prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Verket framför därför inlenågot yrkande om ändring i det framlagda förslaget i dennu del utan vill baraerinru om att del enda egenlliga skyddet för fri- och rällighelerna i framlidenliksom ligger i alt majoritet respekterar dem. Tvåremissinstanser lar upp frågan, om konsliluiionsutskoitel skall failu sillbeslul med enkel eller kvalificerad majoritet. advokaisatnftmd harsvårl att inse varför en bestämmanderätt som man inle vill anförtro ålriksdagens majorilel i stället skall få ulövas av konslitulionsuiskoileismajoritet. Del är , dvs. i realiteten riksdagsmajorileten, som väljermedlemmarna i utskotten, däribland konslitulionsutskollet. Majoriteten avkonslilulionsulskoltets ledamöier måsle därför antas vid varje särskildlidpunki lillhöra del parti eller den koalition av partier som vid sammatidpunkt innehar majoritet i . redovisarinte något skäl varför den av riksdagsmajorileten valda majoriteten avkonstitulionsuiskouets ledamöier skulle vara mera kompetent och kvalificeradän riksdagsmajorileten själv alt fatta beslul i en sådan fråga. Samfundel delari och för sig ulredningens ståndpunkt att avgörandet, huruvida ett vissllagförslag är räliighetsbegränsande eller inte, skall avgöras i konstiiutionsutskollet.Likaså är samfundet av samma åsikt som ulredningen när det gäller lagrådelsroll i delta sammanhang. Lagrådet skall vara en i förhållande till riksdagenenbart rådgivande instans. Del kan inle komma i fråga att tilldela lagrådetbefogenhet att med bindande verkan för föreskriva all denexiruordinäru ordningen skall gälla vid behandlingen av en viss lagfråga. Skallemellerlid den beslämmelse som lägger avgörandet i konsliiuiionsutskottelshänder i de lagstiftningsärenden som det nu är fråga om ha någon mening, börden innehålla aU ett avgörande varigenom utskottet förklarar ell lagförslaginte vara rättighetsbegränsande skall inom utskottei fattas med viss kvalificeradmajorilel. Samfundel erinrar om au kravet på kvalificerad majoritet ikonsiilulionsuiskotlet har godtagits av ulredningen såvitt gäller undanlag frånden föreslagna lidsfrislen i grundlagsiiflningsärende. Svenska avdelningen avIniernaiioneUa Jurisikommisslonen anser all en svag länk ilagslifl-ningsproceduren är au konslilulionsulskoltets bindande beslul isamtliga fall kan fattas med enkel majoritet och atl en ändring härutinnan börövervägas. i befarar alt uppgiften all avgöra. huruvidalagförslag angår sådan begränsning av fri- och rättighet som möjliggör uppskov,kommer all bli synneriigen belungande för konstituiionsuiskotlel. Del finnsanledning alt ifrågasälla, om ulskollei har resurser alt på ell rimligt sällbemästra dessa problem. Konsekvensen kan ockå bli all problemel i vidulsiräckning skjuies över till lagrådet, med allvarliga följder för rådetsmöjligheler ull utföra sin huvuduppgift. Då konstilutionsutskollel inle fåravge nekande svar ulan atl lagrådel yttrat sig i frågan, kan resultatet bli alllagrådels medverkan blir vanligen förekommande. yOerinrar om alt enligt motivuttalanden (s. 100,101 och 218 i betänkandet) någonremiss till konsiilulionsuiskotlet eller lagrådel inte behöver ske, omutskottei eller lagrådel har yttrat sig i frågan om en rättigheisbegränsningföreligger. Ullalandet väcker vissa farhågor hos JO. Del är tänkbart atl denpraxis ulvecklar sig att lagrådel vid behandling av lagförslag alltid kommeratl uttala sig i frågan om rällighetsbegränsning föreligger eller inle. Innannågot yrkande all ett lagförslag skall vila har framslällls, är del mer äntänkbart att frågan inte har uppmärksammals i den offenlliga deballen. Lagrådelfår då falla sin ståndpunkt på ett material som kanske är otillräckligt. och kanske också konslituiionsulskollel på förhand har sagl all enrällighetsbegränsning inle är i fråga, blir situationen ganska egendomlig förde riksdagsmän som lill äventyrs har en annan åsikt. Ett yrkande om uppskov kani del uppkomna läget inte vinna bifall. Det är enligt JO:s uppfaUning likvälför den skull inte helt meningslöst all framställa ell sådani yrkande, lyendasl om ett yrkande har framställts och ogillals kan lagprövningsrälienutlösas. Någraremissinstanser tar upp frågan angående lagprövningi samband med det särskildalagsliftningsförfarandel. Högsta domstolenkonstalerar all del torde innebära atl ell sådani uppenbart fel har begåtts viden lags tillkomst all lagen inle skall lillämpas, om konstitutionsutskollel -ulan all lagrådet har bli vit hört i frågan - har förklaral all ett lagförslaginte angår begränsning av någon fri- eller räiiighel, och däreftermed enkel majoritet har antagit förslaget. Har däremot konstitutionsutskottetefter lagrådets hörande lämnal förklaring av del innehåll som har sagts,har någon avvikelse från den sladgade ordningen inle skett, även om utskoitetinte har följl lagrådel. KonstitulionsutskoUel är ju inie bundel av vadlagrådel yttrat. Enligt uttalande i betänkandet kan emellerlid i del lägetfrågan om lagens grundlagsenlighet efteråt eventuellt komma all bli akluelllagprövningsvis. En sådan prövning lorde dock kunna leda lill underkännande avlagbeslämmelsen endasi under förutsäitning atl konstitutionsutskottetsförklaring har berott på uppenbart misstag eller har varil grundal på enuppenbar feltolkning av gällande lag eller av del framlagda förslaget. Regeringsrättenframhåller att del med hänsyn till de svåra gränsdragningar som kan bliaktuella förefaller välbelänkl att frågan om det särskildalagsliftningsförfarandel i det enskilda fallet har blivit rätt tillämpat intekan bli föremålför lugprövning, eftersoni förfurundel blir tillämpligt buru i den mån yrkandedärom frumslälls under riksdagsbehandlingen. Däremot kan frågun om cnlugsgrundlugsenlighet bli akluell lagprövningsvis, om konsiiiulionsuiskollelhur avslagil yrkande om lillämpning av del särskilda förfarandel mot lugrådeisinrådan. EnligiSvea hovräu måste man räkna med all del i då och då skulle komma allframslällas yrkanden om tillämpning av det särskilda förfarandet, som inlevinner konsiilulionsuiskotlels stöd. Vidare måste man räkna med all därefterparier vid domslolar eller andra myndigheler kan göru gällande all delsärskilda förfarandel ändock har borl lillämpas och att lagen har lillkommil igrundlagsstridig ordning. Hovrätten framhåller all de tillämpande myndigheternainte kan underiåta atl pröva sådana påståenden ens i de fall när lagrådet harvaril av samma uppfaiining som konstilulionsulskoltel. En annan sak är all dellorde bli sällsynl all någon myndighei kommer lill annan slutsats är lagrådelhar gjort, i vart fall om lagrådel har varil enigt i sin bedömning. Nuskisserade siiuaiioner skulle kunna bli så vanliga att del är påkallat all iförfattningssamlingar ange om lagarna tillkommit efter särskilt förfarandeeller om, i annal fall, yrkande härom framslällls men avslagits. Hovrättenanser alt det för domstolarna inte är något önskvärt au aniaieilagprövningssiluaiioner ökar. 1 själva verkei var den synpunklen ell avhuvudskälen lill att hovrätten redan i sill yttrande över fri- ochrälligheisulredningens belänkande avvisade tanken på ett särskilt förfarande.Hovrätten anser all lagprövningsmöjiighelen är ett både nödvändigt och nyttigtinsiilul men atl del samlidigt är ell institut som mår bäsl av alt användassparsami. Hovräuen hänvisar i denna del lill vad departementschefen uttalade iprop. 1975/76:209 om domstolarnas möjlighet all uinyttja ett oförbrukalförtroendekapital när eu ingripande undantagsvis måste anses befogat. Enligthovrällen skulle del kunna hävdas all man - för alt undvika angivnalagprövningssituationer-bör ändra sysiemel så alt del särskilda förfarandel ärlillämpligl bara när konsiilulionsuiskotlet har funnil så vara fallel. En sådanordning är emellertid enligt hovrällens mening olycklig.Lagprövningsmöjiighelen har ansetls ha en vikiig preventiv effeki och judiciellöverprövning kan vara den enda framkomliga väen att rälla lill ett oriktigtbeslul. JOanser an införandet av en särskild ordning för behandling av lagförslag somangår begränsning av medborgerliga rätiigheier drar med sig problem i vad angårlagprövningsrälien. Om den särskilda ordningen inle har iakttagits därför auman har lagförslagel inte röra begränsning av någon räiiighel, skulledel kunna inlräffa att domstol eller annan myndighei intog motsatt slåndpunkloch vägrade tillämpa lagen. Utredningen har sökt förebygga detta vidulformningen av sill förslag. Under förutsättning all konsiiiulionsuiskollelinle frångår lagrådets uppfattning får förslaget nog anses som en god lösningav detta speciella problem. Hell vattentät är lösningen dock inle. ningar bindande för domslolar och andra myndigheler. Del är myckel väl länkbart undiskussionen vid lagförslagets antagande har varit begränsad och v i kt igaskäl, som lular för all en rällighetsbegränsning verkligen var i frågu, kommerfram försl . 1 sådani fall kan del lidigare siällningslagandel inie fåvaru sukrosanki. En yllerligure synpunki, som talar i samma riklning, är enligiJO:s mening följande. De organ som har all lillämpa konvenlion omde mänskliga rällighelerna - kommissionen och domstolen -har inte låst fasl en statisk lolkning av konventionen. En utveckling har kunnai spåras i denriklningen atl organen lägger in mer och mer i konventionens bestämmelser. Delär fulll tänkbart all en molsvarande utveckling kommer all äga rum i domstolar och andra myndigheler kommer all läsa in mer och mer iregeringsformens regler om de grundläggande fri- och rällighelerna. Om deuablir fallet, kan man inle räkna med alt uttalanden av lagråd ochkonstilulionsulskoii kommer all respek-leras när år har gåll och den ullmännauppfallningen har ändrai sig. Rältighetsskyddsutredningensuttalanden om vilka bestämmelser som omfattas av del särskilda lagsliftningsförfarandeltas upp i fiera remissyttranden. Högsia domsiolen anser auåtskilliga gränsdragningsproblem kan komma all yppas. Svårighelerna medgränsdragningen framträder klart i den redovisning som ulredningen lämnarav ettstort antal gällande lagar som har bestämmelser av r-äuighetsbegränsandekaraklär. I denna redovisning söker ulredningen klariägga vilka regler i desärskilda lagarna som bör anses vara räliighetsbegränsande och vilka regler sominle bör anses ha sådan innebörd. Högsia domstolen har inle funnil anledningall i delta sammanhang granska redovisningen i dess enskildheter och laställning lill utredningens bedömning i fråga om var och en av de siirskildalagbestämmelserna. De allmänna grundsalser som ulredningen har lillämpal närdel gälll au hänföra de olika beslämmelserna lill den ena eller den andrakalegorin synes emellerlid böra i huvudsak godias. Enligt uttalande avulredningen skall i princip bara de malerielll räliighetsbegränsandeföreskrifterna i en hilhörande lag bli omfallade av del särskilda förfarandel,under det atl lagens regler om beslutande organ och om förfarandet hos organeii fråga skall falla uianför lillämpningsområdel för del särskildalagsliftningsförfarandel. Enligt högsia domstolens mening ulgör emellerlid oftareglerna rörande del organ som bemyndigas au vidlaga viss åtgärd avrättighetsbegränsande natur och angående del förfarande som därvid skalltillämpas skyddel moi atl bemyndigandet kommer all missbrukas. Skäl måstedärför anses föreligga atl i högre grad än Ulredningen har gjort hänföra reglerav angiven art till den kalegori bestämmelser som är underkastade det särskildalagsliftningsförfarandel. Kammarräiieni Göleborg betecknar utredningens systematiska genomgång av ett stort antallagar vilka kan tänkas innehålla rättighetsbegränsande föreskrifter somberömvärd. Kammarrätten delar i stort setl ulredningens uppfattning i dennadel. Genomgången visar all del är ett myckel stort antal lugarsom berörs uv del särskildu lugsiiftningsförfarandet och ull en mängdbesvärligu gränsdrugningsproblem kan kommu alt uppslå. ÖBfinner inie atl någru vägande skäl talar moi an de lugregler som ulredningenunser omfuilas uv det särskilda lagsliftningsförfurundel faller under dellu.Del lorde inte heller innebära några pålagliga nuckdelur ull del särskildaförfarandel används vid beslul som i fredstid fatias rörande beredskapslagsiiftningen. Landsiingsförbundeikonslalerar all del inom den landslingskommunala seklorn är lagsiiftningenavseende den psykialriska sjukvården, ivångei inom sociulvården och omsorgernaom psykiski utvecklingsstörda som är de områden där föreslående reformereventuellt kan komma au påverkas av rällighelsskyddsuiredningens förslag. Enmera krilisk hållning intar några remissinstanser. JKhänvisar lill den ingående redogörelse som ulredningen har lämnal och anser ulldet där förekommer åtskilliga exempel, inför vilka man måste slälla frågan omden omständliga lagstiftningsprocedur som föreslås verkligen ärav behoveipåkallad. Gränsdragningen kring tillämpningsområdet framslår siundom även somganska godlycklig. - Av ulredningens närmare utläggningar om förslagetsinnebörd och räckvidd framgår vidare att vanskliga tolknings- ellertillämpningsproblem kan uppstå, t. ex. såviii gäller vad ulredningen kallar"bihangs"-, "konsekvens"- eller "hänvisningsbesiämmelser".Ulredningen ger inte heller entydiga besked om vilka bestämmelser i enräliighetsbegränsande lag som avses skola omfuilas uv del särskildabeslulsförfarandel. Uigängspunkien anges dock skola vara all del särskildaförfarandel skall skydda fri- och rälligheler men inle siräcka sin verkandäruiöver. Förfarandels räckvidd för en rättighetsbegränsande lag bör med andruord inie vara siörre än nödvändigi. Från denna utgångspunkt avser Ulredningen altolika delar av en och samma lag skall kunna beslutas genom skildu förfarunden.Till resonemungen knyls vidare ell "prakliskl förbehåll". Ulredningenerinrar all del naluriigtvis kan inlräffa alt en lagändring berör bådesladgande som omfattas av del särskilda förfarandet och annal stadgande, vurvidändringarna hänger samman med varandru. Om då yrkande framslälls om detsärskilda förfarandel, får del i prakiiken den effekten ull också de andrastadgandena kommer att omfattas av del särskilda förfarandet. Det blir ju ingenmening med au beslula om dem för sig, efiersom besluiel måste förses med delvillkoret atl också de övrigu bestämmelserna sedermera antages. Sveahovräll anser atl gränsdragningen mellan lagförslag på vilka del särskildaförfarandet är resp. inle är lillämpligl ofta kan komma alt vålla bekymmer.Utredningen uttalar all gränserna mellan olika regelkaiegorier inle alltid ärhell klara men all ulredningen söker minska olägenheierna häruv genom enlämligen ingående redovisning i specialmoliveringen. Hovrällen anmärker härtillatl lagstifining genom motiv alllid bör undvikas i del längsta, och dellanaturligtvis särskilt när, som i förevarande fall. knuppusinågoi slöd ulls för moiivutiulandena kan hämias i självu lagtexten. Denna lämnarfällel öppel för belydligi mer viiigående lolkningar än dem ulredningen görgällande. Och möjlighelerna för ulredningen all vinna gehör för sinaslåndpunkier minskas naiurliglvis ytteriigare av atl förslaget i dessa delar ärså magert moliverai. Så framslår det l. ex. som uppseendeväckande knapphändigtnär ulredningen (s. 87), efter atl ha konsiateral all vissa lagars regler omorganisation och förfarande "inte saknar betydelse förrättighets-begränsningens intensitet", hell kort uttalar all dessa regler "avflera skäl" likväl i princip inle bör unses omfallade av del särskildaförfarandel. För hovrällen är del vidare tydligt all t. ex. den på fieraställen dragna gränsen mellan maleriella regler och förfaranderegler och ävenfrågan i vilken ulsiräckning hänvisningsbesiämmelser "drar med sig"andra föreskrifter i samma lug oftu måste kunna vålla diskussion. Och del ärinle givel att utredningens slåndpunkier av alla skulle las för goda ens i defall där de objektivt framstår som välgrundade. De föreslagna reglerna skulledärför kunna leda lill olyckliga procedurstrider i och en ickeönskvärd ökning av de tillämpande myndigheiernas lagprövningsverksamhet. Domslolsverkelhyser farhågor för atl del kan uppstå vissa svårigheter alt avgöra om elllagförslag är sådani all det angår begränsning av någon av friochrätiigheterna. Verket har svårt all följa ulredningens resonemang omrälligheler som bryier sig mot varandra (s. 78 O- i anser all förslaget att endasl de malerielllräliighetsbegränsande beslämmelserna men ej organisalions- och förfarandereglerskall omfattas av det särskilda lagsliftningsförfarandel framstårsomdiskutabelt,eftersomjusiorganisations-och förfarandebestämmelser oftainnehåller moment som är betydelsefulla ur rättssäkerhetssynpunkt.Ulredningens resonemang härvidlag leder enligi fakulietsnämndens mening lillvanskliga gränsdragningsproblem. Alt t. ex., väsenlliga förfaranderegler ilagen (1954:579) om nykterhelsvård och vissa molsvarande regler i lagen(1966:293) om beredande av sluten psykialrisk vård inle skall omfattas av delsärskilda förfarandel (s. 198 f i belänkandet) inger betänkligheter.Fakullelsnämnden uttalar all ulredningen gör sig skyldig lill ell misstag dåRF:s förbud mol könsdiskriminering (2 kap. 16 §) inrangeras bland deundantagslösa rällighelsregler, som saknar aktualitet i delta sammanhang.Förbudel är inte absolul och de avvikelser som kan komma att beslutas med slödav 2 kap. 16 S RF måsle omfaiias av del särskilda förfarandet. Ocksåyiirandefriheisuirednlngen lar upp frågan om inle del särskildalagsliftningsförfarandel bör omfatta också andra lagar än dem rättighelsskyddsulredningenhar föreslagit. TF ger del tryckta ordet eu detaljerat skydd - en skyddsom i viss ulsiräckning bildar ett värn också för andra medier ochuttrycksformer. Men TF överlämnar vissa sidor av yttrandefriheten ål regleringgenom vunlig lug Ylirandefrihelsuiredningen konslulerar allrällighelsskyddsuiredningens förslag i belydande omfallning medför all sådanlag kan bli föremål för del särskilda förfarandel (della lorde gälla flerialeluv de lugurtill vilku hänvisus i 1,6 och 7 kup. TF och möjligen 5 kup. TF).Andru uv dc i TF åsyfiude lagurnu gäller förfurundel under förundersökningeller rällegång, och dessu anses i betänkandet inle "angå" begränsningav ylirundefriheien. anmärker all en principiellloch prukliskt vikiig lyp av lug-lug enligi 7 kap. 3 S förslå siyckei 3TF vilkenunger de lysinudsplikier vilku bryter meddelurskyddet - inte synes varabehandlad i belänkandei. Yltrandefriheisulredningen hävdar uu sådun lag angårbegränsning av ylirundefriheien i RF:s mening och så lill vidu skulle omfattasav reglerna om del särskilda förfurandet. Den föreslagna undanlagsregelnbeiräffande lyslnadsplikler lorde emellertid ledu lill all lugen lillövervägande del faller uianför. Med lanke på lagens betydelse frånytirun-defrihetssynpunkl krävs ett klargörande. Yltrandefriheisulredningen kommerunder ulla förhållanden alt - såsom också förulsalls i direktiven - prövufrågan under sill fortsatta arbeie. Frågan,om inte bara lagförslag som går i skärpande riklning skall omfaiias av delsärskilda förfarandet, diskuleras av tre remissinsianser som anser atlriilligheisskyddsutredningens förslag här går för långt. y/Tställer frågan varför ell lagförslag som innebär rätlighelsutvidgning eller är"neutralt" skall omfattas av det särskilda förfarandel. Visseriigenkan en ulvidgning av en rättighet moisvaras av en (ytteriigare) inskränkning ien annan och i ell sådani fall bör nalurligen det särskilda förfarandet varatillämpligt också på den utvidgande delen. Men är del alldeles klarl all enräiiigheisinskränkning inle föreligger, finns enligt JK:s mening inte någotskäl att tillämpa förfarandel i fråga. Utredningens motiv för sin ståndpunktsynes vara all del ibland kan vara svårt att avgöra vilken innebörd förslagethar. Detta är troligen riktigt men ett sådant avgörande synes ändå inte svårareän många andra avgöranden med anknyining lill det föreslagna särskildaförfarandet. - I detta sammanhang berör JK en närliggande fråga. Enligtulredningen skall den formella lagkraftens princip inle gälla beträffande delsärskilda lagsliftningsförfarandel. Närmare utvecklas detla uttalande så attdet förhållandet atl en viss lagbeslämmelse beslutas med användning av delsärskilda förfarandet för rättighetsbegränsande lag inte automaliskl börmedföra att framtida ändringar beiräffande denna lagbeslämmelse måste beslutasmed anlilande av del särskilda förfarandel - ens om sådant förfarande påyrkas.JK delar denna uppfattning. Eftersom 8 kap. 17 S RF, där den formellalagkraften behandlas, enligt JK:s mening inle utsäger något om proceduren vidbeslutsfattandet ulom såvitt gäller ändring eller upphävande av grundlag ellerRO anser JK atl någon ändring i lagrummei inte behövs. i anför all förslaget om all varje lagsiiftningangående begränsning uv fri- och räiiighel - även sådan lagstiftning som inleinnebär någon skärpning - skall vara underkastad det särskilda förfarandet intesynes lillräckligi väl underbyggl. svårighetersom ulredningen hänvisur lill (s. 70) synes ej varu siörre än allkonslitulionsutskollet i enskildu full skull kommu till rätta med dessa.Fukultetsnämnden föreslårdärföratt dei särskilda förfurundel skull unvändasendasi vid skärpunde lugsliftning. i Siockholmullulur ull ulredningen hur ulvidgal uppskovsregelns lillämpningsområde Ulövervad som sakligi kan anses motiverat. Rlksskaiieverkeilar upp frågan om ekonomiska ingrepps former. I belänkandei anförs au skatt -till skillnad från bidrag - kan vara rättighetsbegränsande ingrepp dock endaslunder myckel speciella förhållanden. Framställningen i della kortfattadeavsnitt anser verket vara myckel allmänt hållen och inle redovisa den deballsom har förls i dessa frågor. Verket nämner att bl. a. skatteutskottet (SkU1973:62) har tagil upp frågan om tryckfrihelsrällsliga aspekier på regeln omundanlag från skalleplikl till mervärdeskatt avseende vissa lidskrifter. Verkeihar vidare i sitt yttrande över belänkandet (Ds B 1977:2) Avdrag för gåvortagil upp en principiell fråga av vissl iniresse i sammanhangei. Förslagetinnehöll en regel om avdrag vid givarens beskattning för gåvor till religiösaföreningar elc. som innebar all den skallskyldige för att få avdraget blevskyldig atl till sin deklaration foga kvitto från samfundel eller föreningen påbeloppet. Verket ifrågasatte mot bakgrund av bestämmelsen i 2 kap. 2 S RF omdel var lämpligt att lagslifta så all de skattskyldiga som var beredda all angesina sympalier för viss organisation på della säll borde erhålla fördelarframför andra. Problem av motsvarande typ kan länkas komma upp även i fråga omde begränsningsbara fri- och rällighelerna (jfr även JO:s ämbetsberättelse1977/78 s. 386). Vidare tar upp frågan om olikbehandlingenmellan bidrag och skatter i del akluella avseendel. Den skillnad som görshäremellan i betänkandet och i andra sammanhang därför atl bidrag är gynnandeoch skaller betungande är enligt verkets mening konsllad. En pålaglig lendens ilagsiiftningen är nu atl parallellslälla bidragsregler med regler om avdrag vidbeskattningen (jfr investeringsbidrag/invesleringsavdragochexportkreditbidrag/exporikredii-avdrag). Rörelseresultatet avgör om slöd kanutgå i form av bidrag eller avdrag. Vidare utgör många skalleregler - lål varaindirekl - rena slödformer för olika verksamheier. Verkei efieriyser en fördjupadbehandling av de nu berörda problemen. Statensinvandraiyerk finner förslaget all del särskilda lagsliftningsförfarandelskall omfatta sådan särskild lag varigenom ullänning särbehandlas irältighelshänseende både nalurligt och angelägel. Fleruremissinsianser går in på de u ndanlag från lillämpningsområdel för detsärskilda lagstiflningslbrfarandel som föreslås. Regeringsrällenframhåller all man bör göra klarl all de föreslagna generella undaniagen fråndel särskilda förfarandel föreslavas av prakliska hänsyn och inlelåler sig försvurus uv principiellu skul såsom ull riiiissäkerhcien skulle vurabälire lillgodosedd vid allmännu domsiolur än vid andra domslolar o.d. Delundanlag som föreslås i fråga om tystnadsplikter fö r o f fe n i -Iigu funklionäreruppmärksammas i någru yllrunden. Fränisi berörs därvid den koppling lill TF somföreslås.