prop · G203216 · 1978-12-31 00:00:00 — Man anför att en annan lokaliseringort skulle medförabetydande ökning i personal- och reskostnader. Enligt min mening bör emellertidandra skäl vara vägledande för val av lokaliseringsort. Behovet av fysiskakontakter är av ulredningens majoritet sannolikt överdrivet. Skerlokaliseringen i ort med goda kommunikationer torde de resor som behövs förverksamhetens bedrivande ej vara alltför tidskrävande. Forskning och utveckling inom denyrkesinriktade rehabiliteringen kan med fördel ske även på andra orter änStockholm. Bl.a. har i annal sammanhang påtalats den befintliga verksamhet somfinns i Göleborg. Andra universitetsorter är emellertid tänkbara utifrån dessautgångspunkter. Institutet bör vidare kunnarepliera på verksamheter ute i länen. Det är enligt min mening den fältmässigaverksamheten som är mest väsentlig och mindre behovel av kontakter med AMScentralt. Jag vill vidare understryka atlsysselsättningsutredningen betonat dels att nytillkommande statligaverksamheter bör förläggas utanför , dels att slatligamyndigheter prövar vilka befintliga funktioner som kan decentraliseras ul ilänen. Institutet övertar visserligen vissa delar av den verksamhet sombedrivits inom Statens arbeisklinik och . Institutetmäste emeilerlid enligt min mening ses som en nytillkommande verksamhet.Lokaliseringen måsle därför även bedömas utifrån regionalpolitiskautgångspunkter. Sammantaget innebär detta att enlokalisering av institutet till ej är det enda alternativ som stårtill buds. En annan lämplig lokaliseringsort med goda möjligheter till forskning,utbildning och kontakter med den praktiska verksamhelen är enligt min meningGöteborg. Jag förordar därför att det centrala ,forskning och personalutbildning förläggs till . Nya utredningen om yrkesinriktadrehabilitering m.m. (NYR) har genom tilläggsdirektiv fåll regeringens uppdragatl i samråd med arbetsmark- 1978/79:216 13 nadsstyrelsen utreda frågan om lokalisering av del centralainslilulel för metodutveckling och forskning inom den nya organisationen förden yrkesinriktade rehabiliteringen. Utredningen skall enligt direktivenklargöra möjlighelerna atl förlägga institutet utanför och, om såvisar sig möjligt, undersöka vilken ort eller vilka orter som är tänkbara medhänsyn till institutels uppgifter och kontaktbehov. Om utredningsarbetet lederfram lill alt förläggning till är nödvändig bör skälen härföranges. Inslitulets siällning och organisation Det centrala institutet förmetodutveckling, forskning och personalutbildning bygger på en sammanslagningav delar av statens arbeisklinik och vid Stockholmsuniversitet (PTl) samt motsvarande resurser i övrigl inom de nuvarandeverksamheterna. Institutet skall vara knutet till arbetsmarknadsverket menskall i vissa avseenden ha en fristående ställning. Institutets löpandeverksamhet avseende melod- och forskningsfrågor skall ledas av endelegalionsslyrelse med bred samhällelig representation, där AMSgeneraldirektör är ordförande, och en föreståndare. Förutom föreståndare och kansli om8 personer skall institutet bestå av två enheter, en för personalutbildning ochen för metodutveckling och forskning, som var och en leds av en enhetschef finnas 6 utbildningshandläggare och 2 sekreterare inompersonalutbildningsenheten samt 15 projektledare och 4 sekreterare inom enhetenför metodutveckling och forskning. Institutet skall ha lill upppgiftalt i vid bemärkelse följa och stödja den yrkesinriktade rehabiliterings- ochvägledningsverksamhet som bedrivs inom arbetsmarknadsverket. utveckling avarbetsmetoder och hjälpmedel inom rehabiliteringen och vägledningen samt uppföQning och utvärdering av verksamheten forskning om orsaker till attuppkomst av arbetshandikapp uppstår, effekter av bl.a. yrkesrehabiliterandeåtgärder och andra för verksamheten relevanta frågeställningar ulbildning av personal vidde nya arbetsmarknadsinstituten och perso nal inom angränsande verksamhetsområden samt genom medverkan i viss universitets- och högskoleutbildning -information och dokumentation av det utvecklings- ochforskningsarbete som bedrivs inom och i anknytning lill verksamhetsområdet.Inriktningen av verksamheten avses få en markerat tillämpad profil och ärupplagd så att det praktiska metodutvecklingsarbetet bedrivs decentraliseratvid de regionala arbetsmarknadsinstituten, medan det cenlrala instilu- 1978/79:216 14 tel svarar för initiering. samordning, utvärdering,uppföljning och information. De samverkans- och kontaktbehov sombetingas av verksamhetens innehåll är i huvudsak relaterade till - övrigainstanser ir\om AMS: arbetsförmedlings-, arbetsvärds-, yrkesväglednings-,försäkrings-, utbildnings- och melodenhelerna. personalul-bildningssektionen,beredningsorgan (med fackliga företrädare), verksledningen samt samarbetsgruppersom styrelsen etablerar med andra myndigheter och organisationer - urbctsmarknadsinstiiuicn{): ansvariga för utvecklings- och utbildningsfrågor inomlänsorganisationen (chefer och särskilda handläggare), beredningsgrupperna samtall personal inom som berörs av det praktiska utvecklingsarbetet ochutbildningsaklivitelerna -olika iiivevklings-, forsknings-och uihildiiingsorgan: universitet och högskolor, arbetslivscentrum,arbetarskyddsstyrelsens arbetsmedicins-ka avdelning, vissa forskningsråd,-stiftelser och -fonder. ,miljölaboratoriet inom styrelsen för teknisk utveckling, stresslaboratoriet,olika byråer inom , och ,vissa instanser inom de fackliga organisationerna m.fl. -olika myndigheter ochorganisationer, arbetsmarknadens parter och näringslivet:arbetarskyddsstyrelsen, , , ,universitets- och högskoleämbetet, . LO, TCO. handikapprörelsen samt enskildaföretag eller organisationer. Samarbetet med övriga instanserinom AMS med säte i , måste bygga på täta och fortlöpandekontakter, som kräver personliga sammanträffanden. Detla samarbele uppskattas la ca20% av institutets resurser i anspråk, övrig samverkan med myndigheter ochandra organ i ytterligare . Således torde ca en tredjedel avinstitutets tolalresurser komma all avse aktiviteter som kräver fysisk närvaroi . Ingen annan ort eller region i landet uppvisar tillnärmelsevissamma bredd vad gäller samverkans omfattning. Samverkan medarbetsmarknadsinstituten är den andra dominerande aktiviteten för institutetspersonal. Den beräknas ta av tidsresurserna i anspråk, samverkan medandra organ på andra orler än ytterligare . Totalt tordesåledes åtgå av institutets resurser 1978/79:216 15 till samverkan med olika organ som är geografiskt spriddaöver hela landet. Samverkan med kommer att krävaen relativt omfattande reseverk-samhel för institutets personal. Enlokalisering som minimerar behovel av ytterligare reseaktivileier är därförpåkallad ur effektivitetssynpunkt. Vid annan lokaliseringsort än Stockholmtorde institutets personal beroende på ort komma att behöva ändå tillbringa upplill av sin arbetstid på andra orter än institutets förläggningsort. Annan lokaliseringsort än Stockholmskulle - under förutsättning att ambitionsnivån för verksamheten bibehålls -komma att högst väsentligt öka personalkostnaderna och kostnaderna för resor. Institutet bygger på en sammanslagning av delar av denverksamhel som f.n. bedrivs vid statens arbeisklinik och Psykotekniskainstilulet vid , båda med säte i . Atttillvarata de samlade erfarenheterna hos personalen vid dessa tvåinstitutioner skulle få särskilt stor belydelse i initialskedet avomorganisationen. Mot bakgrund av ovanståendeöverväganden finner utredningen att en lokalisering av det centrala institutetför metodutveckling och forskning lill är nödvändig. Nya utredningen om yrkesinriktadrehabilitering m.m. (NYR) har genom tilläggsdirektiv fått regeringens uppdragatl i samråd med AMS utreda frågan om lokalisering av ett forskning inom den nya organisationen för den yrkesinriktaderehabiliteringen. Till grund för utredningensöverväganden i denna fråga ligger riksdagsbeslutet med anledning avprop. (1978/79:73) om åtgärder för arbetshandikappade. (AU 1978/79:20, rskr1978/79:186). 1 propositionen föreslås - ienlighel med förslag av sysselsältningsutredningen och NYR - ell institut förmetodutveckling, forskning och personalutbildning, knutet lillarbetsmarknadsverket. I AU:s betänkande konstateras atl propositionenvisserligen ej berör frågan om lokaliseringen av del cenlrala inslilulel, menalt del är underförstått all institutet skall ligga i . Med anledning av motionerna 1033 avBengl m.fl. (c) och 2043 av m.fl. (s) och medhänvisning lill statsmakternas uttalanden i samband med 1973 årsomlokaliseringsbeslul föreslår uiskottet att lokaliseringsfrågan närmareutreds. Utredningen bör klargöra möjligheterna att förlägga institutet utanförStockholm och, om så visar sig möjligt, undersöka vilken ort eller vilka ortersom är länkbara med hänsyn lill institutels uppgifter och kontaktbehov. Omutredningsarbetet leder fram till att förläggning till ärnödvändig, bör skälen härför anges. 1978/79:216 16 Utredningen tar således institutetsuppgifter och kontaktbehov som utgångspunkt för all belysalokaliseringsfrågan. 2 Institutets ställning och organisation Det centrala ,forskning och personalutbildning är tänkt att i vissa frågor få en friståendeställning inom arbetsmarknadsverket. Det avses ledas av en delegationsstyrelseoch en föreståndare. Institutets anknytning tillarbetsmarknadsverket innebär att AMS skall svara för bl.a. ärenden i viktigareförfattningsfrågor och förslag till anslagsframställning som berör institutetoch dess verksamhet. Delegationsslyrelsen svarar för driften av institutetsverksamhel. 1 institutets styrelse är AMSgeneraldirektör ordförande, föreståndaren är ledamot. I styrelsen ingårföreträdare för föQande myndigheter och organisationer:arbetarskyddsstyrelsen, , ,, , universitets-och högskoleämbetet.Landstingsförbundet, . LO, TCO, CentralorganisationenSACO/SR, SAF och handikapprörelsen. Till sitt förfogande harföreståndaren ett kansli för konlorsadministra-lion. budget- och anslagsfrågor,personalfrågor och information omfattande 8 personer. Institutet består av tvåenheter: en personalutbildningsenhet och en enhet för metodutveckling ochforskning. Enheterna leds av enhetschefer som tillsammans med föreståndarenutgör institutets interna ledningsfunktion. Del finns 6 utbildningshandläggareoch 2 sekreterare inom utbildningsenheten och 15 projektledare samt 4sekreterare inom enheten för metodutveckling och forskning. Till dennabasorganisation om totalt 38 personer kan knytas gästforskare och andramedarbetare för särskilda uppdrag och projekt. Samverken med AMS avses ske isamband med planering, genomförande och uppföljning av olika projekt ochutbildningsinsatser. Därtill skall samverkan ske kring metodanvisningar förarbetet vid arbetsmarknadsinstituten och därmed sammanhängande anvisningar ochföreskrifter för arbetsförmedlingen. För all reglera samarbetet kringinstitutets huvuduppgifter inrättas beredningsgrupper för personalutbildnings-och melodutvecklingsfrågor. 1 dessa beredningsgrupper avses finnas företrädareför AMS, det cenlrala insiitutet och personalorganisationerna. 1978/79:216 17 1 delbetänkandet från sysselsättningsutredningen(SOU 1978:14) Arbete ål handikappade, sägs följande: Ett centraltmetodutvecklingsinstitul bör ha till uppgift att i vid bemärkelse följa ochstödja den yrkesmässiga rehabilitering som bedrivs inom arbetsmarknadsverket.Det kan ske genom forskning om anledningar till uppkomsten av arbetshandikapp.genom forskning och utveckling av arbetsmetoder och hjälpmedel i den yrkesmässigarehabiliteringen och genom en kontinuerlig uppföQning och utvärdering avverksamhelen. "På annat ställe konstateras atl "uppgifterna kommeratl omfatta hela frågan om den örhsesidiga anpassningen på arbetsmarknaden,utslagningen. anpassningsgruppernas roll etc." saml atl "inslilulelskall ägna sig åt dokumentation av och information om resultaten av det utvecklingsarbetesom bedrivs, l.ex. i form av egna skriftserier. Vidare kan institutet delta iplanering av och medverka vid utbildning av personal vid de nyaarbetsmarknadsinstituten." 3.1.2 Nya utredningen om yrkesinriktad rehabiliteringm.m. NYR har i sin rapport (Ds A 1978:3)framhållit all syftet med institutels verksamhet skallvara "att den skall utgöra ett stöd för den praktiska rehabiliterings- ochvägledningsverksamhet som bedrivs inom arbetsmarknadsverket". Huvuduppgifter inom del cenlrala institutet anges med Inriktningen av metodutvecklingenoch forskningsverksamheten (MoF) bör ha en markerat tillämpad profil. 1enlighet därmed bör man söka uppnå en kontinuitet mellan dekunskapsproducerande funktionerna, som utvecklings- och forskningsarbete, ochde kunskapsspridande, som utbildning och information. Dessa bägge senare delarbör ses som ett integrerat led i MoF-verksamheten. NYR understryker i sillorganisalionsförslag den decentraliserade metodutvecklingen och forskningeninom hela fältverksamheten, medan det cenlrala institutet tilldelas ensammanhållande och samordnande roll. 3.1.3 Propositionen 1978179:73 om ålgärder för arbetshandikappade Föredraganden ansluter sig i propositionen till NYR:s förslag belräffan de institutets uppgifter. Del betonas särskill atl "ökade kunskaper om ef fekter för individ och samhälle av olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder är väsentliga för planering av ålgärder för arbetshandikappade och andra t2 1978)79. Prop.1978/79:216 18 Likaså är sådana kunskaper nödvändigaför metodutvecklingen inom väglednings- och rehabilileringsområdena. Att följaupp de sökande och se vilka faktiska effekler insatta ålgärder haft. analyseraorsakerna till misslyckanden och hinder för att den önskade effekten kunnatuppnäs bör vara en viktig uppgift för ett centralt institut med metodutvecklingsuppgifter.Metodutvecklingen förutsattes i hög grad äga rum i form av försöksverksamhetoch uppföljning vid arbetsmarknadsinstituten". Vidare poängteras att den praktiskametodutvecklingen inom arbetsmarknadsverkets område också innefattar samverkanmed andra organ som berörs av väglednings- och rehabiliteringsinsatser förenskilda individer "Institutet bör också arbeta med frågor som gällerindividens förhällanden pä arbetsplatsen och åtgärder där för att underlättaför den enskilde sökanden att få eller behålla ett arbete, eller förbereda siginför ett utträde på arbetsmarknaden. Anpassningsverksamhelen är följaktligenett område som institutet bör ägna uppmärksamhet." Metodutvecklingen skall, somframgår av punkterna 3.1.1 t.o.m. 3.1.3 ha en markerat tillämpad profil. Detpraktiska metodutvecklingsarbetet skall bedrivas decentraliserat vid deregionala arbetsmarknadsinstituten (), medan det cenlrala institutet svararför initiering, samordning, utvärdering, uppföljning och information.Metodutvecklingens inriktning avgränsas till atl gälla problem för individen isvåra val-, omställnings- och anpassningssitualioner på arbetsmarknaden ochkunskaper och metoder för att lösa sådana problem. NYR gör en grov uppdelningav tillämpnings-omrädet i tre huvudaspekter: - arbetsmarknadsverkelsinterna väglednings- och rehabiliteringsinsatser. - dess externasamverkansformer i dessa frågor samt - förhållanden påarbetsmarknaden med tydlig relevans för väglednings-och rehabiliteringsarbetet. 3.2.1 Väglednings- och rehabiliteringsinsatser Hit hör frågor som sammanhänger med vägledningsmeiodik: utveckling avmetoder och program för arbels-marknadsorienlering och arbetsvägledning samtför social, psykologisk och medicinsk utredning inför val eller omval av arbeleoch/eller utbildning. rehabiliieringsmeiodik: utvecklingav metoder och program för funktionell prövning och träning iarbetssituationer såväl inom inslilulel som på arbetsplatser. Här ingår ävenolika former av social, psykisk och fysisk träning. 1978/79:216 19 anpassningsmetodik: utveckling avmetoder och program för introduktion, inskolning och stöd i arbele (i en nyarbelsmiQö). Här ingår vidare utarbetande av informationsmeloder för atlpåverka attityder såväl hos de sökande som inom arbetsorganisationen (ansvarigaför personalpolitiken personalanställare, arbetsledare, arbetskamrater) samtutarbetande av metoder som underlättar anpassningsverksamhetens integreringmed förmedlingens och AMl:s arbele, metodik för handikappgrupper:utveckling av metoder och program, som är specifika för olika handikappgrupper,såsom nödvändigt komplement till de ovan skisserade mera generella metodernadå erfarenheter frän dessa ofta ej äger giltighet för olika handikappgruppersproblematik, metodik för invandrargrupper:liknande syfte som för handikappgrupper, invandrargruppers problematik ärrelaterad lill språksvårigheter och andra kulturella olikheter, som komplicerarvägledningen och rehabiliteringen, uppföljningsmetodik: utveckling avmetoder och program för systematisk uppföQning av effekter av olika hjälpmedeloch ålgärder för arbetshandikappade saml metoder för individuell uppföljningoch ålerinformation från såväl arbetsförmedlingsQänstemän, som sökande. Enligt utredningens mening börinstitutets metodiiivecklingsverksamhet (tillsammans medutbildningsaktiviteterna) även vara inriktad på att befrämja och underiällasamarbelet mellan och arbetsförmedlingen. Delta arbete bör prioriteras iinitialskedet av omorganisationen. 3.2.2 Samverkan med vårdorgan, skola och arbetsliv. Hit hör utveckling av metodik somsyftar till alt underlätta och effektivisera kontakterna och samarbetet medolika vårdorgan, skolan och arbetslivel. Häri ingår utveckling avsamverkansformer med sjukvård, främst med den medicinska rehabiliteringen,socialvård, kriminalvård samt försäkringskassa. Vidare ingår bl.a. uivecklingav metoder för kartläggning av hinder på arbetsplatserna för inplacering avsvårsysselsatta. utveckling av samarbelsformer med skolans olika organ,företagens personaladministration, arbetarskydd och förelagshälsovård. 3.2.3 Förhållanden påarbetsmarknaden av betydelse Jör vägledning och rehabiUtering Metodutveckling i delta avseendeses som stödfunktion för utarbetande av lämplig arbetsmetodik enligt de tvåföregående punkterna 3.2.1 samt 3.2.2. och kan närmast karakteriseras somutredningsarbete eller tillämpningsforskning. Exempel på problem att belysa ärhinder för nytillträde pä arbetsmarknaden, effekter av felaktiga arbelsval ocharbetsbyten, av misslyckanden i utbildning m.m. Även studier av förändringar iyrkesstruktur och arbetsorganisation måste ägnas uppmärksamhet. Samarbete medandra MoF-organ blir här ett naturligt inslag. Prop.1978/79:216 20 Gränsdragningen mot utvecklings-och utredningsarbete är flytande. Huvuduppgiften är atl följa forskning (såvälgrund- som lillämpningsforsk-ning) med relevans för verksamhetsområdet, lainitiativ till och även genomföra egna projekt. Dessa kan komma till slåndgenom atl forskare och annan expertis för visst projekt knyts till instiluletunder vissa perioder. 1 övrigt bör institutet stimulera andra forsknings- ochutvecklingsinslanser (FoU) till att genomföra för institutets verksamhetrelevanta projekt, vilket självfallet förutsätter ett fungerande kontaktnät meddessa organ och väl-slruklurerade samarbetsformer. NYR har i sin rapport betonat attdel är en väsenllig uppgift för inslilulel atl på olika sätt planera och deltai utbildningsverksamhet. Till denna uppfattning ansluter sig föredraganden ipropositionen. Av primärt inlresse är - utbildning av personalen vid - utbildning avarbetsförmedlingspersonal (med tonvikt på avsnitt som rör väglednings- och rehabiliteringsfrågor). - ulbildning avpersonalgrupper inom angränsande verksamhetsområden - medverkan iuniversitets- och högskoleutbildning (i första hand genom handledning ochpraklikantutbildning, men även genom kursverksamhet, föreläsningar, seminarieretc). Inslilulel avses ha delsammanhållande ansvaret för utbildningsplaneringen inom den regionalaorganisationen. En annan viktig uppgift är attutarbeta utbildnings- och informationsmaterial, som vänder sig till olikavårdorgan, skolan och arbetslivel i syfte alt Linderlätta de uppgifter somredovisas under punkten 3.2.2. 3.5 Information och dokumentation En väl fungerande informations- ochdokumentationsverksamhet är en förutsättning för atl sprida kunskap och dranytta av ertärenhelerna från metodutveckling och forskning. NYR föreslär atlinslilulel bör utge en egen rapportserie och lättillgängliga sammanställningar,anordna konferenser, seminarier m.m. I propositionen sägs att det förefallerlämpligt all knyta institutets dokumentationsverksamhet lill arbelslivscentrumsdokumentationssystem. Arbetslivsinformation och dokumentation (AID). 1978/79:216 21 4.1 Samarbets- och kontaktbehov med olika instanser inomAMS Inom samtliga enheter tillhörandeAMS avdelning för arbetsmarknadsservice ägnas metodfrågor som berörts underpunkterna 3.2.1 t.o.m 3.2.3 kontinuerlig uppmärksamhet. ses härvidlag som en välkommen och nödvändig resursförstärkning. Isynnerhet gäller detla metodik rörande anpassningsgruppernas verksamhet,utrednings- och vägledningsmeiodik inom arbetsförmedlingen och utveckling avarbetsmetodik avseende sökandegrupper med särskilda problem såsom invandrare,ungdomar, sökande med olika handikapp m.fl. Personalenhetens utbildningssektionär en annan viktig samarbelsin-slans inom AMS för institutet. Utbildningssektionensverksamhet, vars innehåll i många stycken planeras i samverkan medfackenheterna och som är nära knuten till den totala metodutvecklingen inomverket, har starka beröringspunkter med institutets utbildningsverksamhetinnehållsmässigt och delvis även med avseende på målgrupper (t.ex.arbetsförmedlingspersonal). Elt nära samarbete vad gäller planering,samordning, administration, materialframställning m.m. är därför nödvändigt. Inom yrkesvägledningsenheten arbetspsykologiska sektionen fungerat som för arbelspsykologiskafrågor. Sektionen har också varit kansli för etl samarbetsorgan mellan AMS ochde arbetspsykologiska instituten där samtliga enheter inom avdelningen ochsamtliga arbelspsykologiska institut, med vilka verket samarbetet, har varitrepresenterade och där avdelningschefen varil ordförande. För att kunnafullgöra dessa samordningsuppgifter effektivt har sektionen dessutom bildat ensärskild samarbelsgrupp inom AMS med representanter för berörda enheter. Dennagrupp har ägnat särskild uppmärksamhet åt utveckling av ALU-melodik. Ett givetsamarbetsbehov med det centrala institutet föreligger framöver i och med altinstitutet kommer atl inta de arbetspsykologiska institutens roll i dessasammanhang. Avdelningens enheter m.fl. instanser inom verkel har ocksåelt etablerat samarbele med andra myndigheter och organisationer i melodfrågor.Som exempel kan nämnas den s.k. FAMU-gruppen (som belyser forsknings-ochutvecklingsproblem inom arbetsmarknadsutbildningen), i vilken, utöver AMSpersonal, representanter för och skoldireklionspedagogiska centrum ingår, den s.k. arbetsvårdsddegalio-nen (som bl.a. belyserforsknings- och utvecklingsproblem inom arbetsvärden) med företrädare förhandikapporganisationerna m.fl. saml de s.k. "Nota bcne"-grupperna(som belyser bl.a. synskadades, hörselskadades och dövas problematik) medförelrädare för myndigheter, handikapporganisationer och andra berördaorganisationer. Det centrala insiitutet bör även i dessa sammanhangmedverka i arbetet. 1978/79:216 22 Utredningen bedömer att samarbetetmed AMS kommer atl ta av institutets tolalresurser i anspråk. 4.2 Samarbets- och kontaktbehov medarbetsmarknadsinstituten Det praktiskametodutvecklingsarbetet bedrivs decentraliserat vid de regionalaarbetsmarknadsinstituten medan del centrala inslilulel svarar för initiering,samordning, utvärdering och information. Institutet har således i mångaavseenden en servicefunktion gentemot AMI-organisalionen vilkel innebär kravpå fortlöpande personliga kontakter. Detta omfattar utvecklingsansvariga,AMl:s beredningsorgan och personal i övrigt som vid ell givet tillfälle berörsav metodutvecklingen. Kontaktbehov och krav på samarbeleföreligger pä samma sätt vad gäller utbildnings- ochinformalionsaklivitelerna, som i initialskedet av omorganisationen kommer atlkräva särskilt stora insatser från institutets sida.