prop · G203132 · 1978-12-31 00:00:00 — I 5 kap. 8 § RB är direkt utsagt atl det ärrätten som skall göra skälighelsprövningen. Vid sådant förhåUande torde utfyUnadgenom verkställighetsföreskrifter f. n. vara utesluten. Den i 52 § FPL användalokutionen torde däremot inte lägga hinder i vägen för verkställighetsföreskrifter.Taxan får därvid anses ge uttryck för vad som i normalfallen skall anses utgöraskälig ersättning till tolk. För att möjUggöra att även RBs regler om ersättningtill tolk kan utfyUas med verkställighetsföreskrifter föreslås 5 kap. 8 § RB fåändrad lydelse, vilken ansluter till 52 § FPL (se nedan 5.2.3). ' För , som f. n. saknar lagregler om lolk,förestås att i lagen (1970:417) om marknadsdomstol hänvisas till RBs regler omtolk. Prop.1978/79:132 26 EjheUer för tolkning vid polis-, åklagar- och kronofogdemyndighet föreliggerenligt mening hinder mot att närmare föreskrifter om ersättninglill tolk meddelas på annat sätt än genom lag. 5.2.2Beslutsnivå m. m. Såsomtidigare har framhållits (avsnitt 5.2.1) bör det ankomma på regeringen ellerpå myndighet, som regeringen bestämmer, atl faslställa taxa för ersättning tilltolk. Enligt mening saknas skäl för att taxan skall fastställaspå högre nivå än av centralt ämbetsverk. Vilken myndighet som därvid skallväljas beror till viss del på om regleringen kan ske i en gemensam taxa ellerom flera taxor blir nödvändiga. Om det blir aktuellt med två taxor, en fördomstolar (inkl. arrende- och hyresnämnder saml va-nämnden) och en för övrigamyndigheter förefaller det naturligt all fastställer taxa för domstolamaoch RPS för övriga myndigheter. Om gemensam taxa väljs lorde normgivningsmaktenkunna överlåtas fill en av de nämnda myndigheterna. Med hänsyn till attdomstolsverket redan har erfarenhet av taxereglering inom rätlshjälpsområdelförefaller det lämpligt att uppgiften i sådant faU anförtros . Fördelenmed en gemensam taxa för hela del med uppdraget avsedda området är att mandärigenom får enhetliga regler inom i stort sett hela rättsväsendet. Vidarekommer arbetet med att faststäUa taxa och sedermera även arbetet med attjustera beloppen att kunna samlas hos en myndighet, ett förhållande som ur arbelssynpunktmåsle anses ändamålsenligt. Självfallet bör samråd äga mm med berördamyndigheter. Enförutsättning för en gemensam taxa måste emellertid vara att tolk-uppdrageninom del tänkta området för taxan bedöms vara i stort sett likvärdiga. För lolkningvid allmän domstol, förvallningsdomstol, övriga specialdomstolar, arrende- ochhyresnämnd samt polis-, åklagar- och kronofogdemyndighet torde gälla allbeskaffenheten av det material som tolken har att arbeta med är tämligen likvärdigtinom hela området. De uppgifter som t. ex. kommer fram vid ett polisförhörmotsvarar i stort sett vad som tas upp vid efterkommande domstolsförhandling.Däremot kan det hävdas att tolksituationema är något olika. Att tolka infördomstol kan upplevas som mer pressande än att lolka vid polisförhör.Domstolstolkning torde också ställa större krav på snabbhet och dessutom är möjlighetemaatl använda hjälpmedel begränsade. Enannan omständighet som kan föranleda viss tveksamhet för den gemensam taxa äratt ersättningsnivån f n. varierar mellan de olika områdena och atl enutjämning skulle kunna innebära ökade kostnader för det aUmänna. Det ärframförallt den nuvarande skillnaden mellan domstolstolkar och polistolkar somhar betydelse. Inom övriga områden är tolkuppdragen så få att kostnadema intekan anses ha avgörande betydelse. Delförhållandet atl domstolstolkning upplevs som arbetsammare än polistolkningbehöver i och för sig inle uigöra ett hinder mot en gemensam taxa. Problemet kanlösas på så sätt att tolkning vid domstol kompenseras inom ramen för dengemensamma taxan, genom t. ex. ett särskilt tillägg eller högre timersättning.Genom en sådan ordning undviks också att ökade koslnader uppstår enbart på gmndav en gemensam taxa. Denackdelar en gemensam taxa har kan, såsom framgått av det anförda, utan störresvårighet elimineras. Enligt uppfattning bör därför en gemensamtaxa fastställas för hela det "med uppdraget avsedda området. Taxan börfastställas av efter bemyndigande av regeringen. Prop.1978/79:132 27 5.2.3 Förslag till författningsändringar 1 bilaga 5 -9 lämnas förslag till de författningsändringarsom erfordras vid en laxereglering om ersättning lill lolk inom det meduppdraget avsedda området. Författningsförslagen bygger på att en gemensamtaxa fastställes för hela det med uppdraget avsedda området och att denna taxafaslställes av . Förslaget till ny lydelse av 5 kap. 8 § RB (bilaga 5) harutformats efter mönsier av 21 kap. 10 § RB, som behandlar ersättning lill offeniligförsvarare. Uttrycket "efter vad rätlen prövar skäligt" har ersattsmed "skälig ersättning". Därmed torde enligt meninghinder inle föreligga mol verkställighetsföreskrifier. För alt göra tillämpande myndigheter uppmärksamma påförekomsten av lolktaxan har i förslagen lill ny lydelse av 5 kap. 8 § RB och52 § FPL (bilaga 5 och 6) angetts aU regeringen eller efter regeringens bemyndigande,, fastsläller taxa som skall tillämpas vid bestämmande aversättning lill tolk. Del är inle fråga om delegation av normgivningsmaktenulan endast ett konstaterande av en befogenhei som efter ovan föreslagenändrad lydelse av 5 kap. 8 § tillkommer regeringen enligt 8 kap. 13 § RF. I lagen (1970: 417) om marknadsdomstol m. m. saknasbestämmelserom tolk och om ersättning lill lolk. Enligt förarbetena till lagenskall ärendena handläggas i rättegångsliknande former och i stort sett efterrättegångsbalkens principer. Departemenischefen anförde i prop. Vissa grundläggande bestämmelser om förfarandet börmeddelas i lag men någon detaljreglering bör inte komma ifråga. Erfarenhetemafrån näringsfrihetsrådets verksamhet visar atl något behov härav inle föreligger.Del har visat sig vara en klar fördel atl förfarandet är smidigt och alt maninte är bunden av ett så strikt regelsystem som det rättegångsbalkeninnehåller. För atl lolktaxan skall gälla även vid marknadsdomstolenbör en hänvisning tas in i lagen om marknadsdomstol lill rättegångsbalkensregler om tolk (bilaga 7). Vidare föreslås lillägg till förordningen (1975:506) med instmklionför (bilaga 8) saml förslag lill förordning om taxa förersättning lill lolk (bilaga 9). 5.3 Förslaget till tolktaxa 5.3.1 AUmänt om utformningen Förslaget till taxa för tolkersättning har - efter mönsterfrån brottmåls-taxan - givits formen av en lidslaxa, dvs. ersättningen lilltolk beräknas på del sätt all antalet arbetsiimmar multipliceras med en bestämdtimersättning. Någon annan typ av taxa, såsom 1. ex. en saktaxa, lorde intevara möjlig eftersom tolkuppdragen inte kan indelas i gmpper där tolkens arbetsprestationkan fömtses. En strävan vid utformningen av taxan har varil att till en rimligkostnad öka myndighetemas tillgång på dokumenterat kvalificerade tolkar.Avsikten har vidare varit att göra taxan så enkel och lättillämpad som möjligt. Den föreslagna taxan är gemensam för hela det meduppdraget avsedda områdel. Beiräffande limarvodets storiek görs i taxanåtskillnad mellan tolkning vid domstol och tolkning vid polis-, åklagar- och kronofogdemyn- 1978/79:132 28 Med domstol har i taxan jämställts artendenämnd,hyresnämnd och statens va-nämnd trots alt dessa inte är atl anse som domslolar (prop.1973:23 s. 199 och prop. 1975/76:149 s. 86). Tolksituationema vid dessaförvaltningsmyndigheter är emellertid enligt mening likartademed dem som förekommer vid domstol. Den högre ersättningen till lolk viddomstol motiveras främst av alt lolkning vid domstol får anses mer pressandeoch ställa större krav på tolken (jfr s. 26). 5.3.3 Differentiering av arvodet med hänsyn till tolkens kvaliflkationerSlatligt godkännande av tolkar infördes i den I januari 1976.Bestämmelser härom finns i förordningen (1975:590) om godkännande av tolkar ochauktorisation av översättare. Fråga om godkännande av tolk prövas avkommerskollegium som även ulövar tillsyn över godkända tolkars verksamhet. Föratt erhålla godkännande skall lolk bl. a. ha fullgjort av kommerskollegiumföreskrivna kunskapsprov och dessutom vara känd för redbarhel och även i övrigtfinnas lämplig atl vara verksam som tolk. Efter särskild prövning kan godkändtolk erhålla bevis om speciell kompelens för lolkning inom visstverksamhetsområde. har sådana bevis meddelats endast beträffande rättslolkning.Enligt kommerskollegiets tolkförteckning för jämte fillägg l.o. 9juni 1978 finns 265 godkända tolkar. Av dessa har 52 erhållit bevis omspeciell kompetens som rätlstolk. Av undersökning, som avsåg brottmål avgjordaunder sista kvartalet 1975, framgår att i av faUen hade tolkenhögre lolkutbildning, i annan tolkulbildning och i 21,2 proceniingen tolkutbildning alls. Uppgift om tolkens utbildning saknades i 39,9procent av fallen. I flertalt av de senare fallen är det troligt att tolkensaknade tolkutbildning. Del måste anses vara av allmänt intresse alt myndigheternai större utsträckning än fär lillgång till tolkar vars kunskaper sakkunniglhar prövais. För att förmå fler av de verksamma tolkama att genomgå utbildningoch examination torde krävas att de av kommerskollegium godkända tolkarnaerhåller högre ersättning än övriga tolkar. Den föreslagna taxan innehållerdärför skilda ersättningsnivåer beroende på tolkens kompelens. Den högstaersättningsnivån, arvodesnivå III, är förbehåUen av kommerskollegium godkändtolk som erhållit bevis om speciell kompetens som rätlstolk i språket ifråga.Den mellersta ersättningsnivån, arvodesnivå II, gäUer för av kommerskollegium godkänd tolk i språketifråga. Övriga tolkar hänföres till arvodesnivå I. Metoden att knyta ersättningsnivåema lill kommerskoUegielsgodkännande har kriliserals av universitet.I brev till anförs av tolklinjenämnden att denföreslagna utformningen av taxan med stor sannolikhet kommer att påverkarekryteringen till universitetens tolkutbildning negativt. Tre terminersintensiv tolkulbildning borde enligt nämndens uppfattning också motsvaras avnågon form av premiering vad gäller tolktaxor. Kravet på godkännande som fömtsättning för rätt tiU högreersättning torde inte fä negaliv inverkan på rekryteringen lill universtitelenstolkutbildning. Det har f. ö. visat sig att flera av dem som genomgått denhögre tolkulbildningen inte utan vissa kompletterande studier klarat kommerskollegietsprov. KoUegiets godkännande släller höga krav på tolkens kunskaper. En ökadvilja hos tolkama att genomgå kollegiets prov kan därför antas snarare ökaefterfrågan på adekvat utbildning. 1978/79:132 29 Enligt domstolverkets mening talar övervägande skäl föralt en koppling av de högre arvodesnivåerna sker endasl lill kommerskollegietsolika former av auktorisation. Genom denna konstruktion undviks gränsdragningsproblemoch i de enskilda fallen svåra meritvärderingar. Man får dessutom inbyggda garaniierför en hög siandard på tolkama. 5.3.4 Differentiering av arvodet i övrigt Ersättningen till tolk kan differentieras av andra skäl äntolkens kompelens såsom språkels art (sällsynt, svårinläsl eller svåröversaltspråk), lolk-ningssätlet (konsekutiv tolkning eller simultantolkning) eller om lolkuppdragelavser fler än en person och tolkningen utförs på obekväm arbetstid. Endifferentiering med hänsyn lill samtliga dessa faktorer medför otvivelaktigt atltaxan blir oöverskådlig och svårtillämpad. Differentiering med hänsyn lill språkets art förekommerför närvarande beträffande översättning av utländsk text (taxa från den : Engelska, tyska och franska per100 ord; finska, italienska per 100 ord och övriga språk per 100ord). Anledning till motsvarande differentiering torde emellertid inte finnasvid munllig översättning där tidsfaktom torde ha störst betydelse för dentotala ersättningens storlek. Enligt mening kan dessutom rentallmänt ifrågasättas om språket över huvud tagel bör utgöra skäl till generelldifferentiering. I vissa undantagsfall kan dock språkets art utgöra skäl tillatt frångå taxan (jfr 5.3.5). Vad gäller tolkningssättet kan hävdas att simultanlolkning,som ibland kan bidra till snabbare handläggning, bör medföra högre ersättning.Vid simultanlolkning får emellerlid tolken mindre tid på sig att få framnyanser i vad som sägs. Vid rättstolkning är del högst väsentligt attöversättningen är korrekt. Härtill kommer atl det i vatje enskilt fall tordevara närmast ogörligt all avgöra om del är fråga om simultantolkning. Anledningsaknas därför atl särskilt premiera simultanlolkning. Vad gäller frågan om förhöjt arvode vid tolkning åt flerapersoner kan noleras att RPSs rekommendation innehåller sådana regler. Tolkningål flera personer lar dock längre fid. I allmänhet torde därför en tidstaxa i fill-räckliggrad tillgodose tolkens krav på ersättning. Skäl till differentiering av taxani berörda fall föreligger därför inte. I undanlagsfall kan dock tolkning åtflera utgöra skäl till att frångå taxan (se 5.3.5). Vad slutligen gäller frågan om förhöjt arvode vid tolkningpå obekväm arbetstid är att märka alt RPSs rekommendation innehåller regler avinnebörd att arvodel höjs vid tolkning mellan klockan17.00-09.00. Av undersökning framgår atl flertalet tingsrätterinte tillämpar förhöjt arvode . Tolkning på obekvämarbetstid lorde emellerlid inte vara vanligt vid domstol. Av invandrarutredningensundersökning vid de tre störsla polisdislriklen (PM s. 6) framgåralt merparten av tolkningen sker under daglid, företrädesvis mellan 08.00 och20.00. Vidare framgår att belastningen är störst fram till klockan 16.00varefter behovet minskar successivt med en viss uppgång . Undernatten förekommer så gott som ingen lolkning. - För alt underlätta anskaffandetav tolk under annan lid än normal arbetstid finns dock anledning lill förhöjdersättning . Sammanfattningsvis anser att ulöver tolkenskompetens endasl tolkning på obekväm arbetstid bör utgöra gmnd för differenfieradersältning. I förslaget fill taxa finns därför bestämmelser om förhöjt timarvodevid tolkning . Prop.1978/79:132 30 5.3.5 Avvikelser från taxebeloppen Taxebeloppen är så bestämda att taxan i stort selt skallomfatta samtliga tolkuppdrag inom laxeområdel. Vissa uppdrag kan emellertidtänkas vara av sådan beskaffenhet att de inte kan anses falla inom ramen förtaxan. Av den anledningen föreskrivs i taxeförslaget alt det sammanlagda ersättningsbeloppetenligt taxan får överskridas, om uppdraget varit av särskilt svår beskaffenhet.Atl positivt uttrycka samtliga omständigheter som kan medföra all taxan får överskndaslåter sig knappast göras. I taxeförslaget ges några exempel på sådanaomständigheter som i undantagsfall kan medföra överskridande. Sålunda angesatt om tolkningen skett på ett mycket ovanligl språk eller om tolkuppdraget avseitflera personer kan i undantagsfall finnas skäl till överskridande avtaxebeloppen. Simultantolkning bör ej i något fall medföra överskridande. Enligt mening bör sluUigen finnasmöjlighet att frångå taxan i sänkande riktning om tolken varit vårdslös ellerförsumlig eller visat oskicklighet, t. ex. genom atl bidra lill att tolkningenonödigtvis dragit ut . Ersättningen beräknas för vaije uppdrag för sig. Om uppdragetsträcker sig över mer än beräknas ersättningen på den sammanlagda tiden.Som arvodesgrundande tid räknas den sammanhängande tid under en och samma dagsom tolken slår lill myndighetens förfogande. Tiden räknas från den lidpunkt tilivilken tolken är kallad och har infunnit sig till dess uppdraget är avslutat. 1tiden räknas vaije uppehåll med undantag för uppehåll för måltid. Arvode skallenligt taxeförslaget alltid utgå med belopp motsvarande minst en timmesarvodesgrundande fid. Annan tid då tolkens arbetstid tas i anspråk ersättsenligt reglema om tidsspillan. Med tidsspillan avses i allmänhet sådan tid då produktivtarbete med något uppdrag inte utförs trots atl uppdragstagarens arbetstid tasi anspråk (förlorad arbetsförtjänst). Någon klar definilion av begreppettidsspillan finns emellertid inte. Restid utgör den vanligaste formen avtidsspillan. Det måsle från fall till fall avgöras vad som kan anses uigöratidsspillan vid utförande av vissl uppdrag. När advokat tillerkänns ersättning för fidsspUlan enligt brottmålstaxantorde man regelmässigt bygga på ett antagande atl advokat alltid förlorar vissarbetsförtjänst när han under arbetstid tas i anspråk av domstolen. Sådantantagande kan göras beträffande advokater eftersom det är fråga om en relativthomogen grupp för vilka beräkningar kan göras om hur stor del av arbetsdagensom täcks av uppdrag. Motsvarande antagande kan enligt meninginte generellt göras beträffande tolkar. En del av tolkarna har fastanställning och tar tolkuppdragen vid sidan om. Andra arbetar uteslutande medtolkuppdrag i vissa fall kombinerat med översättningsarbete. För attersättning för tidsspillan skall utgå måsle därför tolken i varje särskilt falli princip visa att han gått miste om arbetsförtjänst.Det torde i allmänhet vara tillfyllest med en preciserad uppgift om vilkaarbetsuppgifter tolken skulle ha utfört under den aktuella liden. Det bör isammanhanget påpekas atl enligt taxeförslaget skall all närvarotid vidmyndigheten ersättas i form av arvode (se 5.3.6). I likhet med brottmålstaxan bör av praktiska skälersättning för kortare Prop.1978/79:132 31 tidsspillaningå i laxebeloppen. I förslaget lill tolklaxa hardärför införts en regel omalt tidsspillan ersälls till den del den sammanlagt översliger . 5.3.8Ersältning vid återkallat tolkuppdrag Myndighetsom anlitat lolk lorde enligt koniraklsrättsliga principer vara skyldig atthålla tolken skadelös, om myndigheten av någon anledning avbeställer lolkljänslen.Så lorde ålminsione vara fallel om avbeställningen sker . Avdomstolsverkels undersökning framgår atl 65 tingsrätter/avdelningar av 98tillerkände tolken ersättning vid inställd förhandling. Avför kända domstolsavgöranden i frågan framgår atl beloppen kanvariera högsl betydligt. åtog sig en tolk ett uppdrag i ettmål som beräknades pågå . Tolken tackade då nej till andrauppdrag som erbjöds denne under den aktuella liden. Förhandlingen inställdessedermera, varvid tolken yrkade och tillerkändes ersättning för tre dagarsarbete med I (Södra Roslags tingsrätt B 861/75). Vid ett annat tillfällehade samma tolk åtagit sig att tolka i ett mål som beräknades pågå under sexdagar. Förhandlingen inställdes och tolken yrkade och tillerkändes ersättningmed (, avd. 3, T 299/74). Medhänsyn till alt omständighetema kan i hög grad skifta från fall till fall närdel gäller frågan om rätt till ersättning för återkallat tolkuppdrag anser domslolsverkelatt en taxereglering av förevarande spörsmål inle är lämplig. Några reglerhärom har därför inte tagits in i taxeförslaget. Presumtionen bör dock varaatt tolken tillerkänns skälig ersättning. Vidbestämmande av en skälig timersättning vid tolkning vid domstol bör riktmärketvara att den totala ersättningen för visst uppdrag molsvarar vad som hittillssåsom ett riksgenomsnitt utgått för molsvarande uppdrag. Vid beräkning avtimersättning till domstolstolk kan resuhatet av undersökningav utdömda tolkarvoden härvid tjäna som utgångspunkt. 1 domstolsverketsrapport redovisas tre olika metoder att beräkna den genomsnitUigatimersättningen: a) genomsnittligt tolkarvode dividerat medgenomsnittligt antal tolktimmar = /tim. b) medeltal av individuella timersättningar beräknade enligtmetod a)= /fim. c) regressionskoefficienten i =93 kr/tim. framgår vidare atl domstolama har tillämpat enfallande limersättning. Detta i kombination med det faktum atl den lidsperiodför vilken tolken erhållit ersättning är ganska kort medför atl be-räkningssättb) inte är lämpligt. Av altemativen a) och c) är del enligt domstolsverkelsmening c) som bör ligga till grund för beräkning av skälig timersättning.Därigenom kommer samma statistiska metod att lillämpas vid beräkning avtimersättning till tolk som användes vid beräkning av timkostnadsnormen ibrottmålstaxan och i taxan för gemensam ansökan om äktenskapsskillnad.Domstolverkets undersökning avsåg, såsom tidigare nämnls, förhållandena undersista kvartalet 1975. En viss uppräkning av den enUgt altemativ c) beräknade fimersättningenär därför nödvändig. 1978/79:132 32 Tvåmetoder för en uppräkning är därvid länkbara. Gemensami för båda är användandetav något slag av index. Den första meloden innebär atl timersättningräknas upp under hänsynstagande till den allmänna kostnadsutvecklingen.Konsumentprisindex lorde i så fail kunna användas. Den andra meloden skullevara alt räkna upp timersättning med hänsyn till löneutvecklingen förenur ersätlningssynpunkl jämförbar grupp. Jämförelse torde därvid kunna ske med timkoslnadsnormensutveckling. Indexlalen hänför sig till resp. års mittpunkt. 1978 128 128' Såsomframgår av tabellen sammanfaller timkostnadsnormsindex och konsumentprisindex.En uppräkning av altemativ c), /tim, ger en timersättningför 1978 som uppgår till . Ifrågavarande belopp bör ligga lill grund förbeslämmande av taxebeloppen såvitt avser tolkning vid domstol. Såsomtidigare framgått föreslås en blivande taxa bli indelad i tre ersättningsnivåer.Enligt mening bör arvodesnivå I genomsnittligt sett ligganågot under den framräknade fimersättningen om . Övriga arvodesnivåerbör ligga över denna timersättning. För tolkning vid domstol föreslås därförarvode utgå för med 110 (arvodesnivå 1), 140 (arvodesnivå II), resp. (arvodesnivå III). För liden därefter utgår ersättningmed 40, 55 resp. för varje påböijad halvtimme. 1 det fallarvodesgrundande lid understiger skall enligt taxeförslaget arvodealllid utgå med belopp motsvarande en timmes tolkning. Vadsedan gäller beräkning av skälig timersättning för tolkning vid polis-, åklagar-och kronofogdemyndighel kan RPS rekommendation tjäna som utgångspunkt. Den av RPSrekommenderade timersättningen är f. n. Av rekryleringsskäl torde det knappaslvara möjligt att för den lägsta arvodesnivån använda en limersättning som ialltför hög grad understiger RPS rekommendalioner. För tolkning vid polis-,åklagar- och kronofogdemyndighet föreslås därför arvode utgå för första limmenmed för arvodesnivå 1. För arvodesnivå II föreslås100 kr för och för arvodesnivå III . För liden därefterutgår arvode med 35, 50 resp. per påbörjad halvtimme. Tilläggför obekväm arbetstid föreslås utgå med 35, 50 resp. . Tilllägget är likaför tolkning vid domstol och tolkning vid polis-, åklagar- och kronofogdemyndighet. Vadgäller de föreslagna taxebeloppens storlek kan en jämförelse med taxorna förbestämmande av ersättning till offentlig försvarare och till bilräde enligträttshjälpslagen i mål om äktenskapsskillnad vara av värde. Brottmålstaxan byggerpå en timkostnadsnorm som beräknats ull . Timkostnadsnormen itaxan för gemensam ansökan utgör . I dessa belopp ingår fömtomarvode (lön) tUl advokaten även ersättning för kostnader för kontorspersonaloch kontorskostnader. 'Antagen utveckling: höjning = höjning fram till miupunkten av året. Prop.1978/79:132 33 egentliga timersättningen till advokaten är resp.115 kr. Detta arvode är avsett att täcka social avgifier. Vid ersättning tilltolk betalas förutom själva arvodet även ett s. k. lönekostnadspälägg (LKP). Ersällningspraxis för fidsspillan är enligtdomstolsverkets undersökning vacklande. Som regel torde emellertid "övrigtid" ersättas med ett lägre belopp än "arbetstid". 1 taxanföreslås ersättning för tidsspillan utgå med av limarvodetför domstolstolkning, dvs. 60, 80 resp. . Samma belopp föreslås gälla vidsåväl domstolstolkning som annan tolkning. De två viktigaste områdena vid en beräkning av kostnademaför införandel av lolktaxa är domstols- och polisväsendet. Inom övriga områdensom avses med uppdragei är förekomslen av tolk sällsynt. Kostnaderna är därförhelt obetydliga, varför några kostnadsberäkningar inte gjorts avseende dessaområden. Kostnaderna fören taxa inom domstolsväsendet låter sigganska väl belysas, eftersom både kvantitetsuppgifter (antal tolktillfällen)och värde-uppgifter (utdömda lolkarvoden) finns tillgängliga i den avdomstolsverket 1976 genomförda undersökningen. Beträffande koslnadema inompolisväsendet är man hänvisad lill något mindre väl underbyggda beräkningar.