prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Kommittén bör därför isamarbete med samrådsgruppen för datafrågor också behandla möjlighelerna altgenom samordnade initiativ i internationella organisaiioner eller i redan inleusamarbete inom exempelvis påverka utvecklingen. Denkartläggning och analys som jag nu har uttalat mig för bör bli ett värdefulltunderlag för den framförhållning samhällel måsle ha vad gäller utvecklingen avnäringslivet. Kommitténbör samråda med den förut nämnda kommittén med uppdrag all utreda datateknikenseffekter pä sysselsättning och arbetsmiljö och med statens industriverk. Detmaterial som kommittén tar fram bör utformas så atl del kan tjäna också somunderlag för en närmare analys av effekterna pä sysselsättningen. Kommittén börsträva efter att års utgång ha ett första malerial all överlämna tillden nyssnämnda kommittén, som skall behandla dessa frågor. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen bemyndigarchefen för industridepartementet atttillkalla en kommitté med högsl nio ledamöier med uppdrag all uiredadatateknikens och elektronikens effekter på näringslivets utveckling, allUlse en av ledamöterna alt vara ordförande, altbeslula om sakkunniga, experier, sekreterare och annat biträde åt kommittén. Vidarehemsläller jag all regeringen föreskriver altkostnaderna för kommittén skall belasta fjortonde huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenanslutersig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 399 Kommittéer: Industridepartementet Del II 1:14 14.Framtida organisationsform för verksamheten inom statens industriverks enhetför företagsutveckling (SIFU) Departementschefen,statsrådet , anför. () tillkom den Ijuli 1974 isamband med atl huvuddelen av den verksamhet som bedrevs av dåvarande integrerades i verket. SIFU har som huvuduppgiftatt genom fortbildning stödja mindre och medelstora företags utveckling. Dettasker främst genom korta specialkurser i aktuella ämnen inom teknik och ekonomimed stark anknytning till konkret arbetstillämpning. Utöver denna primäraverksamhet utvecklar och genomför SIFU på uppdragsbasis kurser även för andramålgrupper än småföretagen. SIFU utvecklar vidare kurser förändrautbildningsgivares eller myndigheters räkning. Riktlinjerna för verksamhetenhar angivits senast i propositionen om ålgärder för alt främja de mindre ochmedelstora företagens utveckling (prop. 1977/78:40 bil. 1,NU 1977/78:34, rskr1977/78:110). SlFU:sverksamhei skall i princip vara självbärande. Principen kan dock inte lillämpashelt när det gäller den primära verksamheien, dvs. de för småföretagen särskiltupplagda kursprogrammen. För all kursavgifterna skall kunna hällas på en rimlignivå ulgår därför anslag över statsbudgeten. SIFU-enhelen är indelad isex operativa sektioner, nämligen för verkstadsteknik, byggnads- och VVS-teknik,elteknik, processteknik, kemisk teknik samt förelagsekonomi. Dessulom finnsstabsorgan för marknads- och planeringsfrågor och en servicesektion. Enligt beslut avregeringen - gmndat på ställningstaganden åren 1973och 1974 (prop. 1973:55, InU 1973:22, rskr 1973:220 och prop. 1974:47, NU1974:35, rskr 1974:227) - skall SIFU, med undantag för elektronikenheten inomsektionen för elteknik, omlokaliseras till . Irapporten (SIND 1975:6) Kursverksamheten m.m. vid statens industriverk föreslogindustriverket att frågan om en ny organisationsform för SIFU skulle uiredasnärmare. Verkei anförde därvid bl. a. att en fortsatt profilering av SIFU:saktiviteter mol korta kurser av foribildningskaraktär innebar all verksamhetenhelt skulle komma alt sakna inslag av sådan art som normalt var förknippad medmyndighetsutövning. ställdes stora krav på fiexibelt handlande ochsnabba beslut. Skäl talade därför enligt verket för att SIFU borde ges enformellt fristående ställning utanför den cenlrala statsförvaltningen. SIFUhar enligt min uppfattning en viktig funktion all fylla på småföretagsområdet.Även i andra sammanhang, t. ex. i fråga om vissa avsniii inom den statligafortbildningen, bör SlFU:s kompelens och resurser med fördel kunna utnyttjas. Behovei av god förankringav SIFU:s verksamhet hos avnämarna såväl inom näringslivet som blandmyndigheler och andra offentliga organ är slort. Jag har redan lidigare, i minanmälan till den fömtnämnda proposilionen 1977/78:40, angivii atl jag avsåg atlförutsättningslöst ta upp diskussioner med bl. a. förelagens och de anställdasorganisationer om för- och nackdelar med ett breddat huvudmannaskap för SIFU. Jagfinner del lämpligt atl frågan om framtida organisationsform för SIFU- Del II 1:15 Skr 1978/79:103 400 Uppgiften bör anförtros en särskild utredare. Utredarenbör redovisa för- och nackdelar med den organisationsform som gäller. Molbakgrund härav bör undersökas om några förändringar i SlFU:s organisationsformär motiverade. Sådana förändringar kan föranledas t. ex. av verksamhetenskaraklär och behovei av ändamålsenliga former för inflylande från och samverkanmed de olika intressenterna i SIFU-verksamheien. Jag finner det särskiltangeläget att utredaren i sina förslag beaktar den senare aspeklen. Som gmndhärför bör kretsen av intressenier såväl inom det privata näringslivet som inomden offentliga sektorn analyseras. Särskilt bör härvid beakias SIFU:s roll somutbildningsresurs för de regionala utvecklingsfonderna i fråga omförelagareutbildning. Uiredarenbör vid sin översyn utgå från den verksamhet i stort som SIFU svarar för.Det ingår således inte i utredningsuppdraget all pröva verksamhetensinriktning. Omskäl talar för en förändring av SIFU;s organisationsform bör ett principförslaghärom redovisas. Uiredaren bör således inte i en första omgång redovisa deorganisatoriska konsekvenserna i detalj av ett sådant förslag. Dekostnadsmässiga konsekvenserna av ell eventuellt förslag lill principiellländrad organisaiion för SlFU-verksamheten bör redovisas. Utredaren,som bör utarbeta sina förslag i nära samarbete med berörda myndigheter ochorganisationer saml med förelrädare för de anställda inom . bör arbelaskyndsamt och redovisa resultatet av sitt arbete före den t . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen bemyndigarchefen för industridepartementet atltillkalla en särskild utredare med uppdrag all utreda frägan om framtidaorganisationsform för verksamheien inom statens industriverks enhel förföretagsutveckling, atlbesluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annal bilräde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver allkostnaderna skall belasta fjortonde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 15.Alternativ produktion vid varven Departementschefen,statsrådet , anför. Inomindusirideparlementel har sedan höslen 1977 gjorts siudier rörande den svenskavarvsindustrins framtid. En väsenilig del av dessa studier har varit analyseroch bedömningar av den framlida marknadsutvecklingen för den svenskavarvsindustrin. Marknadsanalysernager vid handen alt behovei av byggnation av fartyg kommer all kraftigt minskaunder . 401 Kommittéer: Industridepartementet Del II 1:15 sakligentank- och bulkfartyg, medan nybyggnadsbehovel för siyckegods-och övriga fariygi stort sett bedöms som normall. Den rådande obalansen världen över i fräga omlillgång och efterfrågan pä fariyg beräknas inte komma all upphöra förräntidigast . För de fartygstyper som har utgjort huvuddelen av de svenskavarvens produktion - stora tank- och bulkfartyg - kan man sålunda för flera årframöver räkna med att knappast några nybeställningar kommer all ske. Denefterfrägan på fariyg som kan förutses avser i huvudsak styckegods- ochspecialfartyg av skilda slag. Enminskning a v varvskapacileten beräknas komma att ske vid ochVästeuropas varvsindustrier. Vissa andra länder lorde däremot komma att öka sinkapacitet. Den totala kapaciteten i världen lorde därför inte nämnvärt komma aUminska. Delär därför ängeläget atl den svenska varvsindustrin i ökad ulsiräckning fyllerut sin kapacitet med alternativ produktion. Det lorde dock vara orealistiskl auanta alt det skall vara möjligl au öka denna produklion så au den kan kompenseraden minskning av sysselsättningen som sammanhänger med att produkiionen avtankoch bulkfartyg kraftigt går ned. Det är mol denna bakgrund som jag avseratl anmäla förslag om en reducering av den svenska varvsindustrinskapacilel och förslag om särskilda statliga insaiser för atl fä till stånd nyindustriell produktion inom varvsregionerna. Densvenska varvsindustrin har redan i viss utsträckning börjal lägga om sinproduklion frän fartygsbyggande till alternativ produktion. Inom Svenska Varv ABhar arbetel kommii längst med förlillverkade, pråmbaserade petrokemiskafabriker. annal vikligl område är produkler för offshore-industrin, bl.a.bosladsplaltformar och produklionsplaliformar. Även utvecklarsedan en lid tillbaka alternativa produkter som lämpar sig för produklion vidvarvsanläggningar. marknadsför bl.a. anläggningar för kondensering avnaturgas, avsältning av havsvatten samt vindkraftverk. 1977/78:174 framhöll jag alt den svära situationen för varvsindustrinmoiiverar all alla realistiska möjligheler all ulveckla och sälja alternativaprodukler las till vara. Uppgifien au ta fram referensanläggningar för sådanaalternativa produkter är emellertid förenad med stora ekonomiska risker förvarven. Eftersom det här rör sig om mycket kostnadskrävande anläggningar börstaten medverka i denna uppbyggnadsprocess mol en ny produktionsinriktninggenom att ställa vissl riskkapital lill förfogande. Genom beslut av (prop. 1977/78:174, NU 1977/78:76,rskr 1977/78:377)har 250 milj. kr. anvisatsför alt efter regeringens prövning kunna ställas lill förfogande somavskrivningslån lill varven. Möjlighelernaall fä till stånd ytteriigare industriell kapacitet inom varvsregionerna börnärmare undersökas. Uppgifien för uiredaren bör vara att initiera och samordnaprojekt som syftar lill en ökning av industriproduktionen i varvsregionernasom kompensation för del reducerade fartygs-byggandet. Då del är sannolikt altdel kan bli fråga om myckel stora s.k. paketlösningar är del önskvärl all ocksåandra delar av svensk industri än varvsindustrin blir engagerade. Utredarensuppgift bör vara all ta initiativ till bildande av konsortier eller andralämpliga verksamheisformer för akluella projekt. Envikiig del i arbetel med alt skaffa ny sysselsättning lill varvsregionerna ärden verksamhet som storvarven bedriver för att fä fram atternativ produklion. Jag fömtsätter att varvsförelagen aktivt och positivt vill 26Riksdagen 1978/79. Del II 1:16 Skr 1978/79:103 402 medverkai utredarens arbete. Medhänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för industridepartementet alttillkalla en särskild utredare med uppdrag all uireda frägan om alternativproduktion vid varven och annan ny produklion inom varvsregionerna, allbeslula om sakkunniga, experter, sekrelerare och annal bilräde ät uiredaren. Vidarehemställer jag au kosinaderna för ulredningen skall belasla fjortondehuvudtitelns kommiltéanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. 16.Vissa frågor rörande provning inom energiområdet Sverigebefinner sig, i likhel med mänga andra länder, i inledningsskedet till enomfattande omställning på energiområdet. En tryggad energiförsörjning harunder de senasle åren framstått som en av de viktigaste förutsättningarna fören hög sysselsättning, fortsatt ekonomisk utveckling saml social och ekonomiskutjämning. Åtgärder av skilda slag vidtas från samhällets sida för atlsäkerslälla energitillförseln och fä till stånd en bätire energihushållning.Som exempel pä ålgärder med sisinämnda syfte kan nämnas införandet av statligalån och bidrag för energibesparande ålgärder enligt förordningen (1975:422,ändrad senasi 1978:339) om statsbidrag till energibesparande ålgärder inomnäringslivet m.m., förordningen (1977:346)om statsbidrag lill energibesparandeålgärder i kommunala och landslingskommunala byggnader m.m. och förordningen(1977:332, ändrad senast 1978:383) om statligt stöd till energibesparandeålgärder i bostadshus m.m. saml krav i Svensk Byggnorm (planverketsförfattningssamling 1978:1) om åtgärder som möjliggör god energihushållning ibyggnader. Omställningen päenergiområdet berör givetvis i hög grad den teknik som används för tillförsel,omvandling och användning av energi. Den lekniska utvecklingen inomenergiområdet har varil snabbare än lidigare. Del nyaireårsprogram för forskning och utveckling inom energiområdet som harbeslulals av vären 1978 (prop. 1977/78:110, NU 1977/78:68, rskr1977/78:341) vänlas ytteriigare påskynda utvecklingen och tillämpningen av nyteknik för främsi utnyttjande av förnyelsebara energikällor ocheffektivisering av energianvändningen inom bebyggelse och i industriellaprocesser. Det är, både frånsamhällets och den enskildes synpunki, angeläget au omställningen sker medeffektivt utnyttjande av lillgänglig teknik och under hushållning med resurserav olika slag. Ett viktigt hjälpmedel för atl ' '"ömma detta arenväl fungerande teknisk provnings-och konlrollverk- 403 Kommittéer: Industridepartementet Del II 1:16 samhet,varigenom skilda produkters eller metoders egenskaper kan redovisas på ellsakkunnigt och objektivt sätl. Teknisk provnings- ochkontrollverksamhet bedrivs på mänga områden och i stor omfattning.Samhällets ansvar för människors liv, hälsa och egendom har len till tvingandeföreskrifier om provning av sådana produkler och anläggningar som har bedömtskunna orsaka skador av olika slag. Denna provning benämns officiell provningoch innefattar sädan teknisk provning, kontroll eller besiktning som ärföreskriven i lag eller annan författning och som inte är sädan kontroll somkonstruktör, tillverkare, ägare eller annan utan krav på opartiskhet låterulföra i egen verksamhei pä egel ansvar. anlog år 1972riktlinjer för organisationen av officiell provning och kontroll (prop.1972:54, NU 1972:38, rskr 1972:199). kompletterades riktlinjerna bl.a.genom lagen (1974:896)om riksprovplatser m.m. (prop. 1974:162, NU 1974:52, rskr1974:349), vilken irädde i kraft . De antagna riktlinjernasyfiar till atl åsiadkomma klara ansvarsförhållanden, ett effektivt utnyttjandeav lillgängliga resurser och garaniier för opartiskhet i den officiellaprovningsverksamheten. Riktlinjerna innebär i korthet att officiell provning,om inte annal är särskilt föreskrivel, skall utföras vid riksprovplats.Riksprovplats utses av regeringen eller myndighei som regeringen besiämmer ochskall vara en myndighei eller ell företag som är sakkunnigt inom sitt områdeoch som i övrigt uppfyller vissa krav på bl.a. opartiskhet och oberoendeställning. Provningkan i vissa fall vara obligatorisk också genom atl myndighei föreskriver attt.ex. tillverkare eller anläggningsägare själva utför provning i egenverksamhei, s.k. egenkonlroll. Myndighei kan också, i samband medtypgodkännande av produkt, föreskriva atl egenkonlroll skall övervakas avopartiskt organ, t.ex. riksprovplats. Vidare förekommer provning som formelltär frivillig men i realiteten tvingande t.ex. genom lånevillkor ellermolsvarande. Vidsidan av officiell provning och annan provning som är obligalorisk förekommer istor ulsiräckning att provning utförs frivilligt. En tillverkare kan sålunda påegel initiativ låta prova sin produkt. Initiativet kan ocksä komma från t.ex.en myndighet som i konsumentupplysande syfte vill undersöka en produktsegenskaper. Den frivilliga provningensker i stor ulsiräckning genom egenkonlroll. Del förekommer dock ofta atl denfrivilliga provningen uiförs vid riksprovplats, fristående provningsinsliluteller företag med resurser för olika slag av provning. Den nämnda lagen omriksprovplatser m.m. ger myndighei som regeringen bestämmer möjlighet atlmeddela auktorisation för vissl organ alt ulföra provning som inte ärofficiell. Auktorisation lär meddelas endast om organet har kompetent personaloch lämplig utrustning för provningen. Organ som har erhållit auktorisationbenämns auktoriserad provplats. Idet följande kommer jag att använda den gemensamma beieckningen lekniskprovning för olika slag av såväl obligatorisk som frivillig provning. Teknisk provning somdirekl eller indirekl berör energiområdet kan ha olika huvudsyften. Ett vikliglsyfte kan vara atl man vill förebygga olyckshändelser genom aU t.ex.kontrollera hållfastheten hos en anordning. Eu annat syfte kan vara all manvill minska risker för människors hälsa t.ex. genom kontroll av luftomsättningeller byggnaders täthet. Del II 1:16 Skr 1978/79:103 404 ocksåha lill huvudsyfte all verifiera speciella egenskaper på del energiiek-niskaområdet, t.ex. ett materials värmeisoleringsförmåga eller en värmeväxlaresverkningsgrad. 1 del följande behandlar jag leknisk provning med sisinämndahuvudsyfte. Tekniskprovning förekommer inom energiomrädel i flera olika sammanhang. Mätning ochkontroll av energitekniska egenskaper hos nya komponenter eller utrustningarär sålunda ett normalt led i en tillverkares lekniska utvecklingsarbete. Förmalerial och utrustningar som finns tillgängliga på marknaden förekommer ivissa fall föreskrifter om provning, ofta förknippade med styrmedel av olikaslag. Del bör i sammanhanget uppmärksammas atl samhället vid sidan av krav påenergitekniska egenskaper ofta uppställer krav också i andra avseenden, t.ex.brandhärdighel. har ansvarei för uppställandet av normer inombyggnadsområdel saml för typgodkännande och utarbetande av krav päprovningsmeioder, främsi med anknytning lill Svensk Byggnorm. Som exempel härpåkan nämnas planverkets föreskrifier om provning av värmeisoleringsförmågan hosolika typer av mineralullsisolering samt av lufttätheten hos olikabyggnadskomponenler. Opartiskprovning av olika produkter inom det energitekniska området har vidare blivitav växande intresse för konsumenterna i takt med atl allt fler produkler kommerul på marknaden. En sådan frivillig och opartisk provning kan ocksä utnyttjassom ell medel vid sidan av andra för atl från samhällets sida främja spridningav ny teknik. för officiell provning är statens provnings-anstalt.Provningsanstallen har därvid ansvar för bl.a. samordningen av en avsevärd delav den tekniska provningsverksamheten inom landet. I dess uppgifter ingår allbereda ärenden om uiseende av riksprovplatser och utöva tillsyn öververksamheien vid riksprovplats som inte är statlig myndighei samt atl meddelaauktorisation av provplalser för provning som inte är officiell.Provningsanstalten är vidare landels cenlrala offentliga institution föropartisk teknisk prövningav malerial, produkler och syslem. På uppdrag avmyndigheler och enskilda utför anslallen provningar och undersökningar ochbedriver i anslutning därtill teknisk-vetenskaplig forskning. I övrigi bedrivsprovning ocksä vid ett slort antal företag och institutioner inom både denoffentliga och den privata sektorn. Isitt remissyttrande över betänkandet (SOU 1977:56) Energi-program förforskning, utveckling, demonstration underströk statens provningsanstaliprovningens belydelse för utveckling och införande av ny teknik inomenergiområdet. Provningsanstallen framhöll bl.a. all behovei av provning,mätning och kontroll borde framhävas tydligare än som hade skett och attbehovei av resurser härför borde ägnas särskild uppmärksamhei. 1977/78:110 om energiforskning berörde föredragande statsrådet (s. 121), bl.a. mol bakgrund av provningsanslaltens remissyU-rande, frågan omprovning inom energiområdet. Han framhöll därvid all han anser del angelägelatl resurser och kompetens finns lillgängliga för all dels om möjligl ta framstandardiserade provningsförfaranden, dels fortlöpande prova nya produkter isyfte bl.a. all vägleda konsumenterna. Föredraganden anmälde samiidigi sinavsikl alt senare återkomma till regeringen med förslag om vidare utredning avdessa frägor. Resurserför teknisk provning inom energiomrädel har byggts upp i samhällets regi ochbefinner sig under uppbyggnad på olika håll, bl.a. vid provningsanstalten, detekniska högskolorna, i ochStudsvik (fd. AB Atomenergi). 405 Kommittéer: Industridepartementet Del II 1:16 Objektivaprovningsmeioder och lämplig utrustning finns i viss utsträckning lillgängliga.Vidareutveckling och nyuiveckling härav äger rum i slallig och privat regi. svarar inom byggnadssektorn statens råd för byggnadsforskning ochslyrelsen för leknisk utveckling för den forskning som skall ligga lill grundför utarbetande av nya provningsmeioder. Del finns således en viss beredskapfrån samhällets sida vad gäller resurser och metoder för provning inomenergiomrädel. Denomställning inom energiområdet somjag inledningsvis berörde torde emellertidkomma alt slälla delvis nya krav på provningsresurser och provningsmeioder. Somexempel härpå kan nämnas följande. Ökad användning av samhälleliga styrmedelmed inriktning på energihushållning, bl.a. lån och bidrag lill energibesparandeåtgärder och normer för byggnaders och olika produkters egenskaper urenergisparsynpunkl, förutsätter ingående kunskaper om de energitekniskaegenskaperna hos olika utrustningar eller material. Ett ökal behov av provningoch lillverkningskontroll i anslutning till typgodkännande av uppvärmningsochveniilalionsinslallalioner i byggnader kan I.ex. Behovei av resurseroch metoder för opartisk provning i syfte att rätt utforma styrmedlen ochsäkerställa att avsedda energibesparingar uppnås torde således komma all öka itakt med all nya produkler kommer ut på marknaden och nya föreskrifterulfärdas. Vidarelorde ett allt starkare iniresse från konsumenternas sida för information omolika utrustningars eller komponenters energitekniska egenskaper saml enintensifierad leknisk forsknings- och utvecklingsverksamhet vid företag,högskolor och forskningsinstitut medföra en ökad och delvis ändrad efterfråganpå tekniska provningsljänsler. Särskilt mindre företag ulan egnakontrollresurser, kommuner och enskilda konsumenter kan vänlas själva eller medslöd av samhällel svara härför. Som ett aktuellt exempel kan i sammanhangetnämnas termograferingskontroll av byggnaders värmeisolering och täthet. Försådan kontroll väntas fÖ. statens provningsanstali ulse de försia auktoriseradeprovplatserna under höslen 1978. Dellorde framgå av det sagda all det är en energipolilisk angelägenhet attmetoder och resurser för provning av produkler inom energiområdet är rättavvägda i förhållande till de krav som f n. ställs och, framför allt, kommer auställas av staten, kommuner, förelag och enskilda konsumenter. Det är därvidett samhällsintresse alt tillräckliga resurser finns lillgängliga för i förstahand den obligatoriska provningen. Del finns behov av vissagemensamma resurser för frivillig provning ål bl.a. förelag utan tillräckligaegna kontrollresurser, kommuner och enskilda konsumenter. Det nämndasystemet med riksprovplatser och auktoriserade provplatser är den form somstatsmaklerna har anvisat för alt täcka huvuddelen av behovei av resurser föropartisk provning och egenkonlroll. En samordning av resurserna inom områdetså all dubbleringar och onödig uppbyggnad av provningsresurser undviks ärsjälvfallet angelägen. En stor del av samordningsansvaret härvidlag vilar, somjag har nämnt, pä statens provningsanstali. Motbakgrund av vad jag nu har anförl boren särskild utredare tillkallas för alluireda frågor rörande provning inom energiomrädel. Utredarenbör koncentrera sitt arbete till i huvudsak sådan teknisk provning som hängersamman med användning av energi inom industrin, bebyggelse och hushåll,transportväsendet, handel och service. Arbetet bör avse främst sådan provningsom är obligalorisk till följd av lag, annan DelII 1:16 Skr 1978/79:103 406 författningeller myndighels beslut och sådan frivillig provning som efterfrågas avkommuner, enskilda konsumenter eller förelag ulan egna kontroll-resurser. Uiredarenbör först göra en kariläggning av å ena sidan den obligatoriska och frivilligatekniska provning inom energiområdet som f n.