prop · G203134 · 1978-12-31 00:00:00 — Statskontoretvill i sammanhanget erinra om att Statskonsult AB:s särställning, som denkommer tiU uttryck i rationaUseringsförordningen, har sin gmnd i den s. k. SDS-utredningensom behandlade uppgifts- och ansvarsfördelningen meUan Statskontoret, DAFA ochStatskonsult samt statsmakternas beslut med anledning härav. Ibudgetpropositionen fastslogs att statskontoret, DAFA och StatskonsultAB skulle ses som delar av statsförvaltningens samlade resurser förrationalisering och 1978/79:134 57 Konkurrens dem emellan skulle stå tillbaka för samverkan. a. att DAFA:s verksamhethuvudsakligen skulle inriktas på datordrift och inte på systemutveckling som istället eller annat organ skulle anlitas för. Ett resultat av SDS-utredningenblev att det bildade ett s. k. produktionsråd i vilket ledningarna förstatskontoret, DAFA och regelbundet träffas för atl diskutera gemensaramafrågor och projekt. Enligtstatskontoret har Statskonsult AB:s ställning delvis förändratkaraktär. Verksaraheten har i högre grad än vad som tidigare förutsågsinriktats på den privata sektorn särat även den intemationella raarknaden.Företaget håller f. n. på att omorganiseras och delas upp på flera bolag. Deförutsättningar som byggde på vad gäller harsåledes delvis förändrats. Statskontoretanser att det varit fördelaktigt om monopolutredningen behandlat DAFA ochStatskonsult i ett sammanhang. När nu detta inte skett anser emellertidstatskontoret att det med hänsyn till ÄB:s förändrade inriktningoch ställning är angeläget att stalsmaklerna klargör sin uppfattning ora dentidigare beslutade ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan de tre organen börbestå eller förändras. Remissopinionenär delad i fråga ora ABAB:s företräden framför privata vaktbolag vad gäUerbevakningen av anläggningar av betydelse för totalförsvaret. BevakningsAB , och frarahåller attdet inte existerar några näranvärda skillnader i fråga ompersonalkontroll, utbildning och personalkvalitet. påpekar atttillsynsrayndigheternas krav är identiska oavsett ägarförhållandena. menar att rekryteringen av väktare fungerar lika över helalandet. anser att även om det vid ABAB.s bUdande raöjligenkunde finnas säkerhetsskäl, som talade för särstäUningens införande, sä hardessa skäl försvunnit i och med tillkomsten av lag ombevakningsföretag. Den obligatoriska auklorisalionen och den ingåendesäkerhetskontrollen av samtliga bevakningsföretag innebär att säkerhetsaspekternainte längre utgör en hållbar grund för ABAB:s särställning. Då grundutbildningsföreskrifternasedan år 1974 är obligatoriska och lika för alla bevakningsföretag kan ett bibehåUandeav särställningen inte heller motiveras utifrån utbildningsförhållanden.Beträffande risken för utländskt förvärv framhåller företaget, utöver de avutredningen anförda synpunkterna, det faktura att dess bolagsordninginnehåller en s. k. utiänningsklau-sul vUket innebär att regeringen måslegodkänna utländskt aktieförvärv i företaget. Rikspolisstyrelsenoch ÖB vidhåUer däremot att det fortfarande finns skUlnader som talar för ettbibehållande av ABAB:s särställning. ÖB framhåller att det sedan tiden för ABAB:stillkomst tillkoramit faktorer, t. ex. internationell terroristverksamhet ochökad brottslighet, som talar för att skyddet av tolalförsvarsanläggningama börvara så gott sora möjligt. Ävenom nu gällande bestämmelser teoretiskt innebär att alla aukloriseradebevakningsföretag kan ge tillfredställande garaniier beträffande 5 1978/79. Frop.1978/79: 134 58 personalens pålitlighet bedömer både ÖB ochrikspolisstyrelsen alt ABAB:s personal har en fördel ur säkerhetssynvinkel.Anledningen härtill är det personalurval som görs innan vederbörande väktaretillåts arbeta inora totalförsvarssektorn och den låga personalomsättningenvid ABAB jämfört med branschen i övrigt. och ÖB hävdar iivenatt ABAB:s utbUdningsinsatser är något större än den föreskrivnagrundutbildningen. Väsentligt är även att ABAB ger denna utbildning innanväktaren sätts i tjänstgöring, medan den av övriga företag ges först inom entre- resp. sexraånadersperiod beroende på anställningsform. Den fakior sorn och ÖB tillmäter störstvikt vid jämförelsen mellan ABAB och privat vaktbolag är dock att det statligaägandet medger insyn i bolaget och raöjligheter till samplanerade säkerhetsåtgärder.Rikspolisstyrelsen ifrågasätter om det skulle kunna accepteras, att känslig inforraationora vårt totalförsvar samlas hos ett eller flera enskilda företag utan reellamöjligheter för statsmakten att kontrollera hur denna information handhaseller utnyttjas. ÖB anser att det iir en fördel om samhället har insikt i deteller de företag som anförtros bevakningsuppgifterna vid totalförsvarsviktigaobjekt och att detta talar för att ett statligt företag utnyttjas för bevakningi de fall myndighet inte anordnar bevakningen i egen regi. Mot bakgrund av det anförda tillstyrker . och att förordningen(1975:874) om anordnade av bevakning upphävs. , , och ABAB:sdotterföretag i avstyrker däremot utredningensförslag i denna del. Även bland andra övriga remissinstanser är meningarnadelade. LO och TCO avstyrker raed hänvisning till risken för att fårett fullständigt monopol på bevakningsmarloiaden. LO anser det dock viktigt atten saklig och törutsättningslös prövning av och arbetssätt koramertill stånd i syfte att garantera en fortlöpande effektivisering. SAF ochSvenska tillstyrker reservationslöst medan Handelstjänstemannaförbundetanser att ABAB:s särställning bör bibehållas till dess att åtgärder vidtagitsför att dels trygga löne- och anställningsvillkoren för de anstäUda inora ABAB,dels förhindra utbredningen av ett privat monopol på bevakningsraarknaden. Beträffande effekterna av ett upphävande av ABAB:ssärställning är remissinstanserna i huvudsak ense om att ABAB inte skulle klarakonkurrensen med de privala företagen i branschen. Även Securitasdelar denna uppfattning. ÖB framhåller att samtiiga rayndigheter inoraförsvarsmakten som lUlfrågats har angett att de strikt kommer att följaupphandlingskungörelsen eftersora kostnaderna för att anUta ABAB är för höga. Anledningen till ABAB:s sämre konkurrensläge är de högalönekostnaderna, vilka medför att ABAB:s kostnader beräknas ligga överde privata företagens. anser att en löneutjämning skettraellan och och att ABAB borde kunna klara sig genoraatt vidta sådana rationaliseringsåtgärder, som övriga bolag tvingats till.Skyddsbevakning i påpekar emellertid att enbart skiUnaden iarbetsgivaravgifter uppgår till och att den materiella skillnaden raellande två avtalen ej går att rationalisera bort. Både ABAB och framhåller att ettupphävande av särställningen skulle raedföra behov av att friställa såvälbevakningsper- 1978/79:134 59 fonalsom administrativ personal. En mindre uppdragsvolym kommer därutöver att ledatill relativa kostnadsökningar för de uppdragsgivare som av beredskaps-,säkerhets- och/eller kvalitetsskäl väljer att fortsätta att utnyttja ABAB. En rainskaduppdragsvolym inom totalförsvarssck-torn kan även komma att påverka ABAB:smöjligheter atl satsa på kon-I;urrensmarknaden eftersom möjligheter lill samutnytljandeav planeringssystem, utbildningsverksamhet och administration försämras då detfinns påtagliga stordriftsfördelar i branschen. påpekar ävenatt möjligheterna att erbjuda väktarna i ABAB annan sysselsättning inomkoncernen är begränsade. Flertaletremissinstanser bedömer risken som stor att Securitas-gruppen skall få etttotalt monopol om ABAB:s särställning upphävs. SAF, vänder sig emellertid mot denna uppfattning. Enligt både bör vid beräkningen av Securitaskoncernensmarknadsandel även bevakning i egen regi medtas. Med ett sådant beräkningssättskulle Securitas-gruppens andel av den totala bevakningsraarknaden inte uppgå lillraer än , ABAB:s tiU , övriga förelags till och bevakning i egenregi till . BådeSAF och påpekar vidare att risk för ineffektivitet ochprishöjande produktionsbegränsningar inte föreligger eftersom etableringshindrenär låga. Så snart ett marknadsdominerande företag inte kvalitativt ellerprismässigt försvarar sin ställning uppkommer enligt Securitasomedelbart förutsättningar för avnämare att etablera bevakning i egen regi, särskUtsom bevakning i egen regi inte omfattas av de kostnadskrävande regler soralagen ora beva':-ningsföretag uppställer. Enövervägande raajoriiet bland remissinstanserna vänder sig raot utredningensförslag ora ett kapitaltillskott till för investering i ABAB:sdotterbolag i . SAF, Svenska vaktbolags förbund.Bevakningsrådet och Svenska transportar-betareförbnndet frarahåller attförslaget rimmar illa med utredningens argument för särsällningens upphävandeoch en fri konkurrens på bevakningsområdet. Flertalet av dessa reraissinstanseranser att om statliga medel skall ställas till förfogande i syfte att förbättrakonkurrensen så bör de koraraa även de små och raedelstora företagen ibranschen tUl del. Risken är annars att effekten blir ett oligopol i stäUet förökad konkurrens. anser att ora kapital skall tillförasABAB bör detta ske inora ramen för Statsföretag under den sedvanUga förutsättningenatt det är företagsekonomiskt raotiverat. Ett kapitaltillskott skuUe dockenligt inte lösa ABAB:s kon-kurrensproblera. anser att förslaget ora ett kapitaltUlskott är heltunderbyggt. En kraftfull satsning på andra verksamhetsgrenar, t. ex.Skyddsbevakning i , löser inte problemet raed att ta hand omeventuellt övertaliga väktare i ABAB. Enligt krävs en särskild undersölmingför att avgöra om ett kapitaltillskott är en lämplig väg. Hur storleken av ettsådant tillskott skall bestämmas kräver också ingående överväganden.Statsföretag AB är emellertid berett att på uppdrag av regeringen uireda denärmare förutsättningama för hur en ur konkurrenssynpunkt bättre balans skallkunna åstadkommas, förutsatt att staten raedverkar i finansieringen i fråga omde satsningar som bör ifrågakomma. Prop.1978/79:134 60 Utredningens förslag om en femårig övergångstid för ABABfår stöd av ABAB, Skyddsbevakning i , , Handelstjänstemannaförbundetoch vid . frarahåller alt föratt ett bortiagande av särställningen inte skall få oacceptabla negalivakonsekvenser för den anställde bör en eventuell avveckling ske planmässigt. AvveckUngsperiodenbör dock inte fastställas förrän man i särskild ordning utrett hur en starkareinbrytning på konkurrensmarknaden bör genomföras. SAF, , , och avstyrker som tidigarenämnts förslaget om en övergångsperiod och förespråkar i stället ett omedelbartupphävande av ABAB:s särställning. Endast ett fålal reraissinstanser har särskilt kommenteratutredningens förslag om att upphäva särställningen för televerkels larmdivisionenligt förordningen (1975: 874) om anordningen av bevakning. ÖEF påpekar att konkurrens med i fråga om instaUations-ochunderhållsverksamheten måhända kunde nedbringa de ofta rätt långa väntetiderna.Även ÖB är av den uppfattningen att larmdivisionens priser ligger högre än deprivata företagens och att förseningar förekoraraer såväl vid raontering soraservice. I analogi med tidigare resonemang avseende ABAB talar dock enligt ÖBsäkerhetskraven för att larrainstaUationer i anslutning till bevakning avtotalförsvarsviktiga objekt bör anförtros åt ett slatligt företag. ÖB anserdärför att särställningen bör bibehållas för skyddsföremål av klass A, men attden kan hävas för övriga fall. Kan särställningen inte delas på detta sätt raotsättersig ÖB att den upphävs. hänvisar till de krav som måsteställas på handhavandet av de hemligstämplade ritningarna tilllarmkonstruktionerna liksom till de krav sora ur säkerhetssynvinkel raåste StäUaspå installation och underhåll av larmanläggningar för totalförsvaret. Omsärställningen upphävs anser därför att larmfunktionen böråterföras till ABAB eller utläggas på annat godkänt samhällsorgan. hänvisar tiU att saraarbetet raellan ABAB ochteleverket är enda raöjligheten att erbjuda ett konkurrenskraftigt alternativtill . En eventuell avveckling av de särställningar som ABAB ochteleverkets larmdivision har inom totalförsvarssektorn bör ske samordnat. Televerketvill dock understryka att en sådan avveckling troligen kommer att raedföraproblem för totalförsvarsrayndigheterna till följd av det blandade ansvar sora uppkoraraerora ett flertal företag skall tiUhandahålla själva larmtjänsterna medanteleverket skall svara för förbindelserna. påpekar slutiigen attdet fr. o. ra. erhållit sararaa rättigheter att kontrollerapersonalen sora auktoriserade bevakningsföretag. Den av utredningen anfördaskillnaden i fråga ora personalkontrollen existerar således inte längre. förespråkar ett oraedelbartupphävande. /SR har i princip ingen invändning mot att särstäUningenupphävs raen påpekar att sarahället genora särställningen garanteras en leverantörsom känner till hela den koraplicerade säkerhetskedjan inkl. överfö- 1978/79:134 61 LO och kan däremot inte finna några skälför ett upphävande. Endastfyra remissinstanser, nämligen statens lantmäteriverk, kartutredning 78,och , har valt att kommenterautredningens förslag till principer för den framtida kartverksamheten. delar helt monopolutredningens syn att betydelsefulla fördelar skuUefölja om upphovsrätten tUl de allmänna kartorna skulle återgå tilllantmäteriverket. Detta har också enligt lantmäteriverkets meningstatsmakterna beslutat genom att för sin del godkänt en sararaanföringav Liber Kartors följdproduktion raed lantmäteriverkets verksarahet (prop.1977/78: 100 bil. 16, CU 1977/78: 21, rskr 1977/78: 196). Ifråga om rätten att utnyttja det allmänna kartmaterialet framhåller kartutredning78 att enligt utredningens direktiv bör statliga och kommunala myndigheter fågenerellt raedgivande att mot ersättning för eget bruk använda de allraännakartorna och grundraaterialet till dessa. Det förutsätts vidare i direktivenatt lantmäteriverket efter särskild prövning skall kunna ge även andra rätt attutnyttja kartmaterialet. Viden bedömning av konkurrensförhållandena bör emellertid enligt kartutredning 78beaktas att alla kartproducenter på raarknaden är skyddade genom lagen om upphovsrätt.Detta betyder att lantmäteriverket knappast får disponera kommunalt ellerprivat kartraaterial ora inte innehavarna av delta anser det ekonoraiskt raotiverat.Lantraäteri-verket bör enligt karlutredning 78 inte riraligen sättas i en särarekonkurrenssituation utan bör också få handla utifrån ekonoraiska utgångspunkternär det är befogat. Kartutredning 78 förutsätter härm.ed att ävenlantmäteriverket komraer att belastas av en ersättning tUl staten för vidareutnyttjandetoch att det inte finns anledning för staten att sätta denna lägre än vad som ärmarknadsmässigt raotiverat. Behovet att utnyttja deninom lantmäteriverket uppbyggda produktionsapparaten, liksom samhällets behovi vissa fall av raer omfattande kartinformation än den allmänna kartläggningenmedger, utgör eraellertid, enligt kartulredning 78, skäl för statsraakternaatt med upphovsrätten sora grund begränsa vidareulnyltjandel av de allraännakartorna inte enbart genom uttag av avgifter och en prövning av orakartanvändaren är seriös eller inte. Ävenstatens lantmäteriverk vänder sig mot utredningens förslag på denna punkt ochanser det uteslutet att en skyldighet för lantmäteriverket att upplåtaupphovsrätt skulle vara beroende av om den på vilken rätten upplåts är enseriös kartproducent. avser att i sin framlida kartplaneringfrån fall till fall göra en rationell och affärsmässig prövning av frågan ivad raån upphovsrätten skaU upplåtas på annan kartproducent eller om visskartproduktion skall tas fram i egen regi. Härvid skall hänsyn tas bl. a. tiUstatens intresse av att genora intäkter från kartraaterialets utnyttjandetäcka så stor del av de totala produktionskostnaderna som möjligt. Om dettaintresse tiUgodoses bäst genom produktion i egen regi eUer genora upplåtelse avupphovsrätten bör kunna prövas på ett objektivt sätt och raed full offentliginsyn var- Prop.1978/79:134 62 vid avsevärd vikt raåste fästas vid den ersättning som kanbetingas på upphovsrätlsöverlåtelsen. däremot framhåUer att statens lantraäteri-verksora rayndighet svarar både för den allraänna kartläggningen och dessutom ärett statligt konsultorgan som i konkurrens med kommunala och enskilda företagproducerar kartor främst för kommunerna. Denna dubbelroll innebär i sig ettbesvärande utgångsläge för att åstadkomma en från konkurrenssynpunkttillfredsställande kartverksamhet. Förestående sammanläggning av kartverksarahetenvid med lantmäteriverket medför enligt raening ett ytterligare accentuerat behov att uppraärksararaadenna dubbelrolls effekter från konkurrenssynpunkt. Svenska koraraunförbundetvill därför föreslå att garantier skapas för att lantraäteriverket i sin konsult-roUfår erlägga samma ersättning för nyttjandet av allmänna kartor som andrakartproducenter samt att ärenden saramanhängande med lantraä-teriverketsupphovsrätt till allmänna kartor, t. ex. prövningen av vem sora är att anse som"seriös karlproducent", skaU beredas i verkets Kartråd. Utredningens förslag att lagerhållning och distribution avde allmänna kartorna bör göras till föreraål för konkurrens skulle enligt bådekartutredning 78 och stöta på oöverstigliga problem vad avserlagerhållningen. Distributionen till detaljhandeln torde däremot enligtkartutredning 78 kunna skötas såväl av lantmäteriverket sora av en eller fleragrossister. betonar emellertid att tryckning,distribution och försäljning av allmänna kartor och följdprodukler tUl dess börupphandlas affärsmässigt med konkurrens på lika viUkor för olika anbudsgivare. 1978/79: 134 63 Aktuella författningsbestämmelser rörande statligmyndighets upphandling Prop.1978/79: 134 64 1 UpphandUngskungörelsen (1973: 600) Maj:t har funnit gotl förordna som följer. 1 § Dennakungörelse äger lillämpning på statlig myndighets upphandling i den mån Kungl.Maj:t ej annat föreskriver. 2 § Med upphandUngförstås köp eUer beställning av vara, byggnads-, anläggnings- eller motsvarandearbete eller av tjänst. Med leverantör förstås den som lillhandahåller vara ellerutför arbete eller tjänst. 3 § Vid upphandling skall myndighet utnyttja förefintligakonkurrens möjligheter och även i övrigt iakttaga affärsmässighet samt behandla an bud och anbudsgivare objektivt. Myndighet skall särskilt beakta att samverkan med andra myndigheter sker för alttillgodose statens intressen, att kraven på kvalitet och prestanda ej ställes högre änvad som i varje särskilt fall behövs, alt gängse standard i fråga om varor, förpackningsenheleroch dylikt användes, om ej särskilda skäl föranleder till annat. Vidare skall myndighet tillse att fullständigt och tydligt upphandUngsunderlag i form avbeskrivningar, programhandlingar, specifikationer eller dylikt upprättas, att upphandlingen planlägges så, att tUlverkning ochleverans om möjligt kan ske att förmånligaste pris kanerhållas, att anbudsgivare får skälig tid att avge anbud. 4 § Upphandling skall ske genom sluten upphandling,förhandlings- upphandling eller direktupphandling. 5 § Sluten upphandling sker genom infordrande av anbud ochgenom prövning och antagande av anbud utan föregående förhandling med an budsgivare. Föreligger uppenbar felskrivning, felräkning eller annatuppenbart misstag får myndigheien medge anbudsgivaren alt vidlaga rättelse. Omsärskilda skäl föreligger får rayndighet även av anbudsgivare begäraförtydligande eller tillägg sora behövs för atl anbudet skall bli jämförbartmed andra ingivna anbud. 6 § Förhandlingsupphandling sker genom infordrande avanbud och genom prövning och antagande av anbud, varvid beslutet får föregås av förhandling med anbudsgivare. Förhandling enligt första stycket skaU ske raed det antalanbudsgivare, som behövs med hänsyn till kraven på konkurrens, affärsmässigheti övrigt och objektiv behandling. 7 §Direktupphandling sker genom köp eller beställning i öppna marknaden utaninfordrande av anbud i särskild ordning. 8 § Myndighetskall välja den upphandlingsform som raed hänsyn till kravet på affärsmässigheti varje särskilt fall prövas lämpligt. Prop.1978/79:134 65 Infordrande och öppnande av anbud m. m. 9 § Anbud infordras genom annonsering eller skrivelser.Vid förhand lingsupphandling får dock anbud infordras även på annat sätt. Vid anbudsinfordran genom annonsering skall annons införasi Tidning för leveranser till staten (bilaga lill Post- och )och, i den mån det gagnar annonseringens syfte, i en eller flera andratidningar. Vid anbudsinfordran på annat sätt än genom annonseringskall anbud begäras från så många leverantörer som behövs med hänsyn till upphandlingensart och omfång samt raöjligheten att få till stånd tillfredsställandekonkurrens. 10 § I anbudsinfordran skall anges den dag då anbud senastskall vara inkommet och den dag till och med vilken anbud skall vara bindande. Vidare skall anges att anbud skall avges skriftligen i tUlslutet omslag el ler med telex eller genora telegrara och att innehåU i telegrara omgående skall bekräftas genom skriftliga anbudshandlingar. Vid förhandlingsupphandling får dock i anbudsinfordrananges att anbud kan läranas även på annat sätt. I anbudsinfordran skall även anges de bestäraraelser ochupplysningar i övrigt sora gäller för upphandlingen. Är fråga ora slutenupphandling, skall detta särskilt anges. För den händelse anbud infordras från anbudsgivare sora ejär skattskyldig enligt förordningen (1968: 430) om mervärdeskatt skall i anbudsinfordrananges att anbudsgivaren även skall uppge den anbudssumma sora han skulle ha läranatora sådan skattskyldighet förelegat. 11 § Försändelser raed anbud skaU så snart sora raöjligtefter anbuds tidens utgång öppnas vid förrättning, vari minst två av rayndigheten ut sedda personer skall deltaga. På begäran av anbudsgivare får en av ve derbörande handelskammare för ändaraålet utsedd opartisk person när vara, om det kan ske utan kostnad för statsverket. Anbuden skall uppfö ras i förteckning, som skall bestyrkas av de i förrättningen deltagande personema. Vid förhandlingsupphandling får dock försändelserna öppnasoch anbuden förtecknas ulan sädan förrättning som avses i första stycket antingensaratidigt eller ora särskilda skäl föreligger allteflersora de inkoramer. Anbud, som avgivits enligt 10 § andra stycket, skallförtecknas vid mottagandet. 12 § Myndighet skall tillse att anbud med tillhörandebeskrivningar, modeller, ritningar och prov tillika raed anbudsförteckningar, samman ställningar och dylikt förvaras på betryggande sätt. 13 § Anbud skallprövas i så god tid att underrättelse ora antagande av anbud kan varaanbudsgivaren till hända inora den tid anbudet är bindande för honom. 14 § Även anbud,som avgivits av anbudsgivare sora ej särskilt tillfrågats, skall upptagas tillprövning. 15 § Det anbudskall antagas sora raed beaktande av samtiiga affärsmässigt betingade oraständigheterär att anse sora förmånligast, om ej annat följer av 17 §. 1978/79:134 66 Ärtvä eller flera anbud likvärdiga får rayndigheten välja mellan anbuden ellerinfordra skiljebud från dera som avgivit anbuden. Innefattarsamtliga anbud för högt pris eller är de av annan anledning oförmånliga ellerbör upphandlingen ej komma lill stånd, får myndigheten förkasta samtligaanbud. 16 §Vid jämförelse mellan anbud från anbudsgivare som är skattskyl dig enligt förordningen (1968: 430) om mervärdeskatt och från anbuds givare som ej är skaltskyldig enligt näranda förordning skall sistnäranda anbudsgivares anbud vara beräknat så att däri ingår belopp raotsva- rande den mervärdeskatt anbudsgivare haft att erlägga, ora han varit skattskyldig. 17 §Anbud får ej antagas om det avgivits av person som på grund av anställning hos statlig myndighet har att taga befattning raed ärende an gäende upphandling. Detankommer på myndigheten att avgöra huruvida anbud skall antagas, omdet avgivits av annan hos staten anställd person än som avses i första stycket, omanbudsgivaren eUer någon på hans vägnar åt tjänsteman eller annan person, soraför staten haft att taga befattning raed ärende rörande upphandling, lämnat,utlovat eUer erbjudit gåva eller annan otillbörlig förmån i samband med sådantärende,