prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — I 70 och 113 SS avsesden siluaiionen all stadsplan resp. byggnadsplan läggs över område i en ägareshand. Då kan förordnas all mark som behövs för gata och dylikl skall avståsulan ersättning "i den mån del med hänsyn lill den nylla ägaren kanförvänlas fö av planens genomförande och övriga omständigheter prövasskäligl". Enligt 112 S för mark som enligi byggnadsplan äravsedd lill vägeller dylikl i den mån marken lill följd av nybyggnad behövs för samfärdselninom området utan ersättning tas i anspräk och nyttjas för del avseddaändamålet, om marken är obebyggd och vid planens fastställande tillhördeantingen den fastighet, på vilken nybyggnaden företagits, eller SOU1978.34 Förstärkningar av särskildu fri- och rälligheler 167 annunfastighet med sumrnu iigare. Hur bör också nämnus 75 S lugen (1939:608) omenskilda vägar. Denna lag hardock föreslagils skola ersälias av ny lagsliflning(SOU 1977:12). Enligt de föreslugnu reglernu skulle mun i förekommunde fallkunna kompensera markägare genom det sall, vurpå man faslsiäller skyldigheienull beiula avgift lill väghållningen, i siällei för genom kontant ersäiining(se t. ex. s. 122-124). lugsliftning avser expropriaiiva ingrepp med avseende på fasiighel. När delgäller lösa saker kun sådana ingrepp ske främsi enligt förfogandelagstiftningenoch annan för vissa extraordinära situationer avsedd lagsiiftning Här avsesallmänna förfogandelagcn (1954:279), allmänna runsoneringslagen (1954:280),rekvisilionslagen (1942:583) och beredskapslbrfogundelagen (1942:584). Dessalugar är avsedda alt ersälias med ny lugsiiftninglproposiiionernu 1977/78:72och75). Ersäliningsreglernu skull emellertid enligt dessa förslag vara väsenlligendesamma som lidigare. Del innebärall ersäuning föravslådd egendom enligihuvudregeln ulgår med belopp som befinnes skäligl med hänsyn lill nödvändigakoslnader vid produklion eller åleranskaffning. Upplåls fasl egendom ellerdylikl ulges skälig ersättning för förlorad avkaslning eller nylta och förskada på egendomen. I nödvändiga koslnader ingår bl. a. ersättning förförelagarens egen arbetsinsats och för förräntning av egel kapilal. Gollgörelseutgår däremoi inte för indirekia skador eller förlusler. Skulle t. ex. enförfogandeåtgärd medföru uu en fabriksägare måsie inskränka driften, kan haninic i denna ordning få ersättning för den föriust som därigenom kan tillfogashonom. Till indirekia koslnader ar också all hänföra ulgifter som beror på attingångna avtul inte kun uppfyllus. Del ur förutsatt all sumordning skull skemellun prissällning enligi nu avsedd lagstiftning och prissällning enligtprisregleringslagsiiftningen. Samordningen innebär alt den ersättning som ulgesenligt förfogandelagstiftningen kommer all sammanfalla med del pris som kundeha erhållits vid en frivillig försäljning. "Med den utgångspunkten kan mansäga au ersäiiningsreglerna innebär atl full ersättning ulgår vid förfogandenenligt" förfogandelagstiftningen (se llll det nu sagda proposilionen1977/78:75 s. 80-81). Här kan också nämnas ersäiiningsreglerna i 19 S andrastycket brandlagen (1974:80). Enligt den lagen får iransportmedel, redskapeller annan uiruslning las i anspråk för räddningstjänst. Nar så skell skallkommunen ulge ersältning för skada på uirustningen och för förlorad avkaslningeller nylla och för kosinad med anledning av au utrustningen hartillhandahållits. 8.2.3Ö\'en'äganden Somframgått under 8.2.1 anses alllså ersättningskravet i 2 kap. 18 Sregeringsformen ha en materiell innebörd. Del är däremoi oklart angivel vilkenersällningssiandard som grundlagsregeln kräver. Rällighetsskyddsutredningenföreslår atl 2 kap. 18 S regeringsformen ges en innebörd som i fråga omersättningens kvalitet mera bestämt än nu knyter an lill vad som enligt delföregående är föreskrivel i vanlig lag. I della syfte föreslår utredningen allgrundlagssiadgandel för följande lydelse: "Varie medborgare vilkensegendom lages i anspråk genom exproprialion eller annat sädanl förfogande skallvara lillförsäkrad ersättning för förlusten enligt 168 Förstärkningar avsärskilda fri- och räitiglieicr SOU 1978:34 grundersom bestummes i lag." Dellagrundlugssiudgunde skull .ses som en bekriiftelse av den ersättningsnivå somnuvarunde regler om er.sälining vid expropriuiiva ingrepp lell lill. Siadgandelhindrar inle sådana föreskrifter som t. ex. 4 kap. 3 S expropriationslagen.Ersättning får begränsius lill del varde som grundas på lillålen användning avden egendom del gäller. Grundlagssiadgandel innebar därvid ingen bindning vad avserbevi.sbördans placering. Över huvud taget skall grundlagssiadgandel inte hindraprisreglering. Därvid ar del givelvis del prisreglerade värdel och inle elleventuellt svarlabörsvärde som skall liggu lill grund förbesiummundci aversättningen enligt 2 kap. 18 S regeringsformen. Slulligen framgår av del sagdaatl, om cu exproprialivi ingripande medför också reella fördelur jusl för dendrubbude och om durför ingen förmögenheisminskning uppkommer för denne, såbehöver lagen inle föreskrivu någon (konlunt) ersäuning. 1övrigi innebär rätlighetsskyddsutredningens förslag inle någon ändring i suk ifråga orn 2 kap. 18 S regeringsformen. Vad lillämpningsområdel för stadgandetbelräffur uvses ulliså ullijumt full där medborgarens "egendom lages ianspråk genom exproprialion eller annal sådani förfogunde". 8.3 Förstärkt skydd för medborgarskapet Regeringsformen2 kap. 7 S har följande lydelse: Ingenmedborgare får landsförvisas eller hindras alt resa in i rikel. Ingenmedborgare som äreller har varit bosall i riket får berövas sill medborgarskapi annal fall än då han är eller samiidigi blir medborgare i annan slal. Besiämmelsenålergår på 8 kap. 1 S regeringsform. Dar grundlags-skyddadesmedborgarskapel dock endast för sådana svenska medborgare som forlfarande varbosatta i rikel. Orden "eller har varit" tillades 1976 meduigångspunki från förslag av fri- och rällighetsulredning. 1809års regeringsform innehöll inga regler om förlusl av svenskl medborgarskap.Bestämmelsen i dess 16 § att "Konungen bör. . . ingen från orl lill annanförvisa" hindrade heller inle alt landsförvisning som straff för avfallfrån den rena evangeliska läran fanns kvar ända till 1860. 1den lingslenska ulredningen (SOU 1941:20) behandlades inle hilhörandefrågor,och förfaltningsulredningen (SOU 1963:16och 17) föreslog endasl ellsladgande au besiämmelser om svenskt medborgarskap skulle ges i lag. Sveahovräll föreslog emellerlid i sitl remissyttrande, atl grundläggande bestämmelserom medborgarskap skulle införas i räliighelskaialogen. Där borde sålundasladgas all infödd, i riket bosall svensk medborgare icke ulan medgivandeskulle kunna fråntas sill svenska medborgarskap med mindre han samiidigi av frivilja blev medborgare i annan stat. Grundlagberedningensförslag innefattade en bestämmelse om skydd för medborgarskapel. Enligt dennaskulle i riket bosatl svensk medborgare icke kunna fråntas siu medborgarskap,såvida han icke var eller samiidigi av fri vilja blev medborgare i annan stat.Moiiveringen var all del eljest i princip kunde bli möjligiatt kringgå förbudelmol förvisninggenom alt beröva någon hans svenska medborgarskap. Beredningenuttalade vidare, all reglerna om SOU1978:34 Försiärkningar av särskilila fri-och rälligheler 169 förvärv och förlust uv svenskl medborgurskup uven i övrigiur uv sior betydelse för den enskildes räilsslällning (SOU 1972:15 s. 29 och199). En rad remissorgan gick in på frågan. Några uv dem unsuguUförbudet mol bcrövunde av svenskt medborgarskap borde ulslräckas lill all omfulluuven i Ullundei bosaiiu medborgare. Slutens invandrarverk påpekade, ull muninle borde lillåla ull svensk medborgure,som därjämle ur medborgare i unnunslul, skulle kunnu fråntas sill svenska medborgarskap ulan uiiryckligviljeförkla-ringouvseilom han varbosatt i rikel ellcrcj. Grundlagsrcgeln bordedärvidlag Utformas i överenssiämmelse med gällande räll, dvs. lagen (1950:382)om svenskl medborgarskap. proposition uvvisade lunken all skyddel försvenskl medborgarskap skulle uisiriickas även lill ulomlands bosalla personer.Departementschefen uttalade vidare, att del i bestämmelsen unvända ordel"beröva" markerade ull fråga var om all förklaras förlustigmedborgarskapel ulan egel uuryckligt samlycke. följde del iproposilionen innefuliude förslaget i dessu hänseenden. Fri- och rutligheisutredningen föreslog som numni ullgrundlugsskyddel för svenskl medborgurskup borde ulslräckas även till dem somlidigare varit bosallu i rikel. 1 moiiveringen uUuludes följunde (SOU 1975:75s. Rälten all vistas här i landet följer med del svenskamedborgarskapet. Sambandet mellan rörelsefriheten och skvihlci nioi herdvandcav medhorgarskapei har därför föranlell atl i RF lagits in ett absolut skyddmot all här i landet bosall svensk nnedborgare berövas sitt niedborgarskap iannat fall än då han är eller samiidigi blir medborgare i annan stat. Den stora belydelse. som medborgarskapel alllså har, göratt ulredningen anser alt det är angelägel alt förstärka skyddet också Ibrdetla. n-iåste dock utgångspunkten vara att principerna för gällandemedborgarskapslagsiifining inte rubbas. En sådan princip, som också ligger lillgrund för de konventioner i medborgarskapsfrågor som anslutit sig till.är strävan att undvika dubbell niedborgarskap, vilkel medför att någotundantagslöst skydd för medborgarskapet inte kan införas. Avcn med utgångspunkt i gällandeniedborgarskapslagsiiftning har emellerlid utredningen funnil alt skyddet förmedborgarskapet kan utsträckas i ett viktigt hänseende, nämligen lill allomfatta också svensk medborgare som har vuru bosatl här i landet.Härigenom blir även den som - kanske av poliiiska skäl - har lämnai landetskyddad. Från utlandet saknas inte exempel på au politiskt inle önskvärdapersoner förmås att lämna sitl hemland och därefter berövas sill medborgarskap.En annan vmst äralt frågan,om bosättning här allljämt föreligger, inte längrefär någon betydelse och au besiämmelsen därlor blir mera läuillämpad och geräven här bosalla ett bätire sk>dd. Ulredningen vill i della sammanhang klargöra en punkl närdet gäller skyddet mot förlusl av svenskl medborgarskap. Del avser skyddel forfrämst tlykiiiig som blivii svensk medborgare. Av förarbetena lillgrundlagsbestämmelsen i fråga fran-|går att denna utformats i nära anslutninglill lagen (1950:382) om svenskl medborgarskap (se bilaga 10, avsnilt I). Denna lag föreskriver all svenskmedborgare förlorar sitt svenska medborgarskap endasi om han genomeget inilialiv förvärvar ulländskt medborgarskap. Det enda undanlaget fråndenna regel gäller den som är född ulomlands och aldrig har varit bosatt iSverige eller uppehållit sig här under förhållanden som tyder på san-ihörigheinied . Medborgarskapel Ibr barn följer i princip föräldramas (se bilaga I O, avsniu 3.7). Gällande n-iedborgarskapsrätt medger alllsåinte att cn( vuxen) person, som äreller har varil bosalt i , ulan egel 170 Förstärkningar av särskilda fii- och rättigheter SOU 1978.34 initiativ förlorar svenskl medborgarskap. principkan dock inte uttryckas i RF. eftersom del skulle kräva alllför storutförlighet i grundlagsiexien. Ulredningen vill emellertid framhålla attbestämmelsen i RF oni skydd mot förlust av svenskt medborgarskap bör ses motbakgrund av mcdborgarskapslagstiftningens utformning. innebär enligtutredningens mening all del skulle strida mot grunderna för nu berördabestämmelse om en person,som har län-mal sitt hemland-kanske av poliiiska skäl-och som har kommit lill och blivit svensk medborgare san-ilidigt somhan har kvar siu ursprungliga niedborgarskap, berövas sitl svenskamedborgarskap. Av de remissorgun, som yltrade sig över fri- ochrälligheisulredningens betänkunde, vur det endusi hovrätten för Väsira Sverigesom berörde frågan om medborgarskapel. 1 dess yllrande föreslogs all skyddelmol förlusl av svenskt medborgarskap skulle ytterligare förslärkas. Bland annalborde i regeringsformen klart utsägas, all medborgare som ar eller varil bosalli rikel inie kunde förlora del svenska medborgarskapel ulan eget inilialiv. proposiiion i ämnet anslöt sig hell lill fri- ochrälligheisulredningens förslag. Härvid ullalade departementschefen bland annal(prop. 1975/76:209 s. 122): Jag vill i sammanhanget framhålla att jag delarutredningens uppfattning atl det skulle strida mol grunderna för den föreslagnabestämmelsen om skydd för del svenska medborgarskapel om en person, som harlämnat sitt hemland - kanske av politiska skäl -och som har kommit lill Sverigeoch blivii svensk medborgare samiidigi som han har kvar sitl medborgarskap 1hemlandet, berövas sill svenska medborgarskap. biföll i denna del proposilionen ulan någraändringar. Lagen (1950:382) om svenskl medborgarskap reglerar fråganom förlusl av medborgarskapel i 7, 8 och 9 SS. Dessa purugrafer har följandelydelse: 7 § Svenskt medborgarskap förloras av 1. den somförvärvar ulländskl medborgarskap efter ansökan eller uiiryckligl samlycke; 2. den somförvärvar ulländskl medborgarskap genom an inlräda i allmän ijänsl i annanslal; 3. ogift barnunder aderion år, som blir uiländsk medborgare genom all utländsktmedborgarskap, på säll avses ovan i paragrafen, förvärvas av föräldrarna, om dehava vårdnaden om barnet, eller av endera, om han antingen ensam har vårdnadeneller har vårdnaden lillsammans med den andre och denne icke är svenskmedborgare; 4. ogift barnunder aderion år, som blir utländsk medborgare genom atl föräldrarna ingåäklenskap med varandra; har barnel hemvist här i riket, inlräder dock förluslav svenskl medborgarskap endasi om barnel innan det fylll flyllar urriket och då har ulländskl medborgarskap. 8 § Svensk medborgare, som är född utom riketsamt aldrig här haft hemvisl och ej heller uppehållit sig här under förhällanden som lyda på samhörighet medSverige, förlorar sill svenska medborgarskap, när han fyller . Pädessförinnan gjord ansökan må dock den centrala utlänningsmyndigheien medgiva alt medborgarskapel bibehålles. När nägon enligt första slyckel förlorar svenskt medborgarskap,medför detla förlusl av sädanl medborgarskap även för hans barn, som förvärvatmedborgarskapel till följd av all han varil svensk medborgare, om ickeförlusten skulle leda lill alt barnel kommer all sakna medborgarskap. 9 § Den cenlrala utlänningsmyndigheien må påansökan befria den som är eller önskar bliva utländsk medborgare från hans svenska medborgarskap. sou 1978:34 Förstärkningar av särskilda fri- och räiligheter 171 redan uiländsk medborgare, skall som villkor för befrielsenstadgas, atl han förvärvar medborgarskap i annan stat. Dubbelteller fierdubbell medborgarskap är sålundu icke uleslulel för såviii delulländska medborgurskupet förvärvats på annal sall än efteregci initiativ.Härvidlag innebär lagen eti belydligi siarkure skydd för medborgurskupet un delsom garanleras i regeringsformen. 1dellu sarnmanhung bör även nämnus Europurådskonveniionen uv ombegränsning uv full uv flerfuldigl medborgurskup och om miliiära förplikielseri fall av flerfaldigt medborgurskup. Dennu konvenlion ratificerades av Sverige1968. I ingressen uttalar signalärmaklerna, all de "anser all fall UVfierfuldigt medborgarskap är en källa till svårigheler och all en gemensamsiruvan all så långl som möjligl begränsa aniulei full uv flerfuldiglmedborgarskap medlemsslalerna emellun summunfuller med Europarådelssyfte". Konventionens besiämmelser går i frågaom förlusl av medborgarskapdock inle längre än nu gällunde svensk lugsliftning. Europarådetsminislcrkommiilé anlog en resolulion om utt inom äktenskapet föddubarn borde ges lika rätl ull förvärvu såväl moderns som fuderns medborgarskap.I samband härmed uttalades, all medlemsslaler som så önskade borde kunna införabestämmelser om all de av deras medborgare som även hade annal medborgarskapuvfordrudes en förklaring om vilketdera medborgarskapel de önskade behålla.Någon skyldighet ull införa sådana bestämmelser salles aldrig ifråga, och ingenmedlemssiul har ännu gjort det. Räiiigheisskyddsulredningenfinner del angeläget, all skyddel mol förlusl av svenskl medborgarskap även iregeringsformen och icke bloll i medborgarskapslagen så långl del är möjliglkommer atl gälla även sådana medborgare, som ulan eget initiativ eller egenönskan innehar medborgarskap också i annan slal. De närmusi akluellu exemplenpå flerfuldigl medborgarskap av delta slag lorde falla inom någon av följandekategorier: Personer, som kommit tillSverige som fly klingar eller a v annan orsak, och som därefier blivit svenskamedborgare men icke befriats från sitl föregående medborgarskap i annun slut. Svenska kvinnor, som ärellervaril gifta med medborgare i sådana stater, där hustrun - liksom fallel var iSverige fram lill 1950 - auiomaliskl får mannens medborgarskap. Barn, vilka enligi svensk lagblivit svenska medborgare genom födelsen, därför all föräldrarna eller enderuav dem har svenskl medborgarskap, men som är födda i länder där medborgarskapelbestäms av födelseorten (lus soli) eller är hell beroende av faderns medborgarskap. Särskiltnär del gällerden försia kalegorin kan man inte ulesluta möjligheten av ullvårt lund i ell skärpt utrikespolitiskt läge kunde utsullas för pålryckningar isyfte alt framlvinga sådana lagändringar, all de berörda personerna berövadessill svenska medborgarskap. En uttrycklig grundlagsregel skulle i så fall geavsevärl bäure skydd än en beslämmelse i vanlig lag, även i belraklande av delovan citerade molivultalandet proposition. I avseende på dem somlillhör de båda andra kaiegorierna ler sig sådana 72 Förstärkningar av särskilda fri- och räiligheter SOU 1978:34 pålryckningar kanske mindre sannolika. Men del börunderslrykas, ull möjlighelernu ull från svensk sidu ge skydd och hjälp ålulomlands boende personer med anknyining lill över huvud tagel äravsevärt siörre un eljesl i de full. då dessu hur svenskl medborgarskap ochinnehar eller kan få svenskl pa.ss. I princip bör därför grundlagsskyddel ulvidgas så, allingen medborgare som är eller har vuril bosall i rikel skall få berövas sitlmedborgarskap i annal fall än då han , efter uttryckligt samlyckeeller genom alt inträda i allmän ijänsl, blir medborgare i annun slal. Hänsynbör icke kunna las lill all personen i fråga kunske innehar eller utun egel inilialiveller samlycke förvärvar medborgarskap även i annan slal. Från denna regel böremellertid göras vissa undanlag. Delfinns sålunda icke lillräckliga skäl ull frångå de i medborgurskapslagen 7 Spunkl 3 och 4 sumt 8 S andru slyckel givnu bestämmelserna om all barn underaderion års ålder i fråga om föriust av svenskl medborgarskap i vissa fallskall följa föräldrarna eller endera av dem. Vidare har ulredningen inhämlai, ull på grundvul uvnordiskl sumråd förberedes en sådun ändring av medborgarskapslagen, allöverenskommelse skall kunna iräffas med annan stat om au den som sedan födelsenär medborgare även i den andra staien och sedan minsl fem årär varakiigt bosalldär skall förlora sill svenska medborgarskap vid viss i avtalet ungiven ålder,som ej får undersliga nillon och ej översliga . Förslag uvmotsvarunde innehåll hur i Dunmark redan antagits av folkeiingel och lordekomma au framläggas även i . Eftersom del ar av betydande värde allmedborgarskapslagsiiftningen förblir likformig i de nordiska länderna, börregeringsformens föreskrifter icke utformas på sådant säll all de lägger hinderi vägen för all även värt land ingär överenskommelser av angivel slag. Härvidförutsältes, all dessa överenskommelser alllid anses vara av sådan vikt all dejämlikl regeringsformen 10 kap. 2 S tredje slyckel underställs förgodkännande. De två undaniug som här nämnts bör kunna göras ulan allgrundlagsskyddel mot förlust av svenskl medborgarskap uttunnas alltför myckel.Del av rällighetsskyddsutredningen föreslagna stadgandel i regeringsformen 2kap. 7 S utesluter däremoi möjlighelen av all ytteriigare undanlag kommer lillstånd ulan grundlagsändring. Skyddel för de förul nämnda ire kategorierna avpersoner med fierfaldigi medborgarskap bör därigenom bli tillfredsställande. 8.4 Förstärkning av de processuella garantierna vidfrihetsberövande I 2 kap 9 S regeringsformen föreskrives: Har annan myndighei än domstol berövat någon medborgarefriheten med anledning av brou eller misslanke om brou, skall denne kunna fåsaken prövad av domstol utan oskäligt dröjsmål. Vad nu sagls gäller dock ickenär ftåga är om alt lill rikel överflytta verkslällighel av frihetsberövandepåföljd sorii har ådömis i annan stat Harmedborgare av annan anledning än som angivits i försia slyckel blivit SOU 1978:34 Förstärkningar av särskilda Jri- och rälligheler 173 omhändertagentvångsvis, skall han likaså kunna få saken prövad av domsiol ulan oskäligldröjsmål. Med prövningav domstol likställes i sådant fall prövningav nämnd, omnänindens sammansättning är beslämd i lag och ordföranden i nämnden skall varaeller ha varit ordinarie domare. Denåtergivna paragrafen torde i första hand varu avsedd alt slyra lugstiftningenoch ulliså innebära ell krav uu del ulllid skull finnus såduna domsiolur ellerdomstolsliknande nämnder inrältade som ur behörigu au på begärun av enskildpröva frågorom frihelsberövande. Det är däremot i viss mån osäkert, ombesiämmelsen geren riiu förden enskilde atl tu iniiiativei lill en prövning, omdel skulle saknus ell behörigl organ som har fåii sig uppgiften anförtrodd.Skulle del finnas en sådan räu, är del vidare oklart, lill vilket organ han iså fall skall vända sig. Enligt en undersökning, "Särskildarälissäkerheisgaraniier", vilken ur fogud såsom bilaga 17 lill 1973 årsfri- och raiiighelsulrednings belänkande (SOU 1975:75 s. 441) är del sålundainle hell klart i vad mån bestämmelsen riklar sig enbarl lill lagstiftareneller kan tillämpas direkl av domstol, utan slöd av vanlig lag eller annanförfultningsbcslämmelse. Nämnda uiredning har för egen del (anf arb. s. 103)uiiulai alt regeringsformens regler om räll lill domslolsprövning av vissafriheisberövunden knuppasi kan lillämpas direkl av domslolarna ulan måsle, förall få verkan för de enskilda medborgarna, komplelierus med besiämmelser i denvanliga lagsiiftningen. Fråganlorde ha ringa praklisk belydelse. Del kan emellerlid uppkommavissa full, där del är tveksumt, om gällande bestämmelser i lug eller unnanförfattning fyller grundlagens krav (se den anförda undersökningen i SOU1975:75 s. 441 f). Det är här fråga om en fundumental rätt för den enskilde,och det är därför angelägel alt del klargöres all grundlagsbeslummelsen gör delmöjligl för den enskilde all få till siånd en rälislig prövning avfrihelsberövandel, även om i någoi fall ingen prövnings-befogenhel skulle varauppdragen ål en behörig myndighei. Dådel gäller all välja organ som skall kunna ulföra den här avsedda prövningen avfriheisberövunden i de sällsynta fall då behörigt organ eljesl saknas, kan manknappasl tänka sig någon unnan möjlighel än atl läggu uppgifien på allmandomsiol, dvs. i försia hund lingsräii. 1brisl på förfallningsbestämmelser torde den enskilde kunna vändu sig lill denlingsrält inom vars domkreis han hålles omhändertagen. Så länge inlebestämmelserna om domstolarnas sammansäuning och förfurande har anpassats efterdenna typ av mål torde domslolarna få lillämpa de regler i rättegångsbalkeneller annan lag, som gäller likartade siraffprocessuella frågor. I vart fallsaknus anledning all belasla grundlagsiexten med dessu eller liknunde frågor.Där behöver inte sägus annul än au, om inte den prövning som föreskrives iparagrafen har uppdragits åt behörig myndighei, prövningen skall ulföras avallmän domstol. Huvudgrundernuför rätlighetsskyddsutredningens förslag i dettu hänseende framgår av denallmänna motiveringen (8.3). Deföreslagna förändringarna hänför sig lill paragrafens andra siycke. Deltasförsia mening innefattar huvudregeln beiräffande förlusl av svensktmedborgarskap.