prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Införande av domarjäv för förvaltare får anses vara ettoeftergivligt renlighetskrav och nödvändigi för att uppnå en objektiv ochopartisk konkursförvaltning. Frågan har ingående diskuterats i SOU 1974:6. Frågan om ställande av säkerhet för omhänderhavda medeloch den 1978/79:105 452 skada som kan drabba borgenär vid fel eller försummelse avförvaUare synes ej ha lösts av utredningen. Detta bör kunna ske genomföreskrifi om ansvarsförsäkring. i : Förvaltarenskvalifikationer behandlas på ett flertal ställen. Det betonas dels all han börha en utpräglat affärsjuridisk inriktning dels ock atl han bör förfoga över entillräckligt stor och effektiv kontorsorganisalion. Allmänpraktiserandeadvokater skall komma i fråga endast betr de konkurser som kallas"faltigkonkurser". När kommittén föreslär KFM som tillsynsorgan nämns som enfördel dessas lokala anknyining. Samma överväganden bör göras betr förvallarvalet.I stora delar av landet finns endasl allmänpraktiserande advokater. Del kanförutses uppstå svårigheter för tillsynsmyndigheten om förvaltningen handhas avadvokal uianför KFM:s centralort. Del bör övervägas om inte allmänpraktiserande advokat börkunna förordnas, i vart fall i alla mindre konkurser. Förvaltaruppdragen skall dock inte få cirkulera mellanolika byråer. I del stora flertalet kronofogdedislrikl i landet överstigerantalet konkurser inte 30. För all uppnå erforderlig kompetens påområdet bör förvaltaruppdragen koncenireras till någon eller några fåadvokaler. Del sagda skall ses jämväl mol bakgrunden av alt RSV kanförväntas få i uppdrag all förmedla viss utbildning även gentemol förvallare.Möjligheten atl genomföra en sådan ökar ju mer kretsen av förvaltare begränsas effeklivitelen och enhetligheten lill fromma. 1 inledningsskedet bör dock inte kraven ställas för högtpå förvaltarnas kvalifikationer när det gäller mindre konkurs. Detta för attmöjliggöra en mer eller mindre fast uppbyggnad av förvaltarskapet. Det måsle betonas vad kommittén sagt om att konkursdomarenbör samråda med tillsynsmyndigheten inför utseendet av interimsförvaltare.Skyldighet all höra denna myndighet har fastlagts endasl före förordnande avslutlig förvaltare. Normalt skall förvaltningen handhas av en och samma advokalunder hela konkursen. Skulle till interimsförvaltare ulses advokal, somtillsynsmyndigheten finner olämplig för uppdragei. ligger det nära lill handsall man drar sig för all få denne utbytt vid val av slutlig. i : Kommitténs förslag atli lillgångskonkurser endasl dokumenterat skickliga advokater skall få handhaförvaltningen är myckel välmotiverat. Erfarenheten visar, att långt ifrån allaallmänpraktiserande advokater och andra jurister är lämpliga somkonkursförvaltare. Det är påkallal att en skicklig advokat bosatlpå annan orl än konkursgäldenären, förordnas all vara förvaltare. sköts på ell ändamålsenligt sätt görs så stora vinster, att denökade kosinaden för förvallarens resor mm blir försumbar i del stora hela.Kronofogdemyndigheten skulle för sin del gärna se atl advokalsam- 1978/79:105 453 fundet medverkade till en undersökning om vilka ledamötersom kunde tänkas ifrågakomma som förvallare i framliden. 1 : 1 yttrande överkonkurslagskommitténs tidigare betänkande "Förenklad konkurs m.m."(SOU 1974:6) har anslutit sig till förslaget atl konkursdomarenäven skall utse slutlig förvallare. finner del tillfredsställandeall kommittén i nu framlagda förslag vidhåller denna ordning. Enligt 46 8 skall konkursdomaren förordna slutligförvallare i konkurs efter del atl tillsynsmyndigheien hörts. 1 flerialelkonkurser förordnas inlerimsförvallare atl även vara slutligförvaltare i konkursen. Enligt kommitténs förslag åligger det äveninterimsförvaltaren att i vikligare frågor angående konkursboets förvallninghöra tillsynsmyndigheten. Enligt uppfattning bör därförkonkursdomaren, när omständigheterna medger del. inhämta tillsynsmyndighetensyttrande även innan interimsförvaltare förordnas. En sådan ordning anserlänsstyrelsen vara ägnad all underiätta tillsynsmyndighetens arbetsuppgiftersåväl vid förordnande av slutlig förvaUare som i samband med övriga avkommittén föreslagna arbetsuppgifter. Kommitténs förslag beträffande kvalifikation ochbehörighet för konkursförvaltare överensstämmer med lidigare i proposition1975/76:210 framlagt förslag. Kvalifikationskraven är allmänt hållna och angerendasl alt konkursförvaltare skall ha den insikt och erfarenhel som uppdragetkräver, åtnjuta borgenäremas förtroende samt även i övrigt vara lämplig föruppdragei. Äv propositionen framgår atl uppdraget i första hand skall tilldelasadvokater eller andra jurister, som är specialinriktade på affärsjuridik ochha särskild erfarenhet av konkursfrågor. har i yttrande över kommitténs belänkande"Förenklad konkurs m.m." påpekal all specialister påkonkurslagstiftningens område oftast inte finns att lillgå på mindre orter. Molbakgrund av alt förvaltning av samtliga konkurser enligt förslaget skall ståunder lillsyn av samma myndighei och att även förvaltaren enligt 52 8 ikommitténs lagförslag får tillkalla sakkunnigt biträde torde enligtlänsstyrelsens uppfattning hinder ej föreligga för andra lämpliga personer atterhåUa förvaltaruppdrag i vart fall i ordinära konkurser av enklarebeskaffenhei. Därigenom lorde möjlighel finnas att i många konkurser minskakostnaderna för förvaltningen, bl.a. på så sätt all konkursboel inte behöverbelastas med dyra reseersättningar. Med hänsyn till den föreslagna lagtextensutformning (44 8) lorde del vara tillfyllest med ett dylikt påpekande imotiven. I län: har ingel atlinvända mot förslaget men vill framhålla att vid myckel stora företagskonkurser räcker måhända inte en förvallare som är lagfaren. Branschkunnigsakkunskap kommer till användning för avveckling trots den avsevärtlägre kostnaden härför i många fall. är därför av den uppfattningenall om mer än en förvaltare skall utses bör någon besitta nödig 1978/79:105 454 branschkännedom.Frågan kan komma alt få än större aktualitet i och med den alltmer ökadeinternationella handeln. Länsstyrelseni : har i sitt yttrande över konkurslagskommitténs betänkande Förenklad konkurs m.m. (SOU 1974:6) tillstyrkt---------------------------- reglema omkonkursförvaltares kvalifi kationer i ordinär konkurs. hänvisar till detta yttrande . USS:USS vUl för sin del ifrågasätta om inte kommitténs förslag attkronofogdemyndighet skaU vara tiUsynsorgan i alla konkurser medför att ävenpersoner med ekonomisk utbildning t.ex. auktoriserade eller på annat sättgodkända revisorer bör kunna utses som konkursförvaltare i betydligt större utsträckningän vad som den tidigare propositionen och regeringens tilläggsdirektiv ger vidhanden. De kompetenskrav som stäUs på kronofogdarna samt möjligheterna attförordna medförvaltare och anlita sakkunnigt biträde för att tiUräckligjuridisk sakkunskap ändå kan tillföras konkursförvaltningen. TiU detta kommeratl antalet advokater med affärsjuridisk inriktning är relativt begränsat. Iett tidigare remissyttrande över kommitténs första delbetänkande (SOU 1974:6)har USS förordat kronofogdemyndighel som förvaltare i s.k. mindre konkurser mendessutom något som skall understrykas i detta sammanhang uttalat att dennamyndighet borde kunna komma i fråga även som förvaltare i större konkurser.Därmed ville USS markera att frågan om vem eller vilka som skulle kunnaanförtros förvaltningsuppgifter borde besvaras i ett sammanhang och altkronofogdarna kunde vara lämpliga som förvallare vid sidan av advokater ochandra jurister. Engmpp inom USS denna gmpp innefattar både sakkunniga och experter anseralltjämt att kronofogdemyndighetemas kunskaper och erfarenheter iexekutionsrällsliga frågor bäsl tillvaratas om dessa myndigheter tilldelasförvaltningsuppgifter i den nya organisationen. Enligt denna meningsriktningsynes det därvid lämpligast att kronofogdemyndighet förordnas som ensamförvaUare i s.k. tillgångslösa och mindre konkurser samt i övriga konkurser fårutgöra ett altemativ till advokater och andra juridiskt eller ekonomisktutbildade personer. För dessa senare fall skulle en ordning av angivet slagvara särskilt lämplig vid konkurser, där stora samhällsintressen står på spel. Ledamoteni FOK anser att FOK bort uttala sig enligt följande: I belänkandeangående konkursförvaltning (SOU 1977:29) har konkurslagskommittén, medändring av gällande ordning, föreslagit, att valet av förvaltare även i ordinärkonkurs skall utses av konkursdomaren. Motiveringarna för att fråntaborgenärema rätten att utse förvaltare av den egendom, som de facto hör demtill, gmndar sig på åsikten, alt behov skulle föreligga av ett system, sombättre än det nuvarande kunde säkerställa, att till konkursförvaltare komme ifråga endasl för uppgiften kvalificerade personer. Behovet skulle enligtkommittén bli tillgodosett genom den föreslagna ordningen. Prop.1978/79:105 455 Redannu utser konkursdomaren interimsförvaltare. Kommittén betonar angelägenheten avatt denne som regel även blir slutlig förvaltare. Kommittén anser dock atlkonkursdomaren före tUlsältande av slutlig förvaltare bör bereda borgenäremamöjlighet atl lägga fram sina synpunkter beiräffande personvalet. Stor viktbör fäsias vid vad de borgenärer, som särskilt berörs av konkursen, anför iförvaltarfrågan. Som exempel nämner kommittén företagsinteckningsinnehavare medsärskild förmånsrätt enligt 5 8 FRL och staten företrädd av kronofogdemyndigheten som innehavare av skaltefordringar med allmän förmånsrätt enligt 13 8 FRL.Samtidigt förklarar kommittén, att det redan enligt nuvarande lagstiftningvisserligen ankommer på konkursdomaren atl se till att borgenärema valt enbehörig och lämplig person men att det i praktiken krävs starka skäl för attkonkursdomaren skall underkänna den av borgenärema utsedda förvaltaren.Kommitténs resonemang ler sig i viss utsträckning motsägelsefullt. Å ena sidanskall konkursdomaren, fästa stor vikt vid de synpunkter på personvalet, somsärskilt berörda borgenärer bl.a. kronofogdemyndigheten för fram, å den andraskall han verka för att den av honom själv utsedde interimsförvaltaren ocksåblir slutlig förvaltare. I de fall personförändring föreslås av borgenärerna,hamnar konkursdomaren påtagligen i ett dUemma. Om kommitténs slutledning ärriktig, att det tarvas starka skäl för att en konkursdomare med stöd avnuvarande lagstiftning skall underkänna en av borgenärerna föreslagenkonkursförvaltare, så torde del bli ännu mera bekymmersamt för honom attantingen nödgas desavouera sin egen interimsförvaltare eller också gå emot deofta betydande borgenärsintressen, vars synpunkter han har skyldighet att särskiltbeakta. Genom den föreslagnaordningen synes risken öka, att större borgenärer och dessutom prioriteradesådana, kan påverka förvallarvalet tiU sin fördel. Det nuvarandemajoritetsinflytandet bortfaller tUl nackdel för de ofta många mindreborgenärerna. I ordinära konkurser, där borgenärs-intresset atl erhållasakkunnig företrädare vanligen är betydande, torde risken för val avinkompetent förvaltare vara obetydlig. Konkursdomarens eventuella svårigheteratt framtvinga en förvaltare med erforderlig kompetens torde knappast blimindre vid den av kommittén föreslagna ordningen. Delär enligt FOK:s mening av betydelse för det allmänna ombudets agerande i defall, ombudet skall företräda staten i syfte att trygga företags fortbestånd,atl som motpart ha en förvaltare, som genom val erhåUit borgenärernasförtroende. Enligt FOK:s mening kan fömtsältas, att ett inte oväsentligt antalkonkursärenden kommer att gäUa företag, som från de synpunkter aUmänna ombudetavses skola beakta, blivit föremål för särskild uppföljning och bevakning frånstatens sida. FOK finner det naturligt, att allmänna ombudets verksamhetsynkroniseras med nämnda aktiviteter. Avsikten därmed är, att utan attborgenäremas rätt trades 1978/79:105 456 för när öppna möjlighet för staten alt Irygga förelagsfortbestånd eller skapa förutsättningar för en reglerad avveckling. Då företagförsatts i konkurs blir borgenärerna den naluriiga förhandlingsparlen vid deöverläggningar, vilka vanligen ingår som ett led i försöken att nå de angivnasyftemålen. Borgenärernas intresse koncenireras vanligen till den utdelning, dekan påräkna. Av naturliga skäl framstår det som önskvärt, atl en av dem godkändvärdering av tillgångarna i konkursen kan läggas lill grund föröverläggningarna med statens representanter. Konkursbouppteckningen bör kunnautgöra denna gmnd. Dess värderingar bör därför efter eventuella justeringargodkännas på första borgenärssammanträdet. Behovei av ett förhandlingsunderiagtalar starkt för att förvallaren bör ulses av borgenärerna, varigenom hansuppgift att företräda deras intressen markeras. bör föreskrivas ilag, att borgenärerna, i förhållande lill de förslag allmänna ombudet kanframlägga, är bundna alt antaga den kompensation, som konkursbouppleckningen gerutrymme för. Om bud ingivits på tillgångar i konkurs på högre belopp än vadbouppteckningen utvisar, bör dock nedregränsen för borgenärernas skyldighetatt antaga erbjudande från allmänna ombudels sida, höjas i motsvarande mån.Erbjudande skall omfatia anbud från såväl staten som av staten ägl ellerunderstött företag. Principen förutsätter, all vid skilda uppfattningarmellan förvallaren och allmänna ombudet, då erbjudanden genom allmänna ombudetär lägre än vad framkommer genom angivna maximi-värderingsmetoder i lagbefästes, att frågan skall hänskjutas till borgenärerna för avgörande. På angivna gmnder anser FOK att förvaltare i ordinärkonkurs allt fortfarande bör utses av borgenärerna. I den mån ökad vikt ansesböra tillerkännas majoriteten av borgenärerna, bör lösningen härav sökas iändring av majoriletsreglerna. BibehåUandet av borgenärernas inflytande vid valav konkursförvaltare bör enligt FOK:s åsikt, även stärka grunden föruppfattningen att förvaltaren bör ges en mera självsiändig stäUning. Det kanslutligen noteras, all konkurslagskommittén i betänkandet Förenklad konkursm.m. (SOU 1974:8, s. 174) - i fråga om partiskhet från förvaltares sida själv konstaterar, atl del knappast finns belägg för att missförhållandenförekommer i någon nämnvärd omfattning. : Samfundet har i sill yttrande överkommitténs betänkande "Förenklad konkurs m.m." (SOU 1974:6) anslutitsig till förslaget att konkursdomaren skall avgöra förvaltarfrågan efterhörande av de borgenärer som är närvarande vid första borgenärssammanträdet mendärvid påpekat att vikt bör fästas endast vid de synpunkter på valet somframförs av sådana borgenärer vilka har praktisk möjlighet enligtförmåns-rättsreglerna att få utdelning och som därigenom är beroende av förvaltningenseffektivitet. Samfundet framhöll önskvärdheten av att detta borde på lämpligtsätt fastslås i motiven tiU lagstiftningen. Samfundet vidhåller, alltjämt vadsålunda anförts. Prop.1978/79:105 457 Samfundelvill framhåUa alt del givetvis är angelägel att konkursdomaren inte avslentrian ständigt utser advokaler på en och samma advokalbyrå somkonkursförvaltare utan alt man eftersträvar en fördelning av uppdragen mellande på orten eller närbelägna orter verksamma advokater som med hänsyn till sinakvalifikationer bedöms lämpliga för uppdrag som förvaltare i konkurs. Ennaturlig nyrekrytering bör eftersträvas. Man bör med avseende på valel avkonkursförvaltare inte enbart beakta eventuell omfaitande erfarenhel av justkonkursförvaltning utan även eftersträva all för sådana uppdrag rekrytera andraadvokater som har grundlig erfarenhet av handels- och bolagsrättsliga frågoroch ell allmänt gott ekonomiskt omdöme. Medhänsyn lill att ändamålet med den föreslagna ändringen är all koncentreraförvaltaruppdragen lill specialister företrädesvis advokaler bl.a. för alldärigenom bereda möjlighel atl ge förvaltaren en i förhållande lilllillsynsorganel och borgenärerna mera självsiändig beslutanderätt, ansersamfundel atl skäl saknas all i lagtexten utesluta del av kommittén ibetänkandet SOU 1974:6 föreslagna kvalifikationskravet atl förvallaren bör varalagfaren. Kronojögdeföreningen:Kommittén har betonat all endast dokumenterat skickliga advokater bör anlitasall ulföra förvallningsålgärderna i ordinära konkurser. Föreningen villinsiämma i detla. Föreningen vill anmärka, all det inte sällan kan varapåkallat all anlita en skicklig advokal, bosatl på annan ort änkonkursgäldenären. En effektiv förvaltning och snabb avveckling måste medförasådana vinsler, som mer än väl kompenserar ökade kostnader för i.ex.förvallarens resor. Om skickliga advokaler anlilas i konkursförvaltningen kandessa enligt kommitténs förslag ges ell stort mått av handlingsfrihet i samrådmed bl.a. KFM. Förslaget att boets egendom skall säljas så snart dettalämpligen kan ske, innebär en anpassning lill vad som redan nu ofta förekommeri praktiken. Ensärskild fråga är behovei av regler om jäv för de funktionärer, som deltar ikonkurshandläggningen. I förslaget har influtit en beslämmelse om s.k. domarjävför tjänsteman hos tillsynsmyndigheten. Det måste betecknas som en brist altinte något motsvarande stadgande upplagils beträffande konkursförvaltare.Frågan har diskuterats ulföriigl i belänkandet "Förenklad konkursmm" (SOU 1974:6 s 167-176). Bankföreningen:De kvalifikations- och behörighetskrav i fråga om konkursförvaltare, somkommittén föreslog i del lidigare delbetänkandel "Förenklad konkursm.m." (SOU 1974:6), har bibehållits oförändrade i det nu framlagdaförslaget. Kraven är enligt kommittén avsedda att säkerslälla all konkurserhandhas så att ett så gynnsamt resultat som möjligl uppnås för borgenärerna ochövriga intressenter. Äv konkursförvaltaren skall därför krävas ekonomisksakkunskap, kunskaper om bokföring och Prop.1978/79:105 458 redovisningsamt juridiska kunskaper. Förordnande som konkursförvaltare skall gesföreträdesvis åt personer med speciell inriktning på affärsjuridik, däriblandkonkursrätlsliga frågor. Delta innebär enligt förslaget alt i allmänhet endaslinom detta område specialiserade advokaler bör komma i fråga för uppdrag somkonkursförvaltare. delar denna uppfattning. Bankföreningenhar i sitt yttrande över nämnda delbetänkande godtagit förslaget atlkonkursdomaren skall ulse den slutlige förvaltaren, icke blott som f.n.interimsförvaltaren. har allljäml samma uppfattning. : Det är föreningens uppfattning att konkursboets mer betydelsefullaborgenärer även i fortsättningen måste ges möjligheter att antingen påverka vemsom skall utses som förvallare eller inlägga "veto" motkonkursförvaltare som ulsells av konkursdomare. De argument som förelåg vidutformningen av nuvarande bestämmelse gör sig allljäml gällande. Föreningenhar inga invändningar mot förslagels kvalifikationskrav. I 44 8 anges bl.a.alt konkursförvaltare skall ha den insikt och erfarenhel som uppdraget kräver. Föreningenutgår ifrån all kraven på insikl och erfarenhet ej endast avserkonkursförvaltning ulan även andra områden beroende på gäldenärensverksamhetsområde. Finansieringsföretagens finansieringsformer kan många gångervara av komplicerad nalur. Del kan därvid vara lämpligare alt ulse enkonkursförvallare med stor kännedom om dessa finansieringsformer och medmindre erfarenhel av konkurser än vice versa. Föreningenmenar vidare alt som ett ytterligare kvalifikationskrav bör uppställas atlförvaltaren skall vara lagfaren. Det är nämligen allt vanligare atllagstiftaren i nya lagar beaktar olika intressen vilka skall tillgodoses avkonkursboel. SACOISR:Vad först angår förvaltningen i både ordinära och mindre konkurser konstaterarSACO/SR med tillfredsställelse atl konkursdomaren i stället för borgenäremaskall utse förvallare och alt som kvalifikationskrav i allmänhet skall gällaatt advokater som är specialiserade på konkursförvaltning erhåller dessauppdrag. De komplicerade rättsliga problem främst på detaffärsjuridiska och arbetsrättsliga områdel som måsle lösas i samband medkonkursförvallning liksom kraven på företagsekonomiskt handlande motiverar denskärpning av kvalifikationskraven på förvaltare som kommittéförslagetinnehåller. Enligt /SR:s mening finns inom advokatkåren ell betydande antaladvokater som är väl lämpade att motta förvaltaruppdrag. LRF:Reglerna om konkursförvaltarens kvalifikationer och uiseende av förvaUare synessåvitt avser ordinära konkurser i stort ändamålsenliga. Handelskammarförbundet:I denna del av ärendet har förbundet utöver vad som anförts ingen annan erinranän en lagteknisk synpunkt på den föreslagna utformningen av 41 §. I deltastadgande ges huvudregeln atl Prop.1978/79:105 459 konkursboelskall slå under förvaltning av en eller flera förvaltare. Såvitt framgår avspecialmoliveringen skall möjligheterna att utse mer än en förvallare varabegränsade på samma sätt som enligt nu gällande regler. Den närmareulformningen av förslagets 41 8 kan dock enligt förbundets uppfattning geintryck av atl möjlighelema att utse mer än en förvaltare utökats i förhållandetill gällande regel. Förbundel hemställer att lagtexten ulforrnas så all delklarl framgår att någon ändring i sak icke här är avsedd. : Förbundet tillstyrker förslaget om all konkursdomaren lillsällerkonkursförvaltare. Därigenom skapas en viss garanti för val av mer erfamakonkursavvecklare än vad som är fallel, då prakliskl laget vem som helst kanutses till konkursförvaltare. Svenskarevisorsamfundet: Samfundel har inga invändningar mol förslaget att lillförvallare ulses advokater, vilka är specialiserade på konkursförvallning.Förslaget innebär ingen ändring av nu gällande ordning, vilkel innebär atldenna anses ha fungerat tillfredsställande. RÅ:Kommitténs förslag all konkursförvaltaren ges en starkare ställning föranlederinte någon erinran. Götahovrätt: Hovrätten har ej någon erinran mot att förvaltaren ges siörresjälvständighel. Härigenom främjas en snabb och effektiv konkursförvaltning.Enligt hovrättens mening saknas dock anledning att, som kommittén föreslagit,föreskriva en skyldighet för förvaltaren atl i viktigare frågor höra särskiltberörda borgenärer. Den av kommittén föreslagna samrådsskyldigheten medför enbetydande belastning för förvaltningen och motverkar en snabb och effektivavveckling. Det bör kunna överlämnas lill konkursförvaUaren att utan närmareföreskrifter i KL bestämma om vissa borgenärer skall höras rörande någonförvaltningsåtgärd. Hovrätten föreslår därför alt den ifrågavarande bestämmelseni 51 a 8 förslaget får utgå. Hovrällen har inte någotatt erinra mot den föreslagna skyldigheten för förvaltaren att samråda med ochinformera allmänt ombud, arbetstagarorganisation och enskild arbetstagarebeträffande förvaltningsåtgärder som berör dessa. Hovrätten tillstyrker ocksåde av kommittén föreslagna reglerna om försäljning. Beträffandede av kommittén föreslagna reglerna om antalet förvallare, sakkunnigl bilräde,bokföring och arvodesprövning har hovrällen ej någon erinran. HovrättspresidentenÅqvisl, hovrätlslagmannen och adj. ledamoten : Enligt vår meningbör förvaltaren kunna ges ännu 1978/79:105 460 siörre självständighet än kommittén föreslagil. Liksommajoriteten anser vi atl del inte finns anledning föreskriva skyldighet förförvallaren all i vikligare frågor höra särskilt berörda borgenärer. Som viålerkommer till närmare i det följande anser vi inte heller atlsamrådsskyldighel bör föreskrivas i förhållande lill lillsynsorganel. Omförvallarens siällning stärks på delta sätt skapas enligt vår mening de bästaförutsättningarna för en snabb och effektiv konkursförvallning. Hovrätten över och : Den föreslagnaorganisationen av konkursförvallningen i syfte atl ge förvaltaren en betydligtmera aktiv och stark ställning än lidigare har hovrällen inget all erinra mol.1 överensstämmelse härmed har hovrätten inte heller någoi atl erinra mol denmera begränsade roll som tillsynsorganel föreslås få i framliden oavsettvilkel detla än blir.