prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Kan förvaltaren föreläggas att komplettera berättelsen, kan han iytteriighetsfall entledigas eller skall en sådan brist i stället beivras, närarvodet bestämmes? Göleborgslingsrält: Tingsrätten ifrågasätter det lämpliga i all konkurs-förvaltarenskall anmäla misstankar om gäldenärsbrott till konkursdomaren. Ävspecialmotiveringen till 55 8 all döma lycks avsiklen vara all alla misstankarom broll i princip skall vidarebefordras. Dessa borde förvaltaren kunna lämnadirekt till polismyndigheten eller åklagarmyndigheten. RPS: Omförvaltarkåren håller hög kvalitet samt ägnar erforderligt arbele och intresseål varje enskilt ärende, bör della bidraga lill all gäldenärsbrott snabbiuppläcks och beivras i ökad utsträckning. Under i vart fall ett inledningsskedefår sålunda förutsättas atl ett ökat antal gäldenärsbrott kommer till polisenskännedom. De redan hårt ansträngda utredningsresurserna kan då komma all behövaförstärkas. På bör dock den föreslagna lagsiiftningen ha en klartbrottsförebyggande effeki. Kronofogdemyndigheteni : Förvallarens skyldighet all i berättelsen enligt 55 8 anmärkahuruvida brottsmisstanke finns gäller endasl gäldenärsbrott. Anledning finnsför förvaltaren att ingripa mot och söka neutralisera även andra brottsligaförfaranden från gäldenärens sida. DeUa kan enligt betänkandet ske genompolisanmälan. I betänkandet anmärks även atl erforderliga resurser för behandlingav dessa fall bör ställas lill polis- och åklagarmyndighetens förfogande.Uppgifier från gäldenären rörande hans affärsverksamhet och affärsförbindelserkan ge anledning till misstanke om ekonomisk brottslighet ulan all gäldenärensjälv är huvudsakligen misslänkl. Det torde kunna bidra i någon mån lill 1978/79:105 486 andra samhällsåtgärder mot ekonomisk brottslighet omberättelsen enligt 55 8 innehåller uppgift om misstänkt brottslighet frångäldenärens sida och om annan misslänkl brottslighet med anknytning lillgäldenärens affärsverksamhet, som framkommer vid ulredningen med anledning avkonkursen. 2.6 Konkursbos bokföringsskyldighet m.m. Överåklagaren 1 : Del är intehelt ovanligt alt det efter konkursens avslutande under förundersökning ibrottmål, främst skatlemål, uppkommer behov av konkursgäldenärens räkenskapsmaterial.Erfarenheten visar atl del mången gång i sådana fall är besvärligt eller rentav omöjligt atl få fall på räkenskaperna, även då dessa ej återlämnats tillgäldenären. Den föreslagna bestämmelsen i 206 8 om arkivering av gäldenärensbokföring hälsas därför med lillfredsställelse. : I 57 8 första stycket ges en allmänregel om bokföringsskyldighet i konkurs. Den innebär bl.a. att bokföringslageninte är lillämplig. 1 paragrafens andra siycke anges att bestämmelsen i förstasiycket ej medför inskränkning i den bokföringsskyldighet som kan vara särskiltföreskriven för viss verksamhei. Äv motiven framgår atl andra siycket endast syftarpå bestämmelser om explosiva varor, skrot, rusdrycksförsäljning m.m., men intepå exempelvis särskilda bestämmelser i associationsrättslig lagstiftning.Tingsrätten anser uttrycket "viss verksamhet" vara oklart. Lagtextenoch motiven bör förtydligas och en mer omfattande exemplifiering ges. Bokföringsnämnåen (BFN): 3 8 bokföringslagen (BFL) stadgarföljande: "Har bestämmelse som avviker från denna lag meddelats i ellermed stöd av annan lag, gäller den bestämmelsen och i anslutning därtillmeddelade verkställighetsföreskrifter". I konkurslagen kan sålunda införas bestämmelser som taröver vad som sladgas i BFL. Det är emellertid en målsätt strävan i BFN attverka för alt annan lagstiftning, där krav på bokföring framställs, anpassastill bestämmelserna i . Bestämmelsen i 57 8 att "förvaltaren skall på sättsom överensstämmer med god redovisningssed löpande bokföra boets inkomster ochutgifter så, all erforderlig kontroU över förvaltningen möjliggöres" synesinte stå i strid med bestämmelserna i . Som framhåUs i betänkandet "ärkonkursens egentliga syfte att bereda en insolvent gäldenärs samtligaborgenärers möjlighet att i viss inbördes ordning få betalt ur hans tillgångarså långt dessa räcker. går sålunda ut på att avvecklagäldenärens tillgångar och redovisningen i konkursen måste ha till främstasyfte atl spegla denna avveckling". Fordringar och skulder skaU sålunda 1978/79:105 487 regleras i konkursboet. I det stora flertalet fall blirdärför inkomster och utgifter lika med in- och utbelalningar(kontantredovisning). Intäkter och kostnader som i redovisningslitteraturen ochi 4 8 BFL definieras såsom periodiserade inkomster och utgifter får i sådanafall samma innebörd som boets inkomsler och utgifter i förfatlningsförslaget. till BFL definieras god redovisningssed såsom "en faktisktförekommande praxis hos en kvalitativt representativ krels avbokföringsskyldiga". Det är BFN:s uppfattning att i författningstextenanvänd terminologi saml föreslagen redovisning avseende konkursboöverenssiämmer med god redovisningssed i BFL:s mening. BFN anser därför atlkommitténs uttalande på sid. 121 i belänkandet i anslutning lill det ovanciterade 57 8 första stycket är missvisande. Där sägs nämligen att "bokföringslageninte i något fall blir direkt tillämplig på konkursbos bokföring". EnligtBFN:s mening föreligger inte något motsatsförhållande mellan vadbokföringslagen och konkurslagen menar med god redovisningssed. Även om huvudregeln bör vara kontantmässig bokföring, villBFN påpeka atl bokföringsmässig redovisning bör tillämpas i vissa faU. konkurser i företag, där verksamheten fortsätter underkonkursförvallningen. har inlräffat att också stora företag inågot fall börsbolag har försalts i konkurs. Det kan enligt nämndens meninginte anses tillfredsställande alt sådana företag med fortsatt rörelse ochibland många anslällda vid konkursulbrottet lämnar sUt ofta väl utbyggdaredovisningssystem för alt övergå tUl kassabokföring. För allfölja och utveckla redovisningspraxis enligt den nya bokföringslagen harbokföringsnämnden tillskapats av statsmakterna. Kommitténs uttalande ibetänkandet om alt det i inslmklionen för nämnden borde särskilt anges att denskall ularbeta rekommendalioner samt lämna råd och anvisningar i konkurs harsärskilt noterats av nämnden. Atl vid behov medverka till fastställande ochutveckling av god redovisningssed då det gäller konkursbo ser nämnden som ennaiurlig uppgift inom ramen för gällande instmklion. Någon kompletterandeinstruktion kan sålunda inte anses erforderlig. Enligt lagförslaget skall förvaltaren bevararäkenskapsmalerialet. 1 kommitténs betänkande (sid. 122) anges bl.a. följande:"Arkiveringsskyldigheten är ett huvudmoment i bokföringsskyldigheten. Iförarbetena till lagen motiveras skyldigheten att arkivera räkenskapshandlingarav hänsyn i första hand tiU behovet av en ordentlig revision av företagensräkenskaper. Också det allmännas intresse av en effektiv skattekontroll gör sigenligt motiven gällande". Nämnden finner det angeläget attarkive-ringsfrågan löses lagstiftningsvägen. Kommitténs förslag om arkiveringsskyldighetenanknyter tUl bestämmelsema i 22 8 bokföringslagen. Nämnden ifrågasätter dock ominte med hänsyn till angivna kontrollaspekter det vore bättre attarkiveringsskyldigheten ålades tiUsynsmyndigheten, i förslagetkronofogdemyndigheten, naturligtvis med möjlighet för Prop.1978/79:105 488 förvallarenatt under från fall till fall lämplig tidsrymd omhänderha materialet. förslag till reglering av konkursbos bokföringsskyldighetinnebär att bokföringslagen inte blir direkt lillämplig på konkursbo. RRV anseratl kommittén vid sitt slällningslagande i denna fråga underskattat behovet avresultatredovisning av rörelse som drivs vidare under konkurs. 1 försia handkonkursförvaUaren men i andra hand också borgenärerna bör enligt RRVs mening halillgång till det underlag som en resultatinriklad redovisning ger. Delta kravgör sig numera särskilt starkt gällande i det stora antal fall företag drivsvidare under konkurs för tillgodoseende av arbetsmarknads- ochregionalpoliliska inlressen. För statsverkels del är det i sådana fall oftafråga om alt tillskjuta stora bidrag för att möjliggöra fortsatt drift.Omfatiningen av dessa bidrag bör kunna bestämmas på grundval av en löpanderedovisning av rörelsens resultat. RSV:Enligt förslaget åligger det förvaltaren att bl.a. bevara boetsräkenskapsmaterial under . Det kan då emellertid hända atthandlingarna under den långa lidsperioden blir svåra att få lag i, t.ex. tillföljd av att förvaltaren slänger sitt kontor för semester, flyttar eller slutarmed sin advokatverksamhet. RSV anser därför att det är lämpligare atthandlingama, sedan konkursen avslutats och vunnil laga kraft, överlämnas tiUtillsynsmyndighet för arkivering. Detta går väl ihop med bestämmelsema i 206 8enligt vilken lillsynsmyndighel i vissa faU har all la hand om material rörandekonkursboet. Kronofogdemyndigheteni : Normalkontoplan med anvisningar för redovisning av konkursboetsavveckling bör fastställas av . Härigenom åstadkommes enenhetlig och likartad redovisning av konkurser i rikel, som underlättarjämförelser och analyser. Kontoplanbör upprättas med ledning av normalkontoplanen av förvallaren i varje särskildkonkurs och faststäUas av tillsynsmyndigheten. Kontoplanen anpassas efterkonkursbouppteckningen och göres ej vidlyftigare än vad som är nödvändigt fören överskådlig redovisning av avvecklingen. Det är av vikt för tillsynen attvarje tillgång, vari finnes särskild panträtt el säkerhetsrätl, erhållersärskili konto för objektet med redovisning av såväl tillgången, intäkter somkostnader och utdelning till borgenär med angiven rätl. Föralla konkurser bör finnas ett räntebärande postgiro och skyldighet förförvallaren atl senasi tredje dagen insätta influtna medel. Det kan ej vararationellt att sprida medlen på olika bankkontor i riket. Omkonkursboet fortsätter rörelse bör särskild resultatredovisning härförföreskrivas. Normalkontoplan med anvisningar bör fastställas avriksskatteverket. Kontoplanmed ledning av normalkontoplanen och konkursgäldenärens bokföring bör upprättasav förvaltaren och fastställas av tillsynsmyndig-. Redovisningen ärnödvändig för bedömning av lönsamheten och det 1978/79:105 489 lämpliga i atl fortsätta rörelsen. Sedan rörelsen upphörtavslutas redovisningen mot avvecklingsredovisningen. Periodiska bokslut ellerrapporter bör upplaga såväl massagäld som massafordringar. Särskilt postgirokonto bör finnas för den fortsattarörelsens medel för intäkter och koslnader. Resultatredovisningen bör kunna delegeras av förvallarenvid behov, exempelvis då konkursboel fortsätter rörelse på olika platser ilandet. Ansvarsregler för delegerad erfordras. Delegerads kompetensområde böravgränsas av förvallaren. För den fortsatta driften bör avvecklingsmedel få lagas ianspråk. Konstruktionen av detta förfarande bör vara sådan att intrång ej skeri någon borgenärs rätl. i : Förslagets någotallmänt formulerade beskrivning av förvaltarens bokföringsskyldighet kanbedömas vara tillräcklig under förutsättning, alt bestämmelsen kompletteras medföreskrift om all bokföringen skall redovisas på fastställda formulär. Kronofogdemyndighetenmenar atl det för en klar redovisning och enhetlig lillämpning är av värde omt.ex. RSV får i uppdrag atl i samråd med expertis ularbeta mallar förkonkursbokföringen. Sådana formulär bör kunna fastställas med utgångspunkt frånkvartalsrapport med transport av summorna lill näslkommande kvartal. Bokföringen kan inte behöva bli mer komplicerad än atl delbara undantagsvis erfordras särskild revisor för granskning. emellertid skall kunna fullgöra sitt uppdrag på etttillfredsställande sätl måste myndigheien utan särskilda förutsättningar kunnafå granska konkursboets räkenskaper. Förslagets 59 8 bör omformuleras på sådantsätt alt denna tillsynsmyndighetens befogenhet klart framgår. : Såsom närmare redovisas i betänkandet harkommittén under sitt arbele haft kontakter med beträffandeförvaringen av konkursgäldenärens bokföringshandlingar (sid. 264-266). överväganden och förslag i denna och andra arkivfrågor har riksarkivetintet alt erinra. : Förvaltaren skall enligt föreslagna 57 8"på sätt som överensstämmer med god redovisningssed löpande bokföra boetsinkomster och ulgifter", vilket av kommitténs överväganden atl döma tordeinnebära bokföring av in- och utbetalningar. Såvitt koUegiei kan bedöma synesdet mindre lämpligt att endast föreskriva denna metod, eftersom det innebär attett förelag som före en konkurs tillämpar bokföringsmässig redovisning omdet drivs vidare efter konkursen antingen måsle byla redovisningsmetod (tiUdet sämre) eller tillämpa två metoder parallellt. Enligt kollegiets mening böristäUel 57 8 utformas så att övergång till kontantmässig redovisning ejpåtvingas i de fall där detta ej är lämpligt, som utrymme förkontantmässig löpande bokföring bör finnas i flertalet fall. 1978/79:105 490 i län: Kommittén finner av skäl somredovisas under denna punkt atl bokföringslagen inte i något fall blir direkl tillämpligpä konkursbos bokföring. Enligt mening bör för atttillsynsmyndigheten över huvud tagel skall kunna fullgöra sin tillsynsfunktionen reglering i fråga om konkursbos bokföringsskyldighet införas. FöravveckUngsredovisningen bör en normalkontoplan med anvisningar förredovisningen utfärdas av . Härigenom åsladkommes en enhetligoch likartad redovisning av konkurser i riket, som underlättar jämförelser ochanalyser. Kontoplanen bör upprättas av förvaltaren med ledning avnormalkontoplanen i varje särskild konkurs och fastställas avtillsynsmyndigheten. Kontoplanen bör anpassas efter konkursbouppteckningen ochbör ej göras vidlyftigare än vad som är nödvändigt för att erhålla enöverskådlig redovisning av avvecklingen. Hänsyn bör därvid tagas tiU att varjeförmånsberättigad fordran upptas på ett konto med redovisning av såväl tillgångsom intäkter och kostnader och utdelning tUl borgenär med angiven rält. Till konkursboet influtna medel bör senast inom 3 dagarinsättas på särskilt räntebärande postgirokonto och inte så som för närvarandetillämpas insättas på ell antal olika bankkonton. konstaterar vidare att i rättstillämpningenangående konkursbos skattskyldighet till statlig och inkomstskattendast finns prejudicerande rättsfall varav framgår att skattskyldighet förinkomst inte åvilar konkursbo. Regeringsrätten torde i sin dom vare sig kunnateUer önskat föregripa en lagstiftning på området. Det torde vara ovedersägligtatt konkursbo efter juridisk person som driver rörelse, skattemässigt driverdenna på betydligt gynnsammare villkor än andra företag. Konkursboetkonkurrerar alltså inte på lika villkor med liknande företag inom sammabransch. anser detta vara oacceptabelt om verksamheten drivsunder . Borgenäremas intressen kommer under sädana omständigheteralt utveckla en icke önskad konkurrens. Med hänsyn härtill ifrågasätts i vartfaU om inte konkursbo som driver rörelse skall ha sådan bokföring att enresultatredovisning kan krävas. Huruvida konkursboet skall tillåtas fortsättaatt driva rörelsen av 6 månader skall förslagsvis avgöras avtUlsynsmyndigheten på basis av vad framkommer av resultatredovisningen. Om konkursbo fortsätter rörelsen bör sålunda särskildresultatredovisning härför föreskrivas. Normalkonloplanen med anvisningar börfastställas av . Kontoplan med ledning av normalkontoplanen ochkonkursgäldenärens bokföring bör upprättas av förvaharen och fastställas avtillsynsmyndigheten. Sedan konkursboets rörelse upphört avslutas redovisningenmot avvecklingsredovisningen. 1978/79:105 491 Resultatredovisningen bör kunna delegeras av förvaltarenvid behov. För den fortsatta driften bör avvecklingsmedel få las ianspråk. Konstruktionen av detta förfarande bör vara sådan alt intrång intesker i någon borgenärs rätt. Härmed avses exempelvis de fall dålönegaranti-medlen upparbetar konkursegendom. har intet att erinra mot förslaget atltillsynsmyndigheten skall arkivera konkursgäldenärens räkenskaper.Länsstyrelsen förutsätter att, om så blir fallel, medel kommer att stäUas tilltillsynsmyndigheternas förfogande för den kostnad myndigheien härigenomåsamkas. : Vad gäller frågan om bokföringsskyldigheteni konkurs vill samfundet liU vad kommittén anfört foga all det vore önskvärl ikonkurser där särskilda förmånsrätter gäUer atl bokföringen utformas så atlavvecklingsresultatet för olika slag av egendom redan från början på lämpligtsäll särskiljs. Om enligt kommittéförslaget konkursgäldenäremas bokföringregelmässigt skall arkiveras hos kronofogdemyndighetema, synes det förhållandetäven böra beaktas vid den bedömning av sekretessfrågorna som kommitténförutsätter (sid 139). : Enligt förslaget skall förvaltarenredovisa boets inkomsler och utgifter på ett sätt som överensstämmer med godredovisningssed. Bokföringen skall vara sådan att "erforderlig kontrollöver förvaltningen möjliggöres". Den föreslagna allmänt formulerade bestämmelsenär knappast tillfredsställande från kontrollsynpunkt. Föreningen vill hävda attdet för en klar redovisning och enhetlig tillämpning är nödvändigt med enföreskrift om att redovisningen skall ske enligt särskilt fastställda normer.Vidare bör i konkurser, där särskilda förmånsrätter gäller, bokföringen ordnasså att avvecklingsresultatet för olika slag av egendom redan från början pålämpligt sätt särskiljs. Om konkursboet fortsätler rörelse, bör särskildresultatredovisning härför föreskrivas. () borde kunna gesuppdrag alt i samråd med expertis utarbeta redovisningsformulär ochnormalkonloplan med anvisningar. I sammanhanget bör anmärkas, att det ipraktiken även yppats behov av en normalplan för upprättande av bouppteckning. Förerungen auktoriserade revisorer (): Om bokföringen ikonkurs stadgas i lagförslagets 57:e paragraf. Föreningen har ingenting attinvända mol den föreslagna formuleringen i och för sig. Emellertid gerkommitténs kommentarer till bestämmelsen om bokföringsskyldighetens fullgörande(sid 117-123) densamma en uttolkning, vars lämplighet ifrågasattes. Kommitténavvisar kravel på redovisning efter s.k. bokföringsmässiga gmnder och förordari regelfallet redovisning efter kontantprincipen. Motivet till dettaställningstagande synes främst vara alt det skattemässigt fiskala intressetoftast saknas i konkurs. FAR delar åsikten att ett genereUt krav på redovisningefter bokföringsmässiga gmnder ej är motiverat. För det övervägande antaletkonkursfall 1978/79:105 492 torde en redovisning enligt koniantprincipen varatillfyllest. FAR anser emellertid atl hänvisningen till "godredovisningssed" bör innebära atl kraven på redovisningens uppläggning börbedömas från fall lill fall. har exempelvis inträffat all storaförelag i något fall börsbolag - har försatts i konkurs. Del bör enligt FÄR:smening icke anses tillfyllest atl dylika förelag med fortsatt rörelse ochmåhända tusentals anställda vid konkursulbrottet lämnar sill ofta väl utbyggdaredovisningssystem för atl övergå lill kassabokföring. Det skallefiskalamotivet är bara ett av flera för kraven på bokföring. Lika viktigt ärborgenärers, förelagslednings (inklusive konkursförvaUarens), anställdas,samhällets (t.ex. arbetsmarknadsmyndigheter och personer som arbetar med atlsöka genomföra en rekonstruktion av verksamheien) m.fl. intresse av atlredovisningen även efter konkursulbrottet ger möjlighet atl följa rörelsensgång. Uttalanden på sid 121 i tredje stycket synes ha fått en olyckligutformning: "Kommittén föreslår till en början sålunda atl som huvudregelskall gälla alt förvaltaren skall vara skyldig atl på sätl som överensstämmermed god redovisningssed löpande bokföra boets inkomsler och ulgifter så atterforderlig kontroU över förvaltningen möjliggörs (57 8 första stycket, förstapunklen i förslaget). Bokföringslagen blir således inte i något fall direkltillämplig på konkursbos bokföring". Något motsatsförhållande mellan"god redovisningssed" och bokföringslagen föreligger givetvis inte;god redovisningssed är tvärtom bokföringslagens primära huvudregel (BL 2 8). Kommittén har föreslagil (sid 122, försia slyckel) all denställiga bokföringsnämnden skall instrueras att lämna anvisningar om bokföringi konkurs. FAR ansluler sig till detla förslag. FÄR anser vidare all i direklivenlill bokföringsnämnden hänvisning skall göras lill den föreslagna lagtexien (§57) saml till kommitténs uppfattning alt tillämpning av bokföringsmässigagrunder ej bör vara obligalorisk i konkurs men all nämnden i övrigi skalllämnas frihet att utforma anvisningarna med hänsyn lill vad som bedömes varaerforderligt och ändamålsenligt. Lokala skattemyndigheten i : (Myndigheten)förutsätter atl bestämmelserna i 39 8 uppbördslagen är tillämpliga också förkonkursförvaltare i hans uppdrag att företräda konkursboet och atterforderliga uppgifier för uppgiftslämnande till myndigheien förs. Likasåfömlsäiis all i konkursförvallares ansvar skall ligga alt så långt är möjligttillse alt konkursgäldenärens bokföring i erforderlig utsträckning förs framtill konkursdagen. Myndigheten ser vidare med tillfredsställelse altkonkursgäldenärens bokföring i flertalet fall kommer atl förvaras hostillsynsmyndighet eller konkursförvallare. Delta bör emellertid klarare framgåav lagtexten. 1978/79:105 493 3 Tillsyn i ordinära konkurser JK: Förslaget atl kronofogdemyndighet skall varalillsynsorgan ger läsaren av belänkandet ett intryck av all vara ellverkslällande av någoi som redan lidigare beslämts. När jag uttrycker dennauppfattning innebär del inte all jag molsäller mig förslaget. Jag saknaremellertid framför allt en belysning av humvida och i vad mån den rådandeordningen är bristfällig saml vilka möjligheter som finns all inom ramen fördenna ordning åsiadkomma de förbättringar som anses nödvändiga. Enligt min mening finns del flera goda skäl som lalar förall tillsyns-uppgiften läggs på ett samhällsorgan. Jag tänker framför allt påde många samhällsintressen som måste beakias vid konkursförvallningen.En stor fördel är också att uppgiften läggs på ett permanent organ. Mot valelav kronofogdemyndigheterna som lillsynsorgan lalar främsi två skäl. Del ena ärav principiell nalur. det andra av organisaiorisk. Kommittén har i många sammanhang betonat statensdominerande roll som borgenär i konkurser. Staten är emellertid säUan ensamborgenär. Med hänsyn lill kronofogdemyndigheternas redan nu "dubblanalur" är det enligt min mening av principiella skäl inte helt tillfredsställandealt de också får uppgiften som lillsynsorgan. Tillsynsuppgifterna blir ofta av myckel kompliceradbeskaffenhei. De kommer därför all kräva stor skicklighet i juridiska ochekonomiska frågor. Mol denna bakgrund är förslaget förvånande. Många kronofogdemyndigheterkommer uppenbariigen atl sakna lillräcklig kompetens för uppgifien, i synnerhetsom de inte kan förutsättas förvärva någon siörre vana att fullgöra uppgifien ifråga. De uppgifier som läggs på tillsynsorganel hade enligt min mening bort ledatill att uppgiften lagts på vissa utvalda kronofogdemyndigheter. Därigenom hadeockså konflikten mellan fiskala och judiciella uppgifter kunnat i någon månreduceras. Jag har avgett yttrande över betänkande medförslag till ny distriktsindelning för kronofogdemyndigheterna och därviduttalat en viss tveksamhet om de mindre distriktens förmåga atl klara bl.a.uppgiften som tillsynsorgan i konkurser. Sedan jag nu haft tillfälle att bildamig en uppfattning om beskaffenheten av tillsynsuppgiften anserjag heltuteslutet att uppgiften kan läggas på de mindre distrikten. Den ordningkommittén förordar (s. 133) med en särskild enhet i varje kronofogdedislriklför tillsynsuppgiflen är t.ex. hell ouppnåelig i flertalet distrikt. 1 det nu anförda ligger all jag är beredd godtagakronofogdemyndigheterna som lillsynsorgan om uppgiften anförtros de störremyndighelerna. Jag anser emellertid också fullt länkbart all man som ettalternativ i princip behåller den rådande ordningen men i ökad utsträckninginriktar sig på atl till rällens ombudsman ulse specialister, dvs. maneftersträvar en motsvarande specialisering som i fråga om förvaltare. 1978/79:105 494 kan godtas är naturligtvis atl samma person ibland ärförvaltare och ibland utövar tillsyn över förvaltare.