prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — Närdet gäller återlånen i AP-fonden, beträffande vilkautredningen föreslär genomgripande förändringar har dessa varit en utmärktillustration till riktigheten i föreningens upprepade påpekandeatt de mindre företagen varit diskriminerade på kapitalmarknaden i förhållandetill de stora företagen. Återlånen har - och detta visar utredningen medstatistik - till den allt övervägande delen utnyttjats av storföretagen vilkaskulle ha kunnat la upp lån på den ordinarie kapitalmarknaden. Småföretagen däremothar med de regler som gällt för återlånen varit i praktiken utestängdafrån möjlighelerna att tillgodogöra sig AP-medel som krediter. Föreningenhälsar därför ulredningens förslag om ändrade regler för återlån ur AP-fondenmed lillfredsställelse som ett steg i rätt riktning. De nya reglerna innebäratt maximibeloppet för återlån fastslälles till per låntagare.Femtio (50) procent av inbetalda avgifter får återlånas och en ackumuleradåierlånerätt avseende införs. Lånen binds formellt påhögst med lika amorteringar och fast ränta tillämpas medomprövning med hänsyn till ränteutvecklingen, I fråga omutredningens förslag alt avskaffa återlånen i AP-fonden för de större företagengodtager föreningen de skäl som utredningen anfört som grund för detta förslag. 1978/79:165 Bilaga 3 195 Återlånerälten för fåmansföretagen har ända sedansystemets tillkomst varit något av en chimär för dessa företag beroende påreglemas utformning. Förbundet hälsar därför med tillfredsställelse attåterlånerälten nu skall kunna ackumuleras . Förslaget atlbinda återlånen upp till är ett steg i rätt riktning men förslaget ärändock inte tillräckligt för fåmansföretagens behov av medel för invesleringari maskiner och fasligheter. Förbundet tillstyrker därför det förslag somledamoten anfört i sill särskilda yttrande. Förbundel är tveksamt till utredningens förslag attmaximera lånebeloppets storiek till och därmed slälla ett antalmedelstora och större företag uianför möjligheten att utnyttja återlånen iförhållande till inbetalda avgifter. Självklart borde större förelag ha möjlighel allåsiadkomma en långfristig finansiering av sin verksamhet viaobligationsmarknaden men verkligheten är annorlunda, dels beroende på rädslanför penningvärdels utveckling, dels beroende på den emissionskontroll somfortfarande föreligger. Eftersom dessa företags avgifter ändå avses attkanaliseras till de störte företagen via andra vägar finns det inte någonanledning att försvåra för dessa förelag att återlåna avgifter ur AP-fondengenom att maximera lånebeloppet lill . Utredningens uttalande att bör tillförasökade resurser för aktieförvärv '"i takt med utvecklingen"" äroroande. inledningsvis anfört bör del riskvilliga kapitaletställas till förfogande genom den fria marknadens försorg dvs. från hushåll ochandra institutioner utanför Allmänna Pensionsfonden. Ulredningens förslag om maximering av AP-fondensaktieinnehav utgör eU korrektiv härvidlag som Förbundet ställersig bakom men Förbundet finner inte anledning att acceptera förslaget om ensärskild dispensmöjlighet beträffande maximeringen till högst avröstetalet. Styrelsen har inte någon erinran mot förslaget attreglementet för AP-fondens första, andra och iredje styrelse ändras så attfonden uppmanas att ta hänsyn till penningpolitiska och samhällsekonomiskasynpunkier i sin placeringspolitik. Utredningen har föreslagit att ålerlånesystemet för störreförelag avskaffas och kvarstår endast för småföretag med möjlighet attaccumulera premieinbelalningar. Börsstyrelsen anmärker i denna frågaall börsföretagen dominerar som återiånare och att en säker finansieringskällaför dem byts mot en osäker plats i obligationskön. Slopas ålerlånesystemet,bör även emissionskontrollen slopas. Börsstyrelsen går emot förslaget att AP-fonden skallförbjudas förvärva bankobligationer och bankcertifikat. Styrelsen anser atlAP-fondens bidrag på marknaden för bankobligationer blir nödvändigt, särskiltom återlånesystemel avskaffas. Bankcertifikaten ger AP-fonden möjlighet attförränta likvida medel. Fondens roll som placerare på denna marknad kan positivtbidra till dess utveckling och funktion, även om fonden endast temporärtuppträder som placerare. Styrelsen tillstyrker att AP-fonden får Prop.1978/79:165 Bilaga 3 196 rält att köpa konvertibla skuldebrev och warrants men ejatt konvertera dem. Utredningen har vad gäller fiärde AP-fonden föreslagit altdenna skall tillföras ökade resurser för aktieförvärv "i takt medutvecklingen" och atl eventuellt även en femte fond inrättas senare.Börsstyrelsen anser alt i försia hand åtgärder bör vidlas för att förbättra denordinarie aktiemarknadens funktionsmöjligheter. Om ytterligare medel föraktieförvärv skall tillföras AP-systemet bör delta ske genom en femte fond. Vad gäller maximering av fjärde AP-fondens aktieinnehav ivarje företag, hänvisar börsslyrelsen till de synpunkter som framförts ommotsvarande begränsning för försäkringsföretagens del (se 6.23). Även i frågaom förvaltning av AP-fondens aktieinnehav under aklivi ägaransvar hänvisarstyrelsen till vad den anfört beträffande försäkringsbolagens aklieförvalt-ning. Föreningen anser att i första hand bör åtgärder vidtas föratt förbättra den ordinarie aktiemarknadens funktionssätt. Om detta inte bedömssom tillräckligt, bör en femte fristående fond bildas hellre än alt fjärde fondentillförs ökade resurser för aktieförvärv. Föreningen tillstyrker att fjärdeAP-fondens aktieinnehav i varie företag begränsas till föreslagna avröstetalet. Förslaget atl AP-fonden (1-3) får rätt att köpakonvertibla skuldebrev och warrants men ej rätt all konvertera dem tillstyrks.Fondhandlareföreningen anser varje reform som kan underlätta industrinsanskaffning av riskvilligt kapital som betydelsefull. Detta förslag som innebäratt marknaden för främst konvertibla skuldebrev breddas är en sådan reform.Föreningen är dock tveksam till om förslaget är praktiskt genomförbart.AP-fonderna I -3 skulle ej erhålla rätten att konvertera, vilkel kan innebäraatt fonderna måste sälja ut innan lånet löper ut. Om AP-fonderna blir storaplacerare i konvertibla skuldebrev kan denna utförsäljning bli svår att genomföra. Utredningen framhåller vikten av att tillräckligtriskvilligt kapital ställs till näringslivets förfogande med lanke på debetydande behov som industrin väntas få . Aktiespararna är enigamed ulredningen om denna beskrivning liksom de farhågor man allmänt hyser,nämligen att ökat institutionellt ägande också skulle kunna innebära ökadkoncentration från de källor som bidrar med riskvilligt kapital.Pä denna punkt föreslår Aktiesparama alt en uiredning görs i syfte alt hittaformer för rösträttsbegränsning för all undvika ytterligare maktkoncentration inäringslivet. Det förslag till begränsning av 4:e AP-fondens aktieinnehav av rösterna i varie enskilt förelag kan mot bakgrund av de synpunktersom framförs av utredningen förefalla riktigt. Risken för maktkoncentrationföreligger dock, varför Aktiesparama finner en utvidgning av fondens verksamhettill en femte fondstyrelse redan nu - oberoende av den fjärde - som en meraattraktiv lösning. En begränsning av ägarandelen i varje förelag skulle därvidsättas lill högst . Nägon dispensmöjlighet bör ej medges för attöverskrida denna gräns. 1978/79:165 Bilaga 3 197 tiefonder skapas inom AP-fondernas ram, bör interöstetalet i något företag överstiga 10 proceni i alla fonderna tillsammans. Aktiesparama instämmer i reservation i frågan lämnad avLars . 5.30 Föreningen auktoriserade revisorer () 1 slort sett synes de nuvarande reglema för återlånfungera väl och FAR har inte heller funnit att utredningen presenteratlillräckliga skäl för föreslagna ändringar. Om ändring ändock skulle komma attbeslutas enligt förslaget, ärdet enligt FARs uppfattning ytterst angeläget attfinansieringssituationen ej försämras för någon kategori av företag. Enfemårig ackumuleringsrätt bör under alla omständigheter införas. 5.31 flnansanalytikers förening (SFF) Om beslutar att tilldela AP-fonderna ytteriigarekapital för aktieköp finner SFF, utredningens tanke att det på sikl börinrättas en 5:e AP-fond. vara förenlig med kriierierna för en väl fungerandeaktiemarknad. En koncentration till en enda institution (fond) av ett så stortutbud som det här är fråga om lorde inte vara lämpligt ulan bör i möjligastemån spridas på flera helt självständiga fonder. Utredningens förslag om tillägg i fondreglementet förAP-fonden synes på ett värdefullt sätt kodifiera nuvarande praxis ifråga omfondens inflytande pä länevillkoren på den svenska kapitalmarknaden. Denhittillsvarande utvecklingen ger även stöd för uppfattningen attplaceringsreglemenlet i huvudsak bör vara oförändrat med påpekandet att fondenej bör ha rätt att köpa bankobligalioner eller de s. k. bankcertifikat somföreslås bli medgivna. Det av ulredningen skissade förslaget för återlån frånAP-fonden kan vänlas medföra en avsevärd förbättring för de mindre ochmedelstora företagen vars kreditbehov kan få slå tillbaka förde störreföretagen. noterar medtillfredsställelse utredningens förslag atl återlånesystemel ur AP-fonden börfå en ny konstruktion som är mera anpassad till de mindre och medelstoraföretagens behov. Nykonslruklionen föreslås ske med den uttaladeförutsättningen att de siörre företagens totala finansieringssituation intedärigenom försämras. Det föreslagna återiåningssysiemet bygger på att dettotala utestående beloppet begränsas till för varje låntagare.Dessutom gäller bestämmelsen atl av inbetalda avgifter får återlånas ochen femårig ackumuleringsrätt införs. Lånen binds på högst med fasl ränla. Kanaliseringen av fondmedlen skall i huvudsak ske genomutnyttjande av mellanhandsinslilut eller genom obligationsförvärv. Institutenoch AP-fonden kan därför betraktas som delar av ett och samma system. Mellanhandsinstitutenär starkt specialiserade. För mer konventionell långivning bör institutensverksamhei inle vara specialdestinerad. Såväl effektivitets-hänsyn som merallmänna värderingar talar för att låntagama bör ha möjlighet alt få sinaprojekt prövade av flera av varandra oberoende kreditbedömare. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 198 Återlånesystemel bör kunna knytas tillindustrigarantilånen så att även företag med brist pä fullvärdiga säkerheterkan komma i fråga. Förbundet instämmer i denna av utredningen framförda mening. Rält lill återlån av erlagda AP-avgifter finns nu.Utredningen föreslåratt denna åierlånerätt i princip skall upphöra. Det kapitalsom nu återlånas av företagen bör i stället disponeras av fondstyrelsema föranvändning i institutionella former. Förslaget är måhända riktigt utifrånAP-fondstyrelser-nas synpunkt. Kooperationen utgör en stor sektor i näringslivet och harsamma kapitalbehov som övriga sektorer. Kooperationens möjligheter att erhållarörelsekapital från AP-fonderna är emellertid ytterst begränsade. Den rätttill återlån som finns har ulgjorl ell väsentligt undanlag idenna begränsning. Äterlånerätten bör således icke avskaffas. I vart fall börden kooperativa sektorn i näringslivet ha samma rätt lill återlån som . Någrainskränkningar i denna åierlånerätt för den kooperativa sektorn kan ickegodtagas utan att i en fömyad utredning lagts förslag om hur den kooperativaseklorn skall kunna få en minst motsvarande kapitaltilldelning frånAP-fonderna. 5.35 kooperativa bostadsförening ek. En begränsning av möjlighetema till återlån från AP-fondenborde kunna accepteras för bostadsföretagens del mot bakgrund av den gynnadeställning de har på kapitalmarknaden. Begränsningen förefaller dock välkraftig. SKB, som ändå är ell relativt litet förelag, har återlånutestående för 1,, Återlånen fyller en betydelsefull uppgift förfinansierande av oprioriterade mindre ombyggnads- och renoveringsarbeten ochbidrar lill sådan likviditetsförstärkning som erfordras för låneamorteringar isnabbare takt än avskrivningar. SKB föreslår att utestående återlån får uppgålill åtminstone 1.000.000 kronor. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 199 Remissinstansema tillstyrker i allmänhet eller vill intemotsätta sig utredningens förslag att den fria sektom av försäkringsfondenutvidgas frän to lill av fonden. Flertalet av dem godtar ocksåutredningens förslag om atl förbudet mot aktieplacering inom fria sektornavskaffas och att försäkringsbolagens andel av aktierna i ett och samma bolagskall få motsvara (mol f. n. ) av antalet aktier eller, om delfinns aktier med olika röstvärde, av röstetalet. En del remissinstanser är docknegaliva eller tveksamma lill de föreslagna utvidgningarna avförsäkringsbolagens möjligheter att inneha aktier. Remissinstansema tillstyrker att taxeringsvärdet ersätlsmed ett uppskattningsvärde, fastställt efter expert värdering i varje särskiltläll, i fråga om reglema om redovisning av inteckningslån i försäkringsfonden.Vissa invändningar görs när det gäller vilka procenttal som bör gälla.Utredningen har föreslagit att av uppskattningsvärdet för samtliga slag avfastigheter skall gälla som övre gräns. Några remissinstanser anser, atl 50%av uppskattningsvärdel bör gälla som övre gräns för industrifastighet, medanandra förordar att samma andelstal som f, n. behälls. Ett annal förslag är allinteckning i jordbruks-, bostads-, kontors- och affärsfastigheter får godtas,om den ligger inom av uppskattningsvärdet. Övriga förslag beträffande försäkringsbolagen biträds islort sett av remissinstansema. Del kan noteras att enligt de föreslagna placeringsreglemaför försäkringsbolagen (274 § lagen om försäkringsrörelse) placering motinteckning inom av fastighets uppskattade värde är fondgill oavsett om detär fråga om jordbruks-, bostads-, kontors-, affärs- eller industrifastighet. Utredningenkonsiaterar, alt man därmed frångår riskkriterierna i 57 § bank-tagen, man menaratt de för bankema gällande kapitaltäckningsreglerna haren annan funklion änförsäkringsbolagens placeringsregler. Utredningens förslag utgår från förutsättningen attvärderingen av fastighet skall ge en tillförlitlig grund för belåningen ävenbetr industrifastighet. Enligt utredningen får i vissa fall värderingen tasikte på vederbörande företags bärighet medan i andra fall värderingen i störreutsträckning får grundas på själva fastighetens beskaffenhei. Placerarensvärdering av lån-lagarens ställning skall också kunna komma till uttryck i ettför fastigheten fastställt belåningsvärde. Vad som här kan förtjäna att särskilt understrykas ärföränderiigheten av de förutsättningar varpå lån till industriföretag iallmänhet grundas och därav följande osäkerhet. Del är inle fråga omrealbelåning såsom vid belåning av bostads- och jordbruksfastigheter utansnarare om belåning av fö- Prop.1978/79:165 Bilaga 3 200 relags möjligheter till posiliv utveckling. Detta ställerstora krav på organisationen för kreditgivning och lör krediluppföljning.Betydelsen av den senare bör starkt framhållas. Vad här anförts leder inspektionen fram lill denuppfattningen, att i vart fall lån mot säkerhet av inleckning iindustrifastighet bör beviljas med större försiktighet än utredningen tänktsig. Eftersom försäkringsbolagen knappast bör skaffa sig någonsärskild organisation för bevakning av sädana krediter, bör högsta gränsen ifråga om dessa sällas vid av uppskattningsvärdet. Enligt utredningen lår inle försäkringsbolag utanförsäkringsinspektionens medgivande äga andel i akiiefond. Bestämmelsen ärpåkallad av farhågor från utredningens sida om att försäkringsbolag genomförvärv av sädana andelar skulle kunna ulöva inflytande över aktiebolag utövervad som eljest är möjligl med hänsyn till restriktionerna i 336 § lagen om försäkringsrörelse.För lörsäkringsinspektionens medgivande föreskrivs i specialmotiveringen till336 § visst villkor (s. 33). Föreskriften beaktar även det fall attförsäkringsbolaget skulle äga aklier i del fondbolag som förvaltar fonden.Väsentligt i sammanhanget är atl 17 § akliefondslagen tillägger företrädare förfondandelsägarna i fondbolagels slyrelse särskild befogenhet vad gällerutövande av rösträtt tör aktier i förvaltad aktiefond. Det torde få förutsättasatl inte försäkringsbolag på grundval av andelsinnehav dikterar tillsättandeti londbolaget av ledamöier som avses i 17 § (7 § andra stycket) aktiefondslagensä att bolaget den vägen kan öka sitt inflylande över aktiebolag i vilketfonden och försäkringsbolaget har aktier. I de av inspektionen godkändafondbestämmelserna för aktiefond är möjligheten att i kraft av stortandelsinnehav besiämma över tillsättande av ifrågavarande ledamöter begränsad.Genomgående får nämligen inle rösträtt utövas för mer än högst av antaletpå fondandelsägarslämma förelrädda andelar. Utredningen anlyder i den allmännamotiveringen förekomsten av viss kontrollmöjlighet lör bankinspekiionen.Inspektionen utgår frän atl den i förekommande fall också kan ingripa motsådant val av styrelseledamol i fondbolag som uppenbarligen vore ägnat attskänka otillbörligt inflytande över fondbolagets förvaltning, särskilt då ivad gäller begagnandet av rösträtten för aktiefonds aktieinnehav. Inspekiionen har med de undantag som nedan angestillstyrkt utredningens förslag vad avser försäkringsbolagen och har i sittyllrande anfört: delar utredningens mening att enliberalisering av försäkringsrörelselagens kapitalplaceringsregler bör kommatill stånd. Därigenom skapas ett ulrymme för förbättrad räntabilitet. Det heltavgörande för nivån på den reala avkastningen av försäkringsbolagens placeringarär givelvis det allmänna ränteläget och prisstegringstakten. Det är emellerlidett intresse för försäkringstagarna särskilt i en ekonomi med inflationstryckatt möjlighelerna till även en marginell förbättring av räntabiliteten genomen liberalisering av lagens placeringsregler tillvaratages. -Redan i ett yllrandeår 1965 över förslag från försäkringsbolagens sida om lättnader iplaceringsreglerna tillstyrkte inspektionen en friare placering av medel förredovisning av försäkringsfond, som dock i huvudsak avvisades av statsmaktema. 1978/79:165 Bilaga 3 201 I en skrivelse lill regeringen , som överlämnadestill kapitalmarknadsulredningen, föreslog och avsevärda ändringar i försäkringsbolagensplaceringsregler. a. skulle enligt förslaget samtliga försäkringsbolagenstillgångar tilldelas kvoter i omvänd proportion till placeringarnas riskgradoch sättas i relation till försäkringsfonden och vissa andra fonder. Därigenomskulle en större flexibilitet åstadkommas i kapitalförvaltningen. - Enligt kapitalmarknadsutredningensbedömning är det föreslagna systemet komplicerat då det arbetar med en stormängd redovisningskvoter som dessulom är svära att avväga. Del är också svårtatt bedöma konsekvenserna för placeringsinriktningen. Utredningen förordardärför att det nuvarande systemet med en uppdelning av tillgängama på fondgillaoch icke fondgilla placeringar bibehålles med vissa modifieringar. -Försäkringsinspekiionen delar kapitalmarknadsulredningens uppfattning i dennahuvudfråga och förutsätter därvid alt gällande pantsätlningsregler kvarstår. I anslutning till------ (förslaget att reverslän skallvara fondgilla) vill in spektionen erinra om att inspektionen genom cirkulär till för säkringsbolagen meddelat att reverslån till kreditaktiebolagen utan pröv ning i varie särskilt fall godkänns som värdehandling i vilken bunden sek tor av försäkringsfonden får redovisas. Inspektionenkan inte godkänna utredningens förslag i dess helhet på denna punkt. Allmäntsetl är säkerhelen i jordbruks-, bostads-, kontors-och affärsfastigheter störreän i industrifastigheter, vilket kommit till uttryck såväl i gällandeförsäkringsrörelselag (274 §) som i banklagen (57 §). Som utredningen självpåpekar bör säkerheten i den bundna sektorn ej i nägon nämnvärd utsträckningreduceras, inte minst med tanke på den vidgning av den fria seklorn somsamtidigt föreslås. I gällande lag är redovisningsgränsen för lån med säkerheigenom inteckning i industrifastighet eller tomträtt till sådan fastighet 66 2/3procent av taxeringsvärdet. Inspektionen föreslår att i samband med den avinspektionen tillstyrkta anknytningen till uppskattningsvärden denna gränsersätls av uppskattningsvärdel. När det gäller lån med säkerhetgenom inleckning i jordbruks-, bostads-, kontors- eller affärsfastighel ellertomträtt till sådan fastighet tillstyrker inspektionen utredningens förslagtill redovisningsgränser. Inspektionen tillstyrker utredningens förslag atl den friasektorn (av försäkringsfonden för tvä försäkringar) vidgas från 10 procenitill . 1 yttrandet över ett förslag från försäkringsbolagenssida om friare placeringsregler tillstyrkte inspektionen ett motsvarandeförslag. Inspektionen anförde att vid en liberalisering avförsäkringsrörelselagens kapitalplaceringsregler del är lämpligt att gå frampå den vägen all man - med bi-behällande av stränga soliditetskrav inom en storbunden sektor - ökar den fria sektom och skaffar sig erfarenhet härav. Försäkringsbolagens faktiska placeringspolitik har varitmer restriktiv än vad placeringsreglerna föreskriver. Den fria sektom harendast utnyttjats till drygt en tredjedel. Resten av utrymmet i den friasektom utgörs sålunda av sådana lillgångar som är föreskrivna för den bundnasektorn. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 vikelserna mellan bolagen är dock stora och det finnsbolag som utnyttjat fri sektor till och mer. De värdehandlingar som motsvarar försäkringsfonden för livförsäkringaroch för vilken försäkringsrörelselagens kapitalplaceringsbestämmelser gäller,skall vara pantsatta lör försäkringstagarnas räkning. Vid sidan omförsäkringsfonden för livförsäkringar har livförsäkringsbolagen även andrafonder frärast överskottsfonder, de s. k. fria fonderna. Dessa andra fonder,lör vilka panlsättningsskyldighet ej föreligger, får placeras fritt, sålundaäven i aktier. Den fria sektom av försäkringsfonden för fivförsäkringar harhittills inte fått placeras i aktier. En konsekvens av en vidgning av den fria seklorn från 10proceni lill är att bolagens möjligheter lill placeringar ifastigheter och lån till den del den formella säkerheten inle uppfyller kravenför placering i bunden sektor ökar utan atl konkurrensen med aklier i de friafonderna behöver skärpas. Genom den avlastning av de fria fonderna som därmedmöjliggöres skapas sålunda en avsevärd lättnad för bolagen vad gälleraktieplacering. är fallet även om den fria sektorn av försäkringsfondenej skulle öppnas för aktier. Möjligheten att placera de fria fondema m. m. i aktier harhiltills utnyttjats i relativt begränsad omfattning. Detta visas inedanstående tablå som visar läget 1976: Liv-och sjukförsäkringsbolagen ull 1976 (3)1 pantsättnings-skyldighet ej föreligger mkr. Av tablån ovan framgår atl ett mycket stort kvarståendeutrymme för aktieplacering finns inom del område, för vilketpanlsättningsskyldighet ej föreligger. Utrymmet för aktieplacering hade igenomsnitt utnyttjats till c:a en femtedel (). Bokförda värdel av liv- ochsjukförsäkringsbolagens aktier var 1,7 miljarder kronor.Försäkringsrörelselagens regler hade sålunda teoretiskt medgivitaktieplacering med ytteriigare c:a . 1 praktiken hardockdenna placeringsmöjlighet varil beskuren genom kraftigt verkandeplaceringsrekommendationer. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 203 Av tablån framgår även att av erforderiigpantsätining (den föreslagna nya fria seklorn) motsvarade ett värde av 7,3miljarder kronor ull 1976. Mellan de säkerhetssynpunkter som följer avförsäkringsrörelselagens soliditetsprincip och de synpunkter kapitalmarknadsulredningenfrämsi haft att företräda finner inspektionen en rimlig kompromiss vara, vidgar den fria sektom frän lill utan atl samtidigtsom en nyhet införa aktieplacering i denna sektor. Som framgår av vad ovan sagtskommer redan vidgningen av den fria sektorn att medföra lättnader för bolagenäven vad avser aktieplaceringen. Med hänsyn till det utrymme föraktieplaceringar som enligt ovan de fria fondema erbjuder kommer även meddenna lösning bolagens önskemål om aktieplacering attkunna tillgodoses utan hinder av kapitalplaceringsreglerna i FL274§.