prop · G203116 · 1978-12-31 00:00:00 — Regeringenföreslår all anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen läggs fram vissa förslag, som delvis grundas på en av sjöfarlspolitiskautredningen överlämnad promemoria. Våren1977 beslutade om ell särskilt tidsbegränsat likviditetsstöd tillsvenska rederiföretag I form av statliga kreditgarantier på 500 milj. kr., somkunde beviljas till . beslulade omförlängning av delta slöd lill . I förevarande proposiiion föreslåsatt det belopp för statliga kreditgarantier som är oförbrukat den I juli 1979får användas även under nästa budgelår på oförändrade villkor. Vidareföreslås att lånefonden för den mindre skeppsfarten fSr ell medelstillskott om15 milj. kr. Till bidrag lill sjöfolkels fria resor föreslås utgå 18 milj. kr.Lagen om tillstånd till överlåtelse av fartyg föreslås fortsätta att gälla lillutgången av . 1proposilionen redovisas också vissa synpunkter på den senaste tidens utvecklinginom sjöfarten och det internationella sjöfarlspolitiska lägel. Ettsjöfartspolitiski program aviseras . 1 1978/79. 1978/79:116 2 Lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:494) om tillstånd till Iliirigcnomföreskrivs au lagen (1977:494) om lillständ till överlåtelse av fartyg, som giillertill utgången av , skall äga fortsatt giltighei till utgången av juni1980. Dennalag triider i kraft . Närvarande:statsminislern Ullslen, ordförande, och slalsråden , ,, , , , , , , , , ,De , , , , , Densjöfartspolitiska utredning som hade anmälts i prop. 1976/77:146 tillsattes ijuni 1977. Utredare är direktören . Han biträds av tio sakkunniga,varav åtta represenianier för redarnas och de ombordanstäUdas organisaiioner. Avdirektiven framgår bl. a. att utredaren bör söka klarlägga den svenskasjöfartsnäringens samhällsekonomiska betydelse. Utgångspunkter är därvidbedömningar av världssjöfartens sannolika utveckling och den svenskasjöfartsnäringens inlernationella konkurrenskraft. Uiredaren bör presenteraolika alternativ vad gäller omfattning och inriktning av den svenskarederinäringen som underlag för överväganden och förslag om ett sjöfartspolitiskiprogram. Som delar i delta ingår en bedömning av den framlida relationen mellanverksamhet i Iredjelandstrafik och trafik för svenska transportbehov. Utredarenbör därför särskilt siudera den transoceana linjetrafiken saml färje- ochannan trafik i närtrafikområdel. Också den mindre skeppsfarten bör bli föremålför särskilda överväganden. Utredaren bör också uppmärksamma förutsättningarnaför nya sjötransportlösningar av leknisk och annan karaktär. Iutredningsuppdraget ingår vidare att göra en helhetsbedömning av utflaggningsfråganoch då inte enbarl överföring av svenska fartyg till utlandet utan också andraåtgärder med liknande syfte. Utredaren bör arbela skyndsamt och i denutsträckning som detta är lämpligt etappvis redovisa resultatet av sitt arbete. Utredningenöverlämnade en promemoria (Ds K 1979:2) med vissa förslagfrån utredningen. I denna anges utredningens arbetsläge och olika preliminärabedömningar jämte de förslag som ulred- 1* 1978/79. I saml Nr 116 1978/79:116 4 ningenanser atl bör ta ställning till . Ulredningen avser atlavge betänkande . Delta skall omfalia bl. a. förslag lili ett sjöfartspolitiskiprogram och ny lagstifining om överlåtelse av 2Allmänt om sjöfartspolitiska utredningens promemoria 2.1 Utredningenspromemoria redovisar utvecklingen av den internationellasjöfarten och av den svenska sjöfarten. Vidare redogörs bl. a. för svenska inlresseni fariyg under utländsk flagg, svenska rederiers verksamhet med tidsbefrakiandeutländska fartyg och en internationell jämförelse av bemanningskostnaderna. Tvåenkätstudier om rederiernas företagsekonomiska läge redovisar prognoser fram lillår 1981. Även om läget är ansträngt för vissa rederier är - bl. a. som följd avde åtgärder från statens sida som vidlagils de senasle åren - de i stånd au dennärmasle framtiden bemästra likviditet och soliditet. Deav utredningen framförda förslagen innebär att per inte utnyttjaddei av ramen förde slailiga kredilgarantiema får föras i ny räkning och stå tillförfogande på ungefär oförändrade villkor under budgetåren 1979/ 80 och1980/81. Garantier börenligt utredningen få las i anspråk också föratt fylla brister i säkerheten för lån som har lämnals från Svenska skeppshypotekskassan.Skeppsfartens sekundärlånekassa och Lånefonden för den mindre skeppsfarten. Förslagenom det forlsatta utnyttjandet av kreditgarantierna tillsammans med de ienlighet med förslag redan fattade besluten om visstekonomiskt slöd till och börenligt utredningeninnebära att behandlingen av den svenska rederinäringens likviditets- och överlevnadsproblemkan anses avslutad för utredningens del. Förslageni övrigi är- framhåller utredningen - av mera kortsiktig natur och så avvägdaau de valda lösningarna går all anpassa lill bl. a. det sjöfartspoliliskaprogram som ulredningen avser all redovisa i sitt betänkande. Ulredningenföreslår all nuvarande lillfälliga lag om överlåtelse av fariyg förlängs attgälla under /80. Möjligheterna att flagga ut svenska fariyg föruisäitssålunda förbli mycket begränsade under budgetåret och därmed möjlighelerna atldenna väg förbättra rederiernas lönsamhet. a. denna bakgrund föreslårutredningen vissa lillfälliga åtgärder i syfte atl förbättra sjöfartsnäringenskonkurrensförmåga och därigenom slimulera den svaga investeringsvilja som f. n.kännetecknar näringen. Ulredningens förslag innebär alt svenska som driftbidrag fSr överföra viss andel av innehållensjömansskatt, totalt ca 100 milj. kr. till skattepliktig intäkt avrederirörelse. Statsbidrag till sjöfolkets fria resor bör 1978/79:116 5 utgåockså under /80. Anslaget bör därvid höjas från 18 till 20 milj.kr. och bidragsandelen till av de totala resekostnaderna. 1promemorian lämnas också vissa synpunkter på den internationellasjöfartspolitiken och agerande i olika nu aktuella frågor. Utredningenanför vissa synpunkier på rederiengagemanget hos svenska varv. a. medhänsyn lill sysselsättningsläget betonar utredningen angelägenheten av alt de varvsägdafartygen seglar under svensk flagg så långt delta är möjligt. 1977/78:166 om vissa sjöfartsfrågor föreslogs - i avvaktan på resultatetav sjöfartspoliliska utredningens arbele - vissa ålgärder under budgelårel1978/79. Föredragande departementschefen bör därmed ha räknai med all förslagfrån utredningen skulle komma i sådan tid att - efter sedvanligremissbehandling- förslag kunde läggas lill . arbete har emellerlid inle gått alt inordna i en sådan tidsplan.För all hålla sig inom tidsramen fören proposiiion har utredningensom nämnts samlat vissa förslag till en promemoria som överlämnades i februari1979. Ulredningen har bl. a. föreslagil ell drifibidrag på ca 100 milj. kr. Detta bidrag skulle utgå underetl år-1980 - och på vissl sätlknylas till innehållen sjömansskatt. Syftet med delta förslag är att förbättrade svenska rederiernas konkurrensförmåga och öka investeringsviljan. Inledningsvisvill jag uttala atl sjöfarten utgör en väsentlig del av svenskt näringsliv. Dentillför landet betydande valutainkomster, inkomsler som huvudsakligen härrörfrån irafik mellan utländska hamnar. Även om de svenska fartygens andel av trafikenpå är förhållandevis ringa svarar svenska redare här för åtskilligatekniskt avancerade sjöiransportlösningar och främjar därmed allmäntnäringslivets internationella konkurrenskrafi. Direkl och indirekl skaparsjöfarten ell stort anial arbelstillfällen. Svenskrederiverksamhet har drabbats hårt av den djupa och långvariga sjöfartskrisen.Den omfatlande satsningen i början av 1970-talel på stora tank- och andra masslastfarlyghar som fraklmarknaden kommii alt gestalta sig blivit en svår belastning.Åtskilliga av masslastfariygen har - ofta med föriust - föttsäljas till utlandet. har emellertid utbyggnaden av del meraspecialiserade tonnaget fortsall. Genom den omläggning som pågår bör Sverigefå en handelsfiotta som bättre svarar mol näringens långsiktigakonkurrensförutsättningar. Det gäller nu atl la tillvara de tekniska ochkommersiella färdigheter som byggls upp inom sjöfarten med tillgångar i form avmodernt tonnage och yrkesskicklighet hos ombord- och landanställda. Statenhar visat beredvillighet att övergångsvis stödja rederinäringen. De vidtagnaåtgärderna har närmasi syftat lill alt upprätthålla handlings- 1978/79:116 6 friheteni avvaklan på mera långfristiga bedömningar av näringens möjligheter. Delgäller såväl systemet med krediigarantier med syfte aU tillfälligt slärkabranschens likvidiiei som de företagsinrikiade stödåtgärderna för två avlandels största rederiföretag. Sjöfartspoliliska utredningens uppgift är all ulformaförslag lill åtgärder på längre sikl. Ulredningen skall sålunda bl. a. molbakgrund av bedömningar av utvecklingen inom den internationella sjöfarten ochden svenska rederinäringens inlernaiionella konkurrenskraft utarbeta allernaiivför ell sjöfartspolitiski program. Det har emellerlid inte varil tidsmässigt möjliglför utredningen atl sätta in sina avlämnade förslag i eu sådantsammanhang. Utredningens mera kostnadskrävande förslag, alltså det lilirälliga driftbidrageioch dettas konstruktion, har inte heller på den korta lid som siåti till budskunnat prövas så ingående i som är nödvändigi. Dettorde råda enighet om att problemen kring det svenska näringslivetsinternationella konkurrenskraft i första hand bör lösas genom en allmän kosinadsanpassning.En fortsatt välståndsutveckling bygger på den specialisering som del inlernaiionellautbytet av varor och ijänsler ger möjlighet till. Detta gäller även försjöfarten. Jag är emellertid medveten om de ekonomiska svårigheler som en stordel av rederinäringen har kommii i och som, trots en i många avseenden godprognos, näringen inle själv kan bemästra. För atl underiäita en fortsattanpassning med syfte atl återställa näringens långsiktiga bärkraft kanstödåtgärder behövas övergångsvis. Utredningenhar avsett att del föreslagna driftbidragei skulle gälla under ell år, år 1980.Jag anser alt ell förslag som delta måsle - även om del har betecknats somkortfristigt - ses i ett vidare sjöfartspolitiski sammanhang än som utredningenhar redovisal i sin promemoria. Även rederinäringen själv behöver snarasi engrund för en långsiktig planering. En fråga som i sammanhanget ytterligare börbelysas är samspelet mellan samhällets rederi-och varvspolitik. Jagräknar med alt ha lillgång till förslag lill sjöfartspolitiskiprogram. Därefier bör ålgärder kunna föreslås med verkanfr. o. m. . Avskäl somjag nu har redovisal kommer jag i det följande inte närmare att behandladet av utredningen framlagda förslaget om ett driftbidrag för . Jag tarinte heller nu upp de synpunkter som ulredningen har lagl på rederiengagemangethos svenska varv. I denna fråga hänvisar jag till prop. 1978/79:49 om vissavarvsfrågor och behandling av denna (NU 1978/79:17, rskr 1978/79:115).Jag vill i della sammanhang framhålla attjag erfarit att vissa förhandlingar nupågår mellan svenska rederier och om driften m. m. av värvskontrolleradefariyg. Jaginskränker mig sålunda till atl, efter all ha gett en kort översikl av utvecklingeninom sjöfarten, i avsniii 4-8 behandla vissa internationella sjöfartsfrågor,frågorna om kreditgarantier, lånefonden för den mindre skeppsfarten, bidrag lillsjöfolkets fria resor saml förlängning av den s. k. 1978/79:116 7 Hagglagen.Under varje avsnitt redogör jag för sjöfartspolitiska ulredningens förslag ochmina överväganden på grundval av bl. a. dessa förslag. I avsnitt 9 tarjag slulligenupp vissa bemanningsfrågor. Deninlernationella sjöfartskrisen är nu inne på sill femle år. Orsaken till krisenär bl. a. förstora leveranser under fiera år av nya fariyg, främsi av stora lankfarlyg.Dessulom har genom de fierfaldigade oljepriserna och en följandedjup och långvarig lågkonjunktur skell eu avbroii i en under fiera år snabbökning av tonnageefterfrågan. Tonnageöverskotiei har spritt sig till torrbulkfartenoch också åtskilliga andra marknadsavsnilt. 1977/78:166 om vissa sjöfartsfrågor anförde föredragande departementschefenalt utsikterna för sjöfarten inle heller för ledde sig goda. Visseriigenkunde tanklonnaget genom ökade skrotningar och starkt neddragna leveranser avnybyggen väntas hålla sig i slort sett oförändrat . För torrbulklonnagelhade man emellerlid alt räkna med ett belydande lonnagelillskotl under också detlaår. Godsvolymen försåväl oljor som annal massgods lorde knappast öka nämnvärtunder året. Tonnageöver-skollen kunde därför knappast antas minska och masslastfraklernadärför fortsätla att ligga lågl. Konjunkiurförväntningarna talade knappast förförbättringar inom andra marknader. Tvärtom kunde lonnageöverskotien sprida sigmed åtföljande fraklsänkningar. Främsimasslaslmarknaden kom all utveckla sig mera positivt än det fannsanledning au räkna med vid årets början. Detta berodde på i första handutvecklingen . Räknai på helårsbas sjönk tonnageefterfrågan.Mätt i transportarbete torde den ha gåll ned med ell par procent jämfört med år1977. Minskningen gällde såväl råolja och oljeprodukter som järnmalm och kol. Enbarlför spannmålen höll sig transportarbetet uppe. Skeppningarna var emellerlidojämnt fördelade . läg de genomgående lågl. Denuppgång som skedde gällde huvudsakligen spannmålstransportersom kom atl styra fraktutvecklingen på torrbulksidan. Olika störningar i detamerikanska lastutbudet hade då neutraliserats med ökade skeppningar som följd.Från augusti ökade mera allmänt tonnageefterfrågan. Kapacitetsreserven i formav farlnedsättningar, uppläggningar m. m. sjönk och frakterna steg till nivåersom inte förekommii . Delta gällde både oljor och torrbulk-gods.Sin högsta nivå nådde frakterna november/ december. Tankfrakternahade pressats så djupl all de inte gav utrymme för myckelmer än bunker- och hamnkoslnader. Följden blev ökade uppläggningar. hade det laslningsberedda obefraklade tonnaget i Arabiska vikenlagils i anspråk med den prislryckande effekt detla utövat. Befraktarnatvingades höja sina bud för all få lillgång lill tonnage. 1978/79:116 8 Angelägenhelenau kompensera den nedgång av lagren som skett tillsammansmed förväntade ökningar av råoljepriset medförde en stegradefterfrågan. Härtill kom atl ell antal stora japanska tankfartyg togs urmarknaden för att användas som lager. Som en ytteriigare pådrivande faktorutvecklade sig den inrikespolitiska oron i med de verkningar denna kundefå för energiförsörjningen i importländerna. Frakterna steg successivt och islutet av november gjordes för tankfartyg i 200 000 tons klassen, s. k. VLCC (verylarge crude ), enstaka avslut som låg ca så högt somgenomsnillet för . Bristande lasttillgång förde därefter med sigett omslag och hade frakterna ungefär halverats. För de siörrefartygen har de fortsatt att sjunka . Defrakter som noterades underetl par månader gav för åtskilliga fartyg ettbetydande bidrag lill kapitalkostnaderna. De avsåg dock enbart en eller i undantagsfalltvå resor. Som följd av de mycket låga frakterna blev delgenomsniuliga utbytet för lankfarten fortfarande dåligi. Härtillbidrog en försämrad dollarkurs. Frakiökningarnainom torrbulkmarknaden fick större genomslagskrafl. Utfallet blev i genomsnittbetydligt bälire än trots den fortsatta svagastålkonjunkturen med den inverkan denna hade på skeppningarna av järnmalm ochkol. Fraktökningarna gällde i huvudsak de stora fartygen, dvs. enheter i panamaxklassen,ca 50 000-80 000 dödvikts-ton, och än större enheier. Till förbättringen bidrogall under höslen en ökad del av del kombinerade tank- och lorriasltonnaget gicköver till alt transportera råolja. Medantransportarbetet för masslastgods minskade något steg det för demera förädlade varorna, parti- och styckegodset, med 5 ä 6 96 jämfört med år1977. Den ökade svenska exporten påverkade positivt godsunderlaget för de påSverige baserade fjärr- och närlinjerna. Den låga importen gjorde dock attökningen av fraktintäkterna hölls nere. De kombinerade passagerar- och lastfärjornafick ett förhållandevis gotl år. I övrigi präglades ro/ro-marknaden av ettfortsatt växande lonnageöverskott. I fråga om den mindre skeppsfarten blevfraktuppgången under höslen föga markerad för torrlaslfartygens del medan smålankfartygenkunde uppnå betydligt ökade frakter. Av de försvenska rederier betydelsefullaspecialfarterna kan nämnas alt kyltransporterna också gav ellgott utbyte medan det till följd av minskat laslutbud och åtskilliga nybyggenförsämrades för biltransporterna. Beräkningarna av sjöfartsneltoi m. m. lyderpå att lolalt selt den svenska rederinäringen inte obetydligt förbättrade sillförtjänstläge jämfört med . Delåga frakterna förde med sig en fortsatt press nedåt på andrahandsvärdenaför också moderna masslastfartyg. Priserna reagerade dock starkt på de höjdafrakterna och vid slulel av låg de oftasl betydligt högre än vid årelsbörjan. Uppgången gick som längsi i fråga om de 1978/79:116 9 siorbärigatorrbulkfartygen inberäknat de kombinerade tank- och lorrlaslfar-lygen. I vissafall fördubblades nära nog priserna även om de långl ifrånknöt an till fartygens nybyggnadsvärden. Densvenska masslasinotlan minskade avsevärt . Nedgången gick längsiför de kombinerade fartygen. Tonnaget gick ned med lill knappt 0,7milj. Också torrbulksfiotian krympte belydligt främsi genomförsäljning av ett antal panamaxfartyg. Tankfiollan höll sig tonnagemässiglnågot så när uppe trots försäljning av bl. a. ell par enheter i 300 000 tonsklassen. Skälet var alt handelsfiottan tillfördes sill ojämföriigi störstafartyg, en enhel om nära 500 000 lon dödviki. Totalt minskade masslaslHoitanmed 2,4 milj. dödviktslon lill 7,8 milj. lon. De fiesia försäljningarna skeddeinnan andrahandsvärdena gått upp mera påtagligt. Nytillskottenunder året bestod huvudsakligen av specialiserade enheter, bl. a. ett antal ro/ro-fartygför Ijärrlinjefarten. uppgick tonnaget till sammanlagt 9,2 milj.dödviktston. Minskningen utgjorde 2,4 milj. lon eller . Antaletfartyg gick ned med ett ireltilal enheier. Redan gjorda försäljningar tyder påatt masslastflotlan kommer att minska med ytterligare åtminstone1,5 milj. dödviktslon. Också årets nyleveranser kommer att i huvudsak röra sigom ro/ro-enheler för olika fartområden. har den svenska handelsflottandärigenom genomgått en omfatlande slmkturförändring. Utsikternaför fraklmarknaden är svåra att få ett grepp om. Enslutsats av fraktuppgången är all beräkningarna omföreliggande lonnageöverskott förefaller överdrivna. Den framräknade kapacileisreserveni form av fartnedsäliningar, dellasler m. m. står till belydande del kvar ävenunder perioder med hävdade frakter. Uppläggningarna avser lill betydande deltonnage som aldrig beräknas komma i irafik. Klart positivt är atl masslasinotlanhar slutat att växa. Tanklonnaget t. o. m. minskade med någon proceni underår1978. Minskningen bör vid upprätthållen skroiningsnivå fortsätta under år 1979samtidigt som nettotillskottet till torrbulkfiottan blir ringa. Osäkerheteni utvecklingen gäller lastuibudei. De ökade volymerna kan knappast hänföras till en konjunkturförbättring. Situationeni gör det osäkert vilken omfattning oljeutlaslningen därifrån kan få. Ävenom skeppningarna ökar från andra oljeländer finns knappasl förutsättningar för elltotalt höjt lastutbud. Tvärtom kan inte uteslutas atl utvecklingen blir denmotsatta med de konsekvenser detta kan få för också väridsekonomin i slort ochdärmed för sjötransporterna. Genomden strukturförändring som skett inom den svenska handelsflottan har utfalletinom masslastfarten fåll klarl minskad betydelse för den svenskarederinäringen. Den konjunkturförbällring som räknats med för åtskilliga länderunder borde posilivi påverka lastulbud och frakter inom linjefarten ochvissa specialfarter. Enbarl om oljeförsörjningen går alt 1978/79:116 10 upprätthållalär emellertid konjunkturförbättringarna realiseras. Perspektivenpå är minst lika svårbedömda. En avgörande fråga är givetvisoljeförsörjningen. En annan är den fortfarande klart överdimensioneradevarvskapaciteten. Med de stöd som i många länder utgår till varv och redare ärdet en påtaglig risk för atl tonnageöverskotien sprids till praktiskt tagetalla sjöfartssektorer med de risker detta kan medföra för en på förelagsekonomiskagrunder upprätthällen rederiverksamhet. Härtill bidrar också de sjöfartsprolektionistiskasträvandena i olika länder och ländergrupper, en fråga som jag återkommer tilli del följande. 4Det internationella sjöfartspolitiska läget 4.1 Sjöfartspolitiska utredningen Ulredningenhar studerat utvecklingen inom den internationella sjöfarts-politiken alltsedanOECD:s liberaliseringskod antogs och principen om fri och rältviskonkurrens fastslogs. Utredningen avser att i sitt kommande betänkande behandlade huvudproblem som möler svensk sjöfart inlernalionellt. Bland dessaproblemområden kan särskilt nämnas FN:s linjekonferenskod, UNCTAD-sekrelariatelsförslag lill riktlinjer föratt öka konkurrenskraft i masslasltrafiken,anlilruslpolitik, konkurrens saml det bekvämlighetsfiaggadetonnagel. Deninternationella sjöfartspolitiken befinner sig enligt utredningen i en processsom otvetydigt syftar till atl omgestalta väridssjöfartens handlingsmönster.Vedertagna principer håller på atl omvärderas. Nya intressegrupper har trättfram och ställt krav på ökat infiytande och deltagande vid utformningen ochtillämpningen av denna politik. Gränsen mellan renodlade handels- och sjöfartsinlressenoch allmänpolitiska överväganden är därvid ofta suddig. Utredningenframhåller att koncentrationen hiltills av den sjöfartspolitiska diskussionen tilllinjesjöfarten inte innebär att tank- och annan masslastsjö-fart kan förväntasbli oberörd och hänvisar därvid lill nationalistiska tongångar i och ivissa och lill aktiviteten inom sekretariat inför UNCTAD-konferenseni år. a. de avgörande ställningstaganden som kan ske i andra staterbeträffande linjekonferenskoden. I avvaktan härpå anser utredningen attSverige bör fortsätta sitt odogmaliska försvar för den fria sjöfarten. Detta ären naturiig uigångspunki för ell land med vår handelspolitiska inställning ochmed en rederinäring som bedriver en omfattande tredjelands-trafik (cross-trade). Detär enligt utredningen ett väsentligt svenskt intresse att konferenssystemetbibehålls inom linjetrafiken. Möjligt är att någon form av garantier måsteskapas och accepteras för att konferensmedlemmarna inle skall kunna tillämpaillojala affärsmetoder. 1978/79:116 11 Utredningenhar i princip en negativ inställning lill FN:s linjekonferenskod. ärutredningen medveten om att denna uppfaUning bör omprövas för den händelsesamtliga skulle komma att ratificera koden med det förbehållet alt lastuppdelningsbestämmelsernainte tillämpas mellan dessa och andra . I eti sådant tänkt läge kanen svensk ratificering visa sig vara förenlig med svenska inlressen. Närdetgäller masslastfarten ärdet enligt utredningen angeläget att motarbetarvarje form av lastuppdelning, vilket inte bör hindra alt vi hyser förståelseför önskan att i rimlig utsträckning öka sitl tonnage. Vad slulligenangår ösistaiskonkurrensen är del utredningens uppfattning atl inomramen förden blandade sjöfartskommissionen och handelsförhandlingarna börforisätta sina strävanden all öka den svenska andelen i trafiken mellan Sverigeoch och motarbeta förfaranden som är till skada för svenska inlressen,bl. a. inom cross-trade. Densvenska handelsfiottan är inte uppbyggd för atl i första hand betjäna vår egenutrikeshandel utan är väsenlligen inriklad på trafiken mellan främmande hamnar (cross-trade).Följaktligen beror den svenska rederinäringens handlingsutrymme av sjöfarlspolilikeni andra länder, framför allt den slarkl ökade lendensen alt begränsa cross-lradeverksamhelen.Den fria sjöfarten har varil en livsbetingelse för den svenska handelsfiottansutveckling och nuvarande ställning. Sålänge helt behärskade världssjöfarten kunde de bygga upp ett sjöfartspolitiskiregelsystem avpassat efter egna behov och intressen. Sjöfartsbestämmelserna i som antogs slår fasl principen om fri och rättviskonkurrens.