prop · G203210 · 1978-12-31 00:00:00 — I förarbetena behandlas dock bara det fallet dådispens frän kravet på aktieinnehavets sloriek är aktuell. Med hänsyn lilldelta har viss osäkerhel rått i fråga om möjlighelerna alt medge dispens fränövriga krav. Enligl min mening bör del vara möjligt för regeringen atl medgedispens inte bara från kravet pä mer än 90-procenligi ägande ulan ocksä t. ex.från kravet atl koncernförhållandei skall ha beställ redan vidbeskattningsårets ingång. Å andra sidan bör dispens inle kunna komma i fråga ombidraget lämnas lill utländskt förelag. Dispensregeln bör förtydligas i bådadessa avseenden. Avmin sammanfauning av gällande räu har framgått aU koncernbidrag med avdragsräiikan lämnas lill givarens moderföretag, dotterbolag och sysierbolag. Dessamöjligheler bör naturligtvis behållas. Bidrag direkl lill förelag ulanför dennakrets kan bli avdragsgillt bara i ett fall, nämligen när bidraget lämnas frånmoderföretag till dotterdotterbolag eller annal koncernbolag som genom eneller flera fusioner kan gå upp i moderföretaget. Prop.1978/79:210 167 denavdragsmöjligheten bör finnas kvar. I övriga fall medges alltså inte avdragenligl nuvarande regler. Det är l.ex. inte möjligl all fä avdrag för bidrag somlämnas direkl till syslerdoilerbolag. Däremoi finns del inle något hinder motatt ge bidrag etappvis på så sätt atl del förelag som först mottar bidragetomedelbart slussar del vidare-direkt eller genom etl eller flera andrakoncernföretag - lill den slutliga mottagaren. För varje sädan etapp mästegivetvis prövas om samlliga förutsättningar för avdrag är uppfyllda medavseende pä verksamhetens art, aktieinnehavets sloriek elc. 1 det nyssnämndaexemplel kan bidraget lämnas lill moderförelaget eller lill syslerbolaget somdärefter vidarebefordrar del lill sysierbolagets dollerbolag. I koncerner med mångaförelag är del vanligt atl man utnyttjar möjligheten atl föra bidrag etappvisgenom koncernen från de vinstgivande förelagen lill företag som redovisarförluster. I och för sig finns del inte någol all erinra mol etl sådaniförfarande. Vid den kommunala beskattningen kan emellerlid beiydande prakliskaproblem uppkomma i dessa fall. Problemen sammanhänger med au de enskildakommunernas inlressen måste tillvaratas genom den förut beskrivnaåteriäggningen av bidrag, som förs över kommungränserna mellan företag som inlehar iniegrerad verksamhet. Del är f n. inte helt klart hur denna återiäggningskall ske i de fall då bidrag har gått genom en eller flera kedjor av företaginnan de när sin slutliga adressat. Enligl en uppfattning skulle denprincipielll rikliga lösningen vara atl den slutliga mottagarens bidragåterläggs direkl i den eller de urspmngliga givarnas kommuner. 1 de fall dåbidragel härrör från flera givare och har gått genom flera led i koncernenmöler en sädan metod dock nästan oöverstigliga prakliska svårigheter. Iprakliken är man därför i regel hänvisad lill all göra återiäggningen steg försleg från mottagare lill närmast föregående givares kommun. Även en sådan melodleder till stora praktiska problem. Den kan också fä slumpartade effekler ochleda till betydande ojämnheter i beskattningen. har en koncern en sädanorganisation och lokalisering av de enskilda koncernföretagen atl någonåteriäggning inte blir aktuell trots alt den ursprungliga givaren och denslutliga mottagaren är verksamma i olika kommuner och har hell olikaverksamheter. I andra fall kan det tvärtom förhålla sig så atl bidrag som skallgå mellan tvä företag som har iniegrerad verksamhei måste föras på en sådanomväg genom koncernen att återiäggning skall ske. Föralt minska de praktiska svårigheterna vid återiäggningen och för atl samtidigtuppnå ett materiellt riktigt resultat anser jag att man bör ändra reglerna.Omläggningen bör innebära att etl förelag i fortsättningen skall få möjlighettill avdrag för koncernbidrag som lämnas direkt till annan än moder-, dotter-eller syslerföretag. Som förutsättning för avdrag i dessa fall bör gälla attdel hade varit möjligl att föra bidragel etappvis till den slutliga mottagarenpå ett sådant sätt att de vanliga avdragsfömtsäitningarna hade varit uppfylldai varje särskilt led. Å andra sidan bör man stoppa möjligheten atlmed bibehållen avdragsräii föra etl koncernbidrag i flera led Prop.1978/79:210 168 Jag återkommer strax lill hurde nya reglerna rent tekniskt böruiformas. Medden här föreslagna ordningen kommer återiäggningen aldrig att behöva göras imer än etl led. Frågan om återiäggning kommer alt avgöras uteslutande medhänsyn till vilka verksamheler som bedrivs av den verkliga givaren och denslutliga mottagaren och med beaktande av i vilka kommuner de är verksamma.Verksamhelen hos de förelag som med nuvarande regler måste användas sommellanled och deras lokalisering kommer alllså all sakna betydelse. Det nyasyslemet har stora praktiska fördelar i laxeringsarbetet. Resultatet blirockså materiellt mer tillfredsställande, eftersom motivet för återiäggning ärjusl att skydda den verkliga givarens kommun -och inte de kommuner därmellanleden är verksamma - frän föriust av skatteunderlag. Jag är samtidigtmedveten om atl de nya reglerna kommer alt medföra atl vissa koncerner fårlägga om sina rutiner. Med hänsyn till att reglerna inle avses bli tillämpligaförrän vid taxering, har företagen tid atl anpassa sig till det nyasystemet. Jagövergår nu till frägan om den lekniska ulformningen av koncernbi-dragsreglerna.Dessa regler finns f n. samlade i 43 § 3 mom. KL. Av redaktionella skäl anserjag det lämpligt att föra över de relativt detaljerade regler som angerfömtsättningarna för avdragsrätt till en ny anvisningspunkt till 43 §.Paragrafen bör i fortsättningen innehålla - fömlom en hänvisning lill den nyaanvisningspunkten - bara den särskilda dispensregeln (lex Asea-Atom) och detill den anknutna bestämmelserna om föriust på vissa aktier och andelar. Ienlighet med vad jag har föreslagit bör dispensregeln ändras så altdet klarl framgår att dispens inle kan komma i fråga för bidrag som lämnas tillutländskt förelag och sä att del å andra sidan ocksä framgår att dispens kanavse annat än undantag från kravet på mer än 90-procentigl ägande. Imitt förslag till ny anvisningspunkt har i första stycket tagits in debeslämmelser som anger förutsättningarna för avdrag när bidrag lämnas tillmoderförelag eller helägt dotterbolag eller lämnas mellan helägda dollerbolagtill samma moderbolag. Av styckets inledning framgår att avdrag är möjligt inomkoncern vars moderföretag är svenskl aktiebolag, svensk ekonomisk föreningeller svensk ömsesidig skadeförsäkringsanstalt. Med helägt dotterbolag menashär svenskt aktiebolag vars aktier till ägs av moderföretaget. Ifortsättningen av första stycket anges i punkterna afO de olikaförutsättningarna för avdragsrätt. Punkterna a)-c) motsvarar i sak nuvaranderegler. Punkten d) innehåller den nya bestämmelsen om fastighetsförvaltandefåmansföretag. Ett sådant företag har - oberoende av om del är moderföretageller dotterbolag - rätt lill avdrag bara i de fall då bidragel går lill annatfastighetsförvaltande företag. Ärförutsättningarna under a)-d) uppfyllda, har moderföretaget rätt till avdragför bidrag som utges till helägt dotterbolag. Lämnas bidrag i motsatt 1978/79:210 169 riklningeller mellan två helägda dotterbolag gäller särskilda spärrar som har lillsyfte att hindra kringgående av kedjebeskauningsreglerna. Spärreglerna finns ipunkterna e)och O-1 stort sett överensstämmer de med gällande rätt. Vissajusteringar har dock skett med hänsyn till förslaget om ändrade regler föruidelningsbeskallning. 1punkt e) anges alt avdrag för koncernbidrag från dotterbolag till moderföretagfår ske under förutsättning all moderföretaget är frikallat frånskattskyldighet för utdelning frän dotterbolaget. Samma sak gäller enliglnuvarande regler. Dessa innehåller dock också elt andra led, nämligen allskattefriheten skall vara oberoende av moderföretagels egen uldelningspolilik.Detla led har haft betydelse i de fall då moderbolaget är ell fömansbolag. Jaghar tidigare föreslagil atl de särskilda beslämmelserna om utdelning lill s. k.svarta fåmansbolag skall upphävas. Därmed blir också det här diskuterade andraledet i koncernbidragsregeln överflödigt och kan ulgå. Punkten O reglerar detfall då koncernbidrag lämnas frän ell dotterbolag lill eu annat. F. n.föreskrivs alt avdragsrätt i detta fall föreligger bara under römtsällning allmoderförelaget är skattskyldigt eller frikallat från skattskyldighet förutdelning från båda dotterbolagen eller är frikallat frän skattskyldighet förutdelning frän det givande dotterbolaget, oavsell den omfattning i vilkenmoderföretaget delar ut vinstmedel till sina delägare. Även denna regel böromredigeras med hänsyn till förslagel om ändrade regler föruidelningsbeskallning. Man bör skilja mellan två huvudfall. Är moderföretagetell förvaltningsföretag, behandlas utdelning frän alla dotterbolag pä sammasätl i moderföretagels hand. Del finns dä inle någol hinder mot all medgeavdrag för koncernbidrag som ell dollerbolag lämnar lill etl annal. I övrigafall måste fordras antingen all utdelning frän del givande dotlerbolagel ärskattefri för moderföretaget eller all utdelning från del mottagande dotlerbolagelär skattepliktig. Andrastycket innehåller en motsvarighet till de regler som gör del möjligtföreit moderföretag alt få avdrag för bidrag som ges direkl lill andrakoncernföretag än helägda dotterbolag. Enligt nuvarande regler fordras för avdragatt mottagaren efter tvångsinlösen och fusioner enligl 174 § 1 och 2 mom. lagen(1944:705) om aktiebolag har kunnai fäs atl uppgå i moderföretaget. Dendirekta hänvisningen till aktiebolagslag bör upphävas. Med hänsyn tillden ändrade utformningen av inlösens- och fusionsreglerna i 1975 årsaktiebolagslag är det, som lidigare har framgått, inle heller lämpligt attanknyta till nu gällande aktiebolagsrätlsliga regler. Enligt min mening böravdragsutrymmet åtminstone tills vidare behällas oförändrai i de här avseddafallen. Detta kan uppnås genom att man i den nya anvisningspunkten för inregler som återspeglar inlösens- och fusionsreglerna aktiebolagslag.Enligl dessa riktlinjer har andra stycket utformats. En förutsättning för att moderföretagetskall få avdrag är fortfarande att mottagaren genom inlösen och fusioner harkunnat bringas att uppgå i moderföretaget. Vid bedömningen av fusionsfråganskall anses alt fusion, efter eventuell föregående Prop.1978/79:210 170 ivångsinlösen,kan genomföras mellan moder- och dotterföretag om - men endast om -moderföretaget äger av aktierna i dotterbolaget. Man bortser alllsåfrån aU del för inlösen enligt aktiebolagslag ocksä fordras allinnehavet motsvarar av röstetalet och frän all fusion inte kan skemellan t. ex. dotterbolag och ell moderföretag som är ekonomisk förening. Medhänsyn till de nya avdragsregler som jag har förordal och slraxåterkommer lill (tredje stycket) fär andra stycket i fortsättningen relativtliten självständig betydelse. Bestämmelserna kan dock bli tillämpliga t, ex. idel fallel då bidrag lämnas till etl bolag som lill 50 96 ägs av moderföretagetoch lill av helägt dotterbolag lill moderföretaget. Itredje och fiärde styckena av den nya anvisningspunkten finns de beslämmelsersom har ulformais för au lösa problemen vid den kommunala återiäggningen. Ifjärde stycket anges alt etl förelag, som har uppburit koncernbidrag för vilketgivaren har avdragsräii, inle har rätt lill avdrag för koncernbidrag somföretaget i sin tur utger under beskattningsåret. Härigenom förhindras attkoncernbidrag med bibehållen avdragsräii slussas i flera etapper genomkoncernen. Förelagen kan i stället utnyttja bestämmelserna i iredje styckel somger möjlighet atl med avdragsräii lämna bidrag direkl lill annat koncernförelagän moderförelag, dollerbolag eller sysierbolag. En förutsällning för avdrag försådana direkta bidrag äratt koncernförhållandena är sådana atl givaren medavdragsräii enligl övriga beslämmelser i anvisningspunkten - inkl. fjärdestycket - skulle ha kunnai lämna bidrag lill annan än den slutliga mottagarenoch alt bidragel därefter skulle ha kunnat vidarebefordras - direkt eller iytterligare led - till den slutliga mottagaren på sådant säll all varjeförmedlande företag hade rätt till avdrag för del vidarebefordrade bidragel.Vid denna hypotetiska prövning av de förmedlande företagens avdragsräii mäsleman naturiiglvis bortse från avdragsförbudet i fjärde slyckel. Ianvisningspunktens./éwp siycke finns de nya regler som klargör bl. a. i vilkenförvärvskälla mottagande förelag skall redovisa bidragel. Bestämmelsernaöverensstämmer i sak med beredningens förslag. tillägg har dock gjorts föratl klargöra i vilken eller vilka kommuner s. k. återiäggning skall ske. Sjättestyckel innehåller en ordningsregel som ulan ändring i sak har förts över frånnuvarande bestämmelser. Somjag redan har antytt bör de nya reglerna lillämpas första gången vid 1981 ärstaxering. Detär en vanlig företeelse inom näringslivet all verksamhet bedrivs genom s. k.kommissionärsföretag. Utmärkande för ett kommissionärsförhällande är atlkommissionären i eget namn bedriver rörelse för kommitlentens räkning. Dekommissionärsförhållanden som jag här syftar på skiljer sig dock 1978/79:210 171 påmänga säll frän kommissionärsförhållanden i civilräitslig mening.Kommissionärsföretaget är regelmässigt etl osjälvständigt dotterföretag lillkommitientföretaget eller behärskas på annal sätt hell av della. Den verkligaresultatredovisningen sker hos kommittentföreiaget. inte några andra tillgångar än en fordran på huvudföretaget.1 vissa fall äger kommissionärsföretaget dock t. ex. en fastighet som upplåtstill kommitientföretaget mot ersättning som täcker skattekostnader ochvärdeminskning. reglerades fräganom beskattningen vid kommissionärsförhållanden. Bestämmelserna finns i 43 § 2mom. KL. Eu kommissionärsförhällande godtas vid inkomstbeskattningen, om bådakontrahenterna är svenska aktiebolag eller svenska ekonomiska föreningar ochkommissionärsföretaget har bedrivii rörelsen uteslutande förkommiltenlföretagels räkning ulan all i övrigt ha bedrivit verksamhet i nämnvärdomfattning. Som ytteriigare förutsättning gäller all kommissionärsförhållandelskall ha bestått under hela beskattningsåret för båda företagen eller sedankommissionärsföretaget började bedriva verksamhei av någol slag och allbeskattningsåret skall ha utgått vid samma lidpunkl för båda förelagen. Ärdessa förutsättningar uppfyllda och redovisas resultatet av rörelsen hoskommittenlförelaget, godtas alltså detta vid inkomstbeskattningen.Kommittentföreiaget anses då i skattehänseende ha bedrivit rörelsen i fråga. Ipraxis har också godtagils all etl kommissionärsföretag bedriver rörelse förtvå kommittentföretag . Föreiagsskaiteberedningenhar behandlat frågan om den skattemässiga behandlingen avkommissionärsförhållanden. Beredningen konstaterar all nuvarande systeminnebäratt vinster och föriusier kan överföras mellan två skattskyldiga underförulsältninear som inte alls är lika begränsade som villkoren för öppnakoncernbidrag. Del finns inle några spärrar mol kringgående av beslämmelsernaom kedjebeskatining och inte något krav pä koncernförhällande eller annatägarsamband mellan kommissionärs- och kommittentföretag. Vidare godtas i vissafall retroaktivt verkande kommis-sionärsavial. Alll detla har enliglberedningen lett till atl vinslöverföring genom kommissionärsavial harförekommii i fall där detla inle hade kunnai ske genom öppna koncernbidrag.Helt allmänl är del enligt beredningen anmärkningsvärt alt bestämmelserna omden subjektiva skattskyldigheten för aktiebolag och ekonomiska föreningar kansällas ur spel med så enkla ålgärder som all ingå ell kommissionärsavial, förvilket inte ens skriftlig form fordras. Beredningen anser sig också kunnakonstalera all tillämpningen av kommissionärsreglerna på senare lid har kommilall bli alllmer "vildvuxen". Beredningenanser å andra sidan atl del finns motiv för att i viss utsträckning godtakonstruktionen med kommissionärsföretag. Beredningen anser allkommissionärskonstruktionen har sin största praktiska betydelse och sillegentliga existensberättigande genom den rationalisering av koncer- 1978/79:210 172 nernasredovisningsrutiner som den möjliggör. Som exempel pä situationer därkonstruktionen har berättigande nämns ocksä det fallel alt tvä samverkandeförelag, som vill uppnå samma resultat som vid bildande av handelsbolag, finnerall aktiebolagsformen har elt särskilt goodwillskapande värde. Beredningenvill inle hindra användningen av kommissionärsföretag men anser atlbestämmelserna bör uiformas sä atl de spärregler som gäller belräffandekoncernbidrag inle kan kringgås. För atl uppnå della syfte föreslår beredningenall nuvarande villkor skall kompletteras med en beslämmelse som innebär attkommissionärsförhållandel godtas endasi under förutsättning alt bådekommissionärs- och kommittentföreiaget har haft räll till avdrag förkoncernbidrag lill det andra företagel. För atl ge systemet erforderlig stadgaföreslås också ell krav på alt kommissionärsav-lalet skall vara skriftligt. Förde fall då godtagbart kommissionärsförhällande råder föreslår beredningendessulom vissa ytteriigare kompletteringar. Till skillnad mol vad som f n. ärfallet bör kommissionärsföretaget i dessa fall anses bedriva rörelse. Någolkrav på att investeringsfonder, pensionsreserveringar m. m. skall återförasbehöver dä inte uppställas. Den ersättning som brukar tillföraskommissionärsföretaget då det har kosinader för fastighel som används irörelsen bör anses ingå i inkomstslaget rörelse. Avskrivning på inventarier ochbeskattning vid avyttring av sådana inventarier bör likaledes ske enliglrörelsereglerna. Blandremissinslanserna har meningarna varil delade. Statliga myndighelertillstyrker beredningens förslag. RSV anför bl. a. atl den frän andrasynpunkler tilltalande kommissionärsboiagsformen har kunnai användas för olikasyften som inte har varit avsedda av lagstiftaren. Remissinslanser somförelräder näringslivel molsälter sig däremoi ändring av nuvarande regler ulomsåvitt avser införande av krav på skriftligt avtal. De anser att detransaktioner som beredningen har velat förhindra är möjliga även ulananvändande av kommissionärsförhällande. Enligl deras uppfattning hindrarförslagen alllså inte transaktionerna men gör dem möjligen osmidigare. De anserinte delta vara någol skäl för atl upphäva den prakliska ordning somkommissionärsförhällandena innebär för de seriösa förelagen. Jagdelar uppfattningen all kommissionärsavial kan vara en praktisk form förorganisation av verksamhelen inom en företagsgrupp. Möjligheten all redovisaresultatet av kommissionärsföretagels verksamhei direkl hos kommiltenlen ökarmöjlighelerna till rationell redovisning och underiättar överblicken över delsamlade resultatet. är i och för sig en fördel frän både företagens egenoch taxeringsmyndigheternas synpunkt. minst lika vikligt skäl förföretagens val av kommissionärsformen torde dock ha varil atl dennaorganisationsform ger slora möjligheter till skatlemässig resullaluljämning. avseendet är frågan frän fiskal synpunkl mer diskutabel.Kommissionärsförhällandena bör godtas vid inkomstbeskattningen så länge 1978/79:210 173 deinle leder lill resultat som slrider mol övriga principer för företagsbeskattningen.Om en sädan konflikt uppkommer, måste däremoi ingripande ske. Iniresset av enpraktisk organisationsform får i ell sådant fall träda lillbaka. används i olika sammanhang och på varierande sätl. Pådel civilrätlsliga området är rättsverkningarna av kommissionärsavial i mångaavseenden oklara, inle minsl när del gäller förhållandet till iredje man. Jagvill erinra om atl en kommilté har tillsatts för alt se överkommissionslagen m. m. (Dir 1978:94). I utredningsuppdraget ingår bl. a. attnärmare undersöka den civilrätlsliga innebörden av kommissionärsbolagsförhällandenoch lägga fram förslag lill behövliga lagstiftningsåtgärder. Päskatterättens område är läget också på flera punkter oklart trots denlagreglering som skedde . Som exempel kan nämnas alt det är ovisst ivilken utsträckning retroaktiva avtal kan godtas. Del är också oklart i vilkenmån resultatöverföring kan accepteras i kommissionärsförhållanden som inteuppfyller kraven i 43 § 2 mom. KL. Tillämpningen har, som beredningen uttryckerdel, blivit alltmer "vildvuxen" under senare är. Vid remissbehandlingenhar hänvisats till elt avgörande frän senare tid som fär anses ha gelt resullatsom inle är godtagbart frän fiskal synpunkt. De här anförda omständigheternagör att jag i likhet med beredningen anser alt åtgärder nu bör vidtas pä skatteområdet.Della kan enligl min mening ske utan atl man riskerar atl föregripa resultatetav den pågående civilrättsliga översynen. En annan sak är att del kan finnasanledning alt åter pröva skattefrågorna när resultatet av översynen föreligger. Innanjag går närmare in på hur beskattningsreglerna för kommissionärsförhållandenbör uiformas, är det nödvändigt att göra en viktig avgränsning. Begreppetkommissionärsföretag i 43 § 2 mom. KL omfaltar bara sådana förelag som kananses själva bedriva rörelsen i fråga. I förarbetena till lagsliftningunderslröks all lagsiiftningen inte omfaltar rena s.k. namnbolag, dvs. bolagvars firma utnyttjas för en verksamhet som bedrivs av annal företag (prop.1965:126 s. 64). Jag anser atl lagstiftningen även i fortsättningen börbegränsas på delta sätl. 1 del följande behandlar jag alltså bara de fall däromständigheterna är sädana att rörelsen verkligen kan anses ha utövats avkommissionärsföretaget. Somjagredan har nämnt kan kommissionärsavial användas under mycket skiftandeförhållanden. Vid diskussionen av skattefrågorna kan det vara lämpligt atlskilja mellan tvä huvudfall. Det ena fallet är all kommissionärsförhällandeföreligger mellan tvä närstående förelag, t. ex. mellan moder- ochdotterföretag. Del andra fallel är atl tvä frislående förelag använder eltgemensamt ägt kommissionärsföretag som en form för samverkan, t. ex. förgemensam försäljning av vissa produkter. Vidbedömningen av hur beskattningen skall ske i del första fallel bör enligt minmening avgörande vikt fästas vid de principer som ligger till grund förnuvarande koncernbeskatining. Som jag redan har framhållil är huvud- 1978/79:210 174 regelnvid koncernbeskaltningen all varje koncernföretag skall behandlas somsjälvständigt skattesubjekt och beskattas för inkomslen av den verksamhet somförelaget självt har bedrivit. Av hänsyn bl. a. till önskemålet om enbeskallning som är neutral i förhållande lill organisationsformen har man dockvid utformningen av de särskilda beskattningsreglerna försökt beaktakoncernförhållandei, t. ex. genom all medge skallefrihet för utdelning påorganisaiionsakiier och genom au godta resullaluljämning genom koncernbidrag.Del finns dock särskilda begränsningar i dessa avseenden. Sålunda har delansetts att kedjebeskatining i vissa fall skall upprätthållas. För au intemöjliggöra kringgående av kedjebeskattningsreglerna har särskilda spärrarbyggts in i koncernbidragsreglerna. Dessa innehåller också andra spärrar som äravsedda att förhindra missbruk av olika slag. I den mån förelagen väljer enorganisationsform som innebär all verksamhelen föriäggs till flera särskiidaföretag inom en koncern. Hr de med nuvarande syslem för företagsbeskattningfinna sig i all vinslöverföring och resullaluljämning mellan koncernföretagenbara kan ske i den män den inte slrider mol spärreglerna. Det är då, somberedningen har uttalat, anmärkningsvärt att koncernföretagen genom all ingåkommissionärsavial skall kunna sätta spärreglerna hell ur spel. Starkaprincipiella skäl lalar enligl min mening för att införa samma spärregler förresullaluljämning genom kommissionärsavial som gäller i fråga om koncernbidrag.Erfarenheterna frän den prakliska tillämpningen bestyrker också atl en sådanålgärd är moliverad. Äveni del andra fallet, dvs. när två eller flera fristående förelag samverkar genomett kommissionärsföretag, gör sig liknande synpunkter gällande.