prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Kommittén bör beakta bl.a. de speciellaförhållanden som råder för fondkommissionärerna (jfr bl.a. prop. 1978/79:9 medförslag lill ny lagstiftning rörande fondkommissionsrörelse m.m.) Förde anställda handelsresandena och platsförsäljarna gäller som förul har nämnlsendast vissa särskilda regler i kommissionslagen medan deras rättsförhållandetill huvudmannen i övrigt regleras i arbetsrättslig lagstiftning,kollektivavtal och tjänsteavtal. Kommitténs uppdrag beträffande denna kategoriav mellanman bör begränsas till en översyn av de bestämmelser som fn. Vad särskilt angår mellanmannens anspråk på ersättning vidavtalels upphörande bör kommittén pröva om ett eventuellt system med särskiltavgångsvederiag, utformat som en goodwill-ersättning eller ersättning förkundkretsen, lämpligen kan utsträckas lill atl gälla även ianställningsförhållanden. Om della inte skulle vara lämpligt, bör de nugällande reglerna om efterprovision ses över enligt i slort sett de riktlinjersom jag har förordal. Vidsidan av de merkantila mellanman vilkas ställning och verksamhei regleras ikommissionslagen finns i affärslivet andra vars situation i olika hänseendenföreter stora likheter med handelsagenternas. Hit hör s.k. ensamåterförsäljare,varmed avses den som köper en produkt i fasl räkning och därefier med ensamrättför ell vissl geografiskt område säljer den vidare. Liksom handelsagenterna ärensam-åler-försäljarna i stor utsträckning inriktade på importaffärer. Medanhandelsagenten goilgörs genom provision, erhåller ensamåierförsäljaren sinersältning genom alt tillgodogöra sig 71 Kommittéer: Del II Ju:13 marginalenmellan inköps- och försäljningspris. Ensamåterförsäljarehar liksom handelsagenterna ofta anledning atl i avtal med sin huvudman, dvs.den vars piodukier de vidareförsäljer, reglera frågor om bl.a. koslnader förreklam och invesleringar, uppsägningstid, ersättning vid samarbetets upphörandem.m. I dessa hänseenden kan alltså för ensamålerförsäljarna uppkomma sammaproblem som för handelsagenterna. Lagulskollelhar, som lidigare har framgåu, i sill belänkande funnil atl problemet medensamåterförsäljares rättsskydd bör bli föremål för granskning. Enligt minmening bör del ankomma på kommittén att verkslälla en sådan granskning i syftealt uireda behovei och möjligheterna av alt i lag införa särskilda regler föravtal om försäljning med ensamrätt och då särskilt när del gälleråterförsäljarens rättsskydd i avtalsförhållandet. Vid sina överväganden börkommittén bl.a. beakta om ett rättsskydd för ensamåterförsäljare i fråga omexempelvis lagsiadgad uppsägningstid kan komma i konflikt med vår syn påkonkurrensbegränsningsfrågor. Kommitténsuppdrag bör också omfatta en annan typ av mellanmansförhållande. Jag länker påde s.k. kommissionärsbolagen och motsvarande, se 43 § 2 mom.kommunalskatielagen (1928:370). Trots atl dessa är vanligainom handel och industri synes deras rättsliga ställning oklar i en delhänseenden. 1ett typiskt kommissionärsbolagsförhållande driver ett aktiebolag,kommissionärsbolaget, verksamhei för ett annat företags, huvudföretagels,räkning. Verksamheien bedrivs visserligen under kommissionärsbolagets egenfirma, men den är av osjälvständig karaktär och behärskas i realileien avhuvudföretaget. Det typiska kommissionärsbolagsförhållandet företer betydandeavvikelser från vad som regelmässigl präglar ett vanligt kommissionsförhållandemellan två förelag. Ennärmare redogörelse för kommissionärsbolagsförhållanden återfinns i rättsfalletNJA 1975 s. 45. Detta rättsfall illustrerar ett av de problem som kan uppkommavid ell sådani säll all organisera affärsverksamhet, nämligen huruvidahuvudföreiagei skall gentemol tredje man åläggas ansvarighet för förpliktelsersom har uppkommil i kommissionärsbolagets verksamhei. Ett annal problem hartagits upp av i en skrivelse lill regeringen den 19seplember 1978. Enligt bankföreningen kan det vara osäkert om ett varulagerjämte därav uppkommande kundfordringar som omfattas av ell kommissionärsbolagsverksamhet ägs av huvudföreiagei eller av kommissionärsbolaget i sådana fall dåkommissionärsbolaget har förädlat de i lagrei ingående varorna. Denna osäkerheiskapar problem vid kreditgivning mol företagsinteckning lill koncerner medkommissionärsbolag. har hemställt all den rådande ovisshetenskall undanröjas genom en lagändring. Kommissionärsbolagsförhållandenkan alltså dra med sig rättsliga svårigheter, bl.a. när det gällerförhållandet till iredje man. Samiidigi framgår av bl.a. bankföreningensskrivelse alt användningen av kommissionärsbolag torde öka. Det är därför angelägetatt förekommande rättsliga problem kartläggs. 1 sammanhanget skall nämnas altförelagsskalteberedningen (Fi 1970:77) i sill slutbetänkande (SOU 1977:86-87)Beskattning av förelag har föreslagit ändrade skatteregler förkommissionärsbolag. Även av den anledningen finns det behov av att närmareundersöka den civilrätlsliga innebörden av kommissionärsbolagsförhållandena.Denna undersökning bör göras av kommittén, som också bör lägga fram förslaglill behövliga Del II Ju:13 Skr 1978/79:103 72 lagstiftningsåtgärder.Kommittén bör inrikla sitt arbele såväl på förhållandel mellan huvudförelag ochkommissionärsbolag som på förhållandel mellan dessa och tredje man. Vidkonlakler med företrädare för regeringarna i och har framkommilalt man i dessa länder är beredd all ulse sakkunniga eller observatörer meduppdrag alt i första hand följa arbetet i den svenska kommittén. 1 harredan tillsatts en arbelsgrupp med uppdrag alt följa den fortsalla behandlingenav förslaget lill EG-direkliv. Kommittén bör samråda med dem som sysslar medhithörande frågor i de andra nordiska länderna. Någonnärmare tidsplan för kommitténs arbete kan f n. inte anges. sammanhängerfrämsi med all del är tämligen ovisst när ett eventuellt EG-direkliv rörandesjälvständiga handelsagenter kan föreligga. I det nuvarande direklivförslageihar visseriigen förulsatls all ell direkliv skulle kunna beslutas i sådan lidalt lagstiftning skulle kunna ha anpassats därtill redan den 1juli 1980. Enligi vad jag har inhämtat torde det emellertid vara realistisktatt räkna med alt denna lidpunkt förskjuts med i vart fall ett eller eU par år.Detta har naluriigtvis betydelse för kommitténs arbete. Kommittén böremellertid genasl la sig an uppgiften att uireda de frågor som gällerkommissionärsbolagen. Även i övrigi är utredningsuppdraget av sådan art ochomfattning a'l arbelel bör påbörjas . Enligtmin meniiig bör kommittén ha pariamentariski inslag. Till kommittén bör somsakkunniga knytas bl.a. representanter för organisationer som kan ansesföreträda berörda parters intressen. Kommittén bör dessulom i vanlig ordningerhålla hjälp av experter. Det kan vara lämpligt atl arbelel med atl utredakommissionärsbolagsförhållandena i första hand anförtros ål en mindrearbelsgrupp inom kommittén. Medhänvisning lill vad jag har anfört nu hemställer jag atl regeringen bemyndigarchefen för atttillkalla en kommitté med högst tre ledamöter för alt se över kommissionslagenm.m., attulse en av ledamöterna att vara ordförande, atlbeslula om sakkunniga, experter, sekreterare och annat bilräde åt kommittén. Vidarehemställer jag all regeringen föreskriver att kosinaderna skall belasta andrahuvudtitelns kommiltéanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 73 Kommittéer: Del II UD:1 1.Utredning om formerna för stiftelsen () framtida verksamhet Departementschefen,statsrådet anför. Stockholmsinternationella fredsforskningsinstiiul, PeaceResearch Inslilute, , har under sin drygl tioåriga existens uppnått en ibåde väst och öst erkänd ställning som ett högklassigt, oberoende institut påfreds- och konfliktforskningsområdet. Institutets insatser lorde verksamt habidragit till all öka medvetenheten och kunskapen om ruslningsproblemen hosregeringar och hos en internationell opinion. Sedan grundades år1966 (prop. 1966:76, SU 1966:88, rskr 1966:203) har emellertid de förhållandenunder vilka del verkar förändrats, framför allt i vad avser utvecklingen påarbetsrättens område i . Medanledning härav har hemställt, alt en uiredning tillsätts föratl undersöka hur SIPRLs karaktär av inlernalionellt institut, vilket, såsomavsågs vid dess inrättande, åtnjuter oberoende i sin forskning och flexibilitetall rekrytera forskare från olika geografiska regioner saml olika politiska ochekonomiska system, i denna nya situation bäst kan vidmakthållas. Liknandeönskemål har framförts från fackligt håll. Frågan har även uppmärksammats avriksdagen (UU 1977/78:11, rskr 1977/78:162) Motdenna bakgrund finner jag det angelägel atl pröva huruvida de organisatoriskaformer i vilka verksamheien hiltills bedrivits och vilka fastlagts iinstitutets stadgar allljäml är ändamålsenliga. Jaganser därför all en särskild utredare bör tillkallas för all uireda dessafrågor och föreslå de förändringar som behövs för all underiäita en anpassninglill de delvis nya rällsliga förutsättningarna, som institutetskaraktär bibehålles. Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt och i nära samrådmed och berörda personalorganisationer. Medhänvisning lill vad jag nu anfört hemsläller jag all regeringen bemyndigarchefen för atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om formerna förSIPRLs framtida verksamhet, allbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat bilräde ål utredaren. Vidarehemsläller jag alt regeringen föreskriver allkostnaderna skall belasta tredje huvudtitelns kommiltéanslag. Del II UD:2 Skr 1978/79:103 74 Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hennes hemställan. Departementschefen,statsrådet , anför: Riksdagenlog ställning lill förslag från regeringen om viss ändradorganisaiion för och ett antal personalpolitiska åtgärderavseende utrikesförvaltningen (Prop. 1975/76:96, UU 1975/76:12, rskr1975/76:242). Förslagen baserade sig på två genomfördautredningar, den ena avseende (Ds UD 1975:2, "")och den andra avseende personalpolitiken inom utrikesförvaltningen som helhet(Ds UD 1975:3, "UDP"). överväganden ochförslag var sålunda i huvudsak inriktade på departementets hemmaorganisationoch ej på utrikesrepresentationen. En genomgripande översyn avutrikesrepresentationen har ej skett sedan avgav sittbetänkande om utrikesförvaltningens organisation och personalbehov (SOU 1963:3)på vilken regeringens förslag till baserades (prop. 1963:75,SU 1963:125, rskr 1963:298). Sverigesinternationella engagemang på såväl del rent utrikespolitiska som de ekonomiska,kommersiella, bislåndspolitiska, kulturella och sociala områdena samt detstarkt växande utrikespolitiska intresset hos den svenska allmänheten harmedfört atl kraven på utrikesförvaltningen och därmed påutrikesrepresentationen starkt har ökal under . Det harkrävts en mer intensiv bevakning av den internationella händelseutvecklingen,ökade insaiser i bilaterala och multilaterala förhandlingar samt en merutvecklad service till näringslivet och lill svenskar i utlandet. Antalet lönadeutlandsmyndigheter har ökal från 45 vid andra världskrigels slul, lill 74 år1962 och . Kostnaderna för utrikesrepresentationen har vuxit intebara på grund av ökningen av dess personella och materiella resurser utan ävenlill följd av sociala och personalpolitiska reformer i takt med samhällsutvecklingeni och i utlandet. Den beslutade integrationen av utrikesförvaltningenspersonal öppnar möjligheter lill organisatoriska förändringar ocheffektivitetsförbättringar Behovetav organisatorisk anpassning och rationaliseringar har fortlöpandeuppmärksammals av . Inom UD finns numera ett särskiltbudget- och organisationssekrelarial () med huvudsaklig uppgift alt beredaärenden av detla slag. Utlandsmyndigheterna står vidare under lillsyn avutrikesförvaltningens inspektör som fortlöpande avger förslag tillförbättringar i deras verksamhet. Somjaginledningsvis har nämnl haremellertid ingen samlad översyn avutrikesrepresentationen skett . Behovet av en mer genomgripandeutredning av utrikesrepresentaiionens organisation och vissa av de förutlandsmyndigheterna gemensamma siörre problemen har blivit alltmer påtagligt. 75 Kommittéer: Del II UD:2 Frågan om en UD-utredning med särskild inriktning påutlandsorganisa-lionen har även varit föremål för överväganden inom isamband med behandlingen av budgetpropositionen /79 (prop. 1977/78:100,bil.6,UU 1977/78:11 rskr 1977/78:162). I ulrikesutskoiiets betänkande (UU1977/78:11) framhålls bl.a. följande: "Utskottet har erfaril att del inomulrikesdepartemeniei pågår förberedelser för att tillsätta en utredning medsärskild inriktning på utlandsorga-nisalionen. Utskottei föruisäiier alt desamordnings- och inlegraiionspro-blem som alltjämt förekommer inomfallverksamheten då blir närmare dryftade. Också de uppslag som framförs i enannan del av samma motion 679 - om regionala ambassader och försök medhemmabaserad men utlands-ackrediterad personal - torde då komma upp lillprövning. Utskoitet anser en sådan uiredning motiverad. Som ovannämnls är bislåndspolitiska ulredningen fn. sysselsatt med en undersökning avutvecklingssamarbetets administrativa former. Det torde finnas åtskilligaberöringspunkter mellan den pågående och den aviserade utredningen. I fråga omett betydande antal länder gäller alt våra ömsesidiga relationer dominerats avuivecklingssamarbelei och de speciella behov som följer därav. Även om den aviserade nya lorde få ensärskild inriktning på utlandorganisalionens problem bör även aktuella frågorrörande roll som centralt samordnande organ för desvenska uirikesförbindelserna då kunna tas upp lill förnyat dryftande." Mot denna bakgrund anser jag liden nu vara inne att göraen förnyad översyn av utrikesrepresentationen med syfte bl.a. all rationaliseradess allmänna organisaiion och verksamhei. Jag föreslår därför alt en särskildutredare tillkallas för all göra denna översyn. Utredaren bör se över resursfördelningen inomutrikesrepresentationen, undersöka hur verksamheien skall kunna bedrivas såeffektivt och rationellt som möjligt samt lämna förslag på åtgärder tillmöjliga förbättringar därvidlag, bl.a. en bälire samordning avfällverksamheten. Härvid bör frågan om alternativa former för Sverigesrepresentation i andra länder undersökas. Det bör även övervägas hurpersonalresurserna på fältet bättre skulle kunna utnyttjas bl.a. ifråga omformerna för dellagande i multilaterala organisationers arbeie. Vidare bör förenklingar i utlandsmyndigheternas internaadministration prövas, varvid bl.a. lämplighelen av ökad beslulanderält iadministrativa frågor bör övervägas. Utredaren bör i delta sammanhang beaklakonsekvenserna av den beslutade personalintegrationen i utrikesförvaltningen. Utredaren bör beakta det arbele som har bedrivits av denbislåndspolitiska ulredningen liksom del arbete som bedrivs inom ramen för deni samråd mellan utrikes- och handelsdepartementen inledda översynen av delstatliga exporlfrämjandel. Likaså bör utredaren beakla rapport (Ds UD 1978;l)av den interdeparlementala arbetsgruppen rörande lokalanställda vidutlandsmyndigheter. Med de utgångspunkter rörande den slalsfinansiellautvecklingen som tecknats i bl.a. budgetpropositionen /79 är detuppenbart au något nämnvärt utrymme för genomförande av kostnadskrävandeförslag inte kommer att föreligga. Utredaren bör därför i sitt arbete inriktasig på förslag som inte medför några nämnvärda tillkommande kostnader.Utredaren bör också noga överväga hur eventuella förslag skall kunnafinansieras genom omprövning av pågående verksamhei inom del områdeutredningens förslag Del II UD:2 Skr 1978/79:103 76 avser.Utredningen bör bedrivas i nära kontakt med berörda personalorganisationer.Ulredningens överväganden bör framläggas etappvis. Medhänvisning till vad jag nu har anförl hemsläller jag att regeringen bemyndigarchefen för atltillkalla en särskild utredare med uppdrag atl uireda frågan om hur de resursersom utrikesförvaltningen disponerar bäst bör uinyitjas samt avge förslag häromliksom om möjliga ralionaliseringsålgärder, allbeslula om sakkunniga, experter, sekreterare och annat arbetsbiträde ålutredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver atl kostnaderna skall belasta tredjehuvudtitelns kommiltéanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hennes hemslällan. 77 Kommittéer: Försvarsdepartementet Del II Fö:l Vissa frågor rörande flygindustrin m.m. Departementschefen,statsrådet anför. Försvarsmaktensaliackfiygfunkiion fullgörs fn. av fem och en halv divisioner medellungaatlackfiygplan av lyp AJ 37 Altackviggen, som levereras under perioden1971-1979, samt ca fem lätta altackdivisioner utrustade med skolfiygplan av lypSK 60, vilka anskaffades . Huvudsakligen från lekniskautgångspunkter måste bägge fiyg-planstyperna ersättas med början i slutet av1980-talet. Fråganom ersättning av dagens attack- och skolflygplanssystem har varit föremål förett omfatlande utredningsarbete . T.o.m. budgetåret1976/77 har sammanlagt ca 85 milj.kr. lagts ner på förberedande studier m.m. 1974års försvarsulredning rekommenderade i sill betänkande, (SOU 1977:1)Totalförsvaret 1977-82, att jaktversionen av , JA 37, utvecklas till ellmedeltungt attackflygplan, kallat A 20. Däremoi ansåg ulredningen alt manutifrån det då lillgängliga underlaget inte kunde förorda en utveckling ochanskaffning av del lätta attackoch skolflygplanet som överbefälhavarenföreslog i nivå A. Beslulsunderiagel borde enligt utredningen fördjupas ochförbättras. 1976/77:74 anslöt sig regeringen i allt väsentligt till försvarsutredningensrekommendationer. Beträffande flygplanet A 20 anfördes dock att det fortsallautredningsarbetet också borde innefatta en noggrann prövning av lämpligt antalflygplan och erforderiiga prestanda hos dessa. Vidare anfördes all om defortsatta övervägandena skulle leda till ell beslul all B3LA inte skallanskaffas bör i stället ett skolfiygplan anskaffas och förses med lämpligbeväpning. (FöU 1976/77:13, rskr 1976/77:311) beslöt enligt regeringensförslag. Delfördjupade beslulsunderiagel har tagits fram av de miliiära myndighelerna.Arbetet har följts upp och utvärderats av B3LA-beredningen, som lämnade sinrapport . Beredningen studerade olika alternativ som ersättningför dagens attack- och skolflygplan. Beredningen fann au alternativ sominnehåller en vidareutveckling av skolflygplanet 60 inte ger en stridseffeklsom motiverar kostnaderna. Enligt beredningens uppfattning bör valel i ställetstå mellan ett alternativ innehållande sex divisioner A 20 och 45 styckenskolflygplan (av utländsk eller möjligen svensk tillverkning) och ellalternativ innehållande nio divisioner B3LA och två divisioner AJ 37Altackviggen som i sin nuvarande uiformning behålls lill mitten av 1990-lalei.Det senare är möjligt genom alt flygtidsuttaget på dessa flygplan under Del II Fö:l Skr 1978/79:103 78 1980-taleinumera inte beräknas bli lika stort som del har förulsatls i tidigareplanering. Utvecklings-och produktionskostnaderna för flygplan till sex A 20-divisioner beräknas blica 8.300 milj.kr. och för nio divisioner B3LA ca 8.800 milj.kr. i prislägefebruari 1977. 1 beloppen ingår också vissa koslnader för underhållsutrustningoch reservdelar. Det är emellertid väsentligt alt alla koslnader som uppstårunder flygplanssystemets livslängd beaktas. Beredningen har därför ocksåredovisal kosinaderna för vapen saml för drift och underhåll av flygplanenunder en femionårsperiod. Valel av anskaffningsal-ternativ påverkar ocksåprisel för serieanskaffningen av JA 37 Jakiviggen, eftersom denna måsle skeunder skilda industriella förutsättningar. Kostnaderna för denna anskaffninghar därför inräknats i de jämförande kalkylerna. För alternalivet sominnehåller sex divisioner A 20 och 45 stycken skolflygplan jämte åttadivisioner JA 37 (A 20-allernaiivel) blir de totala kostnaderna fram tillomkring enligt dessa förutsättningar ca 24.400 milj.kr. i prislägefebruari 1977. Motsvarande koslnader för del alternativ som innehåller niodivisioner B3LA, två divisioner AJ 37 Altackviggen och åtta divisioner JA 37(B3LA-aliernativet) blir ca 23.700 milj.kr. Detär naluriigtvis inte möjligt att få fullständig säkerhet i kostnadsuppskattningarav så stora och lekniskl komplicerade projekt samt över en så lång lid som delhär är fråga om. Vissa ekonomiska reserver finns emellertid inlagda i deredovisade kostnaderna. Enligt B3LA-beredningens uppfattning uppvisarunderiaget sammanlaget en sådan säkerhei som rimligen kan erhållas lill grundför ett beslul om den aktuella attack- och skolflygplans-anskaffningen. Alternativenskiljer sig åt vad gäller krav på betalningsmedel . B3LAmedför högre utvecklingskostnader som faller ut tidigt medan A 20 uppvisarlägre utvecklingskostnader, vilket innebär lägre krav på betalningsmedel underde närmaste fem-tio åren. Drift- och underhållskostnaderna är däremotbetydligt högre för A 20. B3LA-allernalivelberäknas kräva ett lillskotl till försvarsmaktens planeringsram för perioden1977/78-1981/82 på ca 350 milj.kr. i prisläge , A20-aliernaiivet beräknas kräva ett påslagom ca 100 milj.kr. eller enomplanering som ger samma besparing. En sådan omplanering torde främsi få skegenom alt utvecklingsarbetet på A 20 begränsas. Regeringenhar inte ansett all del är möjligt all i nuvarande slalsfinansiella läge höjaförsvarsramen fr.o.m. /79. Några förutsättningar atl göra sådanaomplaneringar inom försvarsmaktens planeringsram atl del skulle vara möjligtatt utveckla B3LA utan ramiillskott föreligger inte. Emellertid finns del fleraskäl som talar mot atl nu fatta slulligl beslul i flygplansfrågan. Detviktigaste är att ytteriigare utredningsarbete krävs föratt fullständigt belysainnebörden av alternaiiv som inte innebär anskaffning av B3LA. B3LA-beredningenhar anfört atl vi har en organisaiion för utveckling, produktion ochunderhåll av flygplanssystem som i allt väseniligi är lämpligt utformad.Resurser av olika slag finns inom industrin, förvaltningen och vid de miliiäraverkstäderna. Om beslut fattas alt inte ulveckla och producera B3LA är delenligt beredningen nödvändigt aU ompröva den existerande organisationen bådevad gäller de totala resurserna och arbetsfördelningen mellan de olikadelarna. B3LA-beredningen har inte haft möjlighet att på tillgänglig lidstudera dessa frågor. Det råder också en betydande osäkerhei om vadproduktionen och driften av JA 37 Jakiviggen 79 Kommittéer: Försvarsdepartementet Del II Fö:l kommeratt kosta i fall den måsle ske utan stöd av utvecklingskompetens. Överbefälhavarenhar vid sin värdering av de bägge alternativen funnit att båda är godtagbaraför den framtida operativa miljön. av alternativen är hell överlägset detandra. B3LA-aliernalivei kan dock enligt överbefälhavaren komma all föegenskaper som något bäureän A 20-aliernaiivei. Vid denna värdering haremellertid överbefälhavaren utgått från den mer ulvecklade versionen av A 20,kallad A 20 Ml, vilken som lidigare har sagts inte kan utvecklas inom nuvarandeförsvarsram. I stället torde en enklare version av A 20 bli akluell om A20-alternalivet skall realiseras inom ramen. Det finns därför skäl atl närmareöverväga om Viggenplailformen bör utvecklas lill ytteriigare en attackversion,och i så fall vilken vidareutveckling av JA 37 som därvid bör ske. A20 bygger på Viggenplailformen. Denna är framtagen mot bakgrund av deekonomiska förutsättningar som gällde under 1960-lalet i fråga om bl.a.kosinaderna för drifl och underhåll. Dessa kostnader - inte minsl kostnadernaför drivmedel - har stigit osedvanligt snabbt . B3LA innebär idetta avseende en anpassning lill nya förhållanden. Flera tecken lyder på har observerat de siigande drift- och underhållskostnaderna även i andra länder.Av den internationella facklitteraturen att döma har detla lett lill eu ökatintresse för flygplan av just B3LA:s lyp. Del finns därför skäl atl ytteriigarefölja upp den internationella utvecklingen innan slulligl beslut tas. Jag ärsålunda inte främmande för att ell utländskt alternativ för vårt framtidaallacknygsystem elleretl internationellt samarbele inom ramen för vårneutralitetspolitik kan komma i fråga.