prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Vad försl gäller problemel all del i vissa fall kan varatveksamt, om del särskilda eller del vanliga lagsliftningsförfarandel skalllillämpas, må lill en början slås fasl alt ell förslag om ell särskilt lagstiftningsförfarandeför rätligheisinskränkande lagstiftning knappast kan bygga på annal än denuvarande fri- och rältighelsbegreppen i 2 kap. regeringsformen. Innebördenav regeringsformens nuvarande rälligheisbegrepp blir alllså en fakior avavgörande belydelse för del särskilda förfarandets juridiska räckvidd. Under4.7.4 får rättighelsskyddsulredningen anledning all berörayllrandefrihelsbegreppet. I övrigi må i fråga om innebörden av resp.rälligheisbegrepp enbart göras följande hänvisningar lill proposilionen 1975/76:209: beträffande yttrandefriheten s. 106 och s. 141-142, informationsfrihetens. 110 och 143, mötesfriheten och demonsiralionsfrihelen s. 110-111 och143-144, föreningsfriheten s. 112-113 och 144, skyddel för förtroligmeddelelses. 122-123 och 147-148,skyddel förden kroppsliga integritetens. 147sami rörel;;efrihetens. 121 och 148.1 frågaom rörelsefrihelen återfinns deledande molivultalandena om rätiigheisbegreppet i grundlagberedningensslutbetänkande (SOU 1972:15 s. 158). Vidarebygger rättighelsskyddsulredningen på den nuvarande inriktningen av skyddelalt gälla enbart gentemot vissa ingripanden från del allmännas sida. Attulredningen saknal möjlighel all la upp frågan om all utsträckagrundlagsskyddet till all gälla också gentemot enskild har slagils fasl ikapilel 3.1 fråga om gränsdragningen meHan "gerMemot det aUmämva" och"genlemoi enskild" må hänvisas lill vad som anfördes därom underförarbetena till ändringar i 2 kap. regeringsformen (SOU 1975:75 s.95-98 och 185-186 saml proposilionen 1975/76:209 s. 85-86 och 140-141). Vadgäller ingripanden på verkslällighelsnivån må här endasl erinras om alt del ärden offentliga makten som i della sammanhang åsyftas med "del SOU 1978:34 Ett särskUl lagstlfinlngsförfärande ... 69 allmänna".När "det allmänna" upplräder som civilrältslig rättsinnehavare ärregeringsformens fri- och ruiiigheisskydd inle tillumpligi. Exempel på dellu ärnär del allmänna agerar som idkare av uffärsverksamhel eller som hyresvärdeller annan lokalinnehavurc. Då ur del ulliså buru Ibrhållundei enskilduemellun som dci är frågu om. Förundvikande av missförstånd må erinras om all bestämmelsen i 2 kap. 17 S regeringsformenom den fackliga konfiiklrätlen visserligen utgör ctl undanlag från huvudregelnoch avser också förhållandel enskildu emellan. Men som konmier atl framgå under4.7.2 omfattas lag. som begriinsar enbart den fackliga konflikirållen, enligirällighelsskyddsuiredningens förslag överhuvud inie av del särskildubeslulslörfarandei och saknar ulliså iniresse i nu förevarande sammanhung. Äveni fråga om den närmare arten av relevania ingripanden bör man uigå från rådandeordning. Förfarandeskyddel bör alllså gälla bara mol sådana ålgärder från delallmännas sida vilka åsyftas i 8 kap. 3 S regeringsformen. B.En metod alt minska olägenheterna av gränsoklarheterna Påde punkter som angivits under A kun man alltså å ena sidan knyla an lill redangjorda gränsdragningar. Att dessa gränser å andra sidan inle är i allo klara ären nackdel som bör kunna bemäslras på följande säll. Deolägenheier, som kan följu av all det i vissa fall skulle kunna råda ivekan omlillämpligl lagsiiftningsförfarande, är av två slag. Dels kan problemel orsakabekymmer under själva lagstiftningsarbetet. Och dels kan det, om vanligtlugsiiftningsförfarande lillämpals i ett visst fall, efteråt bli ifrågasatt, ominle det särskilda förfarandet borl lillämpas och om lagen i fråga därför verkligenbör vinna lillämpning. Den sisinämnda aspeklen kan särskilt gälla sådana fall,då man försl på lillämpningssladiet upptäcker all en lag berör friochrällighelsområdel. Att lagprövningsrätten aklualiseras i dessa fall kanemellerlid förebyggas genom själva ulformningen av del särskilda lagsliftningsförfarandel.Del kan ske genom alt förfarandel görs lillämpligl bara i den mån yrkande däromframställs under riksdagsbehandlingen. Har sådani yrkande inle framförls skullealllså del vanliga beslulsförfarandet alllid vara korrekl. En sådan regelskulle också i hög grad begränsa olägenheierna från del prakliskariksdagsarbeieis synpunki. Emellertid skulle givelvis reellarällighelsbegränsningar av nägon belydelse knappast komma att förbigås medtystnad i , om där finns någon meningsskiljaktighet i frågan. Genomdel nu angivna elementet i del särskilda beslulsförfarandet skulle allLså deprakliska problemen yiierligare reduceras,och detla skulle knappasl medföranågon förlusl i räiiighetsskydd. Omyrkande framställs om all del särskilda beslulsförfarandet skall användas,gäller del atl pröva om lagförslaget verkligen är rättighetsbegränsande. Avprincipiella skäl är del inle lämpligi all låla en minoritet i avgöradenna fråga. Å andra sidan uppnår man ju inte den avsedda skyddseffekten, omriksdagsmajorileten bestämmer suveränt härvidlag. Del har lidigare föreslagilsall man skulle låta lagrådel avgöra denna procedurfråga. Häremol har genmältsall del är principielll belänkligl alt ge ett sådani organ bestämmanderätt iförhållande lill de politiska organen. 'O Ett särskiltlagsllflningsfÖrfaraiiäe . . . SOU 1978:34 skyddsutredningenanser att en lämplig avvägning kan göras på följande säll. Om nu avsell yrkandeframförs och man därför måsle avgöra frågan, om det ifrågavarande lagförslagetberör fri-och rältighelsområdel eller ej,så bör della ställningstagande förriksdagens vidkommande göras med enkel majorilel av konsiiiulionsuiskollel.Utskoitet bör dock inte få förkasia yrkandet ulan all lagrådels utlåtande ifrågan föreligger. Däremot bör utskottet inle vara bundel av vad lagrådetansett. Men om utskottet avslår yrkandei mol lagrådels inrådan kan frågan omlagens grundlagsenlighet efteråt eventuellt komma all bli aktuell lagprövningsv is. 4.6.2 / princip ej bara skärpande ingrepp Euav de lidigare nämnda problemen med ett särskilt beslulsförfarande är frågan,om förfarandel skall gälla i princip alla lagförslag som berör fri- ochrältighelsområdel eller bara dem som innebär ytterligare rättighetsbegränsning.Det senare alternativet är i princip atl föredra men innebär samlidigt ettexlra gränsdragningsproblem. Frågan är emellertid om den praktiska skillnadenmellan de båda alternativen är så stor. Försäkerhets skull skulle ett undanlag fö formuleras snävt. Del skulle kunna gällabara fall av enlydigl mildrande eller entydigt neutral effeki från fri- ochrätligheissynpunki. Del är visseriigen läll att i teorin ge många exempel påeniydiga fall. Man upphäver straffet för förtal, sänker straffskalan förspioneri, tar borl kravet på förhandstillslånd för demonstrationer på allmänplats etc. Men i prakiiken är sådana isolerade lagändringar mindre vanliga. Detnormala är att en lag ändras på flera punkler, varvid inle alla ändringar ärklarl neutrala eller går i entydigt lindrande riklning. Vidarelorde yrkande om särskilt beslutsförfarande endast mycket sällan komma attframföras i klarl neutrala fall. Detta gäller speciellt om man kräver atl ettsådant yrkande skall framslällas av ell visst minsta antal riksdagsledamöler,förslagsvis lio. Och när del gäller de enlydigl mildrande, eller med andra ordräiiighelsuividgande, fallen lorde man kunna räkna med atl yrkande om särskiltförfarande ofta skulle utebli. Molbakgrunden av del anförda synes den prakliska skillnaden mellan de båda nudiskuterade alternativen inle vara siörre än alt den utslagsgivande synpunktenbör bli önskemålel all göra gränsdragningssvårighelerna så små som möjligl. Delinnebär atl alla lagförslag som rör fri- och rättighetsbegränsande lag böromfattas av den särskilda beslutsordningen, oavsell i vilken riklninglagförslaget går. Avframslällningen i del följande kommer för övrigt atl framgå all del i fråga ommånga lagar bara är enstaka eller ett fåtal bestämmelser som blir omfattade avdel särskilda lagsliftningsförfarandel. DeUa är i sin mån ägnat atl minska detnu diskuierade problemels betydelse. 4.6.3 I .fråga om lag som innehåller föreskrifter av olika slag Ellsärskili problem utgör de lagar som innehåller både rättighetsbegränsanderegler och regler som kan sägas vara indirekt rättighetsbegränsande samt reglersom är neutrala i detta hänseende. En närmare genomgång av den lagstifining somär rättighetsbegränsande visari själva verkei alt de fiesia hilhörande lugar innehåller föreskrifter av allade tre ovannämnda kaiegorierna. Olikalyper av rättighetsbegränsande lagar kan urskiljas. Del finns sådana som barainnehåller någon ensiaka föreskrifi som är rättighetsbegränsande, t. ex. enregel om lyslnadsplikl. 1 andra hilhörande lagar är del räiligheisbegränsandeelementet mera framirädande, medan vikliga delar av lagen handlar om annal. Delfinns också lagar som avser all reglera enbarl rällighelsbegränsningar av visslslag och som är hell uppbyggda kring reglerna om de maleriellaförutsällningarna för rällighetsingreppen. Vidställningstagandet till hithörande problem för man ha i minnel denutgångspunkten, alt del särskilda lagsliftningsförfarandel skall vara tillskydd för fri- och rällighelerna men inle siräcka sin verkan härutöver.Förfarandels räckvidd för en räiligheisbegränsande lag bör inle vara siörre ännödvändigi. ålerkommer ingående till detta problemi del följande. Del sker på ett mera principiellt plan i avsnittet 4.10. Och ispecialmoliveringen lill 2 kap. 12 S regeringsformen görs en närmare genomgångav vissa befintliga lagbestämmelser som blir omfallade uv del särskildaförfarandel. Härmå endast anföras följande. I princip blir bara de materiellt rättighetsbegränsandeföreskrifierna i en hilhörande lag omfattade av del särskilda förfarandel.Lagens regler om beslutande organ omfattas inte av del särskilda förfarandel.Delsamma gäller i regel för föreskrifterna i lagen om förfarandel hos organei.Och i fråga om lagens regler om verkställandet av ett beslulal ingripande ärdel i princip bara de grundläggande reglerna som omfattas av det särskildaförfarandel. Därmed åsyftas regler som bidrar lill all ge ifrågavaranderällighetsingrepp dessas väsenlliga maleriella innehåll och alllså inlehuvudsakligen är bara av konsekvenskaraklär. Som framgår i del följande kanemellertid den ifrågavarande lagens regler om förfarande eller omverkställighet innehålla enstaka, självsiändigi rättighetsbegränsande inslag.Ett exempel härpå är en regel om hämlning tvångsvis till förhör. Sådana reglerblir givetvis omfallade av del särskilda lagsliftningsförfarandel. Vidarebör underslrykas all del problem som lagils upp i della avsnitt (4.6.3) i vissmån är av övergångsnalur. Vid den nu befinlliga lagsliftningens lillkomsi harman ju inle behövi räkna med olika förfaranden för beslul om vanlig lag. Sedanell särskili förfarande för beslul om rättighetsbegränsande lag införts blirlägel ett annal. kommer säkeriigen all påverka uppläggningen avlagförslagen så atl de svårigheter som diskulerals i delta avsniii reduceras. 4.7 Övriga huvudfrågor angående tillämpningsområdet föregående har i försia hand åsyftals frågan om del särskildalagsiiftningsförfarandeis tillämplighet på de begränsningsbara fri- och rättighetersom är upplagna i 2 kap. 1-11 S regeringsformen. Dessa är yltrande-frihelen,informalionsfriheten, mötesfriheten, demonsiralionsfrihelen och '2 Ett särskUtlagstifliUngsfÖrfaraiide . . . SOU 1978:34 föreningsfriheten(s. k. opinionsfriheter; 1 S l-5)samt skyddet i allmänhet för den kroppsligaintegriteten, skyddel mol husrannsakan och dylikl och skyddel för förtroligmeddelelse (6 S), vidare rörelsefrihelen i allmänhet (8 S) och slulligen rätlenlill offenilig domslolsförhandling (11 S andra stycket). [)erällighelsregler som är absoluta, dvs. undantagslösa, saknar naturligtvisaktualitet i della sammanhang. Exempel på sådana absoluta regler inom ramen förde försia elva paragraferna i 2 kap. regeringsformen är förbuden mot dödsstrafflortyr m. m. i 4 och 5 SS- annat exempel är förbudel i 7 S försia slyckelmol landsförvisning av svensk medborgare. Samma absoluta karaklär har inom sinaresp. tillämpningsområden förbuden mol rasdiskriminering (15 S) och molkönsdiskriminering (16 S). Även regeln om ersättning vid expropriation (18S)äri princip av denna nalur och behandlas f ö. av rättighetsskyddsutredningeni annat sammanhang (8.2). Däremotfinns del två andra paragrafer i 2 kap. regeringsformen som lekniskl är såbeskaffade, all deras ämnesområden skulle kunna komma i fråga för ell särskiltlagsiiftningsförfarande. Del är 17 S om den fackliga konfiiklrätlen och 20 slyckel i fråga om uUännings fri- och rälligheler. Visserligen finnsockså 19 S, enligt vilken "förfallare, konstnärer och fotografer äger rätllill sina verk enligi besiämmelser som meddelas i lag". Men denbestämmelsen passar inte för atl omfattas av ett särskilt lagstiftningsförfarande.En annan sak är atl upphovsrätlsliga lagbestämmelser blir omfattade av detsärskilda beslulsförfarandet i den mån de är all anse som begränsning avyttrandefriheten. Härtill ålerkommer rällighetsskyddsutredningen i specialmoliveringen.Under 4.7 skall bl. a. frågorna om lag som avses i 2 kap. 17 S och 20 S andrasiycket regeringsformen behandlas. 4.7.2 I,fråga om den fackliga konflikträtten I2 kap. 17 S regeringsformen föreskrivs all förening av arbetstagare saml arbetsgivareoch förening av arbetsgivare äger räll all vidlaga fackliga Slridsålgärder, omannal ej följer av lag eller avtal. 1 och för sig skulle man kunna låtalagsiiftning av detla slag som är av mera sladigvarande karaklär vara omfattadav ell särskilt beslutsförfarande. Som exempel på sådan lag kan pekas påreglerna om fredsplikl i lagen (1976:580) om medbeslämmande i arbetslivet.Erfarenheten visar emellerlid atl statsmaklerna undantagsvis anser delnödvändigi all avbryla pågående slridsålgärder genom lag. Del senaste exempletär /SR-konfiikien . Skall en sådan lag över huvud taget varameningsfull måste den kunna beslutas snabbi. Rättighelsskyddsulredningen anserdärför all tag som begränsar den fackliga konfiiklrätlen inie skall behöva beslutasmed särskilt förfarande enbarl på denna grund. 4.7.3 f fråga om utlänningar Flertaletav rätlighetsreglerna i 2 kap. 1-19 §S regeringsformen gällerenligt sin lydelsebara svenska medborgare. I den avslulande paragrafen i kapitlet, 20 S, reglerasemellertid i vad mån regeringsformens räiiighetsskydd skall gälla också förutlänning här i riket. Del sker genom atl sådan ullänning SOU 1978:34 Ett säisklli lagsiiflnliigsföifäiaiide ... 73 förklarasvara likställd med svensk i fråga om uppräknade fri- och räuigheler. 1 förstaslyckels fall är denna likställighet undanlagslös. Dellu siycke suknar därför aklualilet i nu förevarande sammanhang. Motsatsen gäller i andra slyckels fall. Här är likställigheten relativ, dvs. undanlag kan göras genom särskilda föreskrifter i lag. I della stycke avses bl.a. opinionsfriheierna, skyddel för den kroppsliga iniegrilelen i allmänhet, skyddet mot husrann sakan, skyddel för förtrolig meddelelse och - uv skyddel för rörelsefrihelen - skyddel mot frihetsberövundc. 120 S har lagils med de allra flesta rätiigheterna enligi 2 kap. regeringsformenmen inle alla. Ullänning har inle någon grundlagsskyddad räll alt vislas iSverige, vare sig atl resa in hil eller alt stanna kvar här (jämför 7 S försiastycket). Ett delvis sammanfallande exempel är all ullänning här i riket inlehur något skydd enligt 2 kup. regeringsformen mol ingrepp i rörelsefrihelensom är lindrigare än frihelsberövande (jämför 8 S andra meningen). Regler sommedger sådana lindrigare ingrepp kun alllså beslutas ulan slöd av 2 kap.och således enbart jämlikt 8 kap. regeringsformen. Del är inte lagregler härom som rällighetsskyddsutredningen nu lar upp till behandling. Vadfrågan gäller är i stället, om sådan särskild lag som avses i 2 kap. 20 S andrasiycket regeringsformen bör omfattas av det särskilda lagsliftningsförfarandel.Del är här alltså fråga om lag som medger all ullänning här i rikel i fråga omde fri- och rälligheler, som räknas upp i nämndu stycke, särbehandlas jämförtmed svensk, dvs. i praktiken behandlas sämre än svensk. Kvantitativtär problemel begränsal. Del skydd som ligger i atl lagregler i allmänhet ombegränsningar i fri- och rällighelerna underkastas ett särskiltbeslulsförfarande kommer i prakiiken uilånningar lill godo på samma säll somsvenska medborgare. Vidare avses , som sagl. inte lagregler som särskiltbegränsar ullänningars rörelsefrihet utan atl gå så långl som lill all ge slödför frihetsberövande. Emellerlidär del uppenbarligen angelägel att om möjligt ytteriigare förslärkagmndlagsskyddel för utlänningar här i rikel. Räiiigheisskyddsulredningenförordar därför atl sådan särskild lag som avses i 2 kap. 20 S andra stycketregeringsformen skall omfattas av del särskilda lagsliftningsförfarandel. Deundanlag från detla förfarande, som skall gälla för lyslnadsplikl, husrannsakanoch dylikl samt frihetsstraff böremellertid inte bli tillämpliga här. Så t. ex.kommer lag, som särskilt för ullänning medger inirång i skyddel molhusrannsakan, all omfattas av det särskilda lagsliftningsförfarandel. Deltaförfarande kommer vidare alt omfaila i. ex. de bestämmelser i utlänningslagen(1954:193) som ger slöd för lagande i förvar, s. k. poliiisk utvisning,hämlning lill förhör och domslolsförhandling inom slängda dörrar. Vad särskilt belräffarden åsyftade ulvisningsregeln (34 S ullänningslagen), vilken kan lillämpasbara av regeringen, så nämns den här därför all, teoretiskt, ingrepp iopinionsfrihet kan grundas på den. 4.7.4Ett spörsmål rörande regeringsformens yltrandefrihetsbegrepp Rättighelsskyddsulredningenhar lidigare slagil fasl alt den utgår från regeringsformens rälligheisbegreppvid beslämmandel av tillämpningsområdet för ett särskiltlagsiiftningsförfarande för rättighetsbegränsande lag. 74 En särskiltlagsti/lnnigsförfaraiide . . . SOU 1978:34 fråga om yitrandefriheten har dock en mindre avvikelse övervägts.Bakgrunden ur följande. Allayllranden är inle grundlagsskyddade. Räckvidden av grundlagsskyddet föryitrandefriheten besläms i princip av dennas syfte. syfte anges iiryekfrihelsförordningen vara ull säkersiällu ell frill meningsutbyte och enullsidig upplysning. Innebörden uv tryckfrihetsförordningensyttrun-defrihelsbegrepp slyrs av della syfte. Ålskilligu slags yllranden somsaknar betydelse för det angivna opinionsfrihetssyfiel kan alllså l. ex.strufföeluggas ulan hinder av grundlagsskyddet. Dessa yttranden anses då, hardet sagls, som broltsliga i annal avseende än såsom missbruk av dengrundlugsskyddade yttrandefriheten. Eu exempel är yllranden som ingår som euled i bedrägeri. Regeringsformensyltrandefrihetsbegrepp sammanfaller till slörsla delen medtryckfrihetsförordningens. Identiteten är dock inle lolal. Regeringsformensyiirandefriheisbegrepp är något mera vidsträckt un tryckfrihetsförordningens. Skillnadenkommer till synes främsi på den kommersiella reklamens område. I princip allbegränsande reglering av reklam (från del aUmännas sida och med medel som avsesi 8 kap. 3 S regeringsformen) anses som en inskränkning i yttrandefriheten iregeringsformens mening. Som ytlrande-frihelsbegränsning itryckfrihetsförordningens mening betraktas däremot endast sådan inskränkning avreklam som syfiar lill all ge skydd mol en inle önskad allmän påverkan avallilyder och värderingar. Eu förbud mol reklam för viss vara, i. ex. föralkohol eller lobak, hur anseiis möjligen uigöra ytlrandefrihelsbegränsningockså enligt tryckfrihetsförordningen (se del förbehåll som befunnitserforderligt i 1 kap. 9 S nämnda förordning). Men marknadsföringslagens reglermol otillbörlig reklam och vilseledande reklam kan i princip lillämpas också påtryckt skrift, faslän något särskilt förbehåll härför inle finns itryckfrihetsförordningen. Däremoi ulgör nämnda regler i marknadsföringslagen eninskränkning i yitrandefriheten i regeringsformens mening. Detspörsmål som rättighelsskyddsulredningen övervägl i detla sammanhang är, omdet särskilda lagsliflningsförfarandels räckvidd i fråga om yttrandefrihetenbör begränsas lill den del därav, som motsvarar tryckfrihetsförordningensyltrandefrihetsbegrepp. En sådan lag som marknadsföringslagen skulle alllså dåfalla uianför del särskilda förfarandets lillämpningsområde. Ulredningenhar dock slulligen slannal för all inte göra någon sådan distinktion. Det ärsvårl all ge ett tillfredsställande uitryck för den i regeringsformens text,som skillnaden i fråga om det särskilda lagsliflningsförfarandelsräckvidd är begränsad. Vidare kommer yllrandefri-hetsuiredningen säkerligen allingående få behandla frågan om i vad mån det särskilda grundlagsskyddet föryttrandefriheten skall inbegripa kommersiell reklam. Lagargäller oftast tills vidare. Endasl undantagsvis beslutas lagar för begränsadlid. På fri- och rältighelsområdel är dock sådana lagar något SOU 1978:34 särskilt lagsiijiniiigsföifäraiide ... 75 Själva lidsbegränsningen är ell säll all åvägabringa ellräliighelsskydd. Skyddel ligger i den parlamentariska insyn och kontroll somakluuliserus varje gång en sådun lag skall förlängas. Häruppkommer emellerlid ell problem för del särskildu lugslifiningsför-furandelsdel. Det gäller ime del fullel all en räiligheisbegränsande lidsbegrånsad lagskall införas. Då skall del särskilda lagsliflningsförfarandei gälla someljesl. Del fall som åsyftas är all en befinllig sådun lag skall få singillighelslid förlängd. Delkan då vara nalurligl all frågan om lagens förlängning väcks så senl sommöjligl: ju längre man dröjer, desto fier erfarenheler av lagens lillämpning kanfinnas all redovisa. uppskovsförfarande skulle kunna ledu lill ett"glapp" i en sådan lags giltighet-ell glapp som vore bura lekniskloch inle sakligi belingai. Vidare kan de skyddshänsyn som ligger bakom delsärskilda lagstiftningsförfurandel sägas vura på annal säll lillgodosedda närdel är frågu om en tidsbegränsud lag. anser därföratl förlängning av en sådun lugs giltighetstid bör undunlus från det särskildaförfarandets lillämpningsområde. Dock bör della givelvis gälla bara förlängningpå beslämd lid. Skall en lidsbegrånsad lag förvandlas lill en lag med vanliglillsvidaregiltighel, bör det särskilda beslulsförfarandet vara tillämpligt somannars. Det synes vidare lämpligt all lill förslagsvis maximera den tid somförlängningen får avse ulan all del särskilda förfarandel blir lillämpligl. krigsfara och andra extraordinära siiuaiioner Beredskapslagsliftning,t. ex. en fullmaktslag när sådan är staisrällsligt möjlig, skall givelvisomfattas av del särskilda förfarandel, om lagsiiftningen kan leda lillrällighetsbegränsning. Tanken med beredskapslagsliftning är ju alt man i godlid i förväg skall besluta normer som skall gälla eller kunna sättas i krafl,när angivna typer av krissituationer inträder. Kan sådana lagar genomförasenligt avsikten, torde ell uppskovsförfarande knappasl medföra särskildaolägenheier. Däremoimåsie den frågan ställas, i vad mån det särskilda förfarandel bör varalillämpligl, när fråga väcks om räliighetsbegränsande lag då del redanföreligger en krissituation. Alla lagsliftningsbehov kan ju inte förutses ochfyllas genom beredskapslag. Visardel sig i en krissituation atl befinllig lag inte ger del allmänna lillräckligabefogenheler gentemot den enskilde är del regelmässigl angelägel atl fåkomplelierande lag lill stånd snabbt. Å andra sidan är del särskili i sådanasituationer som man behöver lugn och ulrymme för eftertanke och -eventuellt -ett skydd mol pålryckningar. Här måste således de olika synpunkierna vägas molvarandra. Viddenna avvägning bör beaktas att problemets prakliska betydelse reduceras av alldel i del särskilda lagsliftningsförfarandel skall finnas inbyggd en möjligheltill beslul då del föreligger en hög grad av enighel i . Detär därför bara för särskilt allvarliga situationer som man behöver överväga allhell koppla ifrån del särskilda lagsliftningsförfarandel. Till en börian tordeman kunna borlse från andra kriser än sådana som avses i 13 kap. 76 Ett särskiltlagstiftningsförfarande .