prop · G203159 · 1978-12-31 00:00:00 — Det var önskvärt att så många ledare som möjligt hade sin huvudsakligasysselsättning utanför skolan eller åtminstone erfarenhet av sådant arbete.Föredragande statsrådet var emellertid inte beredd att ta ställning tillutredningens förslag om rätt till ledighet från anställning utan ville förstavvakta resultatet av då pågående arbete på lagstiftning om medbestämmande iarbetslivet. Föredraganden anmälde sin avsikt att senare återkomma till fråganom rätt till ledighet för deltagande i föreningsdriven verksamhet under skoldagenoch i den allmärma fritidsverksamheten. I motioner med anledningav propositionen yrkades rätt till tjänstledighet för ungdomsledaruppgifter.Utbildningsutskottet fann sådan rätt till ledighet angelägen men avstyrktemotionsyrkandena med hänvisning till att kollektivavtal om tjänstledighet förolika ändamål kunde slutas enligt den lag om medbestämmande i arbetslivet somföreslogs i den proposition (1975/76: 105) om arbetsrättsreform som riksdagendå behandlade. Se UbU 1975/76: 30 s. 40 f. Motionsyrkandena avslogs avriksdagen. 4 Granden för lagförslaget Somhar framgått av redogörelsen i föregående avsnitt är det av vikt att skolan istörre utsträckning söker samarbete med närsamhällets kultur- ochfritidsmiljö. I detta samarbete bör föreningslivet spela en aktiv roll. 1978/79:159 44 Skolanstraditionella roll som kunskapsförmedlare har breddats till att också ge bamoch ungdom en bred referensram i olika frågor som rör samhället. Skolan skallbibringa eleverna insikter och kunskaper om det demokratiska samhället. På såsätt får de en stabil gmnd för att utveckla ett personligt samhällsengagemang.I skolans verksamhet på detta område bör folkrörelser och föreningsliv kunna göraen väsentlig insats. Ensamhällsutveckling som betyder ökat inflytande och större medbestämmanderätt iutbildning och arbetsliv ställer krav på kunskap och träning i demokratiskabeslutsfunktioner hos den enskilda individen. Verksamhet i föreningslivet gerförutsättningar att förstå, värdera och tillämpa demokratiska arbetsmetoder. för samhället så viktiga opinionsbildningen levandegörs därvid demokratinför den enskilda medlemmen. Där ges också möjligheter för en utveckling till självsländighet,samverkan i grupp och ett aktivt samhällsengagemang. Enviktig del i folkrörelsemas arbete är de insatser som görs bland barn ochungdom. Här spelar ungdomens egna organisationer en central roll. I dessa kanbarn och ungdom i samarbete utveckla sina idéer och intressen. De får vara medom att ta ansvar för den verksamhet som bedrivs och därigenom geungdomsarbetet dess innehåll och form. Ungdomsorganisationerna bidrar ocksåtill alt fostra unga människor för kommande uppgifter inom "vuxenorganisationer"och olika samhällsorgan. Föreningsarbetet bidrar också till alt brytaisolering från medmänniskor, lär dem förslå och respektera människors olikauppfattningar samt fyller också på andra sätt viktiga sociala funktioner. Avdessa skäl ger också samhället föreningslivet stöd på olika sätt. Ett ylterligareutbyggt sådant stöd kan t. ex. bestå i att möjligheter för aktivt engagemangav folkrörelser och föreningar i skolan skapas. Då skolans verksamhet pågårunder kan det för flertalet föreningar och folkrörelser vara svårt attrekrytera tillräckligt med ledare som kan leda och delta i verksamheten. Det ärdå inte bara fråga om ekonomiska hinder utan också om rent tekniska t. ex. allen föreningsledare kan ha svårt att få ledigt från arbetet för alldelta i skolans verksamhet. En lagstiftning som tillförsäkrar föreningsledareledighet av viss minsta omfattning har därvid setts som en möjlig väg attstärka föreningarnas verksamhet i skolan och i den allmännafritidsverksamheten. Arbetar föreningarna i detta avseende för de mål församhällets barn- och ungdomsverksamhet som ställts upp bör det vara ettsamhällsintresse att garantera föreningsmedlem rätt att delta iföreningsverksamhet under arbetstid, utan att detta får negativa följder förmedlemmens ställning på arbelsmarknaden. Försöksverksamhetenmed föreningsledd verksamhet under och i anslutning till skoldagen har i vissafall visat på föreningars svårigheier atl kunna rekrytera tillräckligt medledare bland medlemmarna. Dessa svå-iigheler bör kunna avsevärt minskas om ensärskild ledighetslag stiftas. Normalt bör ledighet kunna erhållas genomöverenskommelse mellan föreningsmedlem och dennes arbetsgivare ulan utnyttjandeav en sådan lagstiftning. Detta hindrar emellertid inte att en lagstiftning imånga fall behövs som slöd för föreningsmedlem som vill medverka iförenings-ledd verksamhet under skoldagen och i den allmänna fritidsverksamheten. 1978/79:159 45 5 Lagförslaget i huvuddrag Somtidigare har framhållits är avsiklen alt ideella föreningar och andrajämförliga sammanslutningar skall spela en viktig roll i den samlade skoldagenoch anslutande allmän fritidsverksamhet. Vilka uppgifter en förening får kommeratt bero på vad som avtalas mellan föreningen och den berörda kommunen. För attfullgöra dessa uppgifter måste föreningen i sin tur anlita medverkande.Föreningen bör då inte vara hänvisad huvudsakligen lill sina egna anställdafunktionärer och till de medlemmar i föreningen som inte förvärvsarbetar.Normalt skall bland dem som medverkar kunna finnas medlemmar som är anställdapå annat håll och har arbetstider som sammanfaller med skoldagen och anslutandefritidsverksamhet. Detta förutsätter alt sådan medlem kan få ledigt från sinanställning. Möjligheten till ledighet bör inte helt bero på om överenskommelsekan träffas med arbelsgivaren. I denna promemoria föreslås därför attarbetstagare skall få viss lagstadgad rätt till ledighet. föreslagna lagen behandlas endast den sista länken i kedjankommunenföreningenmedlemmen/arbetstagarenarbetsgivaren. Inte baraförhållandet mellan kommunen och föreningen utan också förhållandet mellanföreningen och medlemmen lämnas åsido. Frågor som helt får regleras mellanföreningen och medlemmen är om föreningen skall betala ersättning föruppdraget och hur stor denna i så fall skall vara. SIAföreslog att arbetstagares rätt till ledighet skulle omfatta perår. Arbetsmarknadens organisationer och flertalet övriga remissinstanseryttrade sig inte på denna punkt. Det är svårt att utan praktiska erfarenheterbilda sig en uppfattning om i vilken utsträckning arbetstagare kan behövatillförsäkras rätt till ledighet för att föreningarna skall kunna spela dentilltänkta rollen. Mycket beror på hur föreningsinsatserna normaltorganiseras. Det bör vara naturligt för konununen att i mångsidighetensintresse anlita en rad olika föreningar. En förenings medverkan bör med fördelockså kunna bestå av insatser från flera personer, förvärvsarbetande ochandra. Görs rätten till ledighet mindre omfattande än föreslagna 200 timmarper år skulle detta kunna främja en önskvärd spridning av uppdragen på mångaförvärvsarbetande föreningsmedlemmar. Föreningsmedverkan bör inte bygga på attviss arbetstagare gör en omfattande insats med motsvarande bortovaro från sittordinarie arbete som följd, om inte han och arbetsgivaren är överens om att hanskall få ledigt i så stor utsträckning. Mot denna bakgmnd saknas skäl att nusträcka sig längre än till att säkerställa en rätt för arbetstagare att varjemånad vara ledig under det antal timmar som motsvarar en normal arbetsdag.Rätten till ledighet enligt här föreliggande lagförslag omfattar därför åttaarbetstimmar per kalendermånad i anställning med heltidstjänstgöring. Viddeltidstjänstgöring är rätten till ledighet i motsvarande mån nedsatt. Närdet gäller den närmare förläggningen av den ledighet som får tas ut, måsteutgångspunkten vara att arbetstagaren skall ha rätt till ledighet mellan detidpunkter som hans uppdrag föranleder. Det skall med andra ord inte vara enförutsättning för ledighet att uppdraget förläggs till den tid som bäst passararbetsgivaren. Av kommuner och föreningar kan inte krävas att föreningarnasmedverkan genomgående skall schemaläggas efter arbetsförhållandena för dearbetstagare man önskar anlita. Ett sådant system förutsätter att det alltidföre schemaläggningen 1978/79:159 46 delsbestäms vilka föreningar som skall della och vilka arbetstagare som skallmedverka, dels hålls ingående överläggningar med berörda arbetsgivare. Endylik ordning skulle medföra stora svårigheter att planera och genomföraföreningsverksamhet med insatser från arbetstagare. Systemet skulle inteheller vara rimligt mot bakgrand av att rätten till ledighet omfatlar och att det för inte så få kan antas bli aktuellt att taledigt endast vid ett eller ett par tillfällen , exempelvis vid förhinderför annan. Man måste också räkna med att förvärvsarbetande inte efterfrågas ochinte heller själva är viUiga att medverka i önskvärd utsträckning, om manuppställer stränga villkor eller kräver ett omständligt förfarande för attledighet skall få tas ut. Om lagen skall kunna få avsedd effekt måste i principgälla att uppdragen tillåts styra ledigheten. Detskulle emellertid föra längre än intresset av arbetstagares medverkanmotiverar om man gav arbetstagare rätt att ta ut ledighet helt oberoende avvilken inverkan ledigheten skulle få på verksamheten. I den föreslagna lagenfinns därför vissa inskränkningar i arbetstagares rätt att få ledigt som ett uppdrag kräver. Dessa inskränkningar begränsar i praktiken hans möjligheteratt åta sig uppdrag. Tillatt börja med gäller som fömtsättning för rätt till ledighet att anmälan omtidpunkten görs minst i förväg. Eftersom det rör sig om så kortaledigheter bör det gå att förhindra kännbara problem, omarbetsgivaren underrättas minst före ledigheten. Detär emellertid ofrånkomligt att begärd ledighet i enstaka fall, trots iakttagenunderrättelsetid, skulle medföra svåra problem som inte kan bemästras. När denegativa följderna inle slår i rimligt förhållande till intresset av attarbetstagaren skall kunna tas i anspråk för uppdraget, kan i regelarbetstagaren antas frivilligt avstå från detta. Men som en si.sta utväg gerlagförslaget arbetsgivaren rätt att vägra ledighet som skulle medföra allvarligolägenhet för verksamheten vid den drifts- eller förvaltningsenhet därarbetstagaren tjänstgör. Om arbetsgivaren vill utnyttja den rätten skall hanlämna besked till arbetstagaren inom normalt efter dennes begäran omledighet. Eftersomarbetstagaren inte har en helt ovillkorlig rätt till ledighet vid begärd tidbör han inte definitivt binda sig för ett uppdrag utan att först ha talat medarbetsgivaren. Det kan också anmärkas, att förening som vill anlita arbetstagarehar ett intresse av att tillfråga denne i förväg, eftersomarbetsgivaren då kan få en längre förberedelsetid och risken för attarbetstagaren inte får ledigt därmed minskar. Jufärre anställda en arbesgivare har desto viktigare är i regel var och en av demför den verksamhet som bedrivs. På mycket små arbetsplatser kan även kortaledigheter ofta vålla allvarlig olägenhet för verksamheten. Därför har frånlagens tillämpningsområde undantagits anställningar hos arbetsgivare med färreän fem anställda i den berörda drifts-eller förvaltningsenheten. Iviss lagstiftning krävs för att en arbetstagare skall ha rätt till ledighetatt han har varit anställd hos arbetsgivaren ellersammanlagt . Ett sådant krav påkvalifikationstid finns inte i den föreslagna lagen. Detta sammanhänger delsmed ledighetens relativt blygsamma omfattning, dels med tanken att undantagfrån rätt till ledighet bör göras endast av det skälet att ledighet skullemedföra allvarlig olägenhet för verksamheten. 1978/79:159 47 del lagar om arbetstagares rätt till ledighet finns beslämmelser som gerarbetstagaren rält att återgå i arbete, om han avbryter sin ledighet. Normaltskall arbetstagare som vill utnyttja denna rätt lämna meddelande tillarbetsgivaren i förväg. Bestämmelser av denna art finns inte i denföreslagna lagen. Ett av skälen till detta är att lagen ger rätt endast tillmycket korta ledigheter. En annan orsak är att den ledighet som arbetstagarenfår ut har sin grund i att arbetslagaren gentemot sin förening har gjort ettåtagande som han i princip är skyldig att fullgöra, om inte sjukdom ellerannat giltigt förfall lägger hinder i vägen. Vid giltigt förfall lär i regelockså hinder föreligga för återgång i arbete hos arbetsgivaren. Beror det påomständighet som är att hänföra till föreningen att arbetstagarens ledighetinte till fullo kan utnyttjas för avsett ändamål bör arbetslagaren inte kunnakräva att få återgå i arbete hos arbetsgivaren. Attsäga upp eller avskeda en arbetstagare endast därför att denne vill begagna en lagstadgadrätt till ledighet kan självfallet inte anses vara en sakligt gmndad åtgärd. Ilagen (1974: 12) om anställningsskydd finns allmänna beslämmelser om skydd motobefogat skiljande från anställning. Men den lagen omfattar inte allaarbetstagare som inbegrips i den föreslagna lagen. Därför innehåller förslagetsärskilda bestämmelser som ansluter till anställningsskyddslagens system. Föratt inte rätlen till ledighet indirekt skall urholkas upptar lagförslagetockså regler om skydd mot att anställningsförmåner eller arbetsförhållandenförsämras för en arbetstagare på den gmnd att han utnyttjar sin rätt. Liknandebestämmelser finns i annan arbetsrättslig lagstiftning. Eftermönster från lagstiftning av nämnda slag finns i den föreslagna lagen ävenföreskrifter om ersättningsskyldighet för arbetsgivare som åsidosätter sina förpliktelserenligt lagen. Förslagetinnehåller inte några regler om skadeståndsskyldighet för arbetstagare. Mensådan skyldighet kan under vissa omständigheter följa av allmänna rättsreglerför avtalsbrott i anställningsförhållanden (jfr prop. 1974: 148 s. 82 f.). Eftersomden föreslagna lagen rör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagareskall mål om lagens tillämpning handläggas enligt lagen (1974: 371) omrättegången i arbetstvister. Slutligenbör nämnas att lagförslaget innehåller en bestämmelse om att avtal som upphävereller inskränker en arbetstagares rättigheter enligt lagen är ogiltigt i dendelen. Lagen är med andra ord tvingande till arbetslagarens förmån. I arbetsrättsliglagstiftning är det vanligt att skapa utrymme för avvikelser från vissa annarstvingande regler genom kollektivavtal på förbundsnivå. En sådan ventil finnsinte i den föreslagna lagen. Det får anses tillräckligt att arbetsgivaren kanvägra sådan ledighet som skulle medföra allvarlig olägenhet för verksamheten. Tillbilden hör också att arbetstagares rättigheter enligt lagen inte har betydelseendast för enskilda arbetstagare och arbetsgivare eller deras fackligaorganisationer. Detkan finnas anledning att i detta sammanhang något beröra arbetstagarorganisationernasroll. Normalt torde frågor om ledighet för föreningsuppdrag liksom annankortare ledighet ut mellan den enskilde arbetslagaren och hansarbetsgivare. Den föreslagna lagen är emellertid inte tänkt att innebära någoninskränkning av den förhandlingsrätt som arbetstagarorganisation kan grunda pålagen (1976: 580) om medbestämmande i arbetslivet. 1978/79:159 48 Tillrättstvister som kan uppkomma och som inte har berörts i det föregående hörexempelvis tvister om hur stort antal timmar viss ejheltidstjänstgörande arbetstagare har rätt att vara ledig eller huruvidabegärd ledighet skulle medföra allvarlig olägenhet för verksamheten.Arbetstagarorganisation föreslås inte få något tolkningsföreträde. Ett sådantskulle kunna förfela syftet med de begränsningar som lagen uppställer i frågaom arbetstagares rätt till ledighet. Men om arbetsgivaren felaktigt vägrararbetstagaren ledighet riskerar han att bli skadeståndsskyldig enligt lagensregler. Rätlentill ledighet för föreningsuppdrag avses inte få vare sig starkare ellersvagare ställning än rätt till annan ledighet. Regeln om att arbetsgivare kanvägra sådan ledighet för föreningsuppdrag som skulle medföra allvarligolägenhet för verksamheten gör emellertid att förekomsten av annan ledighetkan tänkas lägga hinder i vägen för ledighet för föreningsuppdrag.På motsvarande sätt kan ledighet för föreningsuppdrag tänkas läggahinder i vägen för annan ledighet, om denna får vägras med hänsyn tillsituationen på arbetsplatsen e. d. 1 kollisionsfall bör gälla att förstframställd begäran om ledighet ger företräde. En sådan ordning bör tillämpasäven när arbetstagarorganisation har tolkningsföreträde såvitt gäller rättentill den ledighet som inte avser föreningsuppdrag enligt den föreslagna lagen.Har begäran om viss sådan ledighet framställts innan ledighet begärts förföreningsuppdrag bör arbetstagarorganisationen få bortse från den senare begärannär organisationen utövar sitt tolkningsföreträde. Men är det begäran om vissledighet för föreningsuppdrag som har framställts först bör organisationen varatvungen att räkna med den ledigheten såsom företrädesberättigad, närorganisationen tar ställning till om den med stöd av tolkningsföreträde skallkräva att den andra ledigheten får tas ut. Tillsist kan anmärkas att sådan facklig förtroendeman som avses i lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen inte på den lagen kangmnda någon rätt till ledighet för att på uppdrag av denarbetstagarorganisation som utsett honom fullgöra uppgift av den art somomfattas av den föreslagna lagen. Skulle genom lagändring facklig förtroendemani denna sin egenskap få rätt till ledighet för sådana uppdrag något som harföreslagits av nya arbetsrättskommittén i betänkandet Ds A 1977:4 bör fråntillämpningsområdet för lagen om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag undantasuppdrag som berättigar till ledighet enligt förtroendemannalagstiftningen. 6 Specialmotivering till lagförslaget Inledande bestämmelser inledande paragrafen anges de gmndläggande förutsättningarna för rätt tillledighet enligt lagen. Begreppetarbetstagare definieras inte i lagen. Frågan om vem som skall anses somarbetstagare bör besvaras på samma sätt som enligt praxis gäller vid tolkningenav begreppet arbetstagare i andra lagar om rätt lill ledighet. 1978/79:159 49 Lagengäller anställning i såväl privat som offentlig tjänst. Förrätt till ledighet krävs uppdrag från ideell förening eller annan jämförligsammanslutning, som arbetstagaren tillhör. Uppdragsgivaren skall således varaen personsammanslutning, i första hand en ideell förening. Som ideellaföreningar tiU skillnad från ekonomiska sådana räknas föreningar som harreligiöst, vetenskapUgt, politiskt, idrottsligt eller annat ideellt ändamål.Hit hör även fackliga organisationer. För att inte utestänga exempelvis , som inte kan inordnas under begreppet ideell förening i dess vedertagnabetydelse men som i förevarande sammanhang kan jämföras med en religiösförening, har i lagtexten med ideell förening jämförligsammanslutning. Arbetslagarenmåste vara medlem av sammanslutningen. Däremot fordras inte att han har vissställning inom denna. Inte heller krävs det att han har gått igenom vissutbildning e. d. för sådana uppgifter som uppdraget avser. Uppdragetmåste gmndas på ett åtagande från sammanslutningen gentemot vederbörandekommun. Rätt till ledighet enligt lagen föreligger alltså inte om exempelvishuvudman för enskild skola (privatskola) anlitar sammanslutningen för sinverksamhet. Åtagandetskall gälla insats bland gmndskoleelever under skoldagen eller inomallmän fritidsverksamhet i anslutning till skoldagen. Insats under skoldagenkan gälla medverkan under lektion eller verksamhet i fria former mellanlektioner. Medverkan i allmän fritidsverksamhet avser deltagande ifritidssysselsättning som särskilt anordnas för elever i gmndskolan. Endastverksamhet i anslutning till skoldagen och räknas i detta sammanhang.Verksamhet efter ungefär måste anses falla utanför lagen. Iparagrafens andra stycke föreskrivs att lagen inte gäller anställning hosarbetsgivare med färre än fem anställda i den berörda drifts- ellerförvaltningsenheten. Termen driftsenhet tar sikte på den privata sektorn ochhar hämtats från anställningsskyddslagen, där den förekommer i bestämmelser omturordning vid uppsägning och permittering samt företrädesrätt till nyanställning. För den offentliga sektoms del passar inte termen driftsenhet. Manbrukar i stället tala om en myndighets olika förvaltningsenheter. Jfr förordrungen(1976: 865) om vissa turordningsfrågor i statligt reglerad anställning, m. m. Eftermönster i annan likartad arbetsrättslig lagstiftning föreskrivs i dennaparagraf, att ett avtal som upphäver eller inskränker en arbetstagaresrättigheter enligt förevarande lag är ogiltigt i den delen. Lagenär alltså tvingande till arbetstagarens förmån. Den hindrar inte att avtalsluts om längre gående rättigheter för arbetstagaren än som följer av lagen.Men om en bestämmelse i ett avtal försämrar hans rättigheter enligt lagen ärbestämmelsen utan verkan i det avseendet. Paragrafentar sikte på avtalsvillkor som reglerar fall som ännu inte har inträffat näravtalet sluts. Meningen är att arbetstagaren inte på förhand skall kunna avståfrån sina lagfästa rättigheter. Däremot skall arbetstagaren med bindandeverkan för visst inträffat fall kunna avstå från aktualiserad rätt attexempelvis ta ut ledighet eller erhålla skadestånd enligt lagen. En fömtsättningär givetvis att avståendet sker på ett rättsligt bindande sätt. Arbetsgivarenfår exempelvis inte ha begagnat sig av arbetstagarens beroende ställning. 4 1978/79.1 saml. 1978/79:159 50 Paragrafenanger den maximala omfattningen av den ledighet som arbetstagaren har rätttill enligt lagen.' Givetvis föreligger inte hinder mot att arbetstagarebeviljas ledighet därutöver, men det blir då inte fråga om ledighet enligtlagen. Ledighetensomfattning bestäms med kalendermånad som begränsningsperiod. Enligthuvudregeln har arbetstagare i (varje) anslällning rätt till åtta timmarsledighet per kalendermånad. Detta mått har valls med tanke på typfallet att arbetstidenutgör i genomsnitt och arbetsdagen således omfattar åttatimmar per dag. Rätten till ledighet är bestämd till arbetstimmar. Att det på gmndav raster e. d. är mellan arbetsdagens början och slut hindrarinle alt arbetstagaren tar ut ledighet som avser en hel arbetsdag. Gällerför arbetslagaren en kortare genomsnittlig arbetstid än i veckanär rätten till ledighet i motsvarande mån mindre. Detsamma är fallet omanställningen inte sträcker sig över hela kalendermånaden. Vad det förstaundantaget beträffar åsyftas främst fall där den för anställningen gällandearbetstiden understiger angivna mått (deltidsanställning). Dessutom åsyftasfall där arbetstagaren har erhållit sådan i förväg fastlagd och på systematiskförkortning av arbetstiden inriktad tjänstledighet, att i praktikendeltidsanställning (eller anställning med kortare deltid än tidigare)föreligger. Ett exempel är att arbetstagaren för vård av barn har fått sindagliga arbetstid förkortad i form avtjänstledighet. Det kan här anmärkas att avsikten inte är att i undantagetinbegripa fall där arbetstagare enligt lag eller avtal ges rätt att underarbetstid fullgöra vissa uppgifter som avser arbetsplatsen, exempelvisverksamhet som skyddsombud. Inomden ram som uppställs i 3 § med andra ord normalt har arbetstagare i princip rätt till ledighet av den omfattning och med denförläggning som hans uppdrag kräver. Det bör anmärkas att rätlen tiU ledighetavser endast den tid som behövs för vistelsen hos eleverna och för därmedsammanhängande resor. Förberedelsearbete har arbetstagaren att utföra på sinfritid. Detta följer av lagens begränsade syfte att undanröja hinder förverksamhet som måste utföras under vad som annars är arbetstid. Jfr även 1 §första stycket andra meningen. Fallkan tänkas där tiden för det uppdrag, som aktuaUserar rätten till ledighet,inte är låst när arbetstagaren tillfrågas av sin förening och där det alltsåkan finnas utrymme för diskussion med arbetsgivaren om ledighetensförläggning. Men normalt är det redan bestämt när uppdraget skall utföras. Kvarblir då endast frågan om arbetstagaren skall eller inte skall vara ledig underifrågavarande tid eller, med andra ord, om han skall eller inte skall åta siguppdraget.