prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — Föralt en gemensam handlägg;ning av vårdnads- och underhällsfrågor skallunderiättas bör- med 15 kap 4 § andra stycket GB som förebild - i FBföreskrivas all yrkande om underhållsbidrag skall kunna framställas utanstämning i ett vårdnadsmål. Önskemålet om all föräldrar i gemensam ansökan lillrätten skall kunna på en gång begära överfiyttning av vårdnad och fastställandeav underhållsbidrag uppfylls härigenom. Är föräldrarna ense om underhållet kanrätten med stöd av allmänna processuella regler (42 kap. 18 S )meddela dom i den delen under förberedelsen. Sammanfattningsvisinnebär mitt förslag all så gott som samtliga vårdnadsfrågor fortsättningsviskommer att handläggas som mäl vid domstol. Föräldrar som vill ha ändring ivårdnaden kan alllid fa frågan om underhåll lill barnel prövad. Ärföräldrarna ense om både vårdnad och underhåll, kan de erhålla dom efter engemensam ansökan och utan att de behöver inställa sig vid rätten. Gemensamhandläggning av flera mål om underhållsbidrag Omen person har ivå eller fiera barn tillsammans med en annan kan han eiler honregelmässigt räkna med att fä sin bidragsskyldighel mot des.sa barn prövad i enoch samma rättegång. Enligt 14 kap. 2 S (RB) gäller nämligenatt, om nägon väcker käromål mot fiera svarande, eller fiera kärandeväcker lalan mol en svarande, målen skall handläggas i en rättegång, såvida de stödersig på vä.seniligen samma grund. Möjligheten till gemensam handläggning avunderhållsfrågorna erbjuder sig däremot inte sä ofta när barnen är halvsyskonoch den underhållsskyldige alltså har att göra med ivä eller flera föräldrar pämotsidan. För detta fall torde 14 kap. 2 § RB ganska sällan kunna åberopas.Vis.seriigen medger 14 kap. 6 S RB allmänt au mål mellan samma eller olikaparter får handläggas i en rättegång, om det är till gagn för utredningen. Enförut.säitning är emellertid att målen har väckts vid samma domstol och audenna är behörig (14 kap. 7 § RB). Enligt 7 kap. 10 § FB skall som regel talanom underhåll lill bam tas upp av rätten i den ort där svaranden har sinhemvist. Har svarandena i olika underhållsmål hemvist under skilda domstolar,saknas i allmänhet förutsättningar för gemensam handläggning av målen. 1 RBeller FB finns inie nägon .särskild regel om domstols behörighet somunderiättar förening av mål i de fall som avses i 14 kap. 6 § RB. Somjag har framhållit under 5.2.6 är det önskvärt att en underhållsskyldig kan fåsin bidragsskyldighel mot samtliga barn prövad i ell sammanhang. På så sätl kanen rättvis och säker avvägning göras mellan de olika barnens underhållsbehovoch den bidragsskyldiges betalningsförmåga. Den vidgning av rätten tilljämkning vid ändrade förhållanden som gäller får ökat värde omden som är underhållsskyldig mot ett barn kan få jämkningsfråganprövad i en rättegång som avser nytt underhållsbidrag till ett annat barn. Ensamlad prövning bör också i de flesta fall ställa sig processekonomisktgynnsam. Även för barnen och den förälder som företräder dem i underhällsfrågankan en gemensam handläggning antas vara fördelaktig genom den bättre inblicksom den ger i de berörda personernas ekonomiska och personliga förhållanden. Någonovillkoriig rält fören underhållsskyldig atl få lill stånd gemensamhandläggning mellan fiera underhållsmål bör emellertid inte införas. av flera mål kan nämligen ibland medföra olägenheter som vid en samladbedömning inte uppväger fördelarna. Så kan vara fallet om inställelse i måletblir mycket lids- eller kostnadskrävande för någon av de underhållsberättigadesom är bosatt på stort avstånd från domstolen. En begäran om gemensam prövningkan också föras fram så sent att det ursprungliga målet skulle fördröjasotillböriigt om framställningen vinner bifall. Med hänsyn till sådana ochliknande omständigheter bör det läggas i rättens hand att bedöma om förening avunderhållsmålen lämpligen skall tillåtas. Som jag redan har nämntkan enligt 14 kap. 6 § RB mål mellan olika parter handläggas i en rättegång omdet är "till gagn för ulredningen". Det är tveksamt om dennabestämmelse medger gemensam handläggning i ett fall där denna är motiveradmindre av behovet av all bevisningen skall underiättas än av önskemålet om atträtten skall kunna göra en samlad bedömning av den underhållsskyldigesbidragsförmåga och barnens underhållsanspråk. Genom en bestämmelse i 7 kap. FBbör därför göras klart all underhällsmål kan förenas också på sistnämnda grund.Vidare krävs en bestämmelse som medger atl underhållsmål som i och försig kanhandläggas gemensamt men som hör under skilda domstolar kan las upp vid en avde behöriga domstolarna. Jag föreslåralt också en bestämmelse om detla förs ini kapitlet. Möjligheten all få fieraunderhållsmål förenade kan aktualiseras t. ex. när den underhållsskyldige självväcker lalan om jämkning av bidrag mol två eller fiera barn. Den kan vidare lasi anspråk när lalan har väckts mot en person om nytt eller höjtunderhållsbidrag till ett barn och den bidragsskyldige med anledning av dettavill yrka jämkning av ell redan utgående bidrag lill ett annat barn.Sammanläggningen av mål bör få äga rum inte bara när underhållsfrågan behandlasseparat i det första målet ulan också när den har väckts i ett mål omfastställande av faderskap eller i ett vårdnadsmål antingen delta mål handläggsi samband med ett äktenskapsmål eller fristående. Nyss har jag föreslagit all ien vårdnadslvist frågan om underhäll till det barn tvisten rör skall faanhängiggöras utan stämning. Vill den underhållsskyldige i målet dra in frågaom bidrag lill annal barn, måste han dock givetvis göra ansökan om stämning ivanlig ordning. Del kunde övervägas altockså införa särskilda bestämmelser i och GB som gör del möjligt atl alltidtillsammans handlägga frågor om en persons bidragsskyldighel mol make ellerfcirutvarande make och mol bam. Behovet av sådana regler torde emellertid intevara framträdande. Underhållsbidrag lill fränskild make som utgår under enlängre period blir med det förslag som jag lägger fram i del följande alltnaera sällsynta. Del bör också beaktas att siorieken av bidrag till barn endastundantagsvis kommer all påverkas av alt bidrag till make utgår eller skallutgå. Med hänsyn lill delta och till redan existerande möjligheter alt få tillstånd en sammanhållen domstolsbehandling finner jag inte tillräckliga skälföreligga alt föreslå sådana bestämmelser som nämndes. Underhållsskyldighetenmellan makar är en viktig rättsverkan av äktenskapet. Enligt 5 kap. 2 § GB ärmakar skyldiga att bidra lill familjens tillböriiga underhåll,var och en efter sin förmåga. Till familjens underhäll räknas vad som behövsför den gemensamma hushållningen och barnens fostran saml för alt tillgodosevarje makes särskilda behov. Bestämmelsen kompletteras av andra föreskrifter ikapitlet. Familjelagssakkunnigahar i enlighet med sina direktiv diskuterat om det finns anledning all behållalagens bestämmelser om makars ekonomiska förpliktelser mol varandra underäktenskapet. Enligt de sakkunniga lalar främst vissa praktiska skäl för att deti GB fortfarande bör finnas bestämmelser om underhållsskyldighet mellan makarunder bestående äktenskap. De sakkunniga föreslär emellertid vissa ändringar iunderhållsbeslämmelserna i syfte atl anpassa dem lill nutida sätl all se pårollfördelningen i familjen. Familjelagssakkunnigasståndpunkt har godtagits av de flesta remissinstanserna. par instanser hardock invänt atl bestämmelser om underhållsskyldighet i äktenskapet strider molönskemålet om alt varje make skall vara ekonomiskt självständig och oberoende. Grundenför en underhållsskyldighet mellan dem som är gifta med varandra är tanken allmakarna bör leva på samma ekonomiska standard. Denna utgångspunkt är enligt minmening riklig. En sociologisk undersökning som har utförts avfamiljelagssakkunniga visar också att uppfattningen har stöd hos allmänheten.Alt man accepterar den nämnda grundsatsen betyder inte all man ger avkall påsträvandena all bereda fler kvinnor tillfälle till förvärvsarbete och atl sålångt möjligt likställa män och kvinnor i fråga om inkomster. Det är nämligenuppenbart all man inte bara under en övergångstid ulan också pä längre siktmåste räkna med att en make -mannen eller kvinnan - permanent eller under någonperiod av äktenskapet har lägre inkomst än den andra maken eller helt saknarinkomst. Enannan sak är att det med vissl fog kan göras gällande att regler i GB omunderhållsskyldighet under beslående äktenskap knappast fyller någon praktiskfunktion. Antingen, kan det sägas, kommer makarna ändå överens om hur de skallfördela inkomster och utgifter i hemmet. Eller också uppstår varaktigamotsättningar i de ekonomiska frågorna, och då står äktenskapet med storsannolikhet inför sin upplösning. Somde .sakkunniga har framhållit tycks det likväl finnas beaktansvärda skäl attbehålla bestämmelser i lag om underhållsskyldighet mellan makar underäktenskapet. Dei kan bli lättare för jurister och familjerådgivare au hjälpamakar .som tvistar om ekonomin, om de kan peka på bestämmelser i lag. De.s.sakan ock.så bli av direkt belydelse inför förestående skilsmä.s.sa, särskiltunder betänketiden. Även en mycket begränsad underhållsskyldighet efteräktenskapsskillnad kan bli svårare att moiivera,om del inte finns någonlagreglerad underhållsskyldighet under äktenskapet. Pågrund av det anförda ansluter jag mig lill familjelagssakkunnigas mening alt GBockså för framtiden bör uppta regler om makars ekonomiska förpliktelser molvarandra medan de är gifta. En allmän bestämmelse ommakars skyldigheter mol varandra i ekonomiskt hänseende bör, som framgår avdel förul sagda, kunna slå kvar i GB utan att komma i motsättning tillutvecklingen mot siörre ekonomisk självständighet för bägge makarna. i 5 kap. GB avspeglar emellertid mer eller mindre tydligt detfamiljemönster med mannen som förvärvsarbetande och kvinnan som hemarbetandevilkel var det förhärskande när GB kom lill. Liksom familjelagssakkunnigaanserjag all sådana inslag bör utgå. I stället bör regleringen i GB klart byggapå den jämställdhet mellan män och kvinnor som bör rida både i hemmet och iförvärvslivet. Idetla avsnitt ämnar jag behandla ett par mer centrala bestämmelser i 5 kap. GBsom föreslås ändrade. Övriga regler tas upp i senare avsnitt (5.3.5 och 5.3.6)och i specialmotiveringen. Enligtnuvarande bestämmelser är makes bidragsskyldighel satt i relation lill varjemakes förmåga och till det "underhåll, som med avseende å makarnas villkormå anses tillböriigl" (5 kap. 2 §). Om del som den ena maken har attskjuta till inte räcker för de utgifter som denna har att ombesörja är denandra maken skyldig all lämna de pengar som behövs. Om maken visar oförmåga attha hand ora medel eller av annan särskild orsak inte bör ombesörja utgifterna,har maken dock enligt lagen inte rätt all fä något bidrag av den andra förfamiljens underhåll (5 kap. 3 §). Desakkunniga föreslår all den nuvarande uttryckliga hänvisningen till makarnasförmåga avskaffas, efiersom en sådan hänvisning kan länkas ge en av makarna enursäkt all inte fullgöra eller delta i sådana uppgifter som maken inte ansersig kunna klara av. Vidare anser de sakkunniga atl del inte fyller någonegentlig praktisk funktion all sälta makes bidragsskyldighel i relation lilldet underhåll som kan anses tillböriigl med avseende på makarnas villkor. Deföreslår därför all hänvisningen även i denna del utgår. Vidare anser de attdet inte är nödvändigt att, som , i GB ha en uttrycklig regel om all barnensförsörjning ingår i familjens underhåll. Reglerna om underhåll lill barn samlasi de sakkunnigas förslag i FB. Enligtde sakkunnigas förslag bör del i GB uttryckligen föreskrivas att makarna skallfördela utgifter och sysslor mellan sig. Skyldigheten för en make all undersärskilda förutsättningar lämna den andra maken pengar för vissa utgifter börbeslå. Dock föreslås alt man inte behåller den precisering som lagen nuinnehåller om all utgifterna skall vara sådana som maken med hänsyn tillmakarnas levnadsförhiillanden enligt sed har all ombesörja. Vidare bör enligtförslaget den nu giillande begränsningen i en makes rätt att få pengar av denandra maken upphävas. De sakkunniga anser inte all det är lämpligt all genomell stadgande i lagen uttala sig om makes förutsättningar atl sköta uppgifter ihemmet. Vadde sakkunniga sålunda har förslagit har i allmänhet godtagits avremissinstanserna. Ocksåjag biträder i det väsentliga familjelagssakkunnigasändringsförslag. Dessa medför enligt min åsikt att lagen tydligare än numarkerar atl makarna har ett gemensamt ansvar för ekonomi och sysslor. Tillskillnad från de sakkunniga anserjag emellertid inte att hänvisningen till makesförmåga i fråga om underhållsskyldigheten bör utgå ur lagtexten. Jag kan i ochför sig förslå de sakkunnigas betänkligheter mol uttrycket. Å andra sidan gerordet förmåga en antydan om vilken standard som bör vara makarnas gemensamma.Hänvisningen lill makes förmåga får också praktiskt belydelse när det t. ex.under betänketid inför äktenskapsskillnad blir aktuellt all döma utunderhällsbidrag. GB, som enligt sin rubrik upptar allmänna bestämmelser om makarsrättsförhållanden, finns bestämmelser om den ena makens rätt att företräda denandre i särskilda angelägenheter. Härtill anknyter vissa paragrafer i 7 kap.GB. Bestämmelserna i fråga har anknytning till underhållsskyldigheten, ochfamiljelagssakkunniga har ansett att de bör ses över i detta sammanhang. Jagansluter mig lill denna bedömning. Jag skall här ta upp frågan om den s. k.hushållsfullmakien. I övrigi fär jag hänvisa till specialmotiveringen. Enligt5 kap. 12 § kan en make med bindande verkan även för den andra maken ingåsådana rättshandlingar som vanligtvis kommer i fråga för den dagligahushållningen eller barnens uppfostran. Med detta avses främst krediiinköp avmatvaror, husgeråd och kläder. Enligt 7 kap. 2 S andra stycket är makarnasolidariskt ansvariga för de förpliktelser som sålunda uppkommer. Hustrunsansvar har dock begränsats enligt särskilda föreskrifter i 7 kap. 3 och 4 S§-Make som missbrukar den behörighet som hushållsfullmakien ger kan enligtnärmare bestämmelser i 5 kap. 13 § fråntas sin behörighet. Om makarna leveråtskilda på grund av söndring gäller inte reglerna om hushållsfullmakl. Desakkunniga har ansett all det inte längre finns behov av bestämmelser omhushållsfullmakt och föreslår därför att de nu nämnda paragraferna upphävs.Enligt de sakkunniga får de allmänna fullmaktsreglerna, inklusive reglerna oms. k. tyst fullmakt, anses tillräckliga. Iallmänhet har remissinstanserna inte haft något att erinra mol förslaget. Ettpar remissinstanser har dock förordat att bestämmelserna behålls. Somde .sakkunniga har framhållit är köpvanorna helt andra än vid denlidpunkt då GB kom till. Konianiköpen dominerar i fråga om dagligvaror.Hushållsfullmakiens praktiska användningsområde har bl. a. därför starktbegränsats. Vidare kommer make enligi en .särskild bestämmelse, som jag ämnarbehandla i specialmotiveringen (5 kap. 12 S GB), au även i fortsättningen fåvi.ss befogenhet att företräda den andra maken, när denne är .sjuk eller bona.Som de sakkunniga har anfört kan en make också handla med stöd av den andra makensuttryckliga eller tysta bemyndigande. Allmänna fullmakisregler blir dåtillämpliga. Prop.1978/79:12 138 Medhänvisning lill det anförda biträder jag förslaget alt bestämmelsen om Allmän hushållsfullmakt och anslutande föreskrifter i GB upphävs. Omen make efter äktenskapsskillnad är i behov av bidrag till sitt tillböriigaunderhåll, kan domstolen enligt 11 kap. 14 § GB ålägga den andra maken altbetala sådant bidrag efter vad som är skäligt med hänsyn lill makens förmågaoch övriga omständigheter. När friigan om bidragsskyldighel prövas skall rättensärskilt beakta att ena maken kan ha ell särskilt behov av bidrag för lidennärmast efter äktenskapsskillnaden. Den sistnämnda föreskrifien lades lill är1973, då institutet hemskillnad avskaffades och bestämmelserna omäktenskapsskillnad reviderades. Tillägget innebär alt del är möjligt att lahänsyn lill all skilsmässa numera ofia kommer lill stånd ulan betänkelid ellerföregås av en omställningslid som är kortare än den dåvarande hemskillnadsliden. Rättstillämpningenhar blivit alltmer restriktiv när det gäller alt döma ulunderhållsbidrag efter äktenskapsskillnad. Delta framgår bl. a. avundersökningar som de sakkunniga har låtit utföra. Undersökningarna, som haromfattat ell urval hem-och äktenskapsskillnader , visaratt delunder hemskillnadsliden var ganska vanligt med underhällsbidrag lill husimn,medan siffrorna för underhållsbidrag efter äktenskapsskillnad var låga. Del vardessutom vanligt att, när bidrag efter äktenskapsskillnad förekom, delbestämdes alt utgå endast under en begränsad lid. Enligtfamiljelagssakkunniga bör utgångspunkten för den framlida regleringen vara altunderhållsbidrag mellan makar inte skall komma i fråga efteräktenskapsskillnad. De sakkunniga föreslår därför att det kommer lill klartuttryck i lagtexten att vardera maken efter äktenskapsskillnad svarar för sinförsörjning. Atlgenomföra den angivna principen fullt ut har de sakkunniga dock funnit varasvårt. De pekar på att de:t fortfarande finns många äktenskap där den ena maken- oftast hustrun - har en betydligt svagare ekonomisk ställning än den andra. fall del inte är möjligt förden frånskilda maken att ordna deekonomiska förutsättningarna för utbildning eller för att skaffa arbele ellerordna barntillsyn m. m. bör del finnas utrymme för underhållsbidrag från denandra maken . De sakkunniga föreslår därför altbidragsskyldighet skall kunna åläggas under en övergångstid om den frånskildamaken är i behov av bidrag lill sill underhåll. Bidraget skall betalas eftervad som är skäligt med hänsyn till den andra makens förmåga och övrigaomständigheter. Någon bestämd tidsgräns för underhällsskyldigheten föreslåsinte. del fall skulle det enligt de sakkunnigas mening leda till obilliga följderom man uteslöt möjligheten för en rnake all få underhållsbidrag längre än för Det förekommer sålunda fortfarande all särskilda försörjningssvårigheteruppstår efter upplösningen av ett långvarigt äktenskap, där endast den enamaken har arbetat utom hemmet. Kan man förutse att den make som har stannathemma inte heller efter en övergångslid har möjligheter atl skaffa sig enrimlig försörjning, bör underhållsbidrag kunna dömas ul . Desakkunniga har inte heller velat utesluta möjligheten lill underhållsbidragockså i andra fall. De föreslår därför all underhållsbidrag även i övrigi, omsynneriiga skäl föreligger, skall kunna utgå än en övergångslid. Desakkunniga harövervägt all utforma reglerna om underhållsskyldighet olikaberoende på när äktenskapet ingicks men har avvisat tanken på detta. Desakkunnigas förslag alt varje make som huvudregel skall svara för sinförsörjning efter äktenskapsskillnaden tillstyrks eller godtas av så gott somalla remissinstanser som har yttrat sig i saken. Flertalet anser i likhet medde sakkunniga att det bör vara möjligt att i vissa fall bestämmaunderhällsbidrag även efter ett äktenskaps upplösning. Några instanser för dockfram tanken all man borde låta principen om vuxna människors ekonomiskasjälvständighet slå igenom mera fullständigt för äktenskap som ingås efter detatt den nya lagstiftningen har trätt i kraft medan en särskild reglering införsför äldre äktenskap. Somde sakkunniga har framhållit bör äktenskapets rättsverkningar såvitt möjligtinte utsträckas till att gälla efter en äktenskapsskillnad. Rätten all fåäktenskapet upplöst är i annal fall ofullständig. Huvudregeln bör alltså varaall frånskilda betraktas som ekonomiskt oberoende av varandra. Jag delar desakkunnigas uppfattning alt denna princip, pä vilken redan gällande rättbygger, bör komma lill klart ullryck i GB. En bestämmelse om att varje makeefter äktenskapsskillnaden svarar försin försörjning kan bidra till alt makarnainrättar sina förhållanden så alt de är ekonomiskt oberoende av varandra. Denkan på så sätt främja strävandena mol jämställdhet mellan könen. Detgår emellertid inte au från att också främst de frånskildakvinnorna ofta kommer alt ha en påtagligt svag ekonomisk ställning. Särskiltgäller detia efter upplösningen av äldre äktenskap, .som i högre grad harpräglats av den traditionella rollfördelningen mellan män och kvinnor. Menockså i nyare äktenskap måste man räkna med att ena maken kan ha ägnat avsevärdtid åt skötseln av hem och bam och därför kan få svårt au efter enäktenskapsskillnad ge sig ut i förvärvslivet. Äkienskapslagsiift-ningen bör medtanke pä dessa fall innehålla bestämmelser .som - till skydd för den svagareparten - modifierar den uppställda huvudregeln. Man kan ock.så uttrycka .sakenpå det .säiiei au en viss underhållsskyldighet mot frånskild make är motiveradnär äktenskapet har begränsat möjligheterna för maken att försörja sig på egenhand. Bestämmelserom underhållsskyldighet efter äktenskapsskillnad bör i första hand utformas så,att den frånskilda maken får möjlighel atl skaffa sig denekonomiska självständighet som är eftersträvansvärd. Bidrag bör därför iallmänhet utgå bara och syfta lill all ge denbehövande maken möjligheter all genom utbildning och omskolning skaffa förvärvsarbeteeller förbättra inkomsterna. Liksomfamiljelagssakkunniga och den stora majoriteten bland remissinstanserna anserjag emellertid att underhållsbidrag efter äktenskapets upplösning undantagsvisbör komma i fråga för längre lid än en övergångstid. Efter ett långvarigtäktenskap kan del ibland vara svårt för den part som har ägnat all sin tid ätskötseln av barn och hem atl komma in i förvärvslivet. Till detla kan ålder ochsjukdom medverka. Även om denna make kan skaffa sig en mindre egen inkomst, nägon gäng vara berättigat att den andre betalar ett visst bidrag förlängre lid Jag tänker på fall då den ena maken på grund av den snedaarbetsfördelningen i hemmet har lyckats nå en god position i förvärvslivet,medan den andre, som har ägnat sin lid ål hus och hem, har föriorat motsvarandemöjligheter. Jag vill emellertid framhålla all man bör vara restriktiv med altbestämma underhållsbidrag för lid utöver en omställningsperiod. Jagföreslår alltså all - med avsteg från huvudregeln - underhållsbidrag skallkunna utgä lill en frånskild make under en övergångstid samt, när maken harsvårt alt försörja sig efter ett långvarigt äktenskap eller när det annarsföreligger synnerliga skäl, också för längre lid. Liksom enligt gällande rättbör bidragsskyldigheien vara beroende av den förutvarande makens förmåga ochövriga omständigheter. Av detla följer atl bidrag inte kommer att kunna dömasut i en del fall där behov i och för sig föreligger. 1 andra fall kommer detatt finnas utrymme endast för ett lågt bidrag. Jagvill betona att den reglering som jag sålunda förordar inte innefattar någonbrytning med gällande rätt utan innebären vidareutveckling av denpraxis som har utbildats under senare är vid tillämpningen av nuvarandebestämmelser i 11 kap. 14 § GB. De föreslagna bestämmelserna ger i denpraktiska tillämpningen rum för en anpassning till ändrade sociala förhållanden.Med hänsyn lill detta anserjag det varken behövligt eller lämpligt att ilagstiftningen göra skillnad mellan äldre och nyare äktenskap. 5.3.3Periodiska bidrag och engångsbidrag Underhållsbidraglill förutvarande make bestäms vanligen att utgå . Någon uttryckliglagregel cm detta motsvarande huvudregeln i FB om underhållsbidrag lill barnfinns dock inte. Inte heller gäller enligt GB några inskränkningar i parternasmöjligheter atl avtala om förskottsbetalning. En särskild bestämmelse omengångsbidrag finns emellertid i 11 kap. 14 S andra stycket GB. Enligt dennakan sådant bidrag bestämmas om den underhållsskyldiges förmögenhetsförhållandenoch omständigheterna i övrigi föranleder del. Ett av skälen till att maninförde möjligheten till engångsbidragvar atl man därigenom kunde undvika obilliga följder av bodelning. I praktikenförekommer engångsbidrag bara när parterna är ense. De sakkunnigas förslaginnebär atl parternas nuvarande avtalsfrihet skall behållas.