prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — En markdisposilionsplan kan enligt inte anses varakommunalt förankrad om den inte har antagits av kommunfullmäktige. Som instrumentför au långsiktigt säkerställa riksintressen är även kommunöversikterna, som iallmänhet har antagils för en period , av begränsal värde. Kommunernasålgärdsredovisningar ger enligt länsslyrelsen inte heller i samtliga fall enentydig bild av hur kommunerna avser atl fullföQa sina riksplaneprogram.Länsslyrelsen bedömer dock alt kommunerna kommer att fullföQa programmen inomramen för den löpande kommunala planeringen. I del planeringsarbete som har genomförts förkustområdet har man enligt länsslyrelsen i huvudsak tillämpat principen allförlägga tillkommande permanent- och fritidsbebyggelse samt andra verksamhetertill lälortsan-knulna utvecklingsområden. Härigenom har man enligtlänsslyrelsen så långl möjligt försökt bevara sammanhängande kustavsnill frånexploatering. Kommunerna avser att klarlägga markanvändningen i de utvecklingsområdensom har angetts i planerna för kustområdet genom atl upprätta områdesplaner.Mycket arbete återstår enligt länsslyrelsen med alt genomföra dennaområdesplanering, vilken ännu bara har påbörjats för vissa områden. 1 den utredning om turismens utveckling i delprimära rekreationsområdet som har utförts inom ramen för kustplaneringen harman gjorl beräkningar av de anspråk på mark för turism och friluftsliv som kankomma alt riktas mot området. De utbyggnadsområden för fritidsboende av olikaslag som kommunerna har angett i sina kuslplaner kommer enligt dessa beräkningaratt helt tas i anspråk som varierar , beroendepå hur den allmänna utvecklingen inom rekrealionsseklorn blir och vilkenbebyggelsetälhet som lillämpas vid exploateringen. stöder den uppfattning som förs frami turistutredningen att en avsevärd ökning av ulbyggnadsområdena förrekreationsändamål skulle äventyra de naturvärden som utgör den främstaförutsättningen för områdets rekreationsvärde. En sträng hushållning medtillgängliga utbyggnadsresurser är därför nödvändig. Kommunerna bör enligtlänsslyrelsen planmässigt styra utbyggnaden för turism och friluftsliv både vadgäller former och utbyggnadstakt. De möjligheter till sysselsättning som turis- 1978/79:213 Bilaga 1 191 men ger bör las tillvara. Kommunerna bör genom statligabidrag ges ekonomiska resurser att genomföra utbyggnaden för turism ochfriluftsliv. har i områdesplanen för Råssöhamn, somär elt av de utbyggnadsområden som redovisas i kustplaneringen, föreslagil enomfattande ulbyggnad av permanentbebyggelse, enskild fritidsbebyggelse,uthymingsstugor och campinganläggningar. Konsekvenserna för naturmiljön av enså kraftig exploatering har dock enligt länsslyrelsen inte klarlagts. I fleraområden i norra , bl. a. i och på , finnsmolsvarande problem. Ämbetsverkens allmänna synpunkterpä planeringen inom de obrutna kustområdena i landet redovisas i avsnitt 4.1.Beträffande anförs därulöver föQande. konstaterar att antalelfritidshus enligt lantmäteriverkets inventering ökade21% i norra . Det inlerkommunala planeringsarbete som har genomförts förnorra kustområde utgör enligt planverket en god grund för delfortsatta planeringsarbetet på nivå. De områden som man i kustplanernaföreslår skall utnytQas för fritidsboende av olika slag bör enligt planverketreserveras för uthyrningsstugor och andra anläggningar som tillgodoserfri-luftslivels behov. Enskild fritidsbebyggelse bör endast medges i form avmindre kompletteringar av befintlig bebyggelse. anser alt del ärsärskilt vikligl all prioritera turismens och friluftslivels intressen i de angivnautbyggnadsområdena mot bakgrund av de beräkningar av den framtida efterfråganpå mark för dessa ändamål som har gjorts inom ramen för turistutredningen.Verket anser all en ökning av ulbyggnadsområdena för fritidsboende skulleäventyra kustområdets naturvärden. Kommunerna i norra börenligt planverket i det fortsatta planeringsarbetet utarbeta ell program somanger vilka ålgärder som bör vidtas för de i planeringen utpekade bas- ochutvecklingsområdena och hur dessa åtgärder bör prioriteras. Den områdesplaneringsom har påbörjats bör fullföQas med de utarbetade åigärdsprogrammen som grund. Enligt behövskraftiga styrmedel för alt stoppa den funktionsomvandling som äger rum bl. a. ide gamla bohuslänska fiskesamhällena och som leder lill en utarmning av denbyggda mlQön. Priserna på äldre, centralt belägen bebyggelse har enligt ämbetetnått en sådan nivå atl den bofasta befolkningen hänvisas lill nyuppfördabostäder i samhällenas utkant. och fiskeristyrelsenanser all en ulbyggnad av industri vid i ärolämplig. VattenmiQön och därmed också fisket skulle påverkas av en sådanulbyggnad. Området är av riksintresse för naturvård och friluftsliv. Industriellverksamhel bör enligt planverket lokaliseras i anslutning till befintligatätorter. framhåller att kommunen står fasl vid detutvecklingsområde för industri vid SannäsQorden som har redovisats imarkdispositionsplanen för kust- Prop.1978/79:213 Bilaga 1 192 Med hänsyn lill alt kommunen har en svårekonomisk situation och brist på sysselsättning är det nödvändigt atl kommunenkan erbjuda lo-kaliseringsalternaliv för industri som kräver läge vid vattnet. Remissinstansernas synpunkter redovisas i avsnitt 5.1. Mol bakgrund av det slora behovetav rekreationsområden för lätortsbe-folkningen i är en stränghushållning med tillgängliga ulbyggnadsresurser enligt länsslyrelsen angelägeni del högexploaterade kustområdet. De synpunkter som har förtfram rörande planeringen i det obrutna kustområdet gäller därför i slorutsträckning även del högexploaterade kustområdet. Problemen kring en ulbyggnad av hamnen i i bör enligt utredas särskilt i det fortsattaplaneringsarbetet för kustområdet. Tjörns kommun har i förslaget lill kustplaninte redovisat de konflikter med naturvårdsintressena och fiskels intressen sommuddring-arna och den väsentligt ökade fartygstrafiken kommer att innebära. framhåller atl verksamhelen i harslor belydelse för utvecklingen i . Landstingetunderstrykeratt det industriområde vid som Tjörns kommun har redovisati sin planering ligger i anslutning till befintliga verksamheter. Enligtlandstinget bör de ytleriigare verksamheter som kan bli aktuella iVallhamnsområdet bedömas även från regionalekonomisk synpunkt. Ämbetsverkens allmänna synpunkter på planeringen inom dehögexploaterade kustområdena redovisas i avsnill 4.2. Beträffande Göteborgsoch län anförs därutöver föQande. framhåller all denfortgående omvandlingen av fritidshus till permanenlbosläder innebär alt denredovisade netloökningen av fritidsbebyggelse i det högexploateradekustområdet i har blivit måttlig. Verket anser atlkust- och skärgårdsområdet i bör betraktas som iprincip fullbyggl med enskild fritidsbebyggelse. En ulbyggnad av hamnen i är enligt bedömningarsom planverket har gjort inte godtagbar från miQösynpunkt på grund avde omfattande muddringsarbelen som skulle komma all krävas. Enligt verkel kanendasl en begränsad farledsfördjupning godlas. anser alt del förvästkusten och behövs en allsidig utredning som underlag förkommande beslut om hamnutbyggnader. framhåller att en hamnutbyggnad iVallhamn innebär konflikter med nalurvårdsinlressena. Del gäller också enulbyggnad av hamnen i . Mot bakgmnd av den betydande överkapacitet somryms i befintliga hamnar anser verkel atl det är tveksamt om ytterligare 1978/79:213 Bilaga 1 193 hamnutbyggnader bör komma till stånd.Riksantikvarieämbetet anser all föreslagna verksamheter vid en utbyggd hamn iVallhamn inte är önskvärda från kulturhistorisk synpunkt. De muddringsarbelen och dendeponering av muddringsmassor som man föreslår skall genomföras iVallhamnsområdet kan enligt inte godlas från fisketssynpunkt. anser atl det vad gäller sjösäkerheten ochgodshanteringen inte finns någon allvarlig invändning mol en ökadfartygstrafik vid . Verket har dock lidigare påpekat de konsekvenser iform av muddring och deponering som en ytterligare fariedsfördjupning innebär. Tjörns kommun hävdar att enulbyggnad av industri- och hamnområdet i är av grundläggande betydelseför kommunens utveckling. Kommunen hemställer om regeringens stöd för denplanering som bedrivs i Vallhamnsområdet. Vallhamnsområdet är enligt kommuneninte av intresse för friluftslivet. Alternativa områden för industrietableringfinns endast i begränsad utsträckning i kommunen. Undersökningar som har utförtsav och nalurvårdsenhel visar enligtkommunen atl den relativt omfattande muddring och tippning av muddermassor som hittillshar skett i inte har påverkat naturmiljön. och berörda kommunerhar enligt i vissa fall haft olika uppfattningar om hurbevarandeintressena vid GullmarsQorden skall tillgodoses. En utbyggnad avindustri- och hamnverksamhel vid Saltkällan och Korsvik i ärenligt inte lämplig. ifrågasätter vidare detprincipbeslut som med anledning av områdesplan har fattats i Uddevallakommun om all alll kommunens avloppsvatten inom GullmarsQordensnederbördsområde skall tillföras Qorden. Del är enligt angelägelalt i det fortsatta planeringsarbetet för GullmarsQorden så långt möjligtförena skyddsåtgärder med rimliga lösningar av kommunernas problem när del gällernäringslivs- och bebyggelseutveckling saml vallen- och avloppsfrågor.Landstinget anser atl de kostnader som kommunerna har för reningsåtgärder ochandra åtgärder som hänger samman med skyddet av riksintressena vidGullmarsQorden bör bestridas av statsmakterna. och planverketanser att en utbyggnad av hamnverk-samhelen i är olämplig medhänsyn lill bevarandeintressena vid GullmarsQorden. Enligt naturvårdsverketbör man vara mycket försiktig med att lokalisera sådana verksamheter tillområdet kring som kan innebära ökade risker för Qordensnaturvärden. Försl när utredningen om GullmarsQorden har avslutats och man harkartlagt befintliga utsläppsförhållanden kan man slutligt ta ställning tillvilka verksamheter som kan accepteras. motsätter sig varje inskränkning imöjligheterna att 13 1978/79. 1978/79:213 Bilaga 1 194 utnyttjaMunkedals hamn för avsett ändamål. En ulbyggnad av hamn- ochindustriverksamheten vid SaltkälleQorden är myckel viktig för kommunensutveckling. Länsslyrelsen i framhålleralt planeringen för dalgång har gett myckel olika resultat på ömsesidor om länsgränsen. På västra sidan - i i län - har bevarandeinlressena enligt prioriterats genom atlpågående markanvändning, huvudsakligen jord- och skogsbruk, föreslås beslå.På östra sidan - i Ale kommun i - har däremot betydande områdenlängs föreslagits för induslriulveckling, vilkel enligt länsslyrelsenkan komma atl påverka såväl landskapsbild som naturvetenskapliga värden. anser atl planeringen av älvsdalgång bl. a. bör syfta till atl bibehålla dalgångens naturgivna karaklär medsmala, flacka, oftast betade strandzoner, kantade av bergsområden. Flerastrandängar är enligt verket av värde från ornilologisk synpunkt. Endast sådanindustriell verksamhet som är absolut beroende av hamnläge bör därför enligtverket komma i fråga för lokalisering i omedelbar anslutning lill älven. Naturvårdsverketpåpekar också att älven är så smal alt en verksamhel på ena sidan älvenkraftigt kan påverka mlQön på den andra sidan. Planverketframhåller att många olika intressen konkurrerar om den av bl. a. geolekniskaskäl begränsade byggbara marken i dalgång. Betydande anspråk ställsockså enligt verket på all få bygga på högklassig jodbruksmark. Verkelkonstaterar att den redovisade markanvändningsplaneringen för älvdalgången hargett konkreta lösningar i vissa fall. Många markanvändningsfrågor kräveremellertid fördjupade studier. Det är därför enligt verket angelägel altfortsall planering sker på del sätt som har föreslagils i den framlagdarapporten från det inlerkommunala planeringsarbetet. Jordbruksfrågorna har enligt länsslyrelsen i mångafall behandlats utförligt i de redovisade kommunöversikterna ochmarkdispositionsplanerna. De åtta kommuner som enligt regeringens beslul överprogramskedet skall utarbeta översiktliga planer som beaktar jordbruketsintressen har i kommunöversikterna avgränsat områden för vilka områdesplanerskall upprättas. Några kommuner har även utarbetat förslag tilljordbruksmarksprogram. Enligt lantbruksnämndens beräkningar ligger avden värdefulla åkermarken i länet inom områden där fortsatt planering ellerutredning för tätorts- eller vägutbyggnad skall ske enligt de kommunalaplanerna. Omfattningen av dessa riskzoner för jordbmket bör enligt nämndenbegränsas. Prop.1978/79:213 Bilaga 1 195 Lantbruksstyrelsen framhåller alt det är angelägelatt kommunema i landet i en forlsalt markanvändningsplanering sökerulbyggnadsriktningar. tälortsulformning och en lätorlsstuktur som minimerarförbrukningen av förareell produktion värdefull mark. Kommunernasplaneringsresultat bör i några regioner knytas samman till etl samlatmarkhushållningsprogram. Etl sådant program kan enligt lanlbruksslyrelsen påsikl behöva övervägas i . finner del angeläget alt frågan omhushållning med jordbruksmarken i uppmärksammas i denfortsatta planeringen inom ramen för kommunalförbundet. Kommunerna har enligt länsslyrelsen i mycket olikautsträckning behandlat fiskevårdsfrågor och förslag till ålgärder för atltillgodose fiskets intressen i sin planering. Det gäller bl.a. ålgärder för attskydda viktiga reproduklionsområden. Enligt länsslyrelsen innebär det slorasvårigheter alt säkerställa yrkesfiskels intressen eftersom man saknar lämpligaplaneringsformer och säkerställandemedel. Fiskenäringens behov av mark ochhamnar har däremol kunnal tillgodoses i kommunernas planering. anser all möjlighetema att genomförordnanden enligt naturvårdslagen skydda vatten av betydelse förfiskreproduktion i högre grad borde ha tagits lill vara av kommunema. Sådanaförordnanden har föreslagits endast i några fall. Några kommuner, bl. a. Tanumoch , har i kommunöversikterna angett restriktiva riktlinjer förutveckling av bebyggelse i reproduklionsvattnens närområden. Åtskilligakommuner har över huvud taget inte angett riktiinjer till skydd förreproduklionsområde-na. Möjligheten att utnytQa strändema för fritidsfiskehar enligt tillgodoselts bl. a. genom strandskyddsförordnanden. Fiskerikonsulenlen anser atl delar avstrandområdena vid kusten samt elt belydande antal sjöar har säkerställts förfritidsfisket. Det har skett genom att kommunerna har avsatt stora mark- ochvattenområden för friluftslivels behov. Det för yrkesfisket viktigakustvattnet och flera för fisket värdefulla vattendrag är dock enligtkonsulenten inte tillfredsställande säkerställda. Yrkesfisket har i allt högregrad inriktats mol kustfiske. De ständigt ökade anspråken på kustvaltenområdelfrån andra verksamheter innebär att kraftfulla insatser måste göras för altskydda kustfisket. För all fiskets intressen skall kunna göra sig gällande ärdet enligt fiskerikonsulenlen nödvändigl atl samråd mellan kommunema ochfiskels företrädare sker i samtliga fall då fiskets intressen berörs iplaneringen. Enligt är det angeläget atl man i denfysiska riksplaneringen slår vakt om fiskerinäringens utvecklingsmöjligheter.Skyddet för värdefulla reproduktionsområden bör uppmärksammas särskilt iplaneringen. Fiskets intressen bör även i övrigl uppmärksammas i planeringennär det Prop.1978/79:213 Bilaga 1 196 a. hamnar, förhållandet till fritidsbåtslivetoch bebyggelseutvecklingen i-skärgårdssamhällena. betonar atl delär angeläget atl ökat samråd sker mellan kommunerna och fiskets företrädare. anser att detplaneringsarbete som har genomförts i landet från fiskels synpunkt är mesttillfredsställande i . Fiskets intressen har getts ettbetydande utrymme i de kommunala planerna. och kommuner harenligt f. n. på ett relativt tillfredsställande sättsäkerställt fiskets intressen. Övriga kommuner i länet bör enligt styrelsenvid kommande revidering av kommunöversikter och markdispositionsplaner närmareredovisa hur man avser alt säkerställa fiskeinlressena. Kustkommunerna bör iden fortsatta planeringen särskilt uppmärksamma yrkesfiskets intressen ikustvatten-områdena. har underplaneringsskedet inom ramen för den nalur-vårdsplanering som bedrivs i länetsammanställt etl omfattande material rörande naturvården som underlag förkommunemas planering. Länsslyrelsen har vidare, bl. a. i samverkan fritidsområden, genomfört ett antal förordnandenenligt naturvårdslagen som i viss utsträckning säkerställer de områden i länetsom är av riksintresse för naturvården. De områden som enligt kommunernasriksplaneprogram behöver säkerställas motsvarar enligt en arealsom är mer än fyra gånger så slor som den som f. n. skyddas genom förordnandenenligi naturvårdslagen. Att säkerställa dessa områden av riksintresse genom olikaålgärder enligt naturvårdslagen och byggnadslagen är ell omfattande arbete. Kommunema har enligt länsslyrelseni huvudsak varit positivt inställda till atl genomföra åtgärder till skydd förnaturvårdens intressen. När det gäller naturresurser som är ekonomisktintressanta alt exploatera, som t. ex. större grustillgångar, skogligareferensområden och vissa områden, har dock kommunerna ofta varilobenägna all tillgodose bevarandeintressena. och kommunema har ivissa fall varit oeniga om hur områden av riksintresse för naturvård ochfriluftsliv skall säkerställas i planeringen. Bl.a. har kommunenligt inte behandlat Bärfendalen och landskapet kringHajumsälven som riksintressanta områden i sin planering. Kommunen har inteheller tagit ställning till vilka åtgärder som bör vidtas för att skyddaKynneQäll och HerrestadsQället. Fortsatta planeringsåtgärdererfordras enligt för att tillgodose friluftslivets intressen iSvartedalens naturområde. kommun har i sin planering gjort enalltför snäv avgränsning av området. anser att den avgränsning avSvartedalenområdet som kommunalförbundets kansli har gjort bör vara vägledandeför den fortsatta pla- Prop.1978/79:213 Bilaga 1 197 neringen.De säkerställandeåtgärder som föreslås av kommun är vidareotillräckliga. Landstingetframhåller att Svartedalenområdet bör utvecklas för friluftslivets behovsamtidigt som man tar hänsyn till jord- och skogsbrukets intressen. Enligtlandstinget utgör de riktlinjer för markanvändningen och den avgränsning avområdet som berörda kommuner har redovisat en rimlig avvägning mellan olikaintressen. bedömning har den fysiska riksplaneringens planeringsskede ilänet gett ett i huvudsak godtagbart resultat. Munkedalskommun bör enligt revidera sin kommunöversikt så atlfriluftslivets intressen i Bärfendalenområdet tillgodoses. Vidare bör kommunensnarast, i samråd med länsslyrelsen, påbörja en planering för KynneQäll ochHerrestadsQället. För atl ett tillräckligt skydd av områdena skall kunnaerhållas kommer det enligt verkel alt krävas förordnanden enligtnaturvårdslagen. delar uppfattningom hur naturområde bör avgränsas. kommun vidhållersin ståndpunkt när det gäller avgränsningen av området. framhåller att det stopp för att exploatera förfritidsbebyggelse som i princip gäller i kustområdet har förstärkt intressetav all exploatera i inlandet, främst kring insjöarna. Skyddet för sjölandskapetkring och i norra är mol denna bakgrund hellotillräckligt. Enligt föreningen bör ett område av detorörda sjö- och Qällandskapel i norra avgränsas som riksintressanl förnaturvården. Mycketarbele återstår enligt med att säkerställa kulturminnesvårdensintressen i länet. Översiktliga inventeringar har kunnat genomföras endast i 6av länets 15 kommuner. Som underiag för atl säkerställa områden och objekt avriksintresse för kulturminnesvården behövs dessutom enligt länsslyrelsenfördjupade inventeringar och kompletterande ulredningar. framhåller att kulturhistoriskamiljöer i stor utsträckning måste säkerställas enbart genom riktlinjer ikommunöversikt eftersom lagstiftningen saknar instrument som ger elt effektivtskydd. Del är enligt angeläget alt instrument skapas antingen ibyggnadslagstiftningen eller i kulturminnesvårdens speciallagstiftning. konstaterar alt länsstyrelsenoch har olika uppfattningar om hur den kulturhistoriska miQönav riksintresse kring kyrkan i skall avgränsas och säkerställas. Två lyper av funktionsomvandling vilka båda innebärplaneringsproblem förekommer enligt länsslyrelsen i länet. I södra länsdelendominerar omvandlingen av fritidshus lill permanentbostäder. Prop.1978/79:213 Bilaga 1 198 ling lill fritidshus medför problem framför allt i nonadelen av länet. Länsslyrelsen konstaterar atlkommunerna i enlighet med statsmakternas riktlinjer har reserverat mark iLysekils och kommuner för fortsatt utbyggnad av sådan industri sombehandlas i den fysiska riksplaneringen. En utbyggnad av industri är enligtlänsslyrelsen möjlig i BroQorden och . men förutsätter att storakrav ställs på industri-ema när det gäller all behandla utsläpp till luft ochvatten. I kommun har mycket stora markområden för fortsattinduslriutbyggnad av-gränsals i planeringen. Enligt förutsälteren fortsall utveckling av petrokemisk industri i en förbättradprocess- och reningsleknik. som innebär att ingen nämnvärt ökad belastning påområdets recipienter uppkommer. Liknande förutsättningar bör enligtlänsstyrelsen gälla för en fortsatt utveckling av petrokemisk industri iGöteborg. Länsslyrelsen anför altverksamheter som inte skall prövas av regeringen enligt 136 a § byggnadslagenkan betecknas som sådana icke mlQöstörande verksamheter som enligtlänsstyrelsen bör kunna etableras på elt flertal platser längs länets kust ulanatl komma i konflikt med riktlinjema i den fysiska riksplaneringen. Sådanaetableringar behöver enligt inte medföra konflikter med andraintressen då verksamheterna som regel förläggs i anslutning lill befintligasamhällen. En förutsättning för etablering av industri vid kusten är dock altsärskilda naturvärden inte förslörs och atl långtgående reningsåtgärder vidtas. konstaterar all arbetetunder planeringsskedet har klarlagt alt betydande miQöproblem föreligger även iområden som särskilt har pekats ut som lämpliga för utveckling av sådanindustri som behandlas i den fysiska riksplaneringen. Detla gäller bl.a.Stenungsund. Enligt verkels mening är det därför inte möjligl alt utanytterligare analys la ställning till vilka platser som är särskilt lämpliga fören utveckling av sådan industri. Det är i ställel angeläget alt manöversiktligt ställer samman del utrednings- och planmaterial som föreligger.BroQordenområdet har enligt verket mycket god beredskap förlokaliseringsprövning av sådan industri som behandlas i den fysiska riksplaneringen.Omfattande undersökningar har genomförts av mlQöförhållanden, farleder m. m.Planberedskapen i området är god. Stenungsundsområdet har enligt verkel ocksåen god planberedskap. De miQöundersökningar som har genomförts tyder dock påatt möjligheterna till fortsatt ulbyggnad i området av industri som innebär ytterligareutsläpp lill luft och är begränsade. Riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen, vilka bl. a. innebär atl omfattande bevarandeinlressen skalltillgodoses i stora delar av länet, kan enligt innebära svårigheteralt få nya företag att etablera sig i länet. bör isin översyn av de regionalpolitiska stödformerna enligt ägnasärskild uppmärksamhet ål utvecklingen Prop.1978/79:213 Bilaga 1 199 av näringslivet i deområden som berörs av starka bevarandeintressen. Konflikterna mellan bevarandeintressena och olikaalternativ för den framtida sträckningen av väg E 6 har enligt länsslyrelsenunder planeringsskedet studerats av en arbetsgrupp med representanter förvägförvaltningen. Arbetsgruppen har vall ut tvåaltemativ av de fyra som tidigare förelåg för fortsatt utredning. E 6:s framtidasträckning vid utreds av en särskild arbetsgrupp. De kommuner som berörs av en broförbindelse mellanOrust och fastlandet har enligt endast redovisat etl av två möjligaalternativ för denna broförbindelse. I avvakten på att en allsidig utvärderinggenomförs bör enligt verket båda alternativen redovisas. anser att de djuphamnsresurser somfinns i länets kustområde utgör resurser av riksintresse som bör beaktasoavsett vilka riktlinjer som i övrigt gäller för kustområdet.