prop · G203159 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:159 Regeringens proposition medförslag till lag om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan, m.m.; Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås en lag som ger en arbetstagare rätt att vara ledig frånsin anställning för att på uppdrag av förening, somarbetstagaren tillhör, medverka under skoldagen i gmndskolan eller inom allmänfritidsverksamhet i anslutning till skoldagen. Lagenföreslås träda i kraft . 1 1978/79. Lagom rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan, m. m. 1 §Denna lag innehåller bestämmelser om rätt för en arbetstagare att vara ledig från sin anställning för att utföra vissa uppdrag åt en ideell förening eller en aiman därmed jämförlig sammanslutning som arbets tagaren tillhör. Uppdragenskall avse en uppgift som sammanslutningen har åtagit sig gentemot en kommunoch som skall fullgöras under skoldag i eller inomallmän fritidsverksamhet som anordnas för bara och ungdomar i skolpliktig ålderi anslutning till deras skoldag. 2 §Ett avtal är ogiltigt i den mån det upphäver eller inskränker en arbetstagares rättigheter enligt denna lag. 3 § En arbetstagare får varaledig från anställningen som behövs för uppdragen. Rätten tillledighet omfattar dock högst per kalenderår. Omtjänstgöringen i en anställning under kalenderåret kan antas bli mindre änettusensexhundra arbetstimmar, begränsas rätten till ledighet i motsvarandemån. 4 § Varje ledighet skall, för attfå tas ut, anmälas till arbetsgivaren minst i förväg. 5 § En arbetsgivare får vägraledighet som överstiger per kalendermånad eller tar ianspråk mer än femton procent av den tid som arbetstagaren kan antas tjänstgöraunder kalendermånaden. Arbetsgivarenfår vägra även annan ledighet, om denna skulle medföra allvarlig olägenhet förarbetsgivarens verksamhet. 6 §Vägran med stöd av 5 § får ske endast om arbetstagaren under rättas inom efter det att ledigheten anmäldes. Underrättelse behöver dock aldrig länmas tidigare än en månad innan ledigheten skul le ha börjat eller, om flera ledigheter har anmälts , den första ledigheten skulle ha börjat. 7 §En arbetstagare får inte sägas upp eller avskedas av det skälet attarbetstagaren begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt dennalag. Sker det ändå, skall uppsägningen eller avskedandet ogiltigförklaras, omarbetstagaren begär det. 1978/79:159 3 8§ Om en arbetstagare begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligtdenna lag, får ej av det skälet anställningsförmånerna minskas ellerarbetsförhållandena försämras för arbetstagaren i annan mån än som följer avuppehållet i arbetet eller av en sådan tillfällig omflyttning som är enförutsättning för att arbetsgivarens verksamhet skall kunna fortgå på normaltsätt. 9 §En arbetsgivare som bryter mot denna lag skall betala arbetstaga ren skadestånd för den förlust som uppkommer och för den kränkning som har skett. Omdet är skäligt, kan skadeståndet sättas ned eller helt falla bort. 10 §Mål om tillämpning av denna lag handläggs enligt lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister. Förstalan med anledning av uppsägning eller avskedande, gäller i till-lämpligadelar 3437 §§, 38 § tredje stycket andra meningen, 39 41 §§ samt 42 § andrastycket lagen (1974:12) om anställningsskydd. 1 fråga om annan talan tillämpas6466 och 68 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet på motsvarandesätt. Dennalag träder i kraft . Underandra omfattar rätten till ledighet högst fyrtiofemarbetstimmar. Om tjänstgöringen i en anställning kanantas bli mindre än åttahundra arbetstimmar, begränsas rätten tiU ledighet imotsvarande mån. Rätttill ledighet enligt lagen kan inte grundas på anmälan som har skett förelagens ikraftträdande. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , ,De , , , , , Propositionmed förslag till lag om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inomskolan, m. m. Ibetänkandet (SOU 1974: 53) Skolans arbetsmiljö föreslog utredningen om skolansinre arbete () bl. a. att föreningsledare skulle ges lagfäst rätt tillledighet från sin anställning för att delta i föreningsverksamhet förskoleleverna. Enligt propositionen (1975/76: 39) om skolans inre arbete m. m.skulle frågan om rätt till ledighet för medverkan i för-eningsledd verksamhetunder skoldagen och i den allmänna fritidsverksamheten övervägas ytteriigare(jfr UbU 1975/76:30, rskr 1975/76: 367). Inomutbildningsdepartementet har därefter utarbetats promemorian (Ds U 1977:19)Föreningsmedverkan i skolan. Promemorian innehåller ett lagförslag som gerföreningsmedlem rätt att vara ledig från sin anställning upp till åtta timmari månaden för att på uppdrag av föreningen medverka under skoldagen igrundskolan och inom anslutande fritidsverksamhet. Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av hovrätten över ochBlekinge, justitiekanslern, kammarrätten i , ,, statskontoret, , universitets- ochhögskoleämbetet, , , arbetsdomstolen,, . 1978/79:159 5 ,(), i (LO),Centralorganisationen /SR, (),Kooperationens förhandlingsorganisation, , , . , , elevers centralorganisation.Riksförbundet och Skola, , . , Förbundet unga.Svenska ungdomsringen för bygdekultur, lOGT-NTO-rörelsen, Ungdomens röda kors,, , , . Unga örnars riksförbund, . StudieförbundetVuxenskolan, , , , , , ,, , , , , , ,, och Kimna kommuner, utbildningsnämnden i länslandstingskommun samt läns landstingskommun. LOhar bifogat yttrande frän . Yttrandenöver promemorian har dessutom inkommit från kristna ungdomsråd,och Stockholmsungdomens samarbetsorganisation. Isamråd med chefen för lägger jag nu fram förslagtill lagstiftning om rätt till ledighet från anstälhiingen för föreningsuppdragsom avser medverkan i skolan och anslutande fritidsverksamhet. När det gällerfrågor om ledighet för deltagande i fritidsverksamhet har samråd skett ävenmed chefen för . Tillprotokollet i detta ärende bör fogas promemorian som bilaga 1, ensammanställning av remissyttrandena som bilaga 2 och en redogörelse för vissaförfattningsbestämmelser om rätt till ledighet för olika ändamål som bilaga 3. 2 Allmänna överväganden 2.1 Principiella synpunkter Enav huvudtankarna i SIA-reformen är skolans närmande till samhället. På olikasätt strävar skolan efter vidgade kontaktytor, och flera av beståndsdelarna ibeslutet om (prop. 1975/76: 39, UbU 1975/76: 30, rskr 1975/76: 367) syftadetill att öka möjligheterna härtill. Avalldeles särskild betydelse i skolans kontakter med samhället är de möjligheterdessa ger till vidgat samarbete med organisationslivet utanför skolan. Detär därför en angelägen uppgift för varje skolas ledning att medverka till atteleverna får ökad kännedom om föreningsverksamheten i 1978/79:159 6 närsamhället.En direkt samverkan mellan skolan och föreningarna bör eftersträvas. Förföreningarna är det värdefullt att de kan få förmedla kunskaper om sinverksamhet till eleverna. Härigenom kan dessa få viktiga impulser och vidgadeutblickar över olika delar av samhället. 1975/76:39 anför föredraganden(s. 265): Deintressen och förväntningar som skapas genom föreningsmedverkan underskoldagen kommer sannolikt att stimulera många elevers deltagande ifritidsaktiviteter efter skolans slut. Det är därför väsentligt att de på ettmeningsfullt sätt kan fä delta i och pröva olika föreningars verksamhet samt fåmöjlighet att aktivt utöva eller på annat sätt ta del av det lokalakulturutbudet. Föreningsverksamhetensstimulans och träning till aktivt deltagande ökar elevemas beredskap att taeget ansvar i demokratiska samarbetsformer och kan alltså positivt påverka allverksamhet i skolan. Avvad jag nu har sagt framgår att insatser från olika föreningar bör vara ettmycket vikligt inslag i varje skolas vardag. Möjligheterna att i grundskolanutnyttja insatser från olika föreningar har ökat genom SIA-reformen. Jagvill erinra om att SIA-reformen bl. a. innebär att kommunerna kan införa s. k.samlad skoldag i . Samlad skoldag innebär att det vid sidan av dentimplanebundna verksamheten förekommer icke timplanebundna aktiviteter (allmäntkallade fria aktiviteter) som är obligatoriska för eleverna. Varje kommun fårsjälv utifrån elevernas behov och kommunens ekonomiska, personella ochlokalmässiga resurser ta ställning till om samlad skoldag skall införas.Samlad skoldag kan införas i hela inom kommunen eller vid endastviss skolenhet eller visst stadium eller viss årskurs i en skolenhet. Omsamlad skoldag inte har införts, skall ändå på högstadiet anordnas friaaktiviteter under sammanlagt . Läroplanensallmänna föreskrifter om de fria aktiviteterna lämnar stort utrymme för beslutpå lokal nivå. Meningen är att den samlade skoldagen skall utformas motbakgrund av de förutsättningar och behov som föreligger i den enskilda kommunenoch vid den enskilda skolenheten. Som exempel på fria aktiviteter kan nämnasgemensamma samlingar, arbete inom klassråd och elevråd, biblioteksverksamhet,medverkan i utformningen av skolans miljö, hobbyverksamhet och föreningsarbetesamt kontakter med samhället utanför skolan. Avsikten är att skolan när detgäller en del av de fria aktiviteterna skall samverka med föreningslivet. Somframgår av vad jag nu har angett måste föreningarna få spela en mycket aktivroll när det gäller olika inslag i form av fria aktiviteter. Men även i självaundervisningen har föreningarna viktiga uppgifter. Jag vill särskilt peka påatt skolan har fått ett ökat ansvar för elevernas orientering om arbetslivetutanför skolan. Det är angeläget att informa- 1978/79:159 7 tionhärom kan ges eleverna av personer som har sin dagliga gärning ute iarbetslivet. Arbetsmarknadens organisationer har utbildat skolinformatörer sommedverkar i skolorna. Denna verksamhet har slagit mycket väl ut. Vidare villjag peka på att för några är sedan gav ut anvisningar ochförslag om de politiska ungdomsorganisalionernas medverkan i skolarbetet.Sådan verksamhet håller nu på att byggas upp. I skolor där denna verksamhethar kommit igång har man goda erfarenheter av den. Föreningsarbeteti skolan skall följa de mål och riktlinjer för skolan som staten harfastställt. Inom denna ram skall föreningslivets medverkan dock ske påföreningarnas egna villkor och bygga på ett förtroende från samhällsorganenssida. Föreningarna förutsätts skaffa sig kunskap om skolans värld och strävaefter att föreningslivet skall bli en integrerad del av skolans totalaverksamhet. Det ankommer på skolans ledning att tillse att det totala utbudetuppfyller kravet på allsidighet och objektivitet. Detta gäller särskilt närföreningar av politisk och religiös karaktär medverkar. (Se vidare prop.1975/76: 39 s. 266, UbU 1975/76: 30 s. 36 och prop. 1977/78: 85 s. Närdet gäller SIA-reformen vill jag också nämna att skolstyrelsen och den enskildaskolan genom reformen har getts ett ökat inflytande Över undervisningensutformning. Ett annat viktigt inslag i SIA-reformen är det nyastatsbidragssystemet för (prop. 1977/78: 85), vilket gerkommunerna ökade möjligheler att använda resurserna där de bäst behövs. Ikommunerna har också inrättats lokala planeringsråd för samverkan mellan skolaoch arbetsliv, s. k. SSA-råd. Påytterligare ett område gör föreningarna viktiga insatser för skoleleverna. Jagsyftar då på den kommunala barnomsorgen. Denna omfattar bl. a. fritidshem ochdärtill anknuten fritidsverksamhet för skolbarn t. o. m. ålder.Kommunerna erbjuder också annan fritidsverksamhet för barn och ungdomar i skolpliktigålder. De två olika former av fritidsverksamhet som jag nu har nämnt brukargemensamt kallas allmän fritidsverksamhet. Såsomkomplement till det som eleverna erbjuds inom skolans ram är fritidsaktiviteterföre och efter skoldagen en viktig del i SIA-reformen. Allmän fritidsverksamhetkan anordnas även i anslutning till skoldag som inte omfattar fria aktiviteter.Den är frivillig både för kommunen och för den enskilde. Kommunens roll i dettasammanhang är framför allt att ha det övergripande ansvaret för verksamheten.Det är meningen att verksamheten i största möjliga utsträckning skall utformasi samarbete med det lokala föreningsUvet. På det sättet och genom samordningmed bl. a. fritidshemmens och skolans resurser är det möjligt att erbjuda ettbrett utbud av verksamheter som ger tillfälle till såväl omväxling somintressefördjupning. Hurföreningarnas medverkan i skolan och anslutande fritidsverksam- 1978/79:159 8 hetskall organiseras får kommunerna avgöra i samråd med föreningarna. Man fårdärvid söka sig fram till de arbetsformer som är lämpliga i olika sammanhang.Det är naturligt för kommunerna och föreningarna att dra nytta av detutredningsarbete som har utförts och kommer att utföras av statens ungdomsråd.Jag vill här särskilt nämna att ungdomsrådet har utarbetat en promemoria medtiteln fritidsverksamhet föreningarnas medverkan i planeringen (Dnr 79/77/LB). Motbakgrund av vad jag nu har redovisat är det naturligt att redan utredningen omskolans inre arbete () i sitt huvudbetänkande (SOU 1974: 53)Skolans arbetsmiljö diskuterade frågan hur man skulle kunna underlättaföreningsmedverkan. Många föreningsmedlemmar är bundna av arbete på annat hållunder de tider då deras förening skall medverka. SIA-utredningenföreslog därför att föreningsledare skulle ges lagfäst rätt till ledighet frånsin anställning för att delta i föreningsverksamhet för skoleleverna. Frågantogs upp i propositionen om skolans inre arbete (prop. 1975/76: 39).Föredragande statsrådet förklarade sig då inte vara beredd att ta ställningtill utredningens förslag men anmälde sin avsikt att återkomma till frågan,när denna hade övervägts ytterligare. Inomutbildningsdepartementet utarbetades därefter promemorian (Ds U 1977: 19)Föreningsmedverkan i skolan. Enligtpromemorian bör föreningsmedlem få lagfäst rätt till ledighet från sinanställning. Denna rätt bör omfatta och avsemedverkan på föreningens uppdrag i och i anslutandefritidsverksamhet. Att en rätt till ledighet bör lagfästas motiveras ipromemorian med att man inte kan förlita sig på att ledighet i önskvärd omfaltningskall kunna erhållas genom avtal med arbetsgivaren. Flertaletremissinstanser har ställt sig positiva till eller har inte haft något atterinra mot att föreningsmedlem ges lagfäst rätt till ledighet. Från åtskilligahåll betonas att erfarenheterna av föreningsmedverkan talar för attlagstiftning behövs. Vissa remissinstanser ifrågasätter dock behovet avlagstiftning. a. SAF anser att frågan om rätt till ledighet bör lösas genomkollektivavtal och andra överenskommelser. Enligtmin mening är det ytterst angeläget att föreningsverksamhet före, under ochefter elevernas skoldag i underlättas och alt detta sker ,när verksamheten håller på att byggas upp. Annars är det risk för att delar avSIA-reformen inte kommer att kunna tillämpas i den omfattning och på det sättsom är önskvärt. Jag föreslår därför att lagfäst rätt till ledighet förföreningsmedverkan i och inom allmän fritidsverksamhet i anslutningtill skolverksamheten införs. Enlag om rätt till ledighet behövs för att ge bättre möjligheter till insatserfrån föreningslivet under skoldagen både i undervisningen och Prop, 1978/79:159 S 9 underde fria aktiviteterna och inom allmän fritidsverksamhet i anslutning tillskoldagen. En sådan lag ökar föreningarnas möjligheter att anlita även andraföreningsmedlemmar än anställda funktionärer. För skolan är det viktigt attföreningarna, oavsett om de har egna anställda funktionärer eller inte, fårlättare att engagera olika medlemmar för sina insatser. Som har framgått av vadjag har anfört är det mycket värdefullt att olika slag av föreningarkan medverka. Insatser från mindre föreningar kan vara mycket angelägna,eftersom sådana föreningar ofta företräder specialområden. Mindre föreningarhar i allmänhet inte anställda funktionärer i samma utsträckning som störreföreningar. För att kunna ställa sig till förfogande måste därför sådana mindreföreningar kunna anlita medlemmar som har sitt dagliga arbete förlagt tillannan verksamhet. Åtskilliga remissinstanserhar gett uttryck åt uppfattningen att en lag om rätt till ledighet inte kan fåavsedd effekt, om man inte tar upp frågan om ersättning för de insalsersom föreningsmedlemmarna gör. Jag vill till detla anföra följande. Det nyastatsbidragssystemet för omfattar bl. a. ett särskilt bidrag tillden samlade skoldagen. I statsbidraget ingår också en s. k. förstärkningsresurssom delvis kan tas i anspråk för fria aktiviteter. Enligt beslut om SIA-reformen(se prop. 1975/76: 39 s. 267) bör kommimerna ersätta föreningarna för derasmedverkan och föreningarna sedan själva avgöra frågan om ersättning till demsom föreningarna anhtar. Detta synsätt bör alltjämt tjäna som utgångspunkt.Kommunerna bör därför komma överens med föreningarna och föreningarna med sinamedlemmar om vilken ersättning som skall utgå och hur utbetalningen aversättningen och andra administrativa frågor skall lösas i olika fall. Den nya lagen bör utformasså att den ger arbetstagaren vissa minimi-rättigheter i vad avser bl. Avgörande för vilka rättigheter lagen skall ge bör iförsta hand vara det behov som bedöms föreligga med tanke på de insatser somföreningarna förväntas göra. Men hänsyn måste också tas till intresset av att imöjligaste mån undvika problem på de medverkande medlemmarnas ordinarie arbetsplatseroch till behovet av ledigheter för andra ändamål än föreningsmedverkan. Fråndessa synpunkter har enligt min mening i promemorian framlagts ett väl avvägtförslag om ledighetens totala omfattning. Såväl i detta som i andra avseendenbör med vissa avvikelser som jag redovisar i det följande en lag om rätttill ledighet kunna utformas på grundval av promemorians förslag. I vissasituationer kommer det naturligtvis att kunna finnas behov av t. ex. längreledighet än lagen medger. Sådana fall får bli frågor för kollektivavtal ellerenskilda överenskommelser mellan arbetsgivaren och arbetstagaren. Jaganser att det är viktigt att noga följa hur den nya lagen fungerar 1978/79:159 10 ipraktiken.Det är inte uteslutet att ändringar i lagen kan visa sig behövligaefter en tids erfarenhet. Jag avser därför att föreslå regeringen att uppdra åtstatens ungdomsråd att tillsammans med följa utvecklingenoch efter en tvåårsperiod till regeringen redovisa erfarenheterna av den nyalagen. Jag vill erinra om att regeringen genom beslut tidigare denna dag haruppdragit åt att i samråd med och, i denmån Svenska kommunförbimdet är berett att delta, med förbundet utvärderagenomförandet av den samlade skoldagen och den allmänna fritidsverksamheten ianslutning till denna från föreningslivets synpunkt, särskilt vad avser ivilken utsträckning föreningslivet har deltagit i verksamheten. Promemoriansförslag avser rätt till ledighet för insats som förening har åtagit siggentemot en kommun och som skall fullgöras under skoldag i ellerpå inom allmän fritidsverksamhet i anslutning till skoldagen. Flerareitussinstanser har haft invändningar mot begränsningen till kommunsgrundskola. Önskemål har uttalats om att rätten till ledighet skall avsemedverkan även i andra skolformer såsom specialskolan dvs. utbildning försynskadade, döva och hörsel- eller talskadade barn och särskolan dvs.utbildning för psykiskt utveckUngsstörda samt gymnasieskolan. En del vill attockså privatskolor skall omfattas av den tilltänkta lagstiftningen. Föregen del ansluter jag mig till förslaget i promemorian. Jag vill därvid erinraom att en lag om rätt till ledighet för föreningsmedverkan ursprungligenföreslogs av och skall ses mot bakgrund av utredningens förslagom samlad skoldag. Systemet med samlad skoldag förutsätter en stor insats frånföreningslivet. Att rätt till ledighet föreslås inte bara för medverkan underfria aktiviteter utan också för medverkan under lektioner beror inte bara påatt föreningar bör anUtas även i imdervisningen. Av betydelse är också att enskarp skiljelinje mellan fria aktiviteter och Icktionsundervisning står i dåligsamklang med tanken bakom samlad skoldag och dessutom kan vara svår attfastställa för dem som har att tillämpa lagstiftningen. Ett ytterligare skäl äratt kommuner som dröjer med att införa samlad skoldag har möjlighet att satsasärskUt på föreningsmedverkan imder lektionerna så att eleverna den vägenuppmuntras till kontakter med föreningslivet. Jagär medveten om att det kan finnas ett behov av föreningsinsatser i undervisningeninom andra delar av skolväsendet än den kommunala . Detta gäller t.ex. gymnasieskolan, där föreningar medverkar i arbetslivsorientcringen ochsamhällsorienterande ämnen samt under s. k. timmar till förfogande. I dettasammanhang bör även samesko- Prop.1978/79:159 11 lan,specialskolan och särskolan beaktas, låt vara att dessa delar av skolväsendetär små i jämförelse med gmndskolan och därför inte tar någon stor del avföreningarnas handledarresurser i anspråk. Jag vill också nämna privatskolor.För att kunna bedöma behovet och lämpligheten av att införa lagfäst rätt tillledighet för medverkan även i andra skolor än den kommunala fordrasemellertid närmare överväganden. Jag är inte beredd att på det underlag som nufinns tillgängligt föreslå en sådan utvidgning. Denna fråga bör övervägas av iförsta hand . Jag avser att föreslå regeringen att låta dettidigare (se avsnitt 2.1) nämnda uppdraget till ochskolöverstyrelsen omfatta även denna fråga. Såsomnämnts avser promemorians lagförslag inte bara medverkan under skoldag igrundskolan utan också i SIA-reformens anda medverkan inom allmänfritidsverksamhet i anslutning till skoldagen. Någraremissinstanser har framfört önskemål om att även allmän fritidsverksamhetunder och på lovdagar skall grunda rätt till ledighet enhgt lagen. Föreningsmedverkanunder alla delar av elevernas fritid är självfallet av stort värde. Jag är dockinte beredd att föreslå lagfäst rätt till ledighet från anställningen förmedverkan under vilken del som helst av elevernas fritid utan anser attpromemorians förslag bör följas. Det täcker den del av fritiden under vilkendet ligger särskilt nära till hands att försöka skapa ett komplement tillskolverksamheten. Enligtpromemorians förslag skall rälien till ledighet inte gälla anställning hos en arbelsgivaresom har färre än fem anställda i den drifts- eller förvaltningsenhet därarbetstagaren tjänstgör. Skälet är att även korta ledigheter ofta kan vållaallvarlig olägenhet på mycket små arbetsplatser. Dennaundantagsregel har kommenterats av många remissinstanser som sinsemellan harolika uppfattningar. SAF vill sätta gränsen vid 100 anställda, medan bl. a.skolöverstyrelsen vill att lagen skall omfatta alla arbetstagare. Enligtpromemorians förslag får arbetsgivaren vägra sådan ledighet som skulle medföraallvarlig olägenhet för verksamheten. Några remissinstanser menar därför attdet inte behövs någon särskild undantagsregel som bygger på antalet anställda. Detmåste enligt min mening godtas att arbetsplatsens storlek får inverka påarbetstagarens rätt att ta ut ledighet för föreningsmedverkan. Men jag harförståelse för att promemorians undantagsregel betraktas som väl långtgåendeoch kategorisk. Jag föreslår därför att behovet av begränsningar med hänsyntill svårigheterna på de mindre arbetsplatserna skall tillgodoses inom ramenför en allmän regel om att en ledighet får vägras i den mån den skulle medföraallvarlig olägenhet för verksamheten. Jag behandlar den regeln närmare i detföljande (se avsnitten 2.3 och 2.4 samt specialmotiveringen). 1978/79:159 12 Ipromemorian diskuteras vilken omfattning den lagfästa rätlen till ledighet börha. Det bör enligt promemorian vara naturligt för kommunen att imångsidighetens intresse anlita en rad olika föreningar. Vidare uttalas att enförenings medverkan med fördel bör kunna bestå av insatser från flerapersoner, både förvärvsarbetande och andra. Föreningsmedverkan bör enligtpromemorian inte bygga på att viss arbetstagare gör en omfattande insats medmotsvarande bortovaro från sitt arbete som följd, om inte han och arbetsgivarenär överens om att han skall få ledigt i så stor utsträckning.