prop · G20363 · 1978-12-31 00:00:00 — 1978/79: 63 Regeringens proposition 1978/79: 63 medförslag till lag om ändring 1 byggnadslagen (1947:385); beslutadden 20 okiober 1978. Regeringenföreslår all aniaga det förslag som har lagils upp i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås - i avvaktan på en mera genomgripande reform avbyggnadslagstiftningen - ändring av bestämmelserna i 35 a § byggnadslagen (1947:385)om förbud mol rivning av byggnad. Ändringen innebär au förbud i vissa fallskall kunna gälla än som kan föreskrivas. Ändringenskall träda i kraft . 1 1978/79. 1978/79:63 2 Lagom ändring i byggnadslagen (1947:385) Härigenomföreskrivs att 35 a § byggnadslagen (1947:385)' skall ha nedan angivna lydelse. 35a §2 får meddela förbud mot rivning av byggnad inom område medstadsplan eller inom område där förbud mot nybyggnad råder enligt 35 §, omförbud mol rivning är påkallat från bostadsförsörjningssyn-punki eller förbevarande av kulturhistoriskt eller miljömässigt värdefull bebyggelse. Förbudenligt första siyckei får Förbud enligt försia stycket får meddelas för en lid av högst . meddelas för av högsl . Om synneriiga skäl föreligger, får Om synneriiga skäl föreligger, får förbudet förlängas med högst två förbudet förlängas eller förnyas med år. högsl i sänder. för rivning av byggnad sökts, får åock förbudet för den byggnadendärefter ej gälla under längre sammanlagd tid än . Dennalag träder i kraft . De nya bestämmelserna tillämpas även påförbud som har meddelats före ikraftträdandet. 1 lgenomiryckt 1972:775. 2 Paragrafeninförd 1973:1085. Prop.1978/79:63 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , , ,De , , , , , Proposition med förslag till lag om ändring i byggnadslagen Enligt35 a § byggnadslagen (1947:385, omtryckt 1972:775, ändrad senast 1977:338), BL,kan byggnadsnämnd meddela förbud mot rivning av byggnad inom stadsplanelagiområde eller inom område där förbud mol nybyggnad gäller i avvaktan påantagande eller ändring av stadsplan. Rivningsförbud, som kan avse viss byggnadeller byggnader inom vissl område, får utfärdas om det är påkallat från bostadsförsörjningssynpunkieller för bevarande av kulturhistoriskt eller miljömässigt värdefullbebyggelse. Förbud får meddelas för av högsl . Föreliggersynnerliga skäl får förbudet förlängas . Inombostadsdepartementet har upprättats en promemoria (Ds Bo 1978:1) Provisoriskrivningsreglering med förslag lill ändring av 35 a § BL. Promemorian-som ocksåinnehåller en redogörelse för gällande räu och nuvarande förhållanden i övrigtpå området -bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 1. Efter remiss har yllrandenöver promemorian avgells av , bosiadsslyrelsen, statensråd för byggnadsforskning, , statensplanverk, länsstyrelsema i , , , samtGöteborgs och län, byggnads-vårdsuiredningen. Näringslivets byggnadsdelegalion,slyrelsen för siadshypotckskassa. Svenska föreningen för byggnadsvård. , (), . (avd. för arkitektur) saml , , , , ,, , , , , , Prop.1978/79:63 4 Yttrandeöver promemorian har dessutom inkommit från en enskild faslighetsägare.Länsstyrelsen i har bifogat yttranden från och Helsingborgskommuner. Vidare har i bifogat yttranden frånGotlands komniun och Fornsal. ansluter sig tilldet av Näringslivets byggnadsdelegalion avgivna yttrandet. Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 2. 1Överväganden och förslag m. m. Somframgår av departementspromemorian har möjligheten atl med stöd av 35 a ij BLmeddela rivningsförbud uinytijais i ett 30-ial kommuner. I en del fall harförbudet meddelats mot bakgrund av alt rivning varit nära föreslående. I andrafall har kommunen utfärdat förbud antingen med slöd av befintligtplaneringsunderlag eller för all få rådrum för planering. Om en komniun såledesi sin planering har avseit all vissa byggnader eller byggnader inom visslområde skall bevaras, har förbud mol rivning utfärdals oavsett om fastighetsägarnahar uttryckt önskemål om att få riva eller inte. Del har beiräffande en delfall upplysts atl molivet till delta förfaringssätt har varit att kommunengenom förordnande om förbud har velat tillkännage sina avsikter, så attfastighetsägarna inte skall vidla förberedelseåigärder för rivning, t. ex.evakuering av byggnader eller projektering av nybyggnad, ulan all dessförinnanha tagil koniaki med . Promemorieförslagetsyftar lill all lösa vissa problem som uppslår när förbud har meddelats av sislnämnda anledning. Eftersom förbud får meddelas för av högst ochförlängas , komnier nämligen de förbud som meddelades straxefter del all 35 a § trädde i kraft - i den månde har förlängts-all upphöra allgälla . Sannolikt har flertalet fastighetsägare som berörsav dessa förbud inte haft något intresse av rivning . Förendel fastighetsägare kan dock rivning av beflntlig bebyggelse inom inte alltföravlägsen framlid ändock vara ell önskemål. När nu kommunerna redan innan rivningsiniresseihar mognat velat deklarera sin inställning i rivningsfrågan har man frånhänisig möjligheten alt sedermera med stöd av 35 a § BL få rådrum för förhandlingarom bevarande av värdefulla byggnader. Förslageti promemorian innebär all det hinder som finns alt förlänga förbuden medmer än tas bort. I stället införs en regel som innebär att, om lov förrivning har sökts, förbudet därefter inte får gälla under längre sammanlagd lidän . Möjligheten att förlänga förbudet görs således beroende av omfastighetsägaren på vissl sätt har gett sina rivningsplaner lill känna ellerinte. Promemorieförslaget innebär således en justering av den provisoriskarivningsreglering som råder i avvaktan på resultatet av Prop.1978/79:63 5 arbelelmed en ny byggnadslagstiftning. I promemorian avvisas tanken all i detlasammanhang genomföra en mera permanent reglering, efiersom det förutsätterställningstaganden till frågor som är av grundläggande belydelse för byggi agarbeiel. Ilikhet med det helt övervägande antalet remissinsianser finner jag förslaget ändamålsenligt.Jag tar också därmed avstånd från de förslag om begränsning av kommunernas möjligheleratl meddela rivningsförbud som några remissinstanser för fram. Medhänsyn till den provisoriska karaktären hos förslaget är jag inte heller bereddatt tillstyrka nya inslag i rivningsregleringen av den typ som har förts framunder remissbehandlingen. Jag tänker bl. a. på förslagen atl vidga regleringen lillatl gälla även bebyggelse utanför stadsplaneområden, atl ge ocksä länsstyrelsenmöjlighet att meddela rivningsförbud och alt införa skyldighet förbyggnadsnämnden att underrätta m. fl. Frågor av detla slag övervägs i arbetet med en ny byggnadslagstiftning. Flera remissinstanserframför kritik mol atl den föreslagna lagtexten anger en absolut lidsgräns förrivningsförbudet av från tidpunkten för ansökan om lov för rivning.Avgörande för rivningsförbudels längd bör enligt dessa instanser i stället varaskyddsvärdet hos del objekt som omfattas av rivningsförbudet. Man pekar vidarepå all en sådan tidsgräns kan fä till följd alt många fastighetsägare för attöka sin handlingsfrihet kommer att söka rivningslov utan att genomarbetade och konkrelarivningsplaner föreligger. Andra remissinstanser föreslår atl lidsgränsen ulgårur lagtexten och att fastighetsägarens intressen tillgodoses genom motivuitalandenom återhållsamhet med föriängning ulöver . När 35 a § BL infördesbedömdes regler om kompensation till faslighets-ägaren inte behövliga därföratt förbuden skulle vara tidsbegränsade. En förutsäitning för att möjligheternatill föriängning nu skall kunna vidgas är-vilkei också framhålls i promemorian- all det kan ske utan atl behov av ersättningsregler uppkommer. Promemorieförslagetuppfyller enligt min och så gott som alla remissinstansers mening denna föruisättning.Med hänsyn till det anförda och till att förslaget dessutom synes lösa de nu aktuellaproblemen, dvs. problem som kan uppkomma när rivningsförbud har lagts över ettstörre område, anser jag del inte lämpligt atl i detta sammanhang överväga enlösning som kan innebära att möjligheterna till förlängning ytteriigare vidgas. Jagär medveten om atl promemorieförslaget kan komma att leda lill att en delfastighetsägare ansöker om rivningslov för atl skaffa sig handlingsfrihet. I likhelmed bl. anser jag dock atl risken för detta intetorde vara alltför stor, i synnerhet som del är fråga om en lagändring somkommer au ha verkan . Genom en effektiv saneringsplaneringdär kommunens intentioner läggs fast och genom en \* 1978179. Prop.1978/79:63 6 öppenoch allsidig information lill faslighetsägare och allmänhet behöver antaletrivningsansökningar av detla slag inte bli så många. Iett par remissyttranden påpekas att många fastighetsägare genom alt begäraförhandsbesked eller genom kontakter under hand med hartillkännagett sina rivningsplaner men au fastighetsägarna -med vetskap om atlde förbud som löper upphör atl gälla efter maximall - har underlåtit atlsöka byggnadslov för rivning. I dessa remissyttranden föreslås därför alt femårsfrisleni andra stycket i förslaget skall börja löpa inte bara när en formell ansökanhar gjorts utan också när fastighetsägaren på annat sätt har bekantgjort sinönskan atl riva. Promemorieförslagetulgår från all fastighetsägare liksom f n. skall vara skyldiga atl under vissa förutsäliningartåla det intrång som kan följa av att rivning kan vägras under maximalt fem år.Del är viktigt all femårsiiden lätt kan bestämmas. Jag delar därföruppfattningen i promemorian att tiden bör räknas från det ansökan om lov förrivning görs. Det innebär emellertid inte atl man alltid kan bortse från atlfastighetsägaren på annal sätt kan ha klart anmält sina rivningsplaner. Finnsdel över huvud taget förutsättningar - dvs. synneriiga skäl - att förlängarivningsförbudet, bör man enligt min mening kunna beakta fastighetsägarens initiativnär man bestämmer den tid med vilken förbudet skall förlängas. På grund av del nu anfördaoch då jag även i övrigt kan ansluta mig till promemorieförslaget och de motivsom har anförts till stöd för della. förordar jag att förslaget genomförs. a. au ändringen i 35 a § BL skall träda i kraft den 1 januari 1979.I lagförslaget har gjorts en redaklionell jämkning. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen alt antaga del inom bosladsdepariemenlet upprättade förslaget tilllag om ändring i byggnadslagen (1947:385). Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar all genom proposiiionföreslå atl aniaga del förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1978/79:63 7 Förslag till ändring av 35 a § byggnadslagen (1947:385) Förslagtill ändring av 35 a § byggnadslagen (1947:385) 1 Gällande ordning beträffande rivningsreglering Enligt54 ij byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776, ändrad senasi 1978:369) (BS)krävs byggnadslov för nybyggnad och därmed jämföriiga ålgärder saml för bl. a.vissa ändringsarbeten på byggnad. Vidare krävs lov för rivning av byggnad inomområde med stadsplan saml inom område där förbud mot nybyggnad har meddelatsenligt 35 § byggnadslagen (1947:385, omiryckt 1972:775, ändrad senasi 1977:338)(BL) i avvaktan på antagande eller ändring av stadsplan. Prövningenav fråga om lov för rivning är i princip begränsad lill att vara en lillsyn atlrivningen sker på ett från bl. a. säkerhetssynpunkter och hygieniska synpunkierbetryggande sätt. Tillstånd lill rivning kan alltså i allmänhet inte vägras i byggnadslovsärendei. Isamband med införandet av bosiadssaneringslagen (1973:531, ändrad senasi 1978:310)(BSL) kompletterades dock byggnadslagstiftningen med bestämmelser som delsmedför hinder för alt meddela lov för rivning i vissa fall,dels ger möjlighel all i vissa fall utfärda tidsbegränsadeförbud mot rivning. Äransökan om uppmstningsåläggande som avses i 2 § första stycket BSL föremål förprovning, llr sålunda enligt 56 § 4 mom. BS lov till rivning av byggnad somavses med ansökningen inte meddelas förrän frågan om åläggande har slutligtavgjorts. Har upprusiningsåläggande utfärdats och har åläggandet inteförfallit, fär lov till rivning av byggnad som avses med åläggandel intemeddelas. Byggnadsnämndensbefogenhet att meddela tidsbegränsade förbud mol rivning regleras i 35 a S BL.Paragrafen, som således kom till i samband med BSL och trädde i kraft den 1januari 1974, har följande lydelse. Byggnadsnämndenfår meddela förbud mol rivning av byggnad inom område med stadsplan eller inomområde där förbud mot nybyggnad råder enligt 35 §, om förbud mol rivning ärpåkallat från bostadsförsörjningssynpunki eller för bevarande avkulturhistoriskt eller miljömässigt värdefull bebyggelse. Förbudenligt första slyckel fär meddelas för en lid av högst . Om synnerligaskäl föreligger, lär förbudet föriängas . Prop.1978/79:63 9 Rivningsförbudkan meddelas antingen för viss byggnad eller för byggnaderna inom visslområde. beslul alt meddela rivningsförbud kan anföras besvär, som isista inslåns prövas av regeringen. Möjlighetalt hindra rivning av byggnad finns även enligt lagen (1960:690) ombyggnadsminnen. Byggnad, som bevarar egenarten hos gången lids byggnadsskickeller minnet av historiskt betydelsefull händelse och som med hänsyn därtill äratt anse som synnerligen märklig, kan enligt 1 § denna lag förklaras sombyggnadsminne. I samband med sådan förklaring skall genom föreskrifter angesbl. a. i vilka delar byggnaden inte fär ändras och hur ägaren skall vårdabyggnaden. meddelas all område kring byggnaden skallhållas i sådani skick au byggnadens utseende och karaklär inte förvanskas.Medför skyddsföreskrifter alt pågående användning av byggnad eller områdeavsevän försvåras, är fastighel.sägaren och innehavare av särskild rätt lillfastigheten enligt 5 ij berättigade till ersättning av staten för den skada delider därigenom. 2Framställning om ändring i BL m. m. skrivelse som inkom till den 7 febmari 1978 har Kalmarkommun hemställt bl. a. om prövning av möjligheten att förlänga giltighetstidenav de rivningsförbud som kan meddelas enligt 35 a § BL. 1 skrivelsen harkommunen upplyst all i kommun var en av de försia allmeddela rivningsförbud. Del var enligt kommunen påkallat föratt bevarakulturhistoriskt och miljömässigt värdefulla byggnader på i centrumav . Kommunenerinrar om au byggnadsvårdsutredningen har i uppdrag att ge förslag till lån,bidrag och ersättningsregler eller liknande stöd åt kulturhistoriskbebyggelse. Därmed kan enligt kommunen skapas förutsättningar för alt byggnadskulturvårdensspeciallagstiftning-byggnadsminneslagen-skall kunna tillämpas i störreomfattning än vad har varit möjligt. av de kommuner som i likhel med bonade tillämpa 35 a § BL under år1974 har redan blivit nödsakade alt förlänga förbuden. Del beror enligtkommunen på atl det har varil svårt att uppnå ett bevarande med hjälp av fysiskplanering. Efter förlängningen med två arges inte fler möjligheler alt på sammagrunder föriänga förbudet. Del finns risk för all varken en ny byggnadslagstiftninghinner träda 1979 eller att nya former för ersättning och bidrag lillkulturhistorisk bebyggelse finns vid den liden. Därmed saknas realistiskamöjligheter att förhindra rivning av kulturhistoriskt synneriigen märkligbebyggelse på i . Kommunenvill fästa uppmärksamhei på all kommunen är beroende avsamordningen mellan en ny byggnadslagstiftning och ersättningsformer vadbeträffar all kulturhistorisk bebyggelse. 1978/79:63 10 nenhemställer därför att departementet antingen låler pröva möjligheten allytterligare förlänga rivningsförbudens giltighetstid utöver de som ärmöjliga eller eljesl verkar för en samordning som nämnls. har inhämtats att ca 30 kommuner har utnyttjat möjlighetenatt utfärda rivningsförbud enligt 35 a § BL. Ca 15 förbud utfärdades under åren1974 och 1975. En del av dessa förbud gäller fortfarande, i somliga fall efter föriängning. Förbudsreglernahar av några kommuner tillämpats så alt förbud har lagts över ell siörre ellermindre område, även om inte alla byggnader inom området har varil ulsaiia för rivningshoi.Andra kommuner däremot har väntat med alt meddela förbud lill dess all rivninghar aktualiserats, varvid förbudet torde ha begränsats lill den eller deberörda fastigheterna. Tillden först nämnda kategorin hör bl. a. som meddeladeförbud mol rivning inom hela innerstaden. Från Stockholmsstadsbyggnadskontor har upplysts bl. a. att domineras avmyckel gamla stadsplaner. Nybyggnadsförbud förekommer endast i ringaomfattning. Saneringen i innerstaden sker systematiskt i enlighel med kommunenssaneringsprogram. rivningsförbud har gälll har ett 100-talkvartersvisa program - s. k. pakelbe-sked - för bostadssanering och sladsplaneändringupprättats efter samråd med fastighetsägare och nylljanderältshavare. Genomsådana program eller genom direkl hänvändelse till kan faslighetsägamai god tid fä besked i frågan hur nämnden kommer all ställa sig lill en ansökanom byggnadslov för rivning. Del anses angeläget all kommunen på delta sätt iett lidigi skede offentliggör sina intentioner i rivningsfrågor så atlfastighetsägarna inte i onödan vidtar förberedelseåtgärder för rivning. Underförbudstiden har avgjort ca 2(X) rivningsärenden. Ihuvudparten av dessa har ansökningarna bifallits. {\3 1976:02) har i uppdrag all uireda formerna för stödåtgärder för vård ochbevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Ulredningen beräknasslutföra sitt arbele . 3Motiven till 35 a § BL Bestämmelsernai 35 a § BL tillkom på förslag i prop. Till grund för förslaget lågen inom dåvarande upprättad promemoria (Ds C 1973:1) medförslag till provisorisk rivningsreglering enligt byggnadslagstiftningen. Iproposilionen erinrade departementschefen inledningsvis bl. a. om all bevarandetav äldre byggnader är av stort allmänt iniresse och all statsmakternas beslutår på del saneringspoliiiska området innebar en väsentlig förstärkning avsamhällets medel att främja en sanering av det äldre Prop.1978/79:63 11 bostadsbeståndet.Även om .samhällets möjligheler att hävda bevarandeintressena sålunda hadeförbättrats, talade enligt departementschefen emellertid siarka skäl för attrivning av byggnad, åtminstone i vissa fall, borde underkastas en planmässigreglering. En sådan reglering kunde dock inte åstadkommas utan attbygglagutredningens arbeie avbidades. Över huvud taget var del enligtdepartementschefen vanskligt att, som ett provisorium och utan en mera allsidigutredning som underlag, inom ramen för byggnadslagstiftningen genomföra enordning, varigenom öppnades en möjlighet att mer generellt hindra rivning. Detförut nämnda promemorieförslaget syftade till atl hindra rivning av sådani hussom enligt kommunens planer bör rustas upp och beträffande vilket kommunenförhandlar med ägaren om upprustning. Förslaget log alltså sikle bara på saneringsmogenbebyggelse. Bosladsförsörjningssyn-punkien skulle vara avgörande vidbedömningen av behovet av rivningsförbud. På denna punkt fann emellertiddepartementschefen att förslaget hade getts en för stark begränsning ochföreslog atl förbud skulle kunna utfärdas även när del är påkallat förbevarande av kulturhistoriskt eller miljömässigt värdefull bebyggelse. Enligtpromemorieförslaget skulle förbud kunna utfärdas för av med möjlighellill förlängning ytterligare högsl om synneriiga skäl förelåg. Medhänsyn lill den berörda utvidgningen av tillämpningsområdet förrivningsförbudet kunde del enligt departementschefen ifrågasättas om entidsbegränsning över huvud laget kunde anses motiverad. Eftersom det var frågaom en provisorisk reform i avbidan på den mera genomgripande reglering somkunde bli resultatet av bygglagutredningens arbele, förordade han dock attförbuden tidsbegränsades. Den kommande regleringen skulle i annal fall kunnaföregripas och i alltför stor utsträckning bindas. Departementschefen framhölli della sammanhang all ett tidsbegränsat rivningsförbud, när det gäller sådankulturhistoriskt intressant bebyggelse där ålgärder enligt BSL inte kan komma ifråga, i många fall kan ge del rådrum som behövs för atl bedöma om åtgärdenligt byggnadsminneslagen bör tillgripas. Medanledning av förslag under remissbehandlingen av promemorian all rivningsförbudenskulle anknytas lill de lider under vilka förbud mol nybyggnad gäller, framhölldepartementschefen all en sådan ordning kunde medföra alt rivningsfrågan höllsöppen under en alltför . Han kunde därför inte biträda förslaget. Ilikhet med flera remissinstanser fann emellertid departementschefen atl de ipromemorian föreslagna tidsfristerna var för korta. Han förordade därför enförbudslid om högst med möjlighet till förlängning i högsl . Närdel gällde frågan om kompensation till fastighetsägare fann departementschefen- i överensstämmelse med promemorieförslaget - att några regler härom intebehövdes med hänsyn lill au rivningsförbuden skulle vara lidsbegränsade. Prop.1978/79:63 12 4 Bygglagutredningensförslag m. m. Bygglaguiredningenföreslog i sitt principbetänkande (SOU 1974:21) Markanvändning och byggande atlbyggnadslov skall krävas för rivning (s. 138 och 373). Byggnadslovsplikiens omfallningskulle enligt ulredningen kunna varieras mellan olika områden i kommunen. I lagskulle anges dels vilka företeelser som normalt skall varabyggnadslovspliktiga, dels företeelser som dämtöver i översiktlig plan fårgöras byggnadslovspliktiga eller företeelser som kan undanlas från den normalabyggnadslovspliklen inom vissa områden. Till de företeelser som skulle kunna undanlashänförde utredningen rivning (s. 374). Planering av bebyggelsemiljöer medsärskilt beva-ringsvärde avsågs i huvudsak ske genom kommundelsplan (s. 339 O-1sådan plan skulle riktlinjer kunna ges till grund för bedömningen avuppkommande frågor om bl. a. rivning. Någonerinran mot förslaget alt rivning skall kräva tillstånd framkom inte underremissbehandlingen. Endast en kommun anmärkte på förslaget och framhöll attkravet på tillstånd för rivning inte bör vara generellt (SOU 1975:17 s. 313). Det lordevara en allmänt omfattad mening atl samhällel bör ha effektiva medel för alt lillgodosebevarandeiniressena. har i många olika sammanhang kommii till utiryck iriksdagen. Bevarandeintressena har lätt en framskjuten ställning också iremissyttrandena över bygglaguiredningens förslag och i anslutning till arbelelmed den fysiska riksplaneringen. Införandel av bestämmelserna i 35 a § BLinnebar otvivelaktigt en väsentlig förstärkning av möjligheterna all hävdadessa intressen. Visserligen har endast ca 30 kommuner utnyttjat möjlighetenatt meddela rivningsförbud, men detla kan knappast tas som ett mått på behoveiav bestämmelserna. Somhar framgått av del fömt anförda var promemorieförslaget som låg lill grund förprop. 1973:196 inriktat på saneringsmogen bostadsbebyggelse. Förbuden skullegöra det möjligl all under ell förhandlingsskede hindra rivning av sådanbyggnad som enligt kommunens planer skall rustas upp. Om förhandlingarna underförbudstiden inte ledde lill någon överenskommelse om upprustning, förutsatteskommunen ansöka om uppmstningsåläggande enligt BSL. Rivningsförbud inträder dåautomatiskt enligt de förut nämnda bestämmelserna i 56 § 4 mom. BS. I och med atlmöjlighelerna att meddela rivningsförbud vidgades till att omfatia också annanbebyggelse av kulturhistoriskt eller miljömässigt värde än bostadsbebyggelse ulgörförhandlings-motivet ett av flera motiv för all meddela rivningsförbud.Departementschefen konstaterade att som en konsekvens av de vidgadeförbudsmöjligheterna den i promemorian föreslagna anknytningen lill BSL inteborde behållas. Prop.1978/79:63 13 Fråganom viss byggnad skall stå kvar eller inte bör enligt departementschefennormalt framgå av en upprättad saneringsplan eller plan enligt BL. Byggnadsnämndenskall emellertid inte varu förhindrad all meddela rivningsförbud när sådan planinte finns. Så snart det i del enskilda fallet står klart atl förulsältningarför rivningsförbud föreligger kan självfallet ett sådani meddelas. Ofta kandetta vara fallel just när någon planläggning i bevarandesyfte inte hargjorts. Behovet av sådan planläggning kan visa sig först genom altrivningsfrågan akiuali.seras i ett byggnadslovsärende.