prop · G20328 · 1978-12-31 00:00:00 — minskasutöver normal förslitning. Nyttjande som innebär konsumtion är dock Intetillåten. Enligt en I förevarande sammanhang föreslagenändring 1283 S sjölagen får inteckning Inte meddelas I registrerat skepp ellerskeppsbygge eller andel däri eller villkoriig äganderätt därtill, om egendomenär föremål för betalningssäkring eller blir föremål för sådan åtgärd sammainskrivningsdag som Inteckningen sökes. F-"örslaget knyter i dettaavseende an till vad som gäller när sådan egendom är föremål för kvarstad,skingringsförbud eller utmätning. Gällande ordning har såvitt avser utmätningsin bakgrund i Internationella överenskommelser på sjörättsområdet. Vad nu har sagts I fråga om Inteckning iregistrerat skepp m. m. skall även gälla beträffande luftfartyg eller lott därieller till luftfartyg hörande intecknade reservdelar. Detta framgår av en iförevarande sammanhang föreslagen ändring i 12 S lagen (1955:227) ominskrivning av rätt till luftfartyg. Vad gäller fasi egendom utgörförfogandeinskränkningen generellt sett inte något hinder mot au intecknafastighet eftersom verkställd betalningssäkring har företräde framför senaresökt fastighelsinteckning. Verkställd betalningssäkring I del av fastighetföreslås emellertid utgöra hinder mot inteckning i den lanspråktagnafasligheten. Förslaget stämmer överens med vad som i detta avseende gällerbeträffande fastighet som är utmäu till viss del. Den föreslagna bestämmelsenär Intagen i 22 kap, 3 S JB. Har betalningssäkring verkställts I fastighet, ärgäldenären skyldig att på anmodan överiämna pantbrev som han innehar. Därefterfår pantbrevet inte pantförskrivas utan överexekutors tillstånd. Gäldenären har kvar åtskilliga faktiskabefogenheter beträffande Ianspråktagen fastighet. 1 regel får han sitta kvaroch tillgodogöra sig normal avkastning av denna. Han får emellertid Inte minskadess värde genom att överlåta tillbehör eller upplåta rättighet som går utöver hansegna befogenheter beträffande egendomen. Förbudet för gäldenär att överiåta ianspråktagenegendom eller att till skada för det allmänna förfoga på annat sätt över sådanegendom blir straffsanktionerat genom bestämmelserna i 17 kap. 13 Sbrottsbalken, BrB, om ansvar för den som bryter mot förbud att sälja ellerskingra gods. Paragrafen, som också innehåller regler om straffansvar för densom rubbar gods som har blivit satt i kvarstad, utmäu eller beslagtagel,föreslås i denna del utvidgad till att omfatta även egendom som har tagits ianspråk genom betalningssäkring. Sådana förfaranden kommer således att beivrassom överträdelse av myndighets bud. En särskild fråga är om en överiåtelse eller annanrättshandling som strider mot förfogandeförbudei i 13 S kan åberopas av den motvilken rättshandlingen har företagits. Frågan bör i princip bedömas iöverensstämmelse med vad som kan antas gälla i fall då gäldenär förfogar överegendom, som är föremål för kvarstad eller skingringsförbud, i strid mot detförfogandeförbud som följer av sådan säkerhetsåtgärd. Även förhållandet efterutmätning bör Prop.1978/79:28 161 uppmärksammas.Till närmare belysning av det sagda kan följande framhållas. Förfogandeförbudet I 13 S riktar sig I första handmot gäldenären men får anses gälla även en tredje man, I förhållande tillvilken åtgärd vidtas i strid mot förbudet. Överlåtelse av egendom som hartagits I anspråk genom betalningssäkring, upplåtelse av handpanträtt iegendomen eller annan liknande åtgärd blir alltså i princip ogiltig. Vissaundantag härifrån gäller emellertid. Överiåter gäldenären lösöre, som är föremål förbetalningssäkring, kan förvärvaren göra ett godtrosförvärv under sammaförutsättningar som I allmänhet gäller för sådant förvärv (se betänkandet SOU1965:14 Godtrosförvärv av lösöre). Detsamma gäller förvärv av panträtt ilösöre. Vad nu har sagts gäller även i fråga om överlåtelse eller pantsätlningav löpande skuldebrev och vissa andra därmed jämställda handlingar (jfr 10 och14 SS lagen (1936:81) om skuldebrev). Beträffande skepp och skeppsbygge föreskrivs i 20 Sförsta stycket sjölagen att om sådan egendom har förvärvats genom överlåtelsefrån någon som inle var rätt ägare, förvärvet dock skall gälla, om överiåtarensåtkomst var inskriven när egendomen överläts och om förvärvaren har söktinskrivning och därvid varken har insett eller bort inse att överlåtaren Intevar rätt ägare. Det sagda har motsvarande tillämpning I fråga om förvärv genomöveriåtelse från någon som var rätt ägare men på grund avförvärvsvillkorsaknade räti att förfoga över egendomen genom överiåtelsen.Enligt andra stycket i paragrafen Inträder dock inte godtrosförvärv, om sammainskrivningsdag som inskrivning söks för förvärvet ärende tas upp ominskrivning eller annan införing i registret av omständighet varav bristen iöveriåtarens förfoganderätt beror eller om anteckning i registret att talanhar väckts om hävning eller återgång av förvärv av egendomen eller om bättrerätt till denna. Det har ansetts att 20 S skall ha analog tillämpning då etlkvarstadsbelagt skepp eller skeppsbygge överlåts av gäldenären (prop. 248 f och 556). 1 enlighet härmed bör paragrafen tillämpas analogt även Ifråga om överiåtelse av skepp eller skeppsbygge som har tagits i anspråk genombetalningssäkring. Det Innebär att den som förvärvar skepp eller skeppsbyggesom är föremål för betalningssäkring har företräde framförbetalningssäkringsborgenären, om han är i god tro när han söker inskrivning försitt förvärv och om ärende om anteckning i registret av betalningssäkringeninte tas upp senast på den inskrivningsdag då ansökningen görs. I fråga om godtrosför\'ärv av fast egendomföreskrivs 118 kap. 1 S JB att om sådan egendom har förvärvats genom överlåtelseoch överlåtaren inte var rätt ägare till egendomen på den grund att hans ellernågon hans företrädares åtkomst var ogiltig eller av annat skäl inte gällde moträtte ägaren, förvärvet likväl är giltigt, om lagfart på egendomen vidöveriåtelsen var beviljad för överiåtaren och om förvärvaren vid överlåtelseneller, när egendomen därefter har överiåtits till annan, denne vid siu förvärvvarken ägde eller hade Il Ri/csdagen 1978/79. 1 sam/. Prop.1978/79:28 162 bortäga kännedom om atl överlåtaren Inte var rätt ägare. Bestämmelsen torde hamotsvarande tillämpning i fall då överlåtarens rätt au förfoga över egendomenär inskränkt på säu som avses i 20 kap. 14 S JBOfr 18 kap. 8 S;se prop. 1970:20del A s. 280). Den situationen att gäldenären överlåter fast egendom som hartagits i anspråk genom betalningssäkring omfatias Inte av ordalydelsen i 18kap. I S JB och ingår inte heller I det fallel att överiåtarens rätt ärunderkastad inskränkning som avses i 20 kap. 14 S JB. Bestämmelsema bör inteheller tillämpas analogiskt i nämnda situation. 1 annat fall skullebetalningssäkring beträffande fast egendom lätt kunna omintetgöras avgäldenären. Överlåtelse av fast egendom som är föremål för betalningssäkringskiljer sig också till sin natur från de fall som man, enligt ordalydelsen av18 kap. I S och förarbetena till bestämmelsen, har avsett att reglera. I dettasammanhang kan påpekas att i fråga om överiåtelse av utmätt fast egendom ansesatt förvärvaren är bunden av utmätningen, även om utmätningen inte har hunnitantecknas I fastighetsboken och förvärvaren är i god . Trots det överiåtelseförbud som följer avbetalningssäkring bör en överlåtelse av egendom som är föremål för sådan åtgärdI viss utsträckning kunna åberopas mellan gäldenären och tredje man. Frågantorde närmast ha betydelse för rätten till eventuellt överskott, sedanbetalningssäkringen har följts av utmätning och exekutiv försäljning, samt förrätten till själva egendomen, om betalningssäkringen upphör att gälla.Hithörande problem får överlämnas till rättstillämpningen. De sakrättsliga verkningarna gentemot gäldenärensövriga borgenärer är reglerade genom de föreslagna bestämmelserna omförmånsrätt. 1 specialmotiveringen till 14 S behandlas dessa rättsverkningar. Paragrafen innehåller upplysning om attbestämmelser om förmånsrätt på grund av betalningssäkring finns i FRL. Deregler som därvid åsyftas föreslås Införda I 8 och 9 SS FRL. Paragrafeninnehåller vidare bestämmelser om tidpunkten för förmånsrättens uppkomst.Slutligen regleras såvitt avser fast egendom den inbördes företrädesordningenmellan Inskriven rättighet och fordran med förmånsrätt på grund avbetalningssäkring. Lagrummet motsvaras närmast av 13 S I ulredningsförslagel. Enligt den föreslagna lydelsen i 8 S FRL gerbetalningssäkring förmånsrätt I den egendom som har tagits i anspråk. I fråga om tidpunkten för förmånsrättens uppkomstvid verkställigheten har bestämmelserna i 77 S 1 och 2 mom., 83 S I mom. samt91 a S 2 mom. UL motsvarande tillämpning. Genom hänvisningen till UL knytsförutsättningarna för uppkomsten av förmånsrätten till vad som gäller I frågaom utmätning. I fråga om lös egendom i allmänhet innebär detta att förmånsrättenpå grund av betalningssäkring uppkommer först sedan de åtgärder som avses I73-76 SS UL (omhändertagande m. har ägt rum. Om pantbrev I fast egendomeller skepp tas I an.språk genom betalningssäkring till den del 1978/79:28 163 detInte utgör pant för fordran uppkommer förmånsrätten när pantbrevet har laglts Iförvar ellernär annan innehavare än ägaren har förbjudits att utlämna det utantillstånd av kronofogdemyndigheten. Beträffande här I rikei registrerat skeppeller luftfartyg m. m. samt fast egendom uppkommer förmånsräiien däremot redangenom beslut om att egendomen tas I anspråk. Den förmånsrätt som det allmänna får på grund avbetalningssäkring ger företräde framför förmånsrätt på grund av Inteckning,vilken har sökts som betalningssäkringen verkställdes eller senare.Betalningssäkring ger vidare bättre rätt än senare betalningssäkring ellersenare utmätning i samma egendom. Betalningssäkring för flera fordringar samtidigtger lika rätt. Delsamma gäller om betalningssäkring och utmätning harverkställts . I fråga om fast egendom gälleratt inskrivenrättighet har företräde framför fordran med förmånsrätt på grund avbetalningssäkring, om inskrivning har sökts före den dag då verkställighetenägde rum. Förmånsräu på grund av betalningssäkring fåråberopas både vid efterföljande utmätning I egendomen församma fordran och Igäldenärens konkurs med de inskränkningar som de härmed föreslagnabestämmelserna i 38 S KKL om återvinning I konkurs medför. Enligt dessa skallförmånsrätt på gmnd av betalningssäkring gå åter om egendomen har laglts ianspråk senare än före fristdagen. Vid utmätning för annan fordran i lös egendom somhar tagits i anspråk genom betalningssäkring har det allmänna enligt en samtidigthärmed föreslagen ändring i 139 S UL rätt till betalning ur köpeskillingen iden mån fordringen är eller blir fastställd och förutsättningar för indrivninginträder. 1 fråga om registrerat skepp, luftfartyg eller intecknade reservdelartill luftfartyg gäller i motsvarande situation att den betalningssäkradefordringen skall tas upp i sakägarförteckningen I enlighet med härmedföreslagna ändringar i de särskilda lagar som gäller för exekutiv försäljningav sådan egendom. Har fordringen tagits upp I förteckningen har det allmännarätt till betalning enligt det företräde som förmånsrätten på grund avbetalningssäkring ger. På motsvarande sätt gäller enligt en föreslagenändring i 25 S FfL vid utmätning för annan fordran av fast egendom alt den betalningssäkradefordringen skall tas upp i sakägarförteckningen. Härigenom erhåller detallmänna rätt till betalning ur köpeskillingen. Den del av köpeskillingen som på grund avförmånsrätten belöper på den betalningssäkrade fordringen skall enligt en föreslagenändring i 151 S UL avsättas till dess att fordringen har blivit fastställd ochfömtsättningar för indrivning har inträtt. Det bör här anmärkas att, i motsats till vad som -fränseU konkursfallet -I övrigt gäller för indrivning av en belalnlngssäkrad fordran,någon utmätning inte behöver äga mm i fall då utmätning av egendomen har skettför annan Prop.1978/79:28 164 fordran.Det är tillräckligt all villkoren för Indrivning har inträtt för attredovisning till det allmänna skall ske. I denna paragraf behandlas de materiella ochprocessuella föreskrifterna vid s. k. betalningssäkringsed. Paragrafenmotsvaras av 10 S i utredningsförslaget. Bestämmelsen föreskriver att gäldenären på begäranav kronofogdemyndighet under vissa villkor får åläggas att upprättaförteckning över sina tillgångar saml att han med ed skall bekräfta att den ärriktig. Gäldenären har däremot inte rätt att begära att få avläggabetalning.ssäkringsed. Villkoren för betalningssäkringsed är aU tillgångför au säkerställa betalning av fordringen inte har anträffats vidverkställigheten eller att uppgiven tillgång är tvistig. Förfarandet vid betalningssäkringsed följer Iprincip bestämmelserna i lagen (1921:244) om utmätningsed. Detta innebär bl. a.att förfarandet äger rum inför konkursdomaren I den ort, där gäldenären svararInför domstol I mål som rör gäld I allmänhet. Vid det förhör som enligt 5 Slagen om utmälningsed hålls inför konkursdomaren skall gäldenären redogöra försina tillgångar. I förteckningen skall tas in uppgifterna härom. Uppgifternaskall därefter beedigas av gäldenären. I likhet med vad som gäller vid utmälningsed skalloriktig uppgift i förteckningen medföra ansvar för oredlighet eller vårdslöshetmot borgenärer enligt I detta sammanhang föreslagna ändringar I 11 kap. 1 och 3SS BrB. Behörighet att föra det allmännas talan vidbetalningssäkringsed bör tillkomma kronofogdemyndighet 53 Suppbördskungörelsen (1967:626) ]. Bestämmelser härom bör utfärdas iadministrativ ordning. 10.1.6 Tagandeav egendom i förvar Paragrafen innehåller materiella och processuellabestämmelser om den provisoriska ålgärden tagande av egendom i förvar. Åtgärdenär avsedd all komma till användning i de situationer, där verkställigheten avett beslut om betalningssäkring på grund av tidsbrist inte kan avvaktas.Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningsförslaget. 1paragrafen föreskrivs att sådan granskningsledare som avses i 2 S BSL får la iförvar lös egendom som kan bli föremål för betalningssäkring om det föreliggerfara att egendomen undanskaffas. Engmndläggande förutsäUning för att lös egendom skall få tas i förvar är au denkan bli föremål för betalningssäkring. Detta krav innebär aU villkoren enligtdenna lag för beslut och verkställighet skall vara för handen. Uppkommer frågaom att ta lös egendom I förvar skall med andra ord samma bedömning göras somden länsskatterätt och kronofogdemyndighet företar I 1978/79:28 165 frågaom beslut resp. verkställighet. Utöver nu angivna förutsättningar skall somytteriigare villkor galla att det är fara lÖr att egendomen skaffas undan.Saboiagerlsken kan ta sig olika uttryck. Påträffas t. ex. vid revision eller annangranskning kontanta medel eller värdehandlingar av större omfattning ochframgår av omständigheterna att det kan röra sig om medel som har undandragitsbeskattning torde farerekvisitet vara uppfyllt. Detsamma bör gälla om man hosgäldenären påträffar handlingar som utvisar atl han I syfte att lämna landethåller på att avveckla sin rörelse eller försäljer eller ger bort egendom. Vidprövningen om sabotagerisk föreligger kan tidigare erfarenheter av den personsom man har att göra med eller dennes yttranden och beteenden i övrigt vidandra tillfällen också vara av stor betydelse. Åtgärden tagande av egendom i förvar kommersjälvfallet främst till användning I samband med revision eller annangranskning. Vid sådana förfaranden torde ett snabbt ingripande många gångervara nödvändigt för att förhindra föriuster för det allmänna. Åtgärden kan ävenkomma I fråga i samband med utredning av brott mot skatte-, tull- ochavgiftsförfattningarna. Reglerna får i detta fall ses som ett komplement llllbestämmelserna i 26 kap. 3 S RBom tagande av egendom I förvar. Dessabestämmelser är nämligen inte tillämpliga i fråga om skatte-, tull- ochavgiftsfordringar eftersom säkerhetsåtgärderna 126 kap. RB får användas föratt säkerställa endast böter, värdet av förverkad egendom, skadestånd o. d. Åtgärden att ta lös egendom i förvar innebär attgranskningsmannen tar hand om egendom som påträffas vid revision eller annanutredning. Egendomen får inte lämnas kvar hos gäldenären. Gäldenären berövassålunda den faktiska rådigheten över egendomen, I motsats till vad som gäller ifråga om egendom som förrättningsman har tagit vård om enligt 60 a S UL medföråtgärd enligt förevarande lagrum inga ytteriigare inskränkningar I gäldenärensförfoganderätt. Åtgärden tagande I förvar medför inte attförmånsrätt uppkommer för det allmänna. Behörighet att ta egendom i förvar tillkommergranskningsledare enligt 2 S BSL. Därmed avses två kategorier av tjänstemän.Till den första gruppen hänförs tjänsteman som i sin tjänst har att övervakagranskningar inom sitt verksamhetsområde. Skattecheferna och enhetscheferna vidlänsstyrelsernas skatteavdelningar tillhör denna grupp. Detsamma gäller detjänstemän inom olika avdelningar, som i sin tjänst harmotsvarande funktioner. Även chefen för lokal skattemyndighet, chefen förriksförsäkringsverkets revisionssektion och motsvarande befattningshavare ärpå grund av sin tjänst att anse som granskningsledare. Till den andra gruppengranskningsledare hör den som särskilt förordnats att vara granskningsman.Enligt förarbetena till BSL skall sådant förordnande ges endast den som harsärskild erfarenhet av och tillräcklig utbildning för granskningsarbete.Statligt anställda revisorer med större erfarenhet av granskningsarbete,erfarna 1978/79:28 166 tjänstemänsom sysslar med granskningsverksamhet vid de lokala skattemyndigheterna ochkommunala taxeringsrevisorer hör till denna grupp. Åtgärd enligt förevarande paragraf skall följas aven överprövning av allmänna ombudet. Bestämmelser härom meddelas i 17 S- Paragrafen har Ingen motsvarighet iutredningsförslaget. Paragrafen reglerar förfarandet när lös egendom har tagitsi förvar enligt 16 S- För handläggningen gäller bestämmelsema iförvaltningslagen (1971:290). Anmälanom åtgärden skall göras till sådant allmänl ombud som avses i 3 S-Denne skall genast pröva om egendomen skall bli kvar i förvar. Prövningen skallske enligt de villkor som föreskrivs! 16 S- Allmänna ombudet skall således delspröva om villkoren för beslut om betalningssäkring föreligger och dels omförutsättningarna för verkställighet av delta i den omhändertagna egendomen äruppfyllda. Vidare skall han bedöma om fara föreligger för att egendomen i frågaundanskaffas. Denna bedömning skall ske mot bakgrund av de omständigheter somföreligger for beslutsfattandet. Fall kan nämligen tänkas därgäldenären, efter det att viss egendom har tagits i förvar, för att undvikanegativ publicitet i samband med beslut om betalningssäkring ställer godtagbarsäkerhet för fordringen, 1 en sådan situation skall självfallet egendomengenast återställas till gäldenären. Beslutardet allmänna ombudet att egendomen skall bli kvar i förvar skall han snarastgöra framställning om betalningssäkring hos länsskatterätten. Någon bestämdtidsfrist för allmänna ombudets framställning har Inle uttryckligenföreskrivits. Det ligger i sakens natur att framställningen skall göras medstörsta skyndsamhet. Stundom kan en omedelbar handläggning vara påkallad medhänsyn till den enskildes intressen. Under inga omständigheter börhandläggningen överskrida de lidsgränser som för motsvarande fall gäller enligt26 kap. 4 S RB. Görs inte sådan framställning eller lämnas framställningutan bifall skall egendomen återställas. Genombeslutet att egendomen skall bli kvar i förvar övertar allmänna ombudetansvaret för den omhändertagna egendomen. Granskningsledaren har därefter inleatt befatta sig med egendomen. Är det fråga om annan lös egendom än kontantamedel bör allmänna ombudet låta kronofogdemyndighet ta vård om egendomen iavvaktan på rätlens beslut om betalningssäkring. Det har inte ansettsnödvändigt alt ta upp föreskrift härom i lagen. Betalningsmedel som harförklarats skola bli kvar i förvar bör sättas in på räntebärande konto. Omlänsskatterätten beslutar om betalningssäkring skall, om inte annat bestäms,egendomen bli kvar i förvar till dess beslutet verkställs. Finner rätten attfömtsättningarna för betalningssäkring brister skall den omhändertagnaegendomen genast återställas till gäldenären. Prop.1978/79:28 167 10.1.7Ställande av säkerhet 18 S Paragrafen behandlar kronofogdemyndighetsbefogenhet att ta emot säkerhet i samband med betalningssäkring. Paragrafen,som närmast har sin motsvarighet i 14 § i utredningsförslaget, innehåller vissagmndläggande bestämmelser I ämnet. I övrigt anges att den härmedföreslagna lagen om säkerhet för skattefordringar m. m., säkerhetslagen, harmotsvarande tillämpning. första stycket föreskrivs att kronofogdemyndighet som har mottagit beslut ombetalningssäkring för verkställighet har rätt att ta emot säkerhet för fordrani stället för att genast verkställa beslutet. Accepterar kronofogdemyndighetenden erbjudna säkerheten blir det I normalfallet Inte fråga om någonverkställighet av beslutet. Del kan emellertid förekomma anledning au trots denmottagna säkerheten ändå verkställa beslutet t. ex. när säkerhetens värde intelängre motsvarar fordran (jfr 3 S andra stycket säkerhetslagen). Säkerhet kanställas av gäldenären själv eller, om gäldenären kan antas medge det, av annanän gäldenären. Att gäldenären kan ha ett berättigat Intresse av att självställa säkerhet har behandlats i den allmänna motiveringen (8.3.3). 1 övrigthänvisas här till specialmotiveringen till 1 S första stycket säkerhetslagen.Tidigare har nämnts (8.3.2) att det redan finns åtskilliga bestämmelser omställande av säkerhet på skatte-, tull- och avgiftsområdena. Vad särskilt angårsäkerhet enligt 49 S 2 mom. UBL kan påpekas att sådan säkerhet blir obehövligom säkerhet har ställts som ersättning för betalningssäkring. Sålunda börgäldenär som har anfört besvär över taxering I begäran till omanstånd med betalning kunna hänvisa till den säkerhet som redan har ställts förskatteskulden. Även I annat fall får säkerhet tas emot när frågaär om betalningssäkring. Detta framgår av andra stycket. Som exempel kan häranföras den situationen att skaiterevision pågår och har givit anledning tillmisstankar om skatteundandragande. Gäldenären underrättas om detta och om attfråga om betalningssäkring kan bli aktuell. Gäldenären kan i denna situationfinna det fördelaktigt att ställa säkerhet för att undvika den uppmärksamhetsom ett beslut om betalningssäkring kan medföra. Beträffandesäkerhet för fordran hos juridisk persons företrädare enligt 77 a S UBL m. fl.bestämmelser kan särskilt framhållas följande. Företrädaren för den juridiskapersonen bör anmodas att betala fordringen Innan talan väcks. Det kan dåinträffa att företrädaren medger betalningsskyldighet eller au föriikningträffas men att han inte kan betala fordringen genast. En sådan situation börenligt min mening kunna betraktas som etl betalningssäkringsfall. Säkerhet böralltså då kunna mottas. Del är angeläget att säkerheten tas emot avkronofogdemyndighet som skall handlägga en eventuell Indrivning av fordringen.Så länge del registreringssystemet Inom exekutionsväsendet är delförhärskande, måsle Prop.1978/79:28 168 styrningentill rätt myndighet lösas genom att gäldenären får anvisning om var eneventuell Indrivning mot honom kommer att handläggas. Det ligger närmast tillhands att låta det allmänna ombudet lämna denna anvisning. 1 vissa fall kan dethända au indrivningsuppdrag kommer atl lämnas till olika kronofogdemyndigheterpå grund av att gäldenären har flyttat och olika administrativa systemtillämpas för t. ex. direkta och indirekta skatter. Allmänna ombudet bör dåvälja den kronofogdemyndighet dit uppdrag avseende huvuddelen av skatternakommer att lämnas om Indrivning blir aktuell. Av tredje stycket framgår när säkerhet får tas Ianspråk. Detta får enligt huvudregeln ske när fordringen förfallit tillbetalning. Undantagsvis kan kronofogdemyndigheten medge att säkerhet tas ianspråk .