prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — Densvenska regeringens inställning till skärptes med tiden även i frågaom kravet på FN-sanktioner såsom en följd av att situationen i ansågsutgöra ett hot mot internationell fred och säkerhet. Sydafrikafråganfick däremot under återstoden av sextiotalet en mer undanskymd plats äntidigare i den allmänna utrikesdebatten. Till slor del hörde delta samman medatt och, i synnerhet, starkt engagerade den svenskaopinionen. Därtill kom att händelseutvecklingen i de portugisiskaafrikakolonierna och i både här hemma och internationellt tilldrog sig ett mer intresse. Ekonomiskarelationer mellan och förekommer på ett flertal områden,men förbindelserna har inte någon framträdande plats för någoidera landet.Sveriges varuutbyte med uppgick till 479 miljoner kronor.Exporlen till utgjorde 356 miljoner och importen därifrån 123miljoner. Ett exportöverskott om nära en kvarts miljardkronor kunde således försvenskt vidkommande bokföras detta år. Vårt land kan sedan lång lid tillbakauppvisa en sådan positiv balans i varuhandeln med , Varuutbytetmellan och expanderade under tidsskedet i något lägre takt änvad som var fallet för vårt lands totala utrikeshandel. Försvensk utrikeshandel i stort intar en blygsam plats. År 1961destinerades strax under en procent av totalexporten till detta land.Motsvarande andel uppgick till 0,79 procenl och lill 0,42procenl, roll som köpare av svervska produkier blev alliså underdenna period mer underordnad . 1978/79:196 57 MellanSverige och Sydufriku förekommer utöver varuhundeln en kom-mersielli utbyte påtransporiområdei, vilket främst rör rederinäringen och den irafikflygning SASupprunhåller på Sydufriku, Molslutet UV 1800-iulei blev Sydafriku en viktigt fält för svenskniis-sionsverksamhei. Därigenom grundlades koniukier mellan krisinu i de ivuländerna och under lång lid förblev missionen den främsta källan i vårt landför information om Sydafriku. Ocksåidag utgör missionen en inie oväsentlig länk mellan och Sydafrika.Genom all svenska missionssummansluiningar och deras närslående hjälporganekonomiskt understödjer verksumhel i landet bidrar de i viss mån till att skapaen självtillii och på också politisk medvetenhet hos de svarta somkommit i kontakt med berörda kyrkor. Allmäntgäller au de svenska missionsorganisationernu sedan en lid tillbaka avvecklatsin direkta ledning av verksamheten i Sydufriku. I ställei har denna överförtspå inhemska kyrkor, vilka leds av svaria. Missionsinsatsen anses på svenskthåll numera främst böra inriktas på alt ge stöd lill dessa inhemska kyrkor såalt de på egen hand och av egen kraft kan utvecklas. 6 Svenska investeringar i Kapitel6 behandlar de hel- eller delägda svenska företagens verksamhet i . Bolagi med svenskt ägarinslag är med få undanlag dotterföretag till någolstorföretag i vårt land. En elablering i utgör enligt dessa koncernerett led i deras strävan att befästa och helsi yiieriigare stärka sin ställningpå väridsmarknaden. Ett20-tal svenska företag redovisar ägariniressen i bolag som är inregistrerade iSydafrika. Det närmare motivet för etableringen skiftar beroende på förelag ochtidpunkt. Generellt gäller all producerande bolag bedömi en elablering medtillverkning också i som nödvändigt för att vinna insteg på denexpansiva sydafrikanska marknaden. Undermellankrigstiden började en del svenska företag söka sig till den sydafrikanskamarknaden. Alfa och startade här egen tillverkning påtjugotalet. Tre svenska försäljningsbolag tillkom likaså före andravärldskrigels utbrott, av vilka rederiaktiebolaget - som namnetanger - sysslade med tjänster snarare än med varuförsäljning. Medavseende efter andra väridskriget kan två distinkta nyetableringsperioderurskiljas. skaffade sig åtta svenska koncerner dotterbolageller delägarskap på annat sätl i företag i . Nästadistinkta period för elablering av svensk näringsverksamhet i hänförsig . tillkom enligl underperioden. Detta stämmer med utvecklingen av de svenska koncernernas totalaengagemang i utlandet, vilket under innevarande årtionde ökat i en omfattningutan motstycke. 1978/79:196 58 Alltsedanbörjan uv sjutiioiulel avråder den svensku regeringen svenska förelag frånnyetublcringar i Sydufriku. Sådana politiska viljcdeklarutioner hur inle förhindratull fleru bolug under summu lid skuffui sig förgreningur lill Sydafriku. Vidutgången av fanns i omkring 5 100 anställda i de niolillverkande förelag där svenska ägariniressen i skiftande utsträckning kunde inregistreras.De svenska koncerner som på lillverkningsområdei har dotter- ellerinlressebolag i är: , , AB.AB , , , . H. B., . avvecklade alla sina engagemang iSydafrika. Johnson-gruppens ägariniressen i den sydafrikanskatillverkningsindustrin är obetydliga (en liten minoritelsposi i ettsydafrikanskl företag). Lejonpartenav bolagen tillhör verkstadssektorn, dvs. de bedriver sådan produktion somlänge dominerat såväl svensk export som utlandseiablering. Ettdussintal svenska företag har etablerat sig i med hel- eller delägdaförsäljningsbolag. Drivkraften härför är att man bedömt sedvanligrepresentation genom agent som otillräcklig, vilket vanligtvis beror på allexporten fått sådan omfattning all ett egel försäljningsbolag framstått somlönsamt. En annal skäl hör mer samman med verksamhetens karaktär. Delta gällerför SAS och Transailantic, där båda producerar sådana tjänster som ställer kravpå egen representation. Föreandra världskriget innehade endast SKF och AGA egna försäljningsbolag iSydafrika. Merparten av importen från sköttes istället av lokalaagenturfirmor, vilka lill slor del drevs av svenskar eller svenskättlingarbosatta i landet. Alfa och svarade dock genom sina sydafrikanskatillverkningsbolag själva för viss import lill landet från övriga fabriker inomkoncernen. Åtskilligasvenska försäljningsbolag har tillkommit i efter andra väridskriget.Tio förelag, inklusive SAS, upprättades under detta tidsskede och ett tidigaregrundat bolag avvecklades (AGA ): .AB . H.A.B., , , ,, , och . Nyetableringen är koncentreradtill sjuttiotalet. Svensknäriitgsveiksairthet under 70-ta/et Verksamheteni de hel- eller delägda svenska företagen i expanderade kraftigtunder sjuttiotalet. Nya anläggningar togs i bruk och kapaciteten vid redanbefintliga byggdes ut. ökade omsättningen vid åttasvenskdominerande tillverkningsförelag . Undersamma period växte antalet anställda med omkring 1 200 personer, eller från 3600 till 4 800 personer. 1978/79:196 59 Dentredubblade omsättningen i de berörda företagen musie delvis ses i belysning avden snabba inflationen i Sydafriku ifrågu. Även om så görskan man konsiutera all omsäliningsökningen vida översteg |5ersonalökningen,vilket torde peka på en väsentlig produkiiviielshöjning. Dehel- eller delägda svenska försäljningsbolagen i uppvisade likaså enbetydande verksamhetsökning under sjuttiotalels första hälft. lill år1976 växte personalstyrkan i de tolv svenska försäljningsbolagen ifråga från610 lill 765 personer som . ;en tillsammuniagna omsättningen ökadefrån 14 lill . Merparten av expansionen berodde på den nyaverksamhet som blev resultatet av att fyra svenska hel- eller delägdaförsäljningsförelag etablerades . Svenskahel- eller delägda industriföretag i gjorde under sjuttiotaletsförsta hälft en rad investeringar. Syftet härmed var bl. a. alt ersättaförsliina maskiner och lokaler. I flera fall rörde del sig också om att ökaproduktionskapaciteten. Insamlade uppgifter ger vid handen att sju svenska hel-eller delägda förelag investerade lillsammaniaget underåren 1970-1976. svarade för drygt 43 procenl, eller 82,2 miljonerkronor, av delta belopp. Uppskattningsvishälften av den totala investeringssumman (om ) användesför alt ersätta försliten produktionsutrustning. Återstoden torde i huvudsak hautgjorts av invesieringar i syfte an expandera verksamheten. Deunder gjorda investeringarna finansierades väsentligen genom detöverskott som rörelsen lämnat i . av de tillsammantagnainvesteringarna vid sju företag kunde således bestridas med driftöverskotten(före avskrivningar) i . Lokal upplåning svarade för avfinansieringen och internationell upplåning för . Frånmoderbolagen i överfördes invesieringsmedel motsvarande drygt 9procent av den angivna totala investeringsvolymen. Desvenska koncerner som bedriver verksamhet i är till sin karaktärmultinationella, dvs. man är genom dotterbolag etablerad i en lång rad länder.Sydafrika intar .sett som helhet en underordnad roll i den totalautlandsverksamheten. återfanns av sju svenskaindustrikoncerners samtliga utlandsansiällda i detta land och drygt 2 procenlav den samlade ullandsom.säitningen hänförde sig dit. Förvissa enskilda koncerner (främst och ) svarade emellertidverksamheten i för en inte obelydlig del av utlandsaktiviteten. Ennära samverkan föreligger mellan den svenska koncernen och dess förgrening iSydafrika. Kunskaper och färdigheter utgör härvid de svenska moderföretagensfrämsta tillgång. Härpå vilar i hög grad inflytandet över och styrningen avutlandsfilialerna i . Det sydafrikanska bolagets existens är starktberoende av de samlade produktionsfärdigheier och demarknadsföringserfarenheter som koncernen i sin helhet förfogar över. FrånSverige till förekommer internleveranser i betydande utsträckning.Däremoi äger prakiiski tagel ingen import rum lill vårt land från densydafrikanska förgreningen. Sverigeexporterade varor för sammanlagt I 583 miljoner kronortill . Omkring 37 procenl av delta exportvärde 1978/79:196 60 hänfördesig lill sju svenska produktionsförciugs internleverunscr lill egna hel- ellerdelägda sydufrikansku försäljnings- och lillverkningsbolug. Till bilden måsteäven fogus flera andra svenska förelag som likaledes"iniern-levererui" vuror lill sinu förgreningur på den sydafrikanskamarknaden. Om så sker växer betydelsen av dylika leveranser ytterligare. År1976 torde sålunda uppskattningsvis 50-60 procenl av den svenska lotalexportentill haft dennu kurakiär. Iniernleverunsernalill de sydafrikanska filiulernu bidrar i likhel rned annan ullandsförsäljningyiiersi lill au skapa arbcisiillfällen i vårt land. Sju svenska producerandeförelag uppger att konccrnleveranserna motsvarade mellan 1000och 1 100 årsarbeisiillfällen i . ASEA och dominerade här medsina 450 respektive 230 arbeistillfällen . Ekonomiskt bäiire år än1974-1976 medför, åierigen enligt koncernledningurna, än störreinternleveranser till och därmed också fler arbeisiillfällen inomsvensk industri, för SKF:s vidkommande skulle således enligl företagetsberäkningar sydafrikaexporten ett "normalår" beiyda 200-300arbeisiilirailen mol 130 under lågkonjunkturen . 1kapitel 7 redovisas den svenska hållningen i sydafrikafrågan undersjui-lioialei. Någraår in på sjuttiolalel fick sydafrikafrågan återigen en framträdande plats isvensk utrikesdebatt. Den sydafrikanska rasåtskillnadspolitiken och omvärldensansvar för utvecklingen i tilldrog sig från och med mitten avårtiondet en uppmärksamhet som överträffar den . Ikapitlet beskrivs de viktigare inslagen i opinionsbildningen i sydafrikafråganunder sjuttiolalel, i. ex. inom kyrkorna och samfunden, fackföreningsrörelsenoch idroltsvärlden. Vidare presenteras statsmakternas inställning och agerandepå detta område. Slutligen redovisas riksdagspartiernas hållning lillSydafrika. Härvid uppmärksammas särskili beslut om enviss omprövning av ekonomiska förbindelser med . Treskilda riksdagsmotioner i fråga om svensk näringsverksamhet i Sydafrikaväcktes och i samtliga dessa påyrkades åtgärder för att ivarierande utsträckning begränsa de svenska ekonomiska intressena i betänkande (UU 1976/77:22) med anledning av motionerna ifrågaoch den överläggning i detta gav upphov lill, utvisade att man nufrån svensk sida var beredd att överväga vissa unilaterala åtgärder på delekonomiska området gentemot . Engrundläggande bedömning var alt situationen i under de senare årenhade skärpts. Rasmolsätlningarna hade kraftigt ökat och regimen framstod sombrutalare . Mol den bakgrunden tedde sig internationella sanktionermot som än angelägnare. I fanns visserligen vilandeförslag om tvångsåtgärder, men - hette det i ut-rikesuiskottets betänkande -det kunde inte uteslutas att ett positivt sä- Prop.1978/79:196 61 kerhetsrådsbesluii denna riktning ännu länge fördröjs eller helt uteblir.I detta läge fanns det anledning att på svensk sida - trots de betänklighetersom anförts mot ell sådant ensidigt förfarande - nu gå vidare och överväga atti svensk lagsliftning i särskild ordning införa förbud mol vidare kupilalexporltill och i samband med föreiagsinvesleringar där. Ocksåandra liknande lämpliga åtgärder borde undersökas. skulle Sverigefullfölja ansträngningarna att genom nå ett internationelllomfallal sankiionsförfarande gentemot , eller om deiia skulle uiebli,få så många induslrisiaier som möjligl all för esen de! Fråganom en begränsning av de svenska intressena i betraktades inte barasom en |5oliiisk fråga om vad som kunde länkas ulgöra effektiva påtryckningarpå den sydafrikanska regeringen. I såväl ulrikesulskoilets betänkande som vidriksdagens överiäggning med anledning av detla lillmälies morulisku argumentstor betydelse: "Del är också en fråga om huruvida svenska förelag skallmedverka i ell poliliskl syslem som bygger på rasdiskriminering och förtryckav svart arbeiskraft." beslöl enhälliglall hemställa alt regeringen lillsäller en utredning om förbudsåigärder frånsvensk sida med avseende på kupilalexporl lill och i sambandmed svenska förelagsinvesteringar där. Utgångspunkten för utredningsarbetetborde därvid varu au skall bidra lill all öka iryckei på Sydafrika.Vidare förulsalie alt regeringen låter ombesörja överläggningar mednärmast berörda förelag i syfte alt åstadkomma en begränsning av dessasverksamhet i (och i förekommande fall i ) till vad som underrådande omständigheter synes lämpligt. Slutligen uttalade alt denfortlöpande borde få information om hur de svenska företagens verksamhet iSydafrika utvecklas. Ikapitel 8 belyser kommittén de folkrältsliga förutsättningarna för del slag avensidigt vidtagna svenska ålgärder som riksdagsbeslut aktualiserar. Eftergenomgång av bl. a. konstaterar kommittén att folkrätten inie gernågra klara riktlinjer i fråga om staternas rätt au vidtaga unilateralaekonomiska påiryckningsåtgärder men au någol allmänl förbud ej kan ansesföreligga. Härav följer au folkrätten tillåter en åigiird av typennyinvesleringsförbud som ej på något sätl kan karaktäriseras som eil ivångs-visingripande mol en annan stats suveränitet. Genomatt är anslutet lill har vi gentemot åtagit osssamma förpliktelser vad beträffar handeln som gentemot övriga GATT-länder.Ensidigt avbrytande av handeln torde t. ex. strida mol delta internationellaåtagande. Mestväsentligt i detta sammanhang är dock alt GATT-siadgan ej är tillämpligbeträffande internationella invesieringar och sålunda ej lägger hinder i vägenfor ell förbud mol kapilalexport för investeringar. 1978/79:196 62 Sverigesförpliktelser enligt OECfJis kapiialliberaliseringssiadgn gäller gentemotOECD:s medlemsstater. Förpliktelserna äger även lillämpning gentemot s. k.övcrsjöiska områden. Stadgan innehåller dessutom en rekommendation, men ejnågol bindunde åtagande, alt utsträcka liberaliserings-åtgärderna till allaländer som tillhör Iniernalionella valulafonden IMF (är medlem avIMF men ej av ). Valutafondensstadga innehåller inga förpliklelser för medlemsländerna au medgekapilaliransakiioner. Medlemmarna är sålunda fria all begränsa iniernationellakapiialöverföringar under förutsättning att detta ej medför orimliga dröjsmåleller andra hinder för betalningar i samband med löpande transaktioner (Art VI sektion3). 9 Överväganden och förslag Ikapitel 9 redovisar kommittén sina överväganden och förslag. Inledningsvisanges skälen och lillvägagångssället för all begränsa svenska företags verksamheti . Därefter inventeras och diskuteras de konsekvenser som kan varaförenade med den förbudslagstiftning kommittén föreslår. Situationeni är- som inledningsvis betonats och som vid upprepadetillfällen framhållit i FN - i flera avseenden unik. Inte någonstans i väridendrivs en så långtgående och systematisk diskriminering grundad på hudfärg.Raspolitiken har inskrivits i lag och den utgör ett rättesnöre förförvaltningen, samhällets uppbyggnad och medborgarnas inbördes relationer.Situationen i är också unik i den meningen att den enligt FN:sgeneralförsamling utgör en hot mot internationell fred och säkerhet. Dennauppfattning har anslutit sig till. En överväldigande majoritet avvärldens länder, däribland vårt land, har därför krävt att FN vidtar lill budsstående tvångsåtgärder gentemot . Det finns inte något annalexisterande fall där del internationellt föreligger en så stark politiskanslutning till kravet på tvångsåtgärder. Fleramotiv finns för vidtagandet av ensidiga åtgärder från vårt lands sida i syfteatt begränsa den svenska näringsverksamheten i . Svenskaekonomiska sanktioner mol innebär förvisso ett avsteg från den eljestav tillämpade politiken. Avsteget måste emellertid ses som enextraordinär åtgärd, motiverad av den unika situationen i . Dennabedömning var också utgångspunkten riksdagsbeslut i sydafrikafrågan. Aubegränsa den svenska näringsverksamheten i kan betraktas som en led iarbetet på alt skapa eil människovärdigt samhälle i delta land. Åtgärden äravsedd all öka del politiska trycket på den sydafrikanska regimen. Ett sådanitryck kan bli ell bidrag för att fa till stånd en genomgripandesamhällsförändring i . Enensidigt svenskt agerande på investeringsområdet kan sägas ha sin betydelse iytteriigare ett hänseende. I enskilda stater i västväriden liksom i FN:s säkerhetsråduppmärksammas frågan om ekonomiska sanktioner gentemot mer ännågonsin tidigare. Flera i sammahanget viktiga Prop.1978/79:196 63 länder,såväl i säkerhetsrådet som pä andra håll, intar härvid en tveksam eller negativhållning lill sådana inlernaiionella aktioner. I detta läge har ett ensidigtsvenskt agerande sin psykologiska och politiska betydelse. Vårt land kan genomunilaterala åtgärder i sydafrikafrågan medverka till alt andra nalioner ochslutligen även säkerhetsrådet tar ställning för en ekonomisk isolering avSydafrika. Ellannat starkt .skäl finns för en inskränkning av vårt lands ekonomiskaengagemang i . Allteftersom det politiska och ekonomiska förtryckettilltagit i det sydafrikanska samhället har framträdande svarta organisationervädjai till omvärlden om stöd för sin sak. Den viktigaste åtgärden idagsläget, framhåller de, är att internationellt isolera . Unilateralasvenska begränsningar i det ekonomiska utbytet med kan mot denna bakgrundses som ett uttryck för solidaritet med dem som arbetar för en samhällsordningbyggd på demokrati och lika rättigheter för alla medborgare i Sydafrikaoberoende av ras. Ytterligareett skäl som lalar för en begränsning av den svenska näringsverksamheten iSydafrika har moralisk karaklär. Hel- eller delägda svenska förelag tvingasgenom sin närvaro i att delta i rasdiskrimineringen eftersom de måstetillämpa sydafrikansk lag. Förmånga människor i vårt land framstår del som ansiölligi all del svenskasamhällel drar ekonomisk av de usla förhållanden för folkflertalei iSydafrika som skapats och vidmakthålls genom den där förda raspolitiken. vikt måste fästas vid sådana moraliska överväganden mot bakgrunden av attden vita regimen - trots de tillfällen som getts - visat sig hell ovillig attändra sin raspolitik och inte heller på någon väsentlig punkt förklarat sigberedd att framgent verka för en demokratisering. Densydafrikanska regeringen är myckel mån om landets förbindelser med omväriden.Man söker på skilda sätt motverka strävanden all internationellt isoleraSydafrika. Varje åtgärd som bidrar till en ökning av isoleringinverkar pä regimens inhemska likaväl som internationella anseende.Otvivelaktigt medför isoteringsåtgärder att landets ekonomiska utvecklingpåverkas. Ivårt land liksom annorstädes har man inle någonsin föreställt sig all ensidigaåtgärder på investeringsområdet skulle, sedda .som isolerade företeelser, utövaett inflytande på den sydafrikanska regeringen. En hinder förexpansion av den svenska näringsverksamheten i måste placeras in iett vidare sammanhang, nämligen strävandena att ekonomiskt och politisktisolera . Kommitténfinner att en svensk förbudslagstiftning medverkar lill att i olika hänseendenöka del politiska trycket på den sydafrikanska regimen. Inomden mer radikala delen av inhemska opposition torde den svenskaförbudsiagstiftningen komma att mottas positivt. På detla håll har man underavsevärd lid krävi en iniernalionell isolering av . Mol denna bakgrundler det sig uppenbart att den svenska åtgärden bidrar" till alt åtminstonepsykologiskt stärka den opposition i som verkar Prop.1978/79:196 64 fördjupgående föriindringur i sumhiillci. En stärkande av den inhemskaoppositionen i utgör, enligl kommitténs uppfattning, en av deviktigaste föruisiinningarna för all få lill stånd djupgående förändringar iden sydafrikanska samhällsordningen. Självfallet kan del inie uleslulas all densydafrikanska regimen till följd av ett ökal iniernalionclll iryck - där densvenska åtgärden utgör en inslag - brutalare än tidigare söker slå ned tlenradikala oppositionen i landet. Kommitténkonstaierar emellertid all siora delar av den sydafrikanska svuriu oppositionenkräver iniernalionell isolering av . Man har därvid uppenbarligendragit slulsalsen all en iniernalionell isolering av lundel iir ell godtagbartmedel föran uppnå del poliliska målei-eli rältvisl samhälle - även omisoleringen medför temporära umbäranden också för den svaria befolkningen. Deföretag vi haft kontakt med har genomgående framhållit all ell svensktinvesteringsförbud skulle få en rad negativa konsekvenser för deras verksamhet:bortfall av arbeistillfällen, förlust av marknadsdelar, etc. (Jfr också vad somunförs i belänkande. Ds H 1978:3). Dennegativa helhetsbild företagen lämnat är enligt vår uppfattning överdriven.Beträffande konsekvenserna för enskilda förelag råder stor osäkerhet.Verksamheten i utgör inte någon slor del av berörda företags totalaverksamhet. Inte någon koncern är i del lägel att dess fortbestånd ochutvecklingsmöjligheter är helt beroende av den. Viden helhetsbedömning måste man också hålla i minnet all en begränsning avsvensk näringsverksamhet i kan få positiva effekter för svenskaföretags möjligheter på andra marknader, främst i . Berördakoncernledningar i har anfört all ett investeringsförbud fårkonsekvenser långt utöver den av statsmakterna åsyftade begränsningen av svensknäringsverksamhet i . Man hävdar all om dotterbolagen inte medgesulrymme för expansion och förnyelse på den snabbt föränderiiga och krävandesydafrikanska marknaden, kommer svensk näringsverksamhet i på kortlid alt tvingas upphöra, likaså att de svenska dolterföretagen snabbi skulleerfara ett sydafrikanskt köpmolslånd. Syftetmed kommitténs förslag lill lagsliftning är inte att åsiadkomma en avvecklingav de svenskdominerade föreiagen i . Det kan emellertid inte uteslutasall kapilalföriuster kan uppstå om svenska dotterföretag till följd av ellinvesteringsförbud tvingas att snabbi avveckla sin verksamhet i . År1978 uppskattade elva berörda förelag sina sammanlagda tillgångar i Sydafrikalill . uppfattning är del omöjligt att säkert bedöma ominvesieringsförbudel i någol eller några fall får som följd alt svenskadotterbolag i avvecklas. Flera omständigheter - om vilka man idagsläget har ringa kunskap - torde påverka den framtida utvecklingen i detlahänseende. Investeringsförbudet torde knappast allvariigt direkt påverka dehel- eller delägda svenska försäljningsbolagen i landet. Det kan inte uteslutasatt ett köpmolslånd mot svenska produkier uppstår på den 1978/79:196 65 Därest så sker påverkas naturiiglvis de hel- eller delägda svenskabolagens verksamhet i landet. De problem som kan uppstå torde dock blimarginella för svensk exportindustri. 9.3 Deanställda i Sydqfifka