prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — I den mån energipolitikenleder till sådana förändringar i konsumtionsmönstren för flytande bränslen ochdrivmedel att raffinaderierna måste kompletteras med speciellaprocessutrustningar för att kunna anpassas till genom politiska beslut ändradeförhållanden, utgår institutet i sitt yttrande från att regeringen genom låneller lånegarantier är beredd att underlätta erforderlig finansiering härav. i Göteborgsoch län som också stödjer kommissionens förslag avseende åtgärder förden svenska raffineringsindustrin riktar uppmärksamheten mot att kommissionenej närmare har behandlat landets försörjning med petrokemiska råvaror.Länsstyrelsen framhåller att den har hävdat att en utbyggnad avkrackerkapaciteten i eller alternativt /ärangelägen. För att därvid säkra den petrokemiska industrins råvarubehov kanenligt en utbyggnad av raffinaderikapaciteten vara erforderlig. Av tidigare redovisadeskäl är negagtivt inställd till förslag i avkommissionen angiven riktning. Avvisande är även somanser att det ur konsumentsynvinkel är viktigt atl de inhemska raffinaderiernabehåller konkurtens från utlandet. SPK, som stödjerkommissionens förslag, framför liknande synpunkter då nämnden anger atl del ärrimligt att försöka upprätthålla ett utrymme på av dentotala oQeförbrukningen för fördelaktiga köp av färdigprodukter på den s.k.spotmarknaden. Ett sådant utrymme kan utnyttjas av bl. a. mindre, oberoendeoQeföretag vilkas existens på marknaden enligt nämnden stimulerar en effektivkonkurrens som verkar i prisdämpande riktning. Kommissionen föreslåratt planeringen genomförs så att skilda åtgärder för bättre hushållning,övergång till alternativa bränslen och oQepolitiska åtgärder kan påskyndas ochutvidgas. Förslaget stöds av bl.a. bostads-styrelsen, domänverket och . Mot bakgrund av den orolandets stora oQeberoende inger remissinstanserna, vilken har redovisatstidigare (avsnitt 2.2.2), framförs viss kritik av bl. a. FOA och DFE mot attkommissionen inte tillräckligt har belyst frägor om försörjning i krisläge ochen forcerad avveckling av oQeberoendet. Enligtvad CDL anför bör man se betydligt allvariigare på riskerna för störningar ioQetillförseln än vad kommissionen har gjort varför föreslås att Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 153 enkonkret plan upprättas för att minska oQeberoendet. Liknande synpunkterframförs också av som dessutom föreslår att nären sådan plan föreligger den även sätts i verket. Enfråga i vilken kommissionen ej framlägger några konkreta förslag men som hartilldragit sig några remissinstansers intresse är frågan om beredskapslagringav oQa. Sålunda framhålls från bl. a. ÖEF, i ,i lån och SAS det angelägna i att även framdelesberedskapslagring av oQa ges hög prioritet. framhålleri sitt yttrande att den huvudsakligen genom staten nu pågående uppbyggnaden avberedskapslager för oQa ej kommer att vara genomförd . Motbakgrund av att upplagt svenskt tanktonnage representerar en stor outnytQadlagringskapacitet föreslår föreningen att denna möjlighet till tidigareläggningav oQeinköpen genomförs. Enbedömning av om naturgas bör införas i är enligt kommissionen avhängigav bl.a. varifrån sådan gas skulle komma och vilka kostnader den skullebetinga. Frågan om naturgasintroduktion beror därför på resultatet avförhandlingar inom området. Kommissionen räknar i sina energialternativ A-C år1990 med gas. Någon gas är ej medräknad i alternativ D. Omrörtransporterad naturgas från närliggande produktionsområden, t.ex. ,kan etableras i tillräcklig omfattning och med tillräcklig uthållighet för attbära uppbyggnaden av ett distributionssystem, skulle enligt kommissionen störreanvändning av naturgas än vad som har förutsatts i något av alternativen A-Dkunna vara befogad. Kommissionenföreslår att förhandlingar, insatser för att föQa den internationellautvecklingen och studier av olika utbyggnadsalternativ fullföQs. Flertaletav de remissinstanser som har yttrat sig i frågan tillstyrker kommissionensförslag. Flerainstanser är dock tveksamma till själva sakfrågan, nämligen om naturgas skallintroduceras i det svenska energisystemet. Dock framhålls i flera fall attnaturgasen är ett miQövänligt bränsle. Sålunda anser ochluftvårdsforskning att naturgas från emissionssynpunkt är den renaste fossilaprodukten. Detta skulle av miljömässiga skäl enligt institutet motivera enstörre satsning än vad kommissionen föreslår i sina energialternativ. Ävenstatens naturvårdsverk anser att naturgas är relativt miQövänligt. Verketframhåller dock att gasens sammansättning därvidlag är betydelsefull. anser, att innan gas introduceras i större omfattning bör olikadistributionsformer, deras säkerhetsproblem och regionala konsekvenserstuderas ingående. En ny tung infrastruktur, som för att vara 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 154 lönsamkräver stora leveransvolymer och säker avsättning, kan enligt verket innebäraen stark koncentration av verksamheter till ledningsnätets omland. Detta medförmed stor sannolikhet en förstärkning av den regionala obalansen i Sverigeanför verket vidare. Behovei av säkerhetsbestämmelser m. m. för markförlagdaledningar måste därvidlag även uppmärksammas. 1 studiet av olikautbyggnadsalternativ bör enligt redan från början beaktas möjligheterna attintegrera ett framtida distributionssystem för naturgas och inhemskl produceradgas från biobränslen av olika slag. Liknande synpunkter framförs också avStudsvik som menar att trots att naturgas inte har bättreuthållighet än oQan, kan investeringar i gasnät ändå vara motiverade med tankepå en framtida inhemsk syntetgasproduktion. Ilikhet med andra remissinstanser anser domänverket naturgas vara en miQövänligenergikälla. Enligt verkei skall dock delta vägas mot möjligheterna förförsörjningstrygghel, de mycket höga investeringskostnaderna för erforderligarörsystem och risken att tillgångarna sinar. I Uppsalalän anser också naturgas vara en av de mest miQövänliga enegikällorna.Konflikter kan dock enligt länssstyrelsen uppstå med andra markintressen isamband med att ledningsnät anläggs. Överföring av gas österifrån föreslåsvidare tas upp till fömyad behandling. Ävenlänsstyrelsen i framhåller naturgasens miQömässiga fördelarsamt biträder kommissionens förslag. anser dock att kommissioneninte har analyserat säkerheten i tillförseln av naturgas och att det ärväsentligt att klara ut vad som kan länkas inträffa vid en framtidaavspärrning. Kommissionensförslag är enligt i inle tillräckligt långlgående.Enligt talar flera skäl för en kraftigare satsning på naturgas änvad kommissionen räknar med i sina energialternativ. Blandde anförda skälen kan framhållas gasens miQöegenskaper och att tekniken isamband med distribution och användning är färdigutvecklad. Vidare anförs atttillgången på naturgas är god och atl gasleveranser kan säkras genom flerårigaavtal vilkel kan utgöra en garanti för kontinuerliga och säkra leveranser.Enligt ökar försörjningsbredden samt att leveranssäkerheten ochoberoendet blir siörre i det fall gas används som komplement till oQa. Rörgasimport frånnäraliggande produktionsområden börenligt inte vara enföruisättning för en ökad naturgasanvändning. Import av flytande naturgas frånandra produktionsområden synes sålunda helt realistisk från såväl tekniska somekonomiska synpunkter och bör tillsammans med rörimporterad gas ge en ökadförsörjningstrygghel, framhålls det vidare i ytlrandel. Liknande synpunkterframförs även av handelskammare. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 155 ABAsea-Atom finner att nalurgasimport kan vara ett realistiskt kompletteringsalternativtill oQan om distributionsnätet kan länkas in i ett internationellt syslem. F.n. syns dock enligt bolaget de fördelar som naturgasen obestridligen har inteuppvägas av nackdelarna i form av höga investeringskostnader, bibehålletimportberoende, otrygga leveransförhållanden och risker i form av sårbarhetoch konsekvenser vid katastrofhändelser. Eftersomtroligen vissa fördelar, t.ex. miQömässiga, kan erhållas vid användning avnaturgas gentemol oQa bör gas enligt i viss utsträckning kunnaersätta oQa. I likhet med några andra remissinstanser framhåller kontoret attett rörledningssystem för naturgas också är användbart för transport av andragasformiga bränslen, t. ex. gas från kolför-gasningsanläggningar. Kontoretanser därför att trots naturgasens korta livslängd bör beslutet om införande avnaturgas i inte fördröjas eller förhindras. Beträffande naturgasensroll i svensk energiförsörjning framhåller LO att det i ett snävt perspektiv ärnaturiigt att komma fram till kommissionens slutsals, nämligen alt ettutnytQande är förenat med relativt stora kostnader och osäkra framtida pris-och leveransförhållanden. torde naturgas i rör bli merknapphetspåverkad i än råoQan, bortsett från den utveckling flytandenaturgas per fartyg som det råder stor ovisshet om, men å andra sidan kanbetydande fynd på den norska kontinentalsockeln komma att förändrabilden på ett avgörande sätt framhåller organisationen vidare. Med tanke härpåoch på de mindre hälso- och miQöolägenheterna vid naturgasanvändning anser LOdet väsentligt att man håller en aktiv beredskap på detta område. Nordiskaförhandlingar kan härvidlag spela en avgörande roll. I sitt yttrande framhållerSvenska gasföreningen att kvarvarande stadsgasverk på ett positivt sätt skullekunna bidra till en introduktion av naturgas. Sålunda finns erforderligaledningsnät eller kan de byggas ut till attraktiva energikunder! Härutöverutgör enligt föreningen en resurs av stor betydelse,när naturgas skall etableras i landet. Om så sker är det därför väsentligt attstadsgasverken överlever anför föreningen vidare och föreslår som en första avstödåtgärder alt energiskatten på stadsgasverkens mest använda råvara,lättbensin, elimineras. I övrigi hänvisar föreningen till Swedegas ABremissyttrande. Deringa kvantiteter gas som finns med i kommissionens rapport har inle lett tillnågon nämnvärd minskning av oQeberoendet framhåller i sittyttrande. Naturgasen medför emellertid enligt bolaget, om den sätts in i ennågorlunda betydande omfattning i den svenska energiförsörjningen, enriskspridning, som ökar försörjningstryggheten i många om än inte allakrislägen. Bolagetanför vidare i sitt yttrande: Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 156 Kommissionensbenägenhet att se gasen som ett övergående stadium är vansklig av tre skäl. Fördet första kan en energibrist - dvs. innan defömyelsebara energislagen hunnit bli etablerade - få allvarliga konsekvenserför samhället. Naturgasen är det enda för nya energislag, som medbefintlig teknik kan introduceras redan under 1980-taIets början. Detla kanvisa sig få avsevärd betydelse för den händelse kommissionens behovsprognosskulle visa sig vara för låg. För det andra är erforderliga investeringar iledningsnät användbara även för en framtida distribution av syntetisk naturgas(SNG) - exempelvis baserad på svensk energiskog. Industrin har i det lägetanpassat sig för gasanvändning, vilket därigenom underlättar introduktionen avsådana nya energikällor. Fördel tredje har bedömningarna rörande gasensuthållighet efter hand blivit mer positiva. På kontinenten räknar man med attnaturgasen förblir en expanderande energikälla långt in . Naturgasentorde dessutom vara del enda av de för nya energislagen vars kostnadermed en rimlig grad av säkerhet kan bedömas. Gaspriser och investeringarär kommersiellt betingade och ett gasprojekt blir därmed beräkningsbart. Detfaktum att gasens kostnader, i förhållande till exempelvis oQans, kan angesborde inte ensidigt läggas gasen till last vid jämförelse med andra nyaenergislag vars kostnader endast i ringa grad är kända. Bolagetframhåller vidare att en väsentlig del av merkostnaden för gas jämfört med oQakan Qänas tillbaka genom minskad miQöförstöring. Denosäkra och i tiden begränsade tillgången på naturgas gör större investeringar igasanläggningar till tveksamma objekt enligt TCO. Detta gäller enligtorganisationen såväl uppbyggnaden av ett omfattande rörgas-nät i landet medanslutning till de kontinentala gasnäten som sjötransporter av flytande gas. Engasimport skulle ändå kunna vara tillrådlig, framhåller organisationen vidare,om tekniska och ekonomiska förutsättningar föreligger eftersom gasen är ettutomordentligt högvärdigl bränsle, som dessutom är betydligt miQövänligare änoQan. Mot en höggradig användning av naturgas talar däremot distributionsnätenssårbarhet och risken för avspärrning. Avredovisade yttranden framgår att en viss tveksamhet till naturgasintroduktioni finns hos flera remissinstanser. Denna tveksamhet finns än mermarkerad hos några remissinstanser. Sålunda framhåller länstyrelsen iVästmanlands län att för naturgasen beräknas en bristsituation uppstå ej långtefter att oQan börjar bli knapp. Vidare pekas på att saknar deninfrastraktur som är nödvändig för naturgasanvändning i större skala ochdärför måste investera avsevärda belopp i en sådan som endast kan nytQas underrelativt . Detta pekar enligt på att naturgas blir en dyrenergikälla för svenskt vidkommande. Visseriigen kan naturgas i vissutsträckning ersätta oQa men utnyttjande av naturgas är enligt länsstyrelsensuppfattning inte någon godtagbar väg att väsentligt minska oQeberoendet. Stockholmshandelskammare anser att en självklar förutsättning för naturgasimport är attberedskapsfrågorna är tillfredsställande lösta. Vidare får inte någon statligsubvention ske. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 157 Dådet är olämpligt att basera ell energiförsörjningssystem på lagrad energi anserSvenska det vara fel att för svenskt vidkommande satsaresurser på naturgas. Naturgasenär ett i flera avseenden utomordentligt bränsle och i många länder utgörnaturgastillförsel ett naturligt komplement i oljeföretagens verksamhetframhåller . Naturgaskällorna är emellertid enligtinstitutet i allmänhet lokaliserade till samma geografiska områden somoQefyndigheterna, varför naturgasen ur försörjningssynpunkl är utsatt församma risker för störningar som råolja. Ur transportoch distributionssynpunktär naturgasen t. o. m. mer sårbar än olja. Ettställningstagande till naturgasen är emellertid inte möjligt enligt institutetförrän de tekniska, ekonomiska och finansiella förutsättningarna föreligger.Mot denna bakgrund yrkar institutet på att naturgas inte introduceras i detsvenska energisystemet, såvitt inte naturgasiillförsel kan uppvisa påtagligafördelar gentemot en motsvarande oQetillförsel, när samtliga för en bedömningrelevanta faktorer har vägts mot varandra. Utövervad som anförs i redovisade remissyttranden tillstyrks kommissionens förslagangående ett fullföQande av förhandlingar, studier m. m. av SIND, . eldistributörerna, ochSveriges civilingenjörsförbund . utgör kol ett av de långsiktigt uthålliga energiförsörjningsalternativen.Även om det är tekniskt möjligt och ekonomiski motiverat bör inte en störreövergång till kol inledas . I stället bör man avvakta utvecklingen avförbränningsteknik och rökgasrening innan sådana steg tas, efiersom det enligtkommissionen annars finns risk för att man bygger fast sig i en miQömässigtdålig teknik. En storskalig övergång till kol kräver vidare stora investeringari hamnar, transportsystem m. m. Med dessa utgångspunkter föreslår kommissionenatt insaiser bör göras som möjliggör en omfattande kolanvändning senare ilandet. Sålundaföreslår kommissionen att en kraftig satsning i internationellt samarbete skerpå främsi forskning, utveckling och demonstration av förbränningsteknik ochrökgasavsvavling. Vidare föreslås att bestämmelser införs om att nytillkommandestörre eldningsanläggningar redan från början utformas så alt eldning kan skemed fasta bränslen såsom kol, torv och biomassa. Även befintligaeldningsanläggningar bör göras omställbara för fastbränsleeldning. 1syfte att bl.a. bygga upp den inhemska kompetensen på kolområdet och vinnapraktiska erfarenheter föreslås att del redan nu genomförs en viss ökadanvändning av kol. Exempelvis görs någon eller några el- och/ ellervärmeproducerande anläggningar koleldade. Vidare föreslås att den inlernationellakolmarknaden följs genom kontakt med olika producent- 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 158 länder och att möjligheterna till framtidalångtidskontrakt undersöks. Även möjligheterna till dellagande i prospekteringoch utvinning av kol, t.ex. genom förvärv av kolgruvor, bör undersökas. Kommissionens förslag får i huvudsak stöd avremissinstanserna. Meningarna är dock delade om i vilken utsträckning kol nuoch skall användas i . Förslaget om att en kraftig satsning på främst forskning,utveckling och demonstration av förbränningsteknik och rökgasavsvavling skallske får stöd av bl. a. riksrevlsionsverktet, , statensnaturvårdsverk, kommerskoUegium, SIND, AB Asea-Atom, CDL, LO, LRF, . , , och civiUn-genjörsförbundCF-STF. Sålunda framhåller i sitt yttrande: delar bedömning attövergång till kol inte bör inledas och att en kraftig satsning påforskning bör ske, i första hand på reningsteknik. Det finns inte nu teknik atlavskiQa tillräckligt med föroreningar - i första hand kvicksilver - från kolförbränning. Någon utvecklad teknik som kan fås fram under 1980-taletkan inte nu skönjas. De tekniska problemen är dock av den karaktären att de börvara lösbara . Liknande synpunkter framförs av som anseratt en effek; tiv teknik för avsvavling och rening av kol måste finnas innan enökad kolanvändning kommer till stånd. I annat fall kan kolförbränning orsakaännu svårare miQöskador än oQeanvändningen. AB Asea-Atom finner också att ettbetydande utvecklingsarbete behöver bedrivas för att kolet skall kunna ansesuppfylla de omgivningshygieniska krav som vi enligt bolaget önskar slälla här ilandet. Konsekvenserna för energiforskningsprogrammet berörs iyttrandet från DFE. I delegationens yttrande sägs; Kommissionen konsiaterar att kol, uran och naturgas ännuså länge utgör huvudalternativen till oQa och därmed till ett minskatoQeberoende. Mot den bakgrunden föreslås för kolets del en kraftig satsning påforskning, utveckling och demonstration av förbränningsteknik och rökgasrening.Det belopp på 15 miQ. som är beräknat för nu börjad treårsperiod svarardock inle mol de höga ambitionerna i kommissionens betänkande. DFE är inte nuberedd att redovisa förslag till ett kolprogram i enlighet med kommissionensbedömning. Utvecklings- och demonstrationsinsatserna bör emellerlid sannoliktgöras i anslutning till uppförandet av någon eller några koleldadeanläggningar. Inriktning och organisation av ett sådant program bör utredasnärmare. Krav på att kolieknik tilldelas större FoU-resurser än vaddet nuvarande programmet medger framförs också av CDL, som i sitt yttrandepekar på 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 159 möjligheten att förlägga viss försöksverksamhet tillbefintliga koleldade kraftverk i . Någraremissinstanser är negativa till kommissionens förslag om satsning påkolteknikforskning. Sålunda framhåller i attmed hänsyn till att kol inte är en inhemsk råvara och att utomlands långvarigerfarenhet finns av kolets utnytQande för kraftproduktion är det tveksamt omnågra mera betydande forsknings- och utvecklingsresurser inom detta område börbindas i . Forskningsresurserna bör därför enligt iförsta hand koncentreras till utnyttjande av de inhemska energikällorna. delar kommissionenspessimistiska bedömning om möjligheterna att använda kol i . Enligthandelskammaren bör dock en sådan bedömning leda till den slutsatsen attSverige t. v. inte bör göra några kraftiga forskningsinsatser inom bl. finner det av många skälolämpligt att basera ett energiförsörjningssystem på lagrad energi. Föreningenanserdet därför vara fel att som kommissionen föreslår satsa betydande resurserpå forskning, utveckling och andra åtgärder för kol. Kommissionens förslag om att eldningsanläggningar utformasså att de kan eldas med fasta bränslen får stöd av remissinstanserna. Genom attvidta sådana ålgärder erhålls ett betydande mått av flexibilitet vid val mellanskilda slag av bränslen. Sålunda understryker domänverket vikten av attkommissionens intentioner fullföQs. Genom att på bred front införa omställbaraförbränningsanläggningar kan enligt verket den anpassbarhet uppnås somerfordras både under ett introduktionsskede och medförsörjningssvårigheter. Liknande synpunkier framförs även av LRF. stödjer också förslaget.Förbundet utgår ifrån att de av kommissionen åsyftade anläggningarna ävenavser eldningsanläggningar i vanliga hyreshus. Med anledning därav framhållerförbundet föQande; Många av de befintliga värmeanläggningarna måste - om deskall eldas med fasta bränslen - byggas om till avsevärda kostnader. Ombyggnadskravenkan gälla såväl pannornas konstruktion som bristen på lämpligt utrymme förlagring av det fasta bränslet. De allra flesta pannor är inte sä utförda attförbränningsverkningsgraden kan bibehållas när man övergår från flytande ellergasformiga bränslen till fasta. Verkningsgraden blir ofta lägre, vilkelgivetvis måste beaktas. tillverkade ett flertalpannfabrikanter pannor som med god förbränningsverkningsgrad kunde eldas medsåväl fasta som flytande bränslen. bör pannor lämpade för olika sortersbränslen tillverkas och installeras. Även kraftinduslrin stödjer kommissionens förslag. Sålundaframhåller CDL i sitt yttrande föQande; 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 160 CDLdelar bedömningen att nya större eldningsanläggningar bör utföras så atteldning med fasta bränslen är möjlig eller blir möjlig genom förbereddaåtgärder. För större anläggningar torde endast kol kunna komma i fråga somaltemativbränsle. Vissa mindre anläggningar kan utformas för alternativ eldningmed torv och biomassa, särskilt sådana som har korta transportvägar förbränslet. Man måste dock vara medveten om risker som hänger samman medförbränningsprodukter från dessa energiråvaror. När det gäller att görabefintliga anläggningar omställbara för fastbränsleeldning, måste varnas föraUtför kategoriska bestämmelser. Åtgärderna måste vara tekniskt rimliga ochekonomiskt berättigade. Problemenmed att konvertera befintliga oQeeldade anläggningar till koleldade tas ävenupp av AB Asea-Atom. Bolaget framhåller att konvertering innebär svårlöstatekniska och ekonomiska problem om man skall ställa någorlunda rimligareningskrav på rökgaserna. Kommissionen föreslår atten viss ökad användning av kol kommer till stånd, exempelvis genom att någoneller några el- och/eller värmeproducerande anläggningar görs koleldade.Förslaget stöds av flertalet remissinstanser som har yttrat sig i frågan.Många remissinstanser framför dock, främst från miQösynpunkt, betänklighetermot en ökad kolanvändning i . Kommissionens förslagstöds av ÖEF som påpekar att det är angeläget att koleldade kraftvärmeverk, somnu är under projektering, kommer till stånd. Samma inställning har StatsföretagAB. Bolaget framhåller betydelsen av möjligheten att därvid praktiskt studeramiQökonsekvenserna vid kolanvändning. Även SIND ochlänsstyrelsen i stödjer kommissionens förslag liksomNE. Nämnden framhåller att det forskningsprogram som nämnden driver endast fårbegränsad effekt om inte energiproducenter och energiavnämare engagerar sig ikonkreta kolprojekt. Nämnden ifrågasättervidare om inte en högre kolanvändning än vad som har angivits i kommissionensenergialternativ är möjUg. är kommissionen alltför pessimistiski sin syn på kolets miQöproblem då redan med känd och kommande teknikhuvuddelen av emissions-och avfallsproblemen borde kunna nedbringas till enacceptabel nivå. Liknandesynpunkter framförs från flera remissinstanser. Sålunda framhåller CDL i sittyttrande: Kommissionenhar, med hänsyn till miQökonsekvenserna, enligt CDL:s mening förutsatt alltförringa användning av kol för elproduktion. Kol är dock icke så mycket sämre änoQa ur miQösynpunkt att man av den anledningen behöver begränsa användningen avkol i den utsträckning kommissionen gjort. Ökad användning av kol, specielltlågsvavligt kol, bör därför kunna ske i anläggningar som ligger gynnsaml urmiQö- och iransportsynpunkt.