prop · G20344 · 1978-12-31 00:00:00 — Det avgörande skälet för att bibehålla en jordbruksbokföringslag måste dock vara att de räkenskaper som försenligt denna lag uteslutande är avseddasom underlag för taxering. Det må erinras om att föredragandestatsråd i samband med nuvarandejordbruksbokföringslags tillkomst underströk (prop, 1951 :191 s, 175) att räkenskapema uteslutande var avsedda som underlag för taxeringen och att de inte skulle anses somhandelsböcker. Någon "bokföringsskyldighet"i egentlig mening avsågs alltså inte bli tillskapad genom denna lag. Jordbrukamasbokföringsskyldighet skall således inte medförade civilrättsliga verkningar, som följer av bokföringslagen.Enligt utredningens direktiv skall jordbruksbokföringslagens nuvarande tillämpningsområde kvarstå oförändrat. Det förslag till jordbruksbokföringslag, som utredningen framlägger, har utformats enligt de direktiv som utredningenhaft att följa. Utredningen har sålunda söktatt i möjligaste män samordna regelsystemet med bokföringslagen. De ändringar som föreslås är av sägenomgripande art att utredningen inte ansett det lämpligt att inarbeta dessa i den nuvarandejordbmksbokföringslagen. Utredningens förslag innebärdärför en helt ny jordbruksbokföringslag.Förslaget kommentera.s i det följande i en specialmotivering paragraf för paragraf, I betydande utsträckninginnebär utredningens förslag att bokföringslagensregler överföres till Jordbruksbokföringslagen.I den män reglema i do båda lagama överensstämmier blir uttalandena 1 förarbetena till bokföringslagen i tilllämpliga delargällande även förjordbruksbokföringslagen. Detsamma gäller uttalanden och anvisningar av bokföringsnämnden.Eventuellt bör nämnden utökas med en sakkunnig beträffande de speciella redovisningsproblemen i jordbrukoch skogsbruk. Prop,1978/79:44 utredningen föresl:ir- att iräringsidkare, vars verksamhet är av mindre omfattning, inte skall behöva avsluta räkenskaperna med årsbokslut. Detta är i överensstämmelse med bokföringslagens regler. Dessa näringsidkare behöver således inte upprätta nägon balansräkning. Utredningen har övervägt att föreslå att även den näringsidkare, som inte avslutar räkenskaper-na med årsbokslut, skulle vara skyldig upprätta en balansräkning upptagande tillgångar och skulder vid räkenskapsårets slut enligt i huvudsak följande schema. Skulder- och eget, kapital Till staten betald moms Insatser i ek. Fast egendom som ej är tillgäng enligt ovan Växelskulder Övriga skulder Utgående moms Mottagna förskott Prop, 1978/79:44 105 Det skulle tmappas t kunna an;:es betungande för näringsidkarenatt behöva upprätta en sådanbalansräkning. Han måste göra ensammanställning av tillgångar och skulder bl,a, för att upprättadeklarationen. Balansräkningen borde liksom årsbokslutet införasi en bunden bok. Det mä framhållas att som skälför att årsbokslutet skall införas i en bunden bok har framhållits,att kraven pä kontinuitet mellan åren och möjlighetatt göra jämförelser mellan olika är mäste tillgodoses.Föredragande statsrådet har i det tidigare återgivna uttalandet från prop, 1972:120 framhållit, attidkare av Jordbruk och skogsbruk börvara skyldiga att vid deklarationen foga avskrift av balansräkningen förbeskattningsåret, I 30 § 1 mom, taxeringslagen stadgas ienlighet härmed att deklarationsskyldig, som under beskattningsåret fört räkenskaper i rörelse, Jordbruk eller skogsbruk sombedrivits av honom, skall vid självdcklarationcnfoga bestyrkt avskrift av balansräkningför beskattningsåret och balansräkningför det närmast föregående räkenskapsåret. Det måäven erinras om bestäirmielsen i 22 §punkt 5 andra stycket KL att skattskyldig fåråtnjuta restvärdeavskrivning "under förutsättning avmotsvarande avskrivning i räkenskapema"och att som förutsättning för avdrag för .avsättningtill investeringsfonder för förlorade inventarier och lagertillgångargäller, att avsättning skall ha verkställts i räkenskaperna för beskattningsåret,Avskrivni.ngen och avsätt.nlngen torde inte kurma kommatill uttryck i räkenskapema om inte en balansräkning upprättas, Nägon skyldighet att upprätta balansräkninghar emellertid inte föreskrivits i bokföringslagen förde näringsidkare, som inte avslutar räkenskaperna med årsbokslut.För dessa näringsidkare får1 stället sjalvdeklarationens rörelsebilaga R 1 eller motsvarande ersätta ett vanligt årsbokslut.Utredningen iiar inte ansett sig i jordbruksbokföringslagen, som främst avseratt tillgodose de taxeringsmässiga aspektema,kunna uppställa större krav päräkenskapema än som ansetts erforder-ligt i bokföringslagen. Prop,1978/79:44 106 som inte avslutar r-äkenskapema med årsbokslut får således sjalvdeklarationens jordbruksbilaga J 2 eller motsvarande ersättaett vanligt årsbokslut, För aktiebolag, ekonomisk förening (sambruksförening)och handelsbolag, som driver Jordbruk eller skogsbruk, gäller att de ärbokföringsskyldiga enligt bokföringslagen. Detta gällde även enligt 1929 ärs bokföringslag.Den nuvarande jordbruksbokföringslagen gäller endast förenskilda personer, som driver jordbruk eller skogsbruk. Enligt direktiven börutgångspunkten för utredningsarbetet vara att jordbruksbokföringslagens nuvarande tillämpningsområdeskall kvarstå oförändrat. Härav följer att även den nya jordbruksbokföringslagen börbli tillämplig endast för sädana näringsidkare, vilka icke är bokföringsskyldigaenligt bokföringslagen för inkomst av Jordbruk eller skogsbruk, dvs,enskilda personer. När i bokföringslagen stadgas undantag för enskild person som driver jordbruk eller skogsbrukmåste med enskild persontolkningsvis även jämställas dödsbo efter sådanperson. Begreppet enskild person har samma innebörd i utredningens förslag som ibokföringslagen. En rörelseidkare, som är bokföringsskyldigenligt bokföringslagen för sin rörelse,kan om han även driver jordbruk eller skogsbrukfinna det lämpligt att tillämpa bokföringslagensregler för all sin verksamhet. Detta bör inte mötanågot hinder, dä bokföringslagensregler är mer omfattande än utredningens förslagtill jordbruksbokföringslag. Bestämmelserna om årsbokslut i jordbruksbokföringslagen böri princip vara obligatoriska endast förde större Jordbruken. Prop.1978/79:44 107 Enligt bokföringslagen är bestämmelsernaom årsbokslut ej tillämpliga påenskild näringsidkare, som driver sin verksamhetutan biträde av flera än två ärsauiställdapersoner och i vars rörelse den ärliga bruttoomsättningss'ummanunderstiger . Flertalet av de mindre jordbruken är familjejordbruk, där arbetet utföres av familjemcdlommama. lin gränsdragning med hänsyntill antalet årsanställda personer synes därför inte lämplig närdet gäller jordbruk. Bruttoomsättningen i jordbruk och skogsbruk kan varierabetydligt mellan olika är t.ex. på grund av skogsavverkning. Inte heller storleken avbruttoomsättningon ar därför i och för sig lämpligför gränsdragningen. Det hade varit önskvärt om man kunnat göra gränsdragningen vid viss arealstorlekpå Jordbruket eller efter taxeringsvärdet, Variationema är dock sä stora mellan joi-d-bruk i olikadelar av landet beträffande både arealstorlek och taxeringsvärden att utredningen stannat för att föreslå, att gränsdragningengörs med hänsyn till bruttoomsättningen i verksamheten. Utredningen anser att gränsen även beträffande Jordbr-uk och skogsbruk kansättas vid en bruttoomsättning av . Som framgår av do uppgifter, som erhållits frånstatistiska centralbyrån (bilaga 1), kommer då det helt övervägande antalet jordbruk att undantas från skyldighet att avsluta räkenskapema med årsbokslut.Att omsättningen ett enstaka år uppgårtill eller överstiger bör dock inte medföraskyldighet för näringsidkaren att upprätta årsbokslut, om hans omsättning normalt understiger . Om bruttoomsättningen under tvåpä varandr-a följande räkenskapsår uppgårtill eller överstiger , bör reglema om årsbokslutbli tillämpliga, såvida icke näringsidkarenkan visa att bruttoomsättningen båda dessa ärvar ononnalt stor och att bruttoomsättningentidigare understigit och i fortsättningenkommer att understiga . Enligt utredningsdirektiven skall regelsystemet varautformat Prop, 1978/79:44 108 så att 1 för:;ta hand de taxer-ingsmässiga aspektema blir tillgodosedda, I första stycket i 1 §har därför, liksom i nu'varandc jordbruksbokföringslag, angi-vits att räkenskapemaskall föras som underlag för taxeringen. Jordbrukarnas skyldighet att föra räkenskaperskall således inte heller i fortsättningen medförade ci-vilrättsliga verkningar, som följer av bokföringslagen.Detta utsäges i tredje stycket som motsvarartredje stycket i nuvarande jordbruksbokföringslag.Dä den nya bokföringalagen nuir.era t.nätt i kraft har uttrycket "pliktig att föra handelsböcker"ersatts med "bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125)". Bestämmelserna överensstäirmer,mod vissa mindre andringar, med bestämmelsernai 2 § bokföringslagen. Utredningen föreslär att bokföringslagensregler om verifikationshantering i stort set.-t i oförändrat skick överföres tilljordbruksbokföringslagen. Såsom framhålles1 direktiven synes en samordning med bokföringslagensregler i första hand kunna ske när det gällerden löpande bokföringen och verifikationshanteringen. Härigenom blir ävende taxeringsmässiga aspekterna tillgodosedda. 1 arbetet på attreformera bokföringslagstiftningen har bestärrmielser om verifikationer och hur dessa skallhanteras av flera skäl iignats en särskild uppmärksarrihet.Vid tiden ärs bokför-ingslagstillkomst var det vanligt att utförligaanteckningar brukade göras i dagboken. Verifikationernahade därför inte sä stor betydelse. Detta sätt att bokförahar med tiden förändrats. har textskrivningen i den löpande bokföringenkommit att begränsas och det förekommer ofta att text saknas helt och hållet, I sistnänmdafall kan en bokföringsanteckning bestå i att det görsen hänvisning till numret för den underliggande verifikationen. Denriautveckling har lett till att verifikationerna numera mäste anses som den grundläggande upplysningskällan. I reformarbetet har iiven fi.skala intressen och civilrättsliga Prop.1978/79:44 109 ';töd för att det bör införas regler som säkerställer verifikationsmaterialet. Bokföringslagen ställer ki-av påatt det i pr-incip skall finnas verifikationer för varje enskild affärshändelse. Den innehållervidare föreskrifter om vilka uppgifter enverifikation skall innehålla ooh om det sätt på vilketverifil-;a-tionema skall registreras och systematiseras som ett led i själva bokföringsarbetet. För- jordbrukets del torde praxis vadbeträffar den löpande bokföringeni princip ha följt den allmänna utveckling som beskrivits. Det innebiir således att det ävenhär skett en förskjutning; i bokföringsr-utinema sii att ver-ifi-katlonema koirmiit i förgruridei'i påett helt annat sätt . Det är därför uppenbart att den nuvarande jordbruksbokföringslagens knapphändiga bestämmelser om verifikationshanteringeninte fyller do krav, som man niuiiera böi-ställa, föl-att kunna tillgodo;,e bl.a, det allrniirmas skatteintresse. Det ijr därför lämpligt att nu ändradessa bestämmelser i nuvarande jordbruksbokföringslag såatt de, sä långt det är möjligt, kommer att motsvara vad som gäller för näringsidkare i allmänhet. Tillfrägan i vilken omfattning bokföringslagens bestämmelser-på detta område bör över-föras tilljordbruksbokföringslagen återkommer utredningen i kommentaren till 4 §. I enlighet med vad nu anförts har i 2 § andra stycket under punkt 1 föreskrivits att redovisningsskyldigheten innefattaratt till upplysning om verksamhetens förlopplöpande bokföra uppkonma affärshändelser- och tillse att det finns verifikationertill alla bokföringsposter. Under punkt 2 har- för-eskrivitsskyldighet för näringsidkaren att avsluta bokföringenmed årsbokslut i överensstämmelsemed bokföringslagens regler. För den näringsidkare som enligt 1 § andra stycket inte be- Prop.1978/79:44 110 höver- avsluta r-äkenskar-erna .ind årsbokslut enligt jordbruksbokföringslagensregler- får- - som utredningen tidigare framhållit - självdeklarationensjordbruksbilaga J 2 eller motsvarande ersättaett vanligt årsbokslut. Enligt nuvarandejordbruksbokföringslag skall näringsidkaren vid räkenskapsårets slut upprätta inventarium och balansräkning. Ävenom utredningen anser det naturligt att ävende näringsidkare som inte upprättar årsbokslutskall vara skyldiga upprätta en balansräkning har utredningen av skäl som tidigare redovisat:; inte framlagt något förslag härom. I tredje punkten under 2 § andra stycket har slutligen, i 'ivorensstiimmelse med bokföringslagens regler, föreskrivits att r-cdovisningsskyldigheten iiveri innefattar attarkivera verifikationer, bokföringsböcker- och annat r-äkenskapsmate-rial, Ävenbestämmelserna i 3 '5 har utformats ihuvudsaklig överensstämmelse med motsvarande regler i bokföringslagen, därde återfinns i 4 ;',', I nuvarande jordbruksbokföringslag finns inte nägon uttryckligmotsvar-igViet till fur-eskriften att den Löpandebokföringen skall omfatta alla affiirshändelser i verksamheten. Enligt 3 '5 andra stycketnuvarande jordbruksbokföringslag skall i dagboken redovisasintäkter och kostnader i jordbruketoch skogsbr-uket. Till intäkterna skall hänföras även värdet av def. "-")rnödenheter och produkter, somuttagits från verksamheten för att användasför eget, anställdas eller -jcn-dantagstagaresbehov eller liknande ändamål. Även uttag för att användasför den fortsatta driften på fastigheten t.ex. för ny-, till- eller ombyggnad eller för underhäll eller uttag för att användaspä annan fastighet eller i rörelse, som innehas av näringsidkaren, skall bokföras i dagboken. Som närmare kommer att motiveras ikommentaren till 5 § anser utredningen att de särskilda föreskrifternaom dagboken Prop, 1978/79:44 I" bör kurma undvaras. Som ett grundläggande moment i bokföringsarbetet har föreskrivitsatt redovisningsskyldigheten innefattar att löpande bokföra uppkomna affärshändelser. Derma ändradeordning meaför behov av en uttrycklig bestäm.-melse av begreppet affärshändelse även i Jordbruksbok.fö-ringslagon. Enligt definitionen i bokföringslagen skall som affärshändelser i förstahand noteras alla förändringar i för-mögenhetens storlek och sammansättningsåsom in- och u-t-betalningar samtuppkomna fordring.ar och skulder. Utredningen för-eslär att enligt jordbruksbol-föringslagcn som affärshändelser i första hand skall noteras alla in- och utbetalningar-i jordbruket, dess binäringar octi skogsbruket. Såsom närmar'e kommer att motiveras i koiranentaron till 6 ; anserutredningen att den s.k, pärmmetoden bör få tillämpas beträffandebokföringen av fordringar och skulder närdet gällerjordbrukare. Det innebär att bokföringen av fordringar och skulder under vissa förutsättningar får dröja till dessbetalning sker. Som huvudregel föreslås dock skola gällaatt fordringar ocii ;;kulder skall bokförasnär faktura eller annan handling utfärdats eller mottagits. Enligt bokföringslagen räknas som affärshändelse ocksåden bokföringsskyldiges tillskott till ochuttag ur rörelsen av pengar, varor ellerarmat. Det skulle kunna övervägas att i jordbruksbokföringslagensdefinition av begreppet affärshändelse görabruk av uppräkningen av de uttag som enligt 5 § nuvarande jordbruksbokföringslag skall bokföras i dagbokc-n. En sädan ordningskulle emellertid ur lagteknisk synvinkel bli mycket tyngande. De exempel pä uttag ur Jordbruket eller skogsbruket som omnämns i 3 §nuvarande jordbruksbokföringslag täcks enligt utredningen:; uppfattning av bokföringslagens uttryckssätt "tillskott till och uttag ur verksamheten av pengar, varoreller annat". Utredningen föreslär därför att definitionen av begreppet affärshändelse även när det gäller tillskott och uttag anknyts till vad som är föreskrivet ibokföringslagen. Det kan i dettasammanhang kon- Prop.1978/79:44 112 stateras att det inte iir- ovanligt att uttag av förnödenheteroch pr-odukter- fr-ån .jor-dbi-uke-t eller skogsbruketför att användas förvid taxorj.ngen avdragsgilla underhålls-ocii reparationsarbeten i pr-aktlken inte bokförs. I stället sker här en tyst kvittning. En sådan tyst kvittning kan emellertid i princip inteaccepteras. Det mäi t, ex, er-inras om att uttag avvirke etc. från den egna fastigheten, som arrvänts för reparationeller annat arbete på bostadshuset, utgör-till mervär-deskattskattepliktigt uttag. Siidant uttag skall såiledesbokföras. Den nuvarande jordbruksbokföringslagens bestäirinielser- om verifikationer iir-mycket knapphändiga och allmänt h.ällna. Enligtföreskriftema i tredje stycket i 4 § skall ankommande brev, räkningar och övrigahandlingar som har betv-delse förverksamheten förvaras i ordnat skicl'.. I sammastycke finns också en föreskrift om att handlingar soiii avsänts skall '-;o]-)ieras och att kopiorna skall förvaras i ordnat skick. Som tidigare framhållitsfyller dessa bestiimmelser inte de krav som man numera bör ställa för att kunna tillgodose bl,a, det allmännas skattclntressc. Det bör därför här ske enanpassning till bokföringslagens regler. Bokföringslagens regler är intagna i 5 §,Dessa regler har utformats för- att geanvisningar för verifikationsh.imte-ringen iolika slag av verksamheter. Enligt utredningens mening bör reglerna därför inte i oförändrat skick överföras till jordbruksbokföringslagen utan anpassas till behovet för jordbruk och skogsbruk, Bestärranelserna i första styclcet i 5 § bokföringslagen synes i huvudsak kunna överföras tilljordbruksbokföringslagen, Kravet pä att det skall finna;-, en verifikation till varjeaffärshiindelsc bör således gälla fullt ut ävenvid bokföringen inom jord- och skogsbruket.Innebörden av begreppet Prop, 1978/79:44 "3 affärshändelse har- tidigar-e beskrivits. Förutomexterna transaktioner iimefattas i detta begrepp olika fonner av uttag ur-jord- och skogsbr-uket. Detta får till följd att det skall finnas verifikationer- även för dessa bokförings-postc-r. Det kan iiven i jor-dbruk och :;kogsbr-uk förekomma att en mottagen iiandling k.an vara av sådan ar-t (t, ex, kontrakt eller avta.L) att .näringsidkaren inte vill låta den ingåbland verifikationerna utan i stiillet förvaraden på annat och k.Tiiske mer betryggandesätt, För-eskr-iften i bokföringslagenatt, om det iir påkallat med hänsiti till arten av den mottagna Handlingen, bokföringen får,i stiillet för att grundas pä denria handling, grunda;; på en särskilt upprättad hänvisningsverifikation,bör därför finnas även i Jordbruksbokföringslagen. 1 5 § andra stycket bokföring:;lagen finns föreskrifter om vilka uppgiftci- err verifikation skall innehålla. Verifikationen skall flå ett varaktigt sättinnehålla uppgifter om när den har- upprättats,vad affärshändelsen avser, vilket belopp den gällersamt vilken motpart affärshändelsen rör. Vidare skall r-nligt dettastycke i förekommande fall anges vilkahandlingar som legat till grTund föraffärshändelsen. Det irmebär- alltså att uppgift skall lämnas om t, ex, offert, avtal eller- faktura som legat till grtmd för affärshändelsen. Med hän:',yritill möjligheten att gi-unda bok.föringen pä ensärskild hänvisningsverifikation finns också en bestäm-.melseatt det i förekommande fall skall finnasuppgift om var originalhandling förvaras. För flertalet Jordbrukare består den viktigaste verifikationen i avr-iikn ingsbosked från jordbrukets föreningsrörelse.Det ät- köparen eiiler siiljaren som utfärdarver-ifikationen. Bestämmelserna i andra stycket bokför-ingslagen skulle därför möjligen kunna anses som överflödiga i jor-dbruksbok-föringslagcn. Emellertid förekommeräven i Jordbruk och skogsbruk affärstransaktioner som inte berör jordbrukets 8 1978/79. 1 saml Nr 44 Prop.1978/79:44 114 M.-d tiin.-yji liäi-ti I 1. inii d:'< be: .tijmmelsen i 5 §tindra r;ty(;kr-t bok ioi-ings Lagen tillkommit bl.a. för att tillgodose det allmiinna:, ;;kattein-tr-essehar utredningen stannat för att även dessa bestämmelserbör överföras till j.ii-dlJmksbokför-ingslagen. Det bör i detta sarmnanhang framhållasatt avriiknlngsbeskeden från jordbrukets förenings-r-;irelse har- många olika poster. Det ligger- i sakens natur att iavräkningsbt:skedon ingående inkomstposter och avräk-ningsposter skall bokföras var försig. Bcstiiiranelsema i 5 §trcdje :;tycket bokföringslagen om gemensrimverifikation har utreilnlngen inte :uiset-t böra över-fiir-as tiitl.:oi-dbr-uk;-.bokfcrir'.g:;lagen. Fränbokföringssyn-pimkt skiljer sigjordbruket pä många :;ätt från de företag som närmast har- behov av regler om att få använda sig avgemensamma verif ika-tioner. Detta behov är-störst inom t, ex, industri- ochhcmdels företag med en sådan struktur att där förekommer affärstransaktioner' av masskaraktär. Inom jordbruket förekommer mycket sällan att affiirshändelsema fåron 3åd,an omfattning. Även om d-t kan bli aktuellt i något fall finns knappast anledning tynga lagtexten 1jordbruksbokföringslagen med särskilda föreskrifterom gemensam verifikation. Enligt utredningens mening saknas det även anledning att i ,i.--r-dbruksbokfuringslageninför-a undantagsbestämmelser- fördet fall att kontarLtförsäljning sker över disk, I 5 § fjärde stycket bokföring;,lag.-n ges slutligen bestämmelser om hur- verifikationerna skall registrerasoch syste-matireras :-.om ett led i självabokföringsarbetet och hur de skall för-varas m,m. Dessa bestämniel;;er uppfyller de grundläggande kraven påhur verifikationsmaterialet bör hanteras.Det saknas anledning att tillgodose dessa krav efter något armat mönsternär det gäller jordbruks- och skogsnäringarna, Utrectnirigen föreslår därför att bestämmelsema i oförändrat skick försöver till jordbruksbokföringslagen. ng:,lag :,l-;all liirings- Erilig-t 5 -. 'i nuvar-:iri(.l. idkaren föra dagliol. ocli invent.-ir-iebok, samt de övriga'böcl-.ei- som behövs med hiiii:.-./n till ver-|-.siuiilie1;cns 0'nfattning ochbesk.affenhet. Enligt 4 'j skall dagbol-: - vilken l-san bestå av en eller fl er-a biicker - och inventar-iebok, var-a bundna. Andra räkenskapsböclier l-'.an bestå av ett betryggande lös-hlads- eller kortsystem. Bundna räkenskapsböcker skall ha sidorna eller uppslagen numrerade i löpande sifferföljd och blad får inte tas bort ur-de;-.sa böcker. Samtliga nu redovisade be:;täm.Tie] :;er här-rör åi-:i l.iokföringslag. I iiropos i t i r.neri t (prup. 1975:104 :, praxis irlller p:". 11 den nya b'.k nir-in;-:;] ag--n h.ar p.inek.ats 16il) att d..- bundna liöck.erna i bol-;för-iMg:;-.-itt för-svinm. neima utve-ckling har samband med att många n,. rin,v;i di;arc numer-u använder sig av olika genomskrifts- och;naskinbokfö i-rng;;iih.'ttnler. Bundna böcker används i stor- utsti-iickning b.-rra niir- di-t ,ii- fr-'ig;-t om kolumn-dagböcker och kas;-,.nb(jcker. Det har vidare r-ipek;its att bunden dagbok ofta för:- bara för att formellt fullgöra lagens krav. De:;sa föi-hå 1 | .anden hat- 1 r-tt till att man i den nya bokföringslagen har sliippt kraven p.-'i bundna l-iöcker i den löpande bokföringen. Det har ruisett.. tillrilcliligt att ange vilka allmänna krav som skall tillgodoses vid valet av bol-;-för'ingssysti'm. Den nu be:;kr-ivna utvecl.-.] ingen iir- allmiin och torde således gälla inte bai-a lor- de niiring:. idk.arc :;om omfattas av bokfö rlngslagi-ns i-e/;el-,ystem utan iiv.rn lör- de som bedriver jordbruk och skogsbruk. Med lii.iiisyn hiir-till ocli mot bal-grund av att man för att tillgodose det allmännas skatteintressefrämst bör inrikta sig på de regler-, :,om berör verifikationshanteringen, anser utredningen att man även i Jor-d-bruksbokföringsl:i;';cn bör kunna undvara detaljerade bestämmelser om räkenska|i;;bcicker- och hur de:;;;a skall föras som ett led i det löjiande bokioring:;arbetct. På samma sätt som i bokföringslagen bör det diirför- räcka med att ange vilka Prop.1978/79:44 116 allmänna krav som skall tillgodosos vid valet av bo! Dessa allm;iriria kr-av är- att bokför-ingen skall ske i ett or-driat och betr-yggande system av böcker, k.ort, lösblad eller- andra hjälpmedel. Med denna ordning får-deri redovl:-ni ngsskyld.Lgo möjligiiet attsjiilv bestiimrna vilken bok.för-ingsmetodsom passar bäst för hans verksamiiet. Det bör:,åledes inte stiillas krav yiå att den löpandebokföringen till någon del skall b.jhöva ske i bundna böcker.