv månader, om inle med fem sjättedels majoritet beslutar an deiskall antas genast. Frågunom hur länge ett lagförslag skall vila las upp av en par remissinsianser, somförordar en uppmjukning av förslaget i denna del. Domslolsverkel konslalerarall ell lagförslag kan innehålla både sådana siadganden som kräver ändring igrundlag och sådana som blir underkasiade del föreslagna särskildalagstiftningsförfarandet vid begränsning av fri- och rällighelerna. Som exempelnämns ell lagförslag med förbud mol vissl slags pornografi. sådant förslagkan innehålla siadganden som inskränker tryckfriheten och kräver ändring i TFoch siadganden som berör yttrandefriheten lill exempel förbud mol försäljningav film och videogram med visst innehåll. - Tidsfaktorn är enligträtlighetsskyddsutredningens förslag beslämd på olika sätt vid grundlagsändringoch vid begränsning av fri- och rällighelerna. Del gäller utgångspunkten förberäkning av tiden, tidsrymden och möjlighelen till undanlag i vissa fall.Dessa olikheler kan vid en lagstiftning av angivel innehåll medföra altändringen i grundlagen kan genomföras snabbare än begränsningarna iyttrandefriheten. Eu sådani förhållande vore ologiskl. Det behövs ju intelängre betänkelid för atl begränsa yttrandefriheten än iryckfrihelen.Domstolsverket föreslår därför atl de föreslagna beslämmelserna om tidsfristersamordnas. Den minst ingripande förändringen av förslaget synes vara att konsiitutionsutskottet befogenhei au besluta atl eu lagförslag, som angårbegränsning av fri- och räuigheler och som har förklarats vilande, skall lasupp lill behandling lidigare än . Denna befogenhet skullegälla i de fall då ett val ägl rum mellan det atl lagförslaget försia gångenanmäldes i och frågan väcks om att ta uppdel vilande ärendei.Invändningar mot lagförslaget har i sådani fall kunnat föras fram i valet ochdet finns därigenom särskilda garaniier för all frågan kunnat uppmärksammas ochbli föremål för debati. En ytterligare garanii mol missbruk kan skapas genom auföreskriva all beslutet av konstiiutionsutskollet måste fattas med kvalificeradmajoritet, fem sjättedelar av ledamölerna. Uinsslyrdseni tån anser all det är iveksaml om uppskovels längd bör beslämmaslill så lång lid som . Om ett lagförslag inte genasl antas ellerförkastas med föreslagna rösimajoriieier skall yrkandet om uppskov prövas avkonstilutionsutskollel. Ulskollei får inle avslå yrkandet ulan all höralagrådel. Ett sådani förfarande kan dra ut på liden och molivera en uppskovslidom lolv månader. Om ulskollei emellerlid bifaller yrkandei kan den föreslagnauppskovstiden framslå som onödigi lång. beslul bör i sådana fallkunna fattas efteren kortare uppskov utan atl äventyra syflel med det särskildalagsliftningsförfarandel. vill ifrågasälla om inte i sådana fallen korlare uppskovslid bör kunna föreskrivas. Lagförslagel kan ju avse en fri-eller rällighetsbegränsning som, ulan all förslaget omedelbarl anias med femsjättedels majorilel, av riksdagsmajori-leien anses som moiiverad och angelägenatt genomföra. En liknande inslällning har i somifrågasälier om inle lolvmånadersfristen är onödigt lång med lanke på syfietmed del särskilda lagsliftningsförfarandel. 1några remissyttranden uppmärksammas förslagei att del skall vara möjligt allföreslå sådana jämkningar i ett vilande lagförslag som ligger inom ärendelsram. Högstadomstolen framhäller att den gränsdragning som ligger i uttrycket "inomärendels ram" i förevarande sammanhang är särskilt betydeLsefull. Gårändringsförslagel ulöver ärendels ram, föreligger nämligen ell nylt förslag,som på yrkande av erforderligt antal riksdagsledamöter kan bli underkastatförnyat uppskov. J rältighetsskyddsutredningens betänkande anges inle i vilkenordning beslul skall fattas när det har gjorts gällande alt föreslagnarättighetsbegränsande ändringar i ett vilande lagförslag går utanför ärendetsram. En uttrycklig regel i RO av innebörd att sådan fråga skall hänskjutas lillkonstilulionsulskoltel för avgörande skulle enligt högsta domslolens meningsannolikt avsevärl minska risken att spörsmålet sedermera kom under bedömandelagprövningsvis. Kriiiskatill förslaget i denna del år och JO. Hovrätten anser all detligger en påtaglig minskning av förslagets skyddsvärde däri att ett vilandeförslag skall kunna ändras även i enlydigl skärpande riktning. Det skullealltså, tillspetsat uttryckt, vara möjligl för förslagsställaren att spara demest ingripande rälligheisbegränsningarna lill sisla omgången, när någotuppskov inle längre kan utverkas. En sådan ordning framstår för hovrätten somunder alla omsländigheier oacceptabel; de gränsdragningsproblem utredningenanlyder kan inte vara olösliga. JO anmärker att det i efterhand kan görasgällande atl i andra omgången gick utom ärendels ram och att därmedstadgad ordning har åsidosatts vid en lags tillkomst. Samma problem kanuppkomma även när ärende inte har vilal men del synes antagligt att problemelfår större räckvidd efter uppskov. Meningen är ju au tid skall vinnas för eftertankeoch debatt och mänskligt au döma borde detta leda till atl flera jämkningar ochändringar blir förelagna än eljesl. Förslagetallkonsiiiulionsuiskoiiei skall pröva huruvida ett lugförslag angår begränsningav fri- och riiiligheier och att lag rådel skall yllru sigi saken för anulskollei skull få besvara frågan nekande behandlas i åtskilliga yllranden.Högsia domstolen och regeringsrätten godiar förslagei, niedan övriga inslunsersom hur yilrul sig i denna del har invändningar som går i olika riktningar. Högsiadomstolen unser all den föreslagna ordningen medför den fördelen au frågan,huruvida ett lagförslag ungar rällighetsbegränsning eller inie, blir prövadredan i samband med lagens tillkomst. Del ter sig under sådana förhållandenmindre sannolikt alt gränsdragningsfrågorna kommer all ge upphov tillbesvärande lagprövningssiluaiioner. lar också upp frågan omlagrådel vid granskning av varje lagförslag, som har remitterats för yllrande,skall undersöka huruvida förslaget har sådun innebörd atl reglerna om detsärskilda lagsliftningsförfarandel blir tillämpliga. Högsia domstolen anlarall del visserligen kan vara till fördel för riksdagsledamöterna atl halillgång till lagrådets yttrande i denna fråga när del gäller för dem attavgöra huruvida yrkande om vilandeförklaring skall framslällas. Såviii framgårav vad som anförs i belänkandet torde det emellerlid inte vara avsell alllagrådel i detta hänseende skulle ha en sådan generell granskningsplikl.Troligi är att de fall där uppskovsförfarandel påyrkas kommer atl bliförhållandevis sällsynla. Om delta antagande är rikligl, skulle ell krav pålagrådsgranskning i angiven omfattning innebära en ytteriigare belaslning förlagrådel utan motsvarande nytla. Anledning för lagrådel all i anslutning tillremiss från regeringen pröva frågan kan föreligga när spörsmålet särskiltbehandlas i remissen, och i övrigi torde lagrådel i detla skede komma alt yttrasig i frågan, om det vid sin granskning av hur förslaget förhåller sig lill grundlagarnafinner särskilda skäl föreligga alt rikta uppmärksamhet på spörsmålet. Regeringsrättenbiiräder förslaget om lagrådets medverkan i det föreslagna förfarandel förräliighetsbegränsande lagsiiftning. Kammarräiieni befarar all den fakiiska beslutanderätten, huruvida enrätiighelskränkande beslämmelse skall få ingå i vår rättsordning eller inle,kommer all ligga hos lagrådel och de rätistillämpande organen. Kammarrätten hari siu remissyttrande över fri- och rätiighelsulredningens belänkande uttalatsig mol en sådan ordning. Kammarrätten vidhåller denna uppfattning och anföratt i linje med principen om riksdagsmajoriteiens beslutanderätt ligger tankenatl ingen verklig politisk makt bör tillkomma domstolar och andrarätistillämpande organ. ansluter sig också till dentanken. Fråga är emellerlid om inte utredningens förslag avviker från denangivna utgångspunkten. Domstolsverketanser sig ha anledning all peka på atl skyddel för fri- och rättigheterna inteblir så siarkt som del förefaller vid en första anblick, efiersomkonslituiionsulskollel tillerkänns befogenhei all med enkel majoritet avgörahuruvida ell lagförslag angår rällighetsbegränsning. liggeren viss risk för all i extrema situationer, då ju kanske skyddet bäst behövs,konstilulionsulskoltel kun kommu uu mol bäure vetande tolku ell lagförslug somatl del inte ingriper i rällighelerna och därför inle kan bli föremål fördelkvalificerade lugsiiftningsförfurundei. Del aren näruliggunde tunke ullöverfiytlu beslutanderätten i dessa frågor lill lagrådel eller unnul organuianför . En sådan lösning skulle emellerlid innebära all manlillerkände eti opoliiiski organ en poliiisk makibefogenhei. Dei skulle slridamot grundläggande demokratiska värderingar i vårt land och en sådun lösning ärenligi domsiolsverkels mening hell oaccepiabel.