prop · G20328 · 1978-12-31 00:00:00 — Gäldenären bör ges lillfälle aU förhindra den skadasom kan vållas honom om eu beslut om betalningssäkring offentliggörs. Liknandesynpunkter utvecklas även från annat håll. De remissinstanser som yttrat sig ibehörighetsfrågan har samtliga kritiserat utredningens förslag och framhållitatt kronofogdemyndighet bör ges exklusiv behörighet alt pröva säkerheter m. m.Hit hör RSV som i sammanhanget understryker behovet av bestämmelser om säkerhetockså i indrivningen. Verket framhåller att det är osäkert omkronofogdemyndighet i . dag äger rätt alt ta emot säkerhet i indrivningen ochhänvisar därvid till uttalanden av justitieombudsmannen (JO) i 1960 årsämbetsberättelse (s. 291). JO har ansett att övervägande skäl talar mot ensådan rätt. Uttalandet har enligt verket i huvudsak varit vägledände förtillämpningen. RSV erinrar om att verket redan i remissyttrande överlagberedningens förslag Utsökningsbalk (SOU 1973:22) framhållit behovet förkronofogdemyndigheterna att få utnyttja alla länkbara hjälpmedel iindrivningsarbetet, också rätten att ta säkerhet, och att verket föreslagit attregler om säkerhet skall las upp i balken. RSV har i skrivelseåterkommit till frågan. I skrivelsen framhåller verket att indrivningsafbetetdet tydligt har påverkats av del rådande ekonomiska lägel. Verkethar med anledning härav i skrivelse till kronofogdemyndigheterna den 20 januari1978 rekommenderat dessa alt vid indrivning hos företag inte beakta enbartfiskala synpunkter utan också ta arbetsmarknadspolitiska hänsyn. Verket anservidare att myndigheterna kan visa en något mindre fiskal attityd I samband meduppskov och avbetalningsmedgivanden om statens fordran har säkrats genomutmätning eller på annat sätt samt att det är viktigt att underiaget för besluti indrivningen Prop.1978/79:28 127 breddasgenom att kontakt tas med andra statliga och kommunala organ, näringsliv,kreditinstitut, fackliga organisationer osv. Verket framhåller attkronofogdemyndigheterna, som en följd av att förelagen har svårt att fåkrediter, tvingas att i större utsträckning än tidigare vidta exekutivaåtgärder som medför realisationsföriuster. På gmnd härav bör enligt RSVövervägas åtgärder som kan förbättra kronofogdemyndigheternas möjligheter attvid skatteindrivningen tillvarata statens intressen till minsta skada för deskauskyldiga. En sådan åtgärd är all införa möjligheten att för skattefordranla säkerhet. RSV framhåller vidare att det trots JO:s uttalanden vid vissakronofogdemyndigheter förekommer att man tar emot säkerhet under indrivningen.Dessa myndigheter kommer härigenom alt tillvarata statens intressen effektivareän de som känner sig bundna av JO:s uttalanden. För de myndigheter som tarsäkerhet kvarstår emellertid frågan om säkerhetens ianspråktagande. Har tredjeman ställt säkerheten måste staten stämma denne och utverka en exekutionstitelför att fä tillgodogöra sig säkerheten. Lämnar gäldenären sin egendom somsäkerhet, behövs i normalfallet inte några särskilda realisationsregler. Egendomenkan ju utmätas sedan skatten har restförts hos kronofogdemyndigheten, RSVföreslår under hänvisning till det anförda att del meddelasbestämmelser om rätt för kronofogdemyndighet att ta säkerhet för statensfordringar på skatt m, m. För egen del vill jag framhålla följande.Utredningsförslaget om all säkerhet skall få ställas som ersättning förbetalningssäkring har goda skäl för sig. Jag vill särskilt framhålla delönskvärda i alt gäldenären får tillfälle att ställa säkerhet i varje situationsom har ett nära samband med betalningssäkring. Härigenom kan han undvikasåväl att beslut om betalningssäkring meddelas som att verkställighet av sådantbeslut sker, I likhet med remissinstanserna godtar jag därför förslaget. Tillenskildheterna i förslaget återkommer jag strax. Säkerhet som ersättning för betalningssäkring harnära samband med frågan om säkerhet som alternativ till utmätning vidindrivning. Som har framgått av det föregående är den sistnämnda fråganoreglerad, men behov av bestämmelser har yppats sedan ganska lång tid tillbaka.Frågan har blivit särskilt aktuell på gmnd av del ekonomiskaläget. Jag vill i detta sammanhang instämma i vad RSV har anfört i den tidigarenämnda skrivelsen till kronofogdemyndigheiema. Under rådande ekonomiskaförhållanden är det viktigt alt indrivningen äger rum på ett sådant sätt attinle sysselsättningen blir lidande om andra vägar är framkomliga. Det äremellertid väsentligt att statens rätt i princip inte försämras och altgäldenären inte vinner på att underiåta att betala skauer och avgifter i rätttid och ordning. För att underiätta för kronofogdemyndigheterna att fullgörasin uppgift effektivt, men till minsta skada för den skaltskyldige,bör möjlighet alt ta säkerhet under indrivningen införas. Jag kan nämna attchefen för inte tar upp frågan i det förslag tillutsökningsbalk som f n, är under behandling i lagrådet. Bestämmelser omsäkerhet bör kunna Prop.1978/79:28 128 görastillämpliga på såväl betalningssäkrings- som indrivningsfallen. Det kanemellertid antas alt möjligheten att ta säkerhet i samband med betalningssäkringkommer att utnyttjas i ett mindre antal fall, medan säkerhet i Indrivningen kommeratt bli vanlig. Det torde också finnas anledning att I vissa hänseenden regleramöjligheten att ta säkerhet olika i samband med betalningssäkring och vidIndrivning, På gmnd av vad jag nu har anfört finner jag det mest ändamålsenligtatt särskilda bestämmelser meddelas om säkerhet för skattefordringar m, m,under indrivning och att hänvisning sker från betalningssäkringslagen tilldessa bestämmelser i tillämpliga delar. Jag föreslår att så sker och attbestämmelserna meddelas i en särskild lag om säkerhet för skaitefordringar m.m. Jag har redan nämnt alt lagen avses medge attsäkerhet ställs som ersättning för utmätning. Man bör emellertid överväga ettvidare tillämpningsområde. Det finns redan åtskilliga bestämmelser om säkerhetpå skatte-,tull- och avgiftsområdena i huvudsak hänföriiga till uppbördssituationen,se t. ex. 49 S 2 mom. UBL, 19 S lullagen (1973:670) och 4 § lagen (1908:128 s,l)om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter. Det ärtänkbart att flytta dessa och andra bestämmelser till den särskildasäkerhetslagen och att alltså låta lagen reglera ett mera vidsträckt antalfall. De fördelar som skulle uppnås med en sådan ordning ter sig emellertidbegränsade. Jag föreslår därför att lagen, åtminstone tills vidare, begränsastill Indrivningsfallen. Frågan om vilka statens allmänna fordringar somskall fa omfattas av möjligheten att ställa säkerhet bör avgöras utifrån främstpraktiska överväganden. Ur ekonomisk synvinkel är härvid att beakta fordransstorlek och den väntade frekvensen av erbjudanden om säkerheter. Väl så viktigtfrån praktisk synpunkt är att klara gränser ges mellan fordringar för vilkasäkerhet får tas och inte tas. Det synes här finnas två möjligheter tillavgränsning. Säkerhet kan sålunda få las antingen för de fordringar som fårbetalnings-säkras eller också för de fordringar som under indrivning hoskronofogdemyndighet handläggs enligt den för allmänna mål gällande ordningen.Den senare modellen är något vidare än den förra. Skillnaden består främst iatt vissa avgifter, ofta av mindre ekonomisk betydelse för staten, fallerutanför med det förra alternativet. Likaså faller böter, viten ochvärdeförverkande samt vissa rättegångskostnader utanför. Det kan vara av värdeatt kunna la säkerhet också för dessa fordringar även om del inte kan antas blivanligt förekommande. Från praktisk synpunkt är det uppenbart att den enklastelösningen är all tillåta säkerheter över hela området för allmänna mål.Begreppet allmänt mål används inom exekutionsväsendet för alt från övriga målhos kronofogdemyndighet skilja mål om uttagande av fordringar avoffentligrättslig natur. Allmänt mål är enligt 1 S lagen (1972:180) om Prop.1978/79:28 129 avrundnlngav vissa fordringar till helt krontal, m, m. mål angående fordran på skatt,tull eller staten tillkommande avgift eller liknande medel som får uttas utanföregående dom. Vidare skall böter och annat som drivs in i samma ordning somböter, avgift enligt vattenlagen eller belopp som har eriagts av allmänna medeloch som enligt domstols beslut skall återbetalas behandlas på samma sätt. Detkan tilläggas alt fordran mot företrädare för juridisk person enligt 77 a S UBLm. lagrum på grund av särskild bestämmelse drivs in i samma ordning somgäller för skatt och därför handläggs som allmänt mål. Något vägande skäl mot att göra säkerhetslagentillämplig på alla allmänna mål torde inte kunna anföras. Jag föreslår därföratt lagen ges den här berörda vidare ramen. Jaghar i mina gjorda överväganden utgått från alt säkerhet iindrivningsfallet skall kunna las endast för sådana fordringar som inte harbetalats i föreskriven ordning och därför skall drivas in. Vad RSV anfört i sinskrivelse pekar på att det främst är i dessa situationer som det finns behov avalt la säkerhet. Bankerna lar emellertid säkerhet också för framtida fordringar.1 indrlvningsfallel skulle fråga bli om fordringar som inte ens har uppkommit,fordringar som har uppkommit men inle debiterats eller fordringar som haruppkommit och debiterats men inte förfallit till betalning. En ordning sommedger kronofogdemyndighet rätt att la säkerhet också i dessa situationer ärfullt tänkbar och skulle kunna fungera vid sidan av möjligheten alt ställasäkerhet i beialningssäkringsfallet och i samband med uppbörd. Det äremellertid oklart vilka återverkningar en sådan ordning skulle få på denordinarie uppbörden. Jag föreslår därför att lagen i vart fall tills vidarebara skall gälla indrivning i egentlig mening, dvs. indrivning av sådanafordringar som inte har betalats I föreskriven ordning. 8.3.3Vem får ställa säkerhet I lagen bör vidare anges om såväl gäldenären somtredje man skall få ställa säkerhet för gäldenärens skulder. Det kan å enasidan sägas att det är onödigt att gäldenären får ställa säkerhet. Det beror påalt den egendom som tillhör gäldenären kan tas i anspråk genombetalningssäkring eller utmätning, Å andra sidan finns det skäl som talar Imotsatt riktning. Situationen kan t, ex, vara den alt gäldenärsföretagels endautmätningsbara tillgång utgörs av omsättningstillgångar som behövs iverksamheten. Får dessa tillgångar inte användas i rörelsen måsle driftenkanske upphöra. I ett sådant fall kan det alltså vara till fördel för såvälgäldenären som staten att gäldenären får ställa säkerhet i form avföretagsinteckning. Lantbrukarnas skattedelegaiion har, som redan nämnts, isill remissyttrande påpekat att gäldenären kan vilja ställa säkerhet för aUundvika ett offentliggörande av beslut om betalningssäkring. Liknande skäl kanmed hänsyn till det sätt på vilket kreditupplysningsföretagen i allmänhetinhämtar uppgifter också anföras i samband med t. ex. 9 Ri/csdagen 1978/79. 1 sam/. Prop.1978/79:28 130 Ställer gäldenären säkerhet t. ex. i form av pantbrev ifastigheten undviks nämligen den registrering som en fastighetsutmätningmedför, även om begäran görs om att statens innehav av pantbrevet skallantecknas hos inskrivningsmyndigheten. Över huvud taget finns all anledning aUstimulera frivilliga aktiviteter från gäldenärens sida eftersom de underiättarmyndigheternas arbete såväl vid betalningssäkring som vid Indrivning. Med hänsyntill vad jag nu har anfört bör lagen medge att även gäldenären själv får ställasäkerhet. För fordringar mot gäldenärer, som inte frivilligt medverkar, kanendast åtgärder som leder till verkställighet komma i fråga. Beträffandefordringar mot samarbetsvilliga gäldenärer blir möjligheten att ställa säkerhetett jämbördigt alternativ. 1 indrivningen kommer säkerhet främst att vara avintresse I samband med att gäldenären önskar få uppskov med betalningen ellerfå till stånd en avbetalningsuppgörelse. Om säkerhet erbjuds som det finnsutmätningsbar egendom får kronofogdemyndigheten pröva vilken åtgärd som är mesteffektiv från statsverkets synpunkt och till minsta skada för gäldenären. Påeffektivitetsprövningen inverkar reglerna om förmånsrätt och återvinning ikonkurs. a. gäller att den förmånsrätt som följer med säkerhet i form avhandpanträtt eller redan beviljad företagsinteckning är bättre än motsvarande ifråga om utmätning. 1 återvinningshänseende märks att tidsfristen föråtervinning av säkerhet, som inte var betingad vid skuldens uppkomst, och avförmånsrätt på grund av utmätning är densamma eller . Vidare börbeaktas att skatt som betalas genom medel som Inflyter vid försäljning avutmätt egendom i princip inle kan återvinnas. 8.3.40/ika slag av säkerheter Frågor som måste besvaras i detta sammanhang rörvad säkerheten far bestå av samt när och hur säkerheten får tas i anspråk. 1första hand bör säkerheten kunna bestå av pant eller borgen. Vidare börsäkerheten få beslå av utfästelse av bank aU infria den förpliktelse säkerhetenavser, s. k, bankgaranti. Eftersom en sådan utfästelse har borgensförbindelsenskaraktär behöver den inte särskilt omnämnas. Slutligen bör företagsinteckningkunna godtas som säkerhet. Behov av ytterligare former av säkerhet torde inleföreligga. Jag förordar alltså att bestämmelser av denna innebörd införs, I detta sammanhang vill jag nämna att JO:s tidigareomnämnda betänkligheter i fråga om säkerhet under skatteindrivningen framförallt hänförde sig till egendom som pantsätts. Om erbjuden säkerhet utgörs avpant kan nämligen särskilda problem rörande vård av panten uppkomma. Dessaproblem får i princip lösas med tillämpning av de regler .som I allmänhetgäller I fråga om vård. Om pant skadas eller förstörs kan skadeståndsskyldighetuppkomma. För kronofogdemyndigheterna innebär ansvaret för vård avomhändertaget gods inte någon principiell nyhet. Sådant ansvar finns redan nu ifråga om utmätt egendom. Prop.1978/79:28 131 8.3.5Mottagande och realisation av säkerhet Lagen bör ange vad kronofogdemyndighet har attiaktta när den tar emot säkerhet. Av särskild vikt är att kronofogdemyndighetentar ställning till under vilka förutsättningar säkerhet får tas i anspråk. Dettorde därvid vara nödvändigt att kronofogdemyndigheten dokumenterar sittställningstagande i någon form, 1 flertalet fall kommer sannolikt deuppgörelser som träffas att vara av relativt okomplicerad beskaffenhet och manbör därför inte ställa alltför höga krav på utformningen. Enligt min mening kanmånga gånger en tjänsteanteckning på indrivningshandlingen vara tillräcklig.Vid de kronofogdemyndigheter som har gåU över till automatisk databehandlingmotsvaras denna anteckning av en åtgärdsregislrering. Får en uppgörelse ettmera komplicerat innehåll är det emellertid lämpligt att beslutet tas upp i ensärskild handling eller I ett beslut om uppskov med betalning, avbetalningsmedgivandeeller uppskov med viss indrivningsåtgärd. Det bör ankomma på RSV att övervägaom tillämpningsföreskrifter kan behövas och skapa lämpligt blankettmaterial förkronofogdemyndigheternas befattning med säkerheter. Det kan emellertid vara svårt förkronofogdemyndigheten att när säkerheten tas emot en gång för alla ange undervilka förutsättningar den får tas I anspråk. Med hänsyn till att t. ex. nyaomständigheter kan tillkomma eller värdet pä säkerheten kan ha felbedömts ellernedgått, bör kronofogdemyndigheten ges rätt att ändra sitt beslut näromständigheterna föranleder det. I praxis har uttalats att en avbetalningsuppgörelseinte hindrar att indrivningsåtgärd vidtas när myndighet funnit anledningdärtill (NJA 1959 s. 238). Detta rättsfall har haft stor betydelse förIndrivningsarbetet och har varit vägledande för rättstillämpningen. Det finnsdärför goda skäl att låta principen komma till uttryck i en särskildbestämmelse. Lagtexten bör utformas så att det klart framgår att en objektivanledning krävs för att indrivningsåtgärd skall fa vidtas trots att säkerhetmottagils (jfr NJA 1974 s. 445). Jag förordar med hänvisning till del anförda att ilagen upptas en bestämmelse om vad kronofogdemyndighet har att besluta Isamband med att säkerhet tas emot saml när myndigheten får ändra sitt besluieller vidta indrivningsåigärder. Om betalning inle sker bör ibetalningssäkringssitualionen säkerheten tas i anspråk när fordringen förfallittill betalning eller, undantagsvis, vid den senare tidpunkt som medges. Valetav tidpunkt när säkerheten får tas i anspråk bör ske med beaktande av vem somrimligtvis bör få tillgodogöra sig avkastningen av säkerheten. Fram tillförfallotidpunkten är det rimligt att den som har ställt säkerheten fårtillgodogöra sig avkastningen, men därefter bör den alltid tillfalla staten omfordringen Inte betalas i rätt tid och ordning. 1indrivningssituationen ställs säkerheten alltid för en förfallen och tillika Prop.1978/79:28 132 Den tidpunkt vid vilken säkerheten får tas I anspråk blir i detta fallberoende på de utfästelser som har gjorts I samband med au säkerheten ställts.1 praktiken torde det innebära att säkerheten som regel får tas i anspråk närdet uppskov som har medgivits gått till ända utan att betalning skett eller de villkorsom har föreskrivits i samband med ett avbetalningsmedgivande inte uppfyllts. 1 praktiken anses att realisation av ställdsäkerhet - om annat inte har avtalats - skall ske på det sättet att utmätningsker, om det är gäldenärens egendom, eller, om egendomen är tredje mans, enexekutionstitel utverkas vid domstol och därefter utmätning verkställs. Dettaär otympligt och innebär för tredje mans del att han belastas medrättegångskostnader utöver den förpliktelse säkerheten avser. Mot bakgrundhärav finner jag det angeläget att också regler om realisation av säkerhetinförs I lagen. Jagföreslår efter förebild av vad som gäller då exekutiv myndighet enligt 143 a SUL skall la i anspråk säkerhet och vad som för motsvarande fall har föreslagitsI det till lagrådet remitterade förslaget till utsökningsbalk (2 kap. 26 S) attpant far tillgodogöras i den ordning som gäller för utmätt egendom och borgengenast utsökas. Med hänsyn till att borgen har ställts för en fordran varsindrivning hos kronofogdemyndigheten handläggs I den ordning som gäller förfordringar I allmänl mål, är del rimligt att också det mål som uppkommer närborgen skall utsökas handläggs I denna ordning. Jag vill därför föreslå att deregier som gäller för indrivning av restförd skatt enligt UBL i tillämpligadelar får reglera förfarandet även mot borgensmannen. Det bör vidareuttryckligen anges att Införsel får äga rum mot borgensmannen om fordringen ärsådan att införsel är tillåten mot gäldenären. Har företagsinteckning ställtssom .säkerhet föreslär jag att utmätning genast får ske i denföretagsintecknade egendomen även om denna ingår i näringsverksamhet somtillhör annan än gäldenären. Den förmånsrätt som följer med inteckningen fårdärvid åberopas. Utredningen föreslår, som har nämnts, attsäkerhet får prövas av den som är behörig att falla beslut om betalningssäkringoch att, om särskilda skäl föreligger, även kronofogdemyndighet är behörig. Denremisskritik som har framförts på denna punkt är enhällig och förordar attkronofogdemyndighet ensam får behörighet att pröva säkerhet. Jag vill härerinra om att jag till skillnad från utredningen föreslår att beslut ombetalningssäkring skall fattas av länsskatterätl. Någon anledning alt låtalänsskatterätl vara behörig också i fråga om säkerheter finns inle. Goda skältalar i stället för att endast kronofogdemyndighet skall pröva säkerheter ibeialningssäkringsfallet. Beträffande indrivningsfallet kan knappast annanmyndighet än kronofogdemyndighet komma i fråga. För kronofogdemyndighet talarsärskilt denna myndighels erfarenhet av vård, värdering och realisation avegendom. Prop.1978/79:28 133 mångahänseenden inrymmer säkerhetshanteringen problem som I hög grad liknar vad somförekommer vid utmätning. Det är därför enligt min mening naturiigt au säkerheti samband med såväl betalningssäkring som indrivning ställs hoskronofogdemyndighet och atl denna myndighet ensam har att pröva säkerheten. 8.4Förslagen till ändringar i vissa andra författningar Övriga författningsförslag som utredningen har lagtfram avser följdändringar i ett antal lagar inom civil- och utsökningsräitensområden. Jag anser mig i huvudsak kunna godta dem. Innebörden avföljdändringarna avser I princip de rättsverkningar som har knutits llllinstitutet betalningssäkring (jfr avsnittet 8.2.4). Utredningens förslag att låta det allmännas fordranpå arvsskatt och gåvoskatt bli förmånsberättigad genom ändring i 1 S lagen(1971:1072) om förmånsberättigade skaitefordringar m. m. kan jag inle biträda.Jag delar i denna fråga den uppfattning som departementschefen angav I prop.1971:142 s. 32. Med hänsyn till grunderna för 33 § lagen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt bör fordran på arvsskatt Inte omfattas av förmånsrätt.Beträffande gåvoskatten föreligger inte något uttalat behov av förmånsrätt. Beträffande utredningens förslag till ändring I 26kap. RB får jag anföra följande. Utredningen föreslår att bestämmelserna I 26 kap. I§ RB, som innehåller grundreglerna för kvarstad och skingringsförbud inomstraffprocessen, även skall omfatta fordran på skatt, tull eller avgift, somnågon kan misstänkas ha undandragit eller sökt undandra det allmänna genombrott enligt SkBL, lagen (1960:418) om straff för varusmuggling och vissa andralagar med straffbestämmelser till skydd för skatte- och avgiftssystemet.Avsikten är enligt utredningen atl genom detta tillägg komplettera institutetbetalningssäkring. Straffprocessuell säkerhetsåtgärd skall dock endast fåtillgripas I sådana fall, där beslut om betalningssäkring inte kan avvaktas. Syftet med den föreslagna bestämmelsen tillgodosesenligt min mening genom reglerna om tagande av lös egendom I förvar. vinner man en rad praktiska fördelar, bl. a. ett enhetligt förfarandeinom beskattningsprocessen. Jagär därför Inte beredd att förorda utredningsförslaget. Beträffande övriga författningsförslag får jaghänvisa till vad som anförs i specialmotiveringen till dessa. Prop.1978/79:28 134 I enlighet med det anförda har inombudgetdepartementet upprättats förslag till 1. lag om betalningssäkring för skatter, tullar ochavgifter, 2. lag om säkerhet för skattefordringar m. m., 3. lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979), 4. lag om ändring i jordabalken, 5. lag om ändring i lagen (1955:227) om inskrivning avrätt till luftfartyg, 6. lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1), 7. lag om ändring i utsökningslagen (1877:31 s. 1), 8. lag om ändring I lagen (1971:494) om exekutivförsäljning av fast egendom, 9. lag om ändring i lagen (1971:500) om exekutivförsäljning av luftfartyg m. m., 10. lag om ändring i lagen (1973:1130) om exekutivförsäljning av registrerat skepp m. m., 11. lag om ändring i konkurslagen (1921:225), 12. lag om ändring i ackordslagen (1970:847), 13. lag om ändring i , 14. lag om ändring i lagen (1971:1072) omförmånsberättigade skattefordringar m, m., 15. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 16. lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt,fastighetslaxeringsrätt och länsrätt, 17. lag om ändring i lagen (1977:1035) om ansvar påtryckfrihetsförordningens område för brott mot tystnadsplikt, 18. lag om ändring i lagen (1927:77) omförsäkringsavtal, 19. lag om ändring i förfogandelagen (1978:262), Förslagenbör fogas till regeringsprotokollet i delta ärende som bilaga 10.1Förslaget till lag om betalningssäkring för skatter, tullar ochavgifter Lagförslagetinnehåller 21 paragrafer som redovisas i åtta avdelningar, I de inledandeparagraferna förklaras syftet med betalningssäkring samt anges lagenstillämpningsområde. Andra avdelningen, som omfattar 3-8 SS, ' Bilagan har uteslutils här såvitt gäljer de under 2-10,13 och 14 samt 16-19 angivna lagförslagen. I dessa delar är bilagan frånsettredaktionella ändringar likalydande med de förslag som är fogade tillpropositionen. Prop.1978/79:28 135 innehållermateriella och processuella föreskrifter i fråga om beslut ombetalningssäkring. 1 tredje avdelningen,som utgörsav 9-12 SS, lämnas regler förverkställighet av beslut om betalningssäkring.