prop · G20357 · 1978-12-31 00:00:00 — ominriktning av den regionala konsumentpolitiska verksamheten; beslutat!den 28 december 1978. Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoil. 1propositionen föreslås en ändrad inriktning av den statliga regionala konsumenlpoliiiskaverksamheten. Riksdagenbeslutade all kommunernas medverkan i konsumentpolitiken skulle byggasul. Kommunerna skulle bl. a. svara för vägledning till enskilda konsumenter ochför allmän information. Förslaget om ändrad inriktning av den regionala konsumenlpoliiiskaverksamheien skall ses mol denna bakgrund. Förslagetinnebär alt tyngdpunkten i det regionala konsumenlpoliiiska arbetet skall liggainom områdena uiredning, bevakning och kunskapsförmedling. Även vissa inforniationsuppgiftersom samordning av allmän information i länel och anpassning av information tillförhållanden inom. länel skall utföras regionalt. Den regionala personalenskall vidare ge stöd lill den kommunala konsumenlpoliiiska verksamheien och iökad utsträckning delta i arbetet inom med frågor som har konsumenipoliiiskanknyining. Fram lill dess kommunerna byggt ul den konsumenlpoliiiska verksamheienskall den regionala personalen även ge vägledning och information tillkonsumenter som bor i kommunersom ännu inte har inrättat sådan verksamhei. Denpersonal som arbetar regionall med konsumentfrågor skall enligt förslaget äveni forlsällningen vara inordnad i länsstyrelsernas planeringsavdelningar.Anvisningar för verksamheten skall utfärdas av . I 1978/79. 1978/79:57 : Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , ', , , ', , , , ,De , , , , , Proposition om inriktning av den regionalakonsumentpolitiska verksamheten Konsumentfrågornahar ägnats ökad uppmärksamhet. Slaismakterna har inom ramen församhällets konsumentpolitik vidtagit ftera ålgärder som syftar lill all stärkakonsumenternas ställning. Den lokala och regionala konsumenlpoliiiskaorganisationen har behandlats vid ftera lillfällen under 1970-lalel. 1 prop.1975:40om konsumenipoliiisk verksamhei m. m. förordades en viisenilig uibyggnadav kommunernas medverkan i konsumempoliiiken. Som liimpliga arbetsuppgifter förden kommunala konsumenlpoliiiska verksamheien nämndes bl. a. vägledning till enskildakonsumenter, allmän information i konsumentfrågor, rapportering lill centralamyndigheter och slöd till konsumentpolitiska aktiviteter i kommunerna. Enligt proposilionenskulle betydande delar av den diiiillsva-rande regionala konsumenlpoliiiskaverksamheten, dvs. de till läns.styrel-serna anknutna hemkonsulenternasuppgifter, föras ut i kommunerna. Atl siödja kommunerna i deras konsunieniarbeieskulle vidare främsi bli en uppgift för . Mot den bakgrundenansåg regeringen alt hcmkonsulenttjänsterna skulle dras in. 1flera riksdagsmotioner riktades kritik mot förslaget om indragning av hemkonsulenitjänsterna.Samtliga motionärer uttalade tvivel om att en konsumenipoliiiskverksamhet skulle vara utbyggd inom en snar framlid, och många menade all hemkonsulenlljänslernaborde bibehållas. Riksdagenunderströk vikten av en utbyggnad av den kommunala konsumenlpoliiiska verksamheienoch anslöt sig till huvuddragen i propositionen (NU 1975:26, rskr 1975:170).Däremot ansåg att det inte 1978/79:57 3 fanns underlag för eu beslul om indragning av hemkonsulenlljänslernai en nära framtid. uttalade sig för en anpassning av denregionala organisationen i laki med utvecklingen på det komniunala planei.Riksdagen fann vidare au regeringen borde följa utvecklingen lokalt och regionaltoch lägga fram förslag lill sådana organisatoriska förändringar som föranleddesdärav. behandlade fem motioner med förslag oiuatl det regionala ledet i den konsumentpolitiska verksamheten borde beslå ochatt hemkonsulentorganisationen åtminstone tills vidare borde bibehållas oförändrad.Riksdagen biföll i huvudsak motionsyrkandena och uttalade alt det fanns goda skiilför en konsumenipoliiisk funktion på det regionala planet iiven när denkommunala verksamheten hade blivit fullt utbyggd (NU 1975/ 76:31, rskr1975/76:178). ansåg också atl frågan om inriktningen av ochresurserna för en sådan regional verksamhei borde uiredas så all klarareriktlinjer skapades för en anpassning av den regionala konsument-politiskaorganisationen lill den kommunala verksamhetens uppbyggnad. Lippdiaget bordeanförtros åt en kommiilé med parlameniariski inslag. Efter bemyndigande lillkalladedåvarande chefen för en kommitté' för all uireda frågan omregional konsumenipoliiisk verksamhet (H 1976:04). Kommiiién som antog namnet RKV-utredningenavlämnade betänkandet (SOU 1978:16) Regional konsumenipoliiisk verksamhei.Beträffande nuvarande förhållanden och utredningens närmare övervägandenhänvisas till betänkandet. En sammanfattning av betänkandet bör fogas lill proiokolleii della iirende som bilaga I. Efter remiss har yllranden över betänkandet avgetts avsocialstyrelsen, (), (), statenspris- och kartellnämnd (SPK), , samtliga länsstyrelser,utredningen (Kn 1976:03) om organisationen av länsstyrelsernasplaneringsavdelningar och administrativa enheter m. m. (), . , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , , ,, , , och kommuner. (), , , , hemkonsulenters förening, , Husmodersförbundei Hem och samhälle. (), vuxenskolan. bildningsverksamhei (NBV),Hushållningssällska- ' Generaldirektören , ordförande, riksdagsledamöternaMargot , , och ,ombudsmannen , avdelningschefen , länsrådet direktören . 1978/79:57 4 pensförbund, i (LO), Tjänstemännens ceniral-organi.sation(TCO), Centralorganisationen /SR, . Fleralänsstyrelser och kommuner har i sin tur inhämtat och bifogat yuranden frånolika håll. Till följd härav föreligger yiiranden även från bl. a. ,, Sirängnäs, , , , , , ,, , , , , ,, , , , , , ,Trollhällans, , , , , , Kumla,,, , , , , , ,, , Arieplog, Bodens och kommuner, Konimunförbundcislänsavdelningar i , , , , och ,och Väsierboiicns län, LO-sekiioncn i , LO-disirikici imellersta , , läns ,,/SR-avdclningen vid iÖstergötlands liin, , , länsskolnämn-deni , , liinsbosiads-nämnden iNorrbottens län, lokalavdelning av ,och och samhälle. Ensammanfattning av remissyttrandena bör fogas lill protokollet i detta ärendesom bilaga 2. Härkan även näiiina. att en särskild utredare (1976:03) med uppdrag att se överorganisationen av länsstyrelsernas planeringsavdelningar och adminisiraiiva enheierm. (OP.-XL) i belänkandei (SOU 1978:58) Organisatoriska frågor inom länsstyrelsenhar lämnat förslag om bl. a. hemkonsulenternas inplacering vidlänsstyrelserna. Denna fråga kommer atl anmälas av chefen för komniundepariemenieii dennes anmälan lill budgeiproposi-lionen (jfr prop. 1978/79:100 bil.18). 2.Föredragandens överväganden 2.1 Inledning Konsumentpolitikensyftar lill atl siödja konsumenterna och förbäiira deras siällning påmarknaden. Samhälleis konsumenlpoliiiska verksamhei har successivt byggts utunder en följd av år. På regional nivå kom konsumentverksamheten igång myckel lidigigenom lillskapandei av hemkonsulenikåren. Efter all ha varil underställda olikahuvudmän inlemmades hemkonsulenterna i länsstyrelserna. F. n. linnsdel 39 sådana hemkonsulenltjänster i landet. Statsmakternahar under 1970-ialei fållat flera beslul som rör riktlinjer för och organisaiionav den konsumenlpoliiiska verksamheten. 1978/79:57 5 hänghar vikten av att konsumentpolitiken ges en lokal förankring framhållits, senasiår 1975 då behandlade frågan om konsumenipoliiiskverksamhet (prop. 1975:40, NU 1975:26. rskr 1975:170). Arbetsuppgifterna fördenkommunala konsumentverksamheten börenligt beslutet vara bl. a. vägledning tillenskilda konsumenter och allmän information, rapportering till centralamyndigheter och stöd till konsumenlpoliiiska aktiviteter i kommunerna.Verksamheten grundar sig på frivilliga åtaganden från kommunerna, niedan statenfrämsi genom konsumeniverkei på olika säll bislår kommunema. Några direkta sialsbidragulgår inte. Deuppgifter som enligt skulle läggas på kommunerna var vid tidpunktenför beslutet huvuduppgifter för länsslyrelsernas hemkonsulenter. Mot denbakgrunden hade regeringen föreslagit alt hemkonsulenlljänslerna skulle dras in.Riksdagen delade inte denna mening utan ansåg all del inte fanns underiag förbeslut om indragning av hemkonsulenlljänslerna . ullaladesig för en anpassning av den regionala organisationen i takt medutvecklingen på det kommunala planet. fann vidare att regeringenborde följa utvecklingen lokalt och regionalt och lägga fram förslag tillsådana organisatoriska förändringar som föranleddes därav. Våren1976 behandlades ånyo frågan om hemkonsulenterna i . Riksdagenuttalade därvid alt del fanns goda skäl för en konsumenipoliiisk funktion pådel regionala planet även när den komniunala verksaniheten hade blivit fulltutbyggd (NU 1975/76:31, rskr 1975/76:178). Klarare riktlinjer borde enligtriksdagen skapas fören anpassning av den regionala konsument-politiskaorganisationen till den kommunala verksamhetens uibyggnad. Medanledning av riksdagsbeslutet tillkallades en kommitté med uppgift att lämnaförslag lill verksamhetsinriktning och arbetsuppgifter för en framtida regionalkonsumenipoliiisk verksamhet. Av vad jag har anförl framgår alt komniitiénsförslag skulle fogas in i ramen av riksdagsbeslut om konsumenipoliiiskverksamhei. Utredningen som antog namnet RKV-uiredningen, har lämnat sinaförslag i betänkandet (SOU 1978:16) Regional konsumentpolitisk verksamhet.Betänkandet har remissbehandlats. Vidare kan här nämnas all år 1976tillkallades en särskild utredare med uppgift att se över organisationen avlänsstyrelsernas planeringsavdelningar och administrativa enheter m. m.Utredaren har lagt fram förslag om bl. a. hemkonsulenternas organisatoriskaplacering inom länsstyrelserna. Jagämnar nu anmäla frågan om inriktningen av den regionala konsument-politiskaverksamheten. I fråga om de förslag jag komnier atl lägga fram har jag samråttmed chefen för kommundepartemeniet. Inriktningenav den regionala konsumentverksamheten måste ses i relation lill uppgifter ochresurser hos den centrala och lokala konsumenlpoliiiska organisationen.Uppgifterna för den centrala instansen dvs. formulerades senasiår 1976. Till verkets huvuduppgifter hör 1978/79:57 6 arbetetmed problem som rör konsumenternas köp och användning av varor och tjänster.Viktigt är också arbetet med distributionsfrågor i vilket ingår utbildning ikonsumentfrågor samt slöd och uppföljning av den kommunala och regionala verksamheien.Ett iredje huvudområde är verkets allmänna informationsinsatser. De nu nämndacentrala uppgifterna ger en ram för den regionala konsumentverksamheten. Vidareär taklen i utbyggnaden av den kommunala verksamheten av stor belydelse för deframtida regionala arbetsuppgifterna, något som också varil uigångspunki förderiksdagsbeslut som har fallats . 2.2Utbyggnaden av den kommunala konsumentpolitiska verksamheten Somjag redan har redovisat är det numera en angelägenhet atl svara förvägledning lill enskilda konsumenter, allmän information, rapportering avförhållanden av iniresse till centrala myndigheter, remissyttranden och slöd lillkonsumenlpoliiiska aktiviteter i kommunema. har uttalat altkommunernas medverkan i konsumentpolitiken bör komma lill stånd genom frivilligaåtaganden och all statsbidrag inte bör utgå för verksamheten. Del SKall såledesankomma på kommunerna själva att besluta om lokala konsumentaklivileier och altbygga upp verksamheien i den takt de själva finner lämplig. Enuigångspunki för RKV-uiredningens arbete har varil beslul omutbyggnaden av den kommunala konsumentverksamheten. Beslutet innebär altvägledningsfunktionen och de allmänna informationsinsatserna skall ftyttasöver från regional lill nivå i takt med att den kommunala verksamheienbyggs ut. Utredningen anser del angelägel alt den kommunala verksamheien inomen femårsperiod är så utbyggd att vägledning till enskilda konsumenter samtallmänna informationsinsatser i huvudsak har kunnat föras över från regional tilllokal nivå. Utredningen anser alt det ännu har gått för au fråganom obligatorisk konsumentverksamhet skall kunna övervägas. Skulle detemellertid i början av 1980-lalel visa sig alt utbyggnaden inte har gått i dentakt som är önskvärd bör enligt en majoritet i utredningen frågan om obligatoriskkommunal konsumentverksamhet prövas av statsmakterna. Tre av utredningens ledamöierhar reserverat sig mot della ställningstagande. De menar all kommunerna bör fåden lid som erfordras för atl inordna konsumentak-liviieterna i övrig verksamhei.Diskussion om konsumeniverksamhei i ansluining till de åriiga överläggningarnamellan regeringen och kommunförbundet om den kommunala ekonomin anvisas som enväg atl påskynda utbyggnaden av kommunernas konsumentverksamhet. Praktiskttaget alla de remissinstanser som har yttrat sig om taklen i utbyggnaden av denkommunala konsumenlpoliiiska verksamheien anser det angeläget atl konsumeniorganinrättas i kommunerna så snart della är möjligl. Omkring hälften av dessainstanser anser det dock olämpligt alt Prop.1978/79:57 7 Omkringen fjärdedel av de remissinstanser som har yttrat sig tar klart ställning förutredningsmajoritetens förslag atl frågan om obligatorium bör prövas efter femår om utbyggnadstakten inie har varil tillfredsställande. För egen del vill jaginledningsvis betona vikten av att riksdagsbeslut om ochregional konsumeniverksamhei fullföljs. Jag anser det angeläget att denframtida konsumentpolitiken får sin tyngd nära de enskilda hushållen.Allteftersom kommunerna bygger ut sin konsumentverksamhet frigörs resurser hosden regionala instansen som därmed kan ta sig an andra arbetsuppgifter.Riskerna för dubbelarbete och gränsdragningsproblem som kan följa med enutdragen övergång kan minskas om utbyggnaden av den lokala verksamheien gårsnabbi. Liksom utredningen och huvuddelen av remissinstanserna anserjag dock attdet inte nu finns skäl alt forcera utbyggnaden av kommunernas konsumentverksamhetgenom lagstiftning på området. Jag vill i detla sammanhang påminna 1975 ifrågasatte behovet och lämplighelen av speciallagstiftningom obligatorisk konsumentverksamhet. Jag vill också erinra omall 1975 uttalade att regeringen fortlöpande skullefölja utvecklingen på del lokala planet. Om regeringen vid denna uppföljningfinner utbyggnadstakten oacceptabel får erforderliga ålgärder övervägas vid dendå aktuella tidpunkten. Mot den bakgrund som jag nu har angivit är jag inteheller beredd alt ta ställning till om ett obligatorium bör övervägas . 2.3Den regionala instansens arbetsuppgifter RKV-utredningenanser atl den framlida regionala konsumentverksamheten bör inriktas på allinom länsstyrelserna svara för konsumentfrågor med anknyining lillkonsumentverkets uppgifter. Verksamheien skall på sikl i huvudsak bestå avutredande, bevakande och kunskapsförmedlande uppgifter. Ulredningen preciserararbetsuppgifterna enligt följande. Ulredningenanser all innan den kommunala konsumenlpoliiiska verksamheten är fullt utbyggdmåste hemkonsulenterna svara för vägledning och allmän information tillkonsumenter som bor i kommuner som saknar sådan verksamhei. 1 framliden skalldock vägledningen och den allmänna informationen enbart vara kommunala angelägenheleri enlighet med riksdagsbeslut. Men vissa informationsuppgifier måsle ftnnaskvar regionalt, bl. a. samordning av allmän information i länet och anpassningav informationsmaterial till förhållandena inom länet. Utredningen berörsärskilt kost-och hälsoupplysning och menar att det måsle ankomma pålandstingskommunerna all svara för sådan information. Vidare anser ulredningenalt den regionala nivån främsi under uppbyggnadsskedet bör stödja den kommunalaverksamheien i olika avseenden. Alltefter som kommunerna inrättar konsumeniverksamhei kommer 1978/79:57 8 resurseratt frigöras regionall. Ulredningen föreslår att tyngdpunkten i uppgiftema iframliden skall ligga inom områdena utredning, bevakning och rapportering, dvs.uppgifter som till stor del ankommer på den centrala nivån. De regionalahandläggarna bör rapportera konsumentproblem till och bevakamarknaden i länel frän konsumenisynpunki, delta i projektarbete som initierasav sann utföra olika undersökningar inom länet. Ytterligare enframtida prioriterad uppgift skall enligt Ulredningen vara au bisiå konsumeniverkeii dess kontakter med regionalt verksamma utbildningsorganisationer. Ulredningenanser också atl hemkonsulenternas kunskaper bättre bör tas lill vara inomlänsstyrelsen vid behandling av frågor med konsumenipoliiisk anknyining. Enmassiv remissopinion stöder utredningens förslag till arbetsuppgifter för denregionala nivån. Enigheten är således stor mellan centrala myndigheter,länsstyrelser, kommuner, arbetstagarorganisationer, intresseorganisationer ni.fl. om atl de resurser för konsumenlpoliiiska uppgifter som enligt riksdagsbeslutskall finnas på regional nivå skall inriktas mol bevakande, utredande och kunskapsförmedlandeuppgifier. 1 likhetmed remissinstanserna ansluter jag mig i stort till utredningens förslag omvilka arbetsuppgifter som bör handhas av den regionala instansen och förordaratt den regionala verksamheien inriktas i enlighet med della. Uppgifierna påregional nivå kommer således all lill stor del beslå av uppgifter som f n.ankommer på konsumeniverkei men som är väl lämpade all ulföras regionalt. Pånågra punkter vill jag emellertid bl. a. mot bakgrund av vad remissinstansernaanför närmare kommentera utredningsförslaget. Ettstort antal remissinsianser har synpunkier på gränsdragningen mellan statlig ochkommunal verksamhet. Många framhåller atl del är utomordentligt viktigt atl detvå nivåernas ansvarsområden klart anges och finner utredningens förslag intehelt entydiga i den delen. Man befarar att detta kan leda till kompeienskonftikter,dubbelarbete och förvirring bland konsumenterna om vart man skall vända sig iolika konsumenlpoliiiska frågor. Remissinstanserna medger dock attgränsdragningsproblemen lill viss del har sin grund i den successivautbyggnaden av den kommunala verksamheten, vilken ju nödvändiggör au deregionala handläggarna under uppbyggnadsskedet svarar för vissa uppgifter ikommuner som saknar konsumentpolitisk verksamhet. Remissinstanserna ansersålunda atl vissa oklarheter i gränsdragningen får accepteras under denärmaste åren. Flera instanser är dock allmänt oroade för altgränsdragningsproblem komnier all finnas även på sikl. Bland sådana uppgiftersom man befarar inte kommer au bli klart avgränsade märks allmän information,utbildningsfrågor och rapportering av konsumentproblem till ceniral instans.Remissinstanserna har dock inte närmare preciserat hur problemen skallundvikas. Somjag lidigare har nämnt är inrättande av konsumentverksamhet ettfrivilligt åtagande för kommunerna. Del är oundvikligt alt 1978/79:57 9 utbyggnadstaktenkommer atl variera såväl inom som mellan regioner. Vid fastställandet av uppgifierför den regionala nivån måsle därför hänsyn tas lill atl under ytterligare en tidde regionala handläggarna lill viss del måste arbeta med frågorsom egentligenär kommunala uppgifter. I delta ligger givetvis en risk förgränsdragningsproblem i det korlare perspektivet. Jag vill framhålla alt denregionala organisationen givetvis bara skall ge vägledning och information tillkonsumenter i kommuner som ännu inte har inrättat konsumentverksamhet. För övrigiär det hell naturligt att det också kommer att finnas en radberöringspunkter mellan lokala och regionala uppgifier. 1 likhet medutredningen anser jag dock alt de gränsdragningsproblem, som della förhållandekan leda lill, bör lösas i samarbete mellan kommunerna och den regionalainstansen. Detta samarbete får byggas upp efter förutsättningarna i varje län. Jag villi detta sammanhang peka på att i takt med att den regionala instansen tar sigan de nya uppgifterna är det naturiigt att också överväga effekterna på dencentrala organisationen. Närdet gäller den inbördes prioriteringen av arbetsuppgifter har huvuddelen avremissinstanserna inga erinringar mol utredningens förslag. Några fåremissinstanser, bland vilka märks länsstyrelser och intresseorganisationer,uttalar dock en viss oro för att de regionala handläggarna kommer all åläggasså många bevakningsuppgifter att information och utbildning kommer i andrahand. Dessa remissinsianser anser alt de kunskapsförmedlande uppgifierna är viktigasåväl samhällsekonomiskt som privalekonom-iskt och atl de bör prioriteras iframliden. Jagdelar uppfattningen atl information och utbildning är viktiga medel i det konsumenlpoliiiskaarbelei. En avvägning måsle ständigt göras av ansvariga myndigheter när detgäller de åtgärder som riktas direkt mot produktion och distribution och kunskapsförmedlandeinsatser. Var tyngdpunkten läggs kan givetvis variera över tiden, bl. a.beroende på hur konsumeniproblemen ser ul vid en viss lidpunki. En annanomständighet av betydelse i delta samnianhang är som jag redan har framhållitalt del är angeläget med så klara gränsdragningar som möjligt mellan , regionaloch central konsumentverksamhet. Viktiga informationsuppgifier ingår löpande ikonsumentverkets arbeie. Vidare är allmän information en av kommunernashuvuduppgifter inom konsumentpolitiken. Delta minskar givetvis behovei avregionala informationsinsatser. På informationssidan bör tyngdpunkten i detregionala arbetet bli exempelvis kampanjer i länet saml atl anpassa materialtill regionala förhållanden. Utbildningsinsatserna bör in riktas på planeringoch samordning och inte ta formen av direkl medverkan i undervisning. Närdet gäller rapportering till bör den självfallet begränsas tillkonsumentproblem som är av direkt intresse för verkets arbete. Informationi hälsofrågor härav tradition varit en uppgift för hemkonsu- 1* 1978/79. 1978/79:57 10 Liksom utredningen och de remissinstanser somhar yitrai sig i frågan an.ser jag alt dessa uppgifier primärt hör hemma hos landstingskom-munerna. 2.4 Or);anisation och resurser Jag har tidigare behandlal relationerna mellan central ochregional konsumentpolitisk verksamhet. Den statliga konsunientverksamheien börliksom regionalt ankomma på länsstyrelserna. Detta har varit en avutgångspunkterna lor . Hemkonsulenterna är f n. inordnade i länsslyrelsernasplaneringsavdelningar. RKV-uiredningen har inte funnit skäl att frångå dennainplacering. Även jag anser att denna placering av de regionala handläggarna ärlämplig. Chefen förkonimundepartenientet kommer som jag tidigarehar redovisat att anmäla vissa organisationsförändringar med anledning avförslag från OP.AL. Jag har i stmiråd med chefen för kommundepartemeniet funnitalt det inte nu finns skäl att ändra placeringen inom planeringsavdelningen avden personal som arbetar med konsumentfrågor. Jag kommer här att koncentrera mig i huvudsak på frågorsom rör styrning av den regionala verksamheien och konsumentfrågornas plats ilänsstyrelsernas arbele. har föreslagil all del uttryckligen skallanges i länsstyrelseinstruklionen all det åligger länsstyrelserna alt särskiltla befattning med konsumenlpoliiiska frågor. Jag anser del rikligt att ocksålänsstyrelsernas uppgifter på konsumenlområdel klart anges i länsstyrelseinstruklionenbl. a. därför att förslag innebär all konsumentfrågorna inomlänsstyrelserna betonas. Det ankommer på regeringen atl besluta i denna fråga. En särskild fråga i detla sammanhang är den regionala konsumenlpoliiiskainstansens knytning tiil konsumeniverkei och verkets möjligheter att la inilialivlill regional verksamhei. anser alt de uppgifier som kommittén harföreslagit för den regionala instansen innebär en närmare anknyining lill konsumeniverkeiän den som f n. gäller. har utfärdat anvisningarför hemkonsulenternas verksamhei. Ulredningen föreslår att sådana anvisningarockså i framliden skall vara medel för inriktning och styrning av verksamhetenregionall. Remissinstanserna stödjer detta men påtalar vikten av atl olika förhållandeni länen beakias. För egen del villjag erinra om atl är ceniralförvaltningsmyndighet för konsumentfrågor och enligt sin instruktion svararför den regionala verksamheten.