prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — Ihel- eller delägda svenska förelag i finns sammanlagt omkring 5550 anställda, varav ungeRir hälften utgörs av indier, färgade och afrikaner.En stagnerande eller t. o. m. minskande produktion torde beiyda attpersonalinskränkningar blir aktuella. Att ett investeringsförbud kan leda tillsådana konsekvenser är emellertid enligl kommitténs förmenande oundvikligt. Desvenska moderföretagen inlernlevererar i stor omfattning färdigvaror ochkomponenter lill sina hel- eller delägda dotterbolag i . Under senareår har, enligl sju av de berörda lillverkningsförelagen, värdet av dylikainlerntransaktioner uppgått till . Enligt företagensuppskattningar har åtminstone 1 000-1 100 årsarbetare i vårt land varitsysselsatta p. g. a denna "internexport" av komponenter och färdigvaror. Frånde berörda koncernernas sida framhålls att en neddragning av verksamheten iSydafrika skulle leda till bortfall av arbetstillfällen vid de egna fabrikernai vårt land. Ihur hög grad enskilda arbetsplatser i skulle komma att drabbas ärosäkert och ytterst beroende på utvecklingen på andra marknader. Ev. föriusteri skulle kunna uppvägas av ett förbättrat läge för svensk industri påandra marknader. Detär inte osannolikt att berörda koncerner till följd av investeringsförbudet påkort sikt kan komma att förlora marknadsandelar. Vanligtvis torde dockhärigenom de berörda koncernernas ställning i världen på ett mer direkt sättendast marginellt påverkas. Vi är medvetna om alt man inomgruvutrustningsseklorn kan drabbas hårdare i delta hänseende än inom andrasektorer. Sysselsättningseffekternai av kommitténs förslag är svåra att överblicka. Skullearbetstillfällen på någon ort hotas som en direkt följd av den föreslagnalagstiftningen är det ytterst samhällets ansvar att tillse att er-säuningsarbetetillskapas. Särskildaåtgärder bör enligt vår mening kunna vidtagas så an enskilda arbetstagare iSverige inte med sin arbetslöshet ska behöva bära bördan av en utrikespolitisktbetingad solidaritetsakiion. 9.5 Politiskaeffekter i tredje land Ettväsentligt syfte bakom del svenska investeringsförbudet är alt påverka andrastater att isolera . Ytterst gäller det härvid all genom enskildastaters anslutning lill isoleringslinjen få till stånd bindande ekonomiskasank- Prop.1978/79:196 66 tionerinom ramen för FN. Iflera länder i västvärlden diskuierus idug vud som kan och bör företas isydafrikafrågan. Till slor del rör sig diskussionen om vilka slag av åtgärdersom kan användas för all isolera och effekterna därav. I några länderi västvärlden har regeringarna också vidtagit åtgärder för all reducera detekonomiska .samröret med . Enskildu siorförelug främst i hur inågra fall på egen hand beslutat minska sin verksamhet i . Moldenna bakgrund kan ell svenskt investeringsförbud få en viss politisk ochpsykologisk betydelse och bidra till att en del andra länder i västvärldenlikaså omprövar sina förbindelser med . Det förhållandet att vårt landutan all avvakta ell beslut i inför ell investeringsförbudkan således medföra alt man intensivare än lidigare överväger och omprövar sinhållning i sydafrikafrågan. Däremoi skall man självfallet inte förvänta signågon automatisk eller omedelbar effekl i tredje land av del svenskainitiativet. Kraftfullareän någonsin driver medlemsmajoriteten i FN frågan om internationellisolering av . fattade säkerhetsrådet beslut om ettför medlemsstaterna tvingande vapenembargo gentemot Syd- . Vid sammatillfälle framlagda förslag om ekonomiska sanktioner (enligt kapitel VII iFN-stadgan) vann å andra sidan inte rådets anslutning. Tre västmakter inladesitt veto mot förslagen. Likväl betraktade isoleringsstrategins förespråkaredet införda vapenembargol som ett inte obetydligt etappmål i sin strävan att fålill stånd ekonomiska sanktioner. framlades i säkerhetsrådetånyo förslag om bindande ekonomiska sanktioner. Rådet har ännu inle slutligtbehandlat och tagit ställning till dessa förslag. Detär kommitténs uppfattning aU genom det nu föreslagna invesieringsförbudelmedverkar till att ytterligare öka trycket på medlemmarna i säkerhetsrådet vadgäller sydafrikafrågan. När vårt land ulan alt avvakta beslut om ekonomiskasanktioner i inför restriktioner beträffande dé svenska hel-eller delägda bolagens expansionsmöjligheter i bör delta bidra tillatt skapa ell sådani ökal tryck. , och harväsentligt större tillgångar än i . Dessa länder har alltsåmer att förlora på sanktionsåtgärder. Man skall därför inte räkna med all dessaländer, liksom andra i sammanhanget viktiga, omgående påverkas av Sverigesagerande. AttSverige vidtar ålgärder i syfte all begränsa de svenska investeringarna iSydafrika utgör ell stöd i FN för isoleringsstralegins förespråkare. Föranhängarna av isoleringsslrategin torde delta te sig som en politisk framgång. Sverigeshållning lill och inom FN grundas på uppfattningen att internationellamellanhavanden kan och bör styras av ell gemensamt regelsystem. FN-stadgananger väsentliga hållpunkter i ett sådant syslem. Huvudregeln i delta syslem äralt har det primära ansvaret för upp- Prop.1978/79:196 67 rälthållandetav internationell fred och säkerhet. Mol denna bakgrund skulle, har delhävdals, genom sill ensidiga agerande i sydafrikafrågan inte följa denav bl. a. vårt land starkt framhävda ordningen för att slitatvister och för att vidtaga internationella tvångsåtgärder, t. ex. ekonomiskasanktioner. Detta, menar man, skulle inge principiella betänkligheter, kunnaskada FN:s prestige och ytterst kunna undergräva tilltron lill del kolleklivasäkerhetssystem som världsorganisationen representerar. KanFN:s prestige skadas genom alt enskilda länder utanför organisationens ramvidtar folkrättsligt i och för sig icke förbjudna åtgärder i sydafrikafrågan?Åtminstone vad beträffar åtgärder av nu aktuellt slag måste enligt kommitténsuppfattning denna fråga besvaras nekande. Under avsevärd lid har enöverväldigande majoritet av FN:s medlemsstater i generalförsamlingen och genominitiativ i säkerhetsrådet krävt att militärt, politiskt ochekonomiskt isoleras. I denna belysning framstår det svenskainvesteringsförbudet inte som särskilt långtgående. Under alla omständighetertorde det i FN finnas ett mycket starkt poliliskl stöd för ensidiga åtgärder avdet slag som överväger. Kommitténhar svårt att föreställa sig hur den nu aktuella förbudsiagstiftningen motangiven bakgrund kan skada FN:s prestige. Däremot är kommittén övertygad om attsäkerhetsrådets oförmåga att vidta tillräckliga åtgärder i sydafrikafråganbidrar lill alt på fiera håll, inte minst i tredje världen, minska tilltrontill FN. Delställs från tid till annan i krav på alt något främmande land somflagrant åsidosätter mänskliga rättigheter skall bojkottas med avseende på t.ex. turism och handel. Man brukar då kräva att medborgarna i vårt landfrivilligt skall tillämpa sådana bojkoitålgärder. Vanligtvis påyrkas också altstalsmakterna på ett eller annat sätt skall stödja eller aktivt medverka idetta slag av aktioner. Sådanaanspråk har i allmänhet avvisats med hänvisning till att som nationendasi ansluter sig till sådana bojkotter som är internationellt förankrade ochsladgeenligl beslutade av . Delnu aktuella investeringsförbudet innebär ett avsteg från denna grundregel försvenskt deltagande i ekonomiska sanktionsåtgärder. Detta avsteg avseremellertid, som vi lidigare framhållit, en alldeles unik situation. Vi kan intese någon situation i något annat land i världen vilken skulle motivera sådanaåtgärder som vi föreslår i fråga om och . Vi utgår ifrån attdenna uppfattning delas av en överväldigande majoritet i riksdag. Molden bakgrunden bör den lagstiftning vi föreslår inte få någon prejudikatverkan. Prop.1978/79:196 g 10 Förslag till lag om förbud mot investeringar iSydafrika och KapitelK) innehåller dels kommitténs förslag lill lag om förbud mol investering iSydafrika och jämie motiveringar, dels förslag lill övergångsbestämmelserjämte motiveringar. uppfattning är del beklagligt all den av riksdag och regeringönskade begränsningen av svensk näringsverksamhet i inte f n. visatsig kunna åstadkommas genom ett kapitalexporlförbud i kom-binalion medöverenskommelser med de berörda förelagen. Kommittén hade föredragit en sådanlösning. I detta läge anser vi det emellertid nödvändigt all föreslå ettinvesteringsförbud. kapilalexportförbud ulan kom-pleiierandeöverenskommelser skulle bli ett slag i luften. Dennu aktuella lagsiiftningen skall primärt syfta lill all stoppa investeringar iSydafrika och . totalförbud för alla invesieringar skulle emellertidslå orimligi hårt mol de redan etablerade svenska företagen i området. Viförutser ett behov av undantag från ett principiellt investeringsförbud främstför all begränsa förluster eller undvika friställningar i vid förelagmed verksamhei i dessa länder. Denna lanke har också stöd i den debatt somföregick beslut. I enlighel härmed föreslår vi en ny lag om förbudmot investering i eller . 10.1Mot vilka skall förbitdet riktas? Lagengäller i första hand för svenska företag, dvs. aktiebolag, ekonomiskaföreningar, handelsbolag etc. som är registrerade i och med styrelsenssäte här i landet. Någol praktiskt behov an rikta förbudet också gentemotenskilda fysiska personer anser vi inle föreligga. och övriga svenska trossamfunds jämte respektive missioners verksamheii omfattas inle av den föreslagna lagen. Svenskaföretag utövar vanligtvis verksamhei i och som bildas och drivs enligt den inhemska lagstiftningen. Oftaingår i koncernen också dotterföretag i ytterligare andra länder. Begränsasinvesteringsförbudet till svenska företag finns risk att förbudet kringgåsgenom att andra företag i koncernen företar de förbjudna transaktionerna tillförmån för dotter- eller systerförelagen i eller . Idet internationella umgänget mellan stater är det i allmänhet inte lämpligt atten stat försöker styra sina egna företag eller medborgares uppträdande i andraländer på ett sätt som kan komma i konflikt med lagstiftningen i dessa ländereller inte stämmer med vederbörande lands politik. Relationerna till Sydafrikaär emellertid ett särfall. Därför kan man i detta fall tänka sig enlagstiftning av ett slag som vi i andra sammanhang inte skulle vilja godta, omden inle möter bestämt hinder i folkrätten. Något sådant hinder föreligger inteenligt vår mening, I enlighet härmed föreslår vi att den svenskakoncernledningen åläggs ett siraffsanklionerat ansvar för att koncernensdotterföretag i eller eller i annat främmande land inteföretar investeringar i strid mot den svenska sydafrikalagstift-. 1978/79:196 69 Delkoncernbegrepp vi utgår från bygger på I kap. 2 S aktiebolagslagen.Koncernförhållandc föreligger när del svenska företaget på grund avukiic-ellerundelsinnehav eller avtul har ett bestämmande inflytande över enannan juridisk person och en beiydande andel i resultatet av dess verksamhet.Grundläggande för koncernförhållandei är sålunda alt koncernledningen kan utövaett bestämmande inflytande över doilerförelaget. Med undanlag för eventuelltförekommande fall där ulländsk lagstiftning eller utländska myndighetersålgärder gör del omöjligt för koncernledningen att påverka dolterföretagetshandlande och det nu osannolika fallet all dotterföretagels ledning handlar istrid mol koncernledningens vilja, kan koncernledningen därför hindra förbjudnainvesleringsåtgärder. Underlåter den all göra del inlräder straffansvar enliglvårt förslag. Denskyldighet som sålunda bör åvila ledningen för en svensk koncern meddotterföretag i eller alt aktivt övervaka investeringsverksamheteni dessa dotterföretag bör komma till ullryck i lagtexten. Vi föreslår enbestämmelse som innebär att man i svenskstyrda koncerner med företag iSydafrika eller skall upprätta investeringsplaner för dessaföretag med angivande av finansieringsmetoder. Den svenska koncernledningenkan därigenom enkell hålla sig underrättad om planer som strider mollagsiiftningen. 10.2 Vilka åtgärder bör omfattas av förbudet? Vihar i del föregående talat om investeringar utan att närmare ange vilkatransaktioner som avses. Först och främst vill vi förbjuda svenskstyrda koncernersom inte driver rörelse i eller all genom invesieringaretablera sig på denna marknad. Sådana nyetableringar kan ske genom köp antingenav aktier eller andelar i sydafrikanskt eller namibiskt företag eller avrörelse eller delar av rörelse som ell sådani företag driver. Isyfte att kontrollera och begränsa kapilaltillförseln lill sydafrikanska ochnamibiska företag föreslår vi att förbudet mot förvärv av aktier eller andelargörs generellt. Förvärv av obligation eller liknande värdepapper som utfärdatsav sydafrikanskt eller namibiskt företag bör inte heller vara tillåtet.Förbudet bör också omfatta tillskott till sådant förelag av pengar eller annanegendom som är avsedd att användas i dess verksamhet. En ytteriigare typ avtransaktioner som enligl vår mening bör förbjudas är ställande av säkerhet(pant, borgen e. dyl.) för sydafrikanskt eller namibiskt företags långfristigaskulder, dvs. skulder med en löptid . Slutligenföreslår vi att kontrollen över investeringsverksamheten i sydafrikanska ellernamibiska dotterföretag säkras genom ett direkt förbud mot anskaffning avanläggningstillgångar lill sådana företag. Med anläggningstillgång menastillgång som är avsedd att stadigvarande brukas eller innehas i rörelsen. Delprincipiella förbudet mot de nu angivna investeringsåtgärderna måste somtidigare nämnts kompletteras med vissa dispensmöjligheler. 1978/79:196 70 punktenbör vara all dispens över huvud taget inte bör komma i fråga för den som inle -själv eller genom ulländskl dotterföretag - vid ikraftträdandet av lagen varetablerad i området. Enannan utgångspunkt bör vara all dispenserna inte skall ge utrymme för expansionpå den sydafrikanska marknaden. Dispens bör därför inte få avse så stora beloppatt del blir möjligt för sökanden all ulvidga sin rörelse i områdei. Vi ärberedda all acceptera en ordning som innebär att den svenska företagsamhetenkan leva kvar i eller lill dess apartheidsysiemel haravvecklats. Det kan vara värdefullt att svensk industri på delta sätl har kvarett fotfäste på den sydafrikanska marknaden när kommer då den svartamajoriteten får makten i landet. Av det skälet kan vi i princip godta altföretagen får fortsätta att investera i sådan utsträckning som är absolutnödvändig för att de efter hand skall kunna ersätta försliten utrustning. Enexpansion av verksamheten bör det emellertid inte bli fråga om. Ävenom vi således vill ge förelagen möjligheter att behälla fotfästet på densydafrikanska marknaden är vi inle beredda att ställa ut några garantierhärför t. ex. på det sättet att företagen uttryckligen tillförsäkras rätt tillersäitningsinvesteringar. Vår grundläggande inställning är som tidigare nämntsall invesieringar i och i dagens läge inle är önskvärda. Ettföretag som hindras expandera, vilket är syftel med lagstiftningen, kan varadödsdömt på . Vi är medvetna om delta. Vi menar emellertid att i defall då en avveckling blir nödvändig, den svenska koncernen med de regler viföreslår kan ges tid all omorientera verksamheten mol nya marknader och finnany sysselsättning åt anställda som tidigare sysslat med koncernenssydafrikaverksamhet. Vihar övervägt en dispensordning som skulle ge de svenska företagen i områdeifrihet att inom vissa i lagen angivna ramar på eget ansvar företaersättningsinvesteringar i eller . Kriterier som skulle passaför ell företag passar emellertid inte för ett annat. Det är därför knappastmöjligt att utforma generella regler på ett tillfredsställande sätt. De förelagdet här gäller är emellertid inte fler än ett ljugotal. Del bör därför inte mötanågra oöverstigliga svårigheter att fastställa en investeringsram för ettvartav dem. Vi föreslår en sådan ordning. Dendispensprövning som vi föreslår bygger på tanken alt företagen ansökerom tillstånd till de investeringar som enligt deras mening måste företas undernärmast följande räkenskapsår. Man kan emellertid också tänka sig situationerdär en nedsliten anläggning i eller behöver ersättas med enny som skall byggas än . I sådant fall bör dispenskunna gälla hela investeringsprojektet. Del ankommer på sökanden att visa attinvesteringen inte öppnar möjligheter för företagel all expandera i områdei. Endispensprövning av nu angivet slag får i någon mån karaktären av förhandlingmellan myndigheten och företaget. De synpunkter som måste hävdas frånstatsmakternas sida har sin grund främst i utrikespolitiska överväganden.Dispensprövningen bör därför ligga på regeringen. Regeringen bör inhämtayttranden från berörda myndigheter före sitt ställningstagande. I ärende avprincipiell betydelse förefaller det oss lämpligt alt uirikesnämn- Prop.1978/79:196 71 denhörs innan regeringen fattar sill beslul. Viföruisäiier en lillämpning av dispensmöjlighelcrna som iir restriktiv men somlar hänsyn lill de enskilda förelagens situation. Dispensreglerna öppnarmöjligheter all påverka förelagen så all de, där del är möjligl alt finnaersäliningsmarknader, drar sig bort från den sydafrikanska marknaden ochi-slället investerar på annat håll. Densvenska företagsamheten i och är föremål för stortintresse i den offentliga debatten. Det är angeläget att ge garantier för ettså bra sakunderiag som möjligt för en debatt här i landet om sydafrikafrågan.Från den synpunkten bör man sträva efter en så öppen redovisning som möjliglav vad som förekommer i dispensärenden. Mol delta slår emellertid näringslivelskrav på skydd mot att deras investeringsplaner m. m. kommer lillkonkurrenternas kännedom. Avvägningen mellan dessa motstående intressen får skeinom ramen för sekretesslagstiftningen. Även om det sålunda inte är möjligt attha en ordning med absolut offentlighet beträffande innehållet idispensansökningarna och regeringens behandling av dessa, bör del inte mötanågra betänkligheter mot att regeringen låler publicera uppgifter somger en tillförlitlig bild av utvecklingen i väsentliga hänseenden inom varjeenskilt företag. Detla bör lämpligen ske i den formen all regeringen varje årtill lämnar en redogörelse på motsvarande sätt som sker t. ex.beträffande tillämpningen av 20 § utlänningslagen. Redogörelsen bör kunnagrundas på innehållet i dispensansökningarna samt på uppgifter som förelag medverksamhet i områdei åriigen skall lämna till regeringen. Dessa uppgifter skallavse produktion, omsättning, antal anställda, företagna invesieringar och andrasådana faktorer som har betydelse för att kontrollera efterievnaden av lagen. Frågani vad mån ersättning bör ulgå av allmänna medel till enskild som liderekonomisk skada lill följd av att förbud meddelas med stöd av ny lagstiftninghar ventilerats i samband med bl. a. Rhodesialagens och FN-lagens tillkomst.Enligl vår mening bör den princip som statsmakterna då anslöt sig lill gällaäven i detta fall. Vi inskränker oss här till all erinra om all föredraganden iprop. 1971:77 med förslag till lag om vissa internationella sanktioner, m. m.(s. 64) stannade för att inte föreslå någon lagfäst ersältningsrätt förförluster med anledning av ingripanden enligt den nya lagen. Någonlagfäst rält lill ersättning för föriuster vill följaktligen inte heller viföreslå i del nu aktuella ärendet. Skadelidande kan dock vända sig tillstalsmakterna med en begäran om gottgörelse. I vissa fall då företag p. g. a.lagen tvingas upphöra med sin verksamhet i (eller ) bör mankunna länka sig en diskreiionär ersättning efter beslut av . 1978/79:196 72 Dennya lagstiftningen bör iräda i kraft . Del är emellertidinie realisliskl att räkna med en lidigare tidpunkt än . Viförutsätter därvid all en proposition i ämnet föreläggs i så god tidatt den hinner behandlas . 11 Reservationer och särskilda yttranden Reservationerhar avgivits av och . Även särskilda yttranden haravgivits. I reservationen framhållerHellner att företagen bör tillförsäkras rätt till dispens i fråga omersäitningsinvesteringar och alt bör i anslutning lill prövningen avlagförslag i ämnet pröva ersättningsfrågan och om lagstiftning sker, anvisamedel för kompensation av skadelidande enligt riktlinjer som kanantaga såsom anslagsvillkor. Sammanfattningsvisanför : Enligl internationell praxis liksom enligl svensktraditionell utrikespolitik skall ensidiga sanktionsåtgärder avvisas. Dennapraxis bör ej frångås. Kommittémajoriteienhar ej kunnat göra troligt att ett ensidigt svenskt investeringsförbud gentemotSydafrika kommer att få någon som helst positiv effekt för del svartafolkflertalet. Förelagenkommer vid ell investeringsförbud att få stora svårigheter att fullföljasträvan att föra en progressiv personalpolitik. En begränsning av svensknäringsverksamhet i kan få till följd alt ett stort antal svartaanställda vid svenskdominerade företag får en försämrad anställningstrygghet. Därtillkommer att en begränsning av svensk näringsverksamhet i kan ledatill ell beiydande sysselsäitningsbortfall i vårt eget land. Delfinns sammanfattningsvis en betydande risk för att majoritetsförslaget kommeratt uppfattas enbart som en demonsirationspolilik. 1978/79:196 73 lagom förbud mot investeringar i och 1 §Svensk juridisk person får inte 1) motvederlag förvärva rörelse som drivs i eller eller del avsådan rörelse, 2) motvederlag förvärva aktie eller andel i sydafrikanskl eller namibiskt företageller obligation eller annan för den allmänna rörelsen avsedd skuldförbindelsesom sådani förelag har utfärdat, gesådani förelag tillskott av iengar eller annan egendom som är avsedd allanvändas i dess verksamhet, eller ställa säkerhet för sådani företags skuldermed en löptid , 3) genomhandling eller underlåtenhet medverka lill att åtgärd som anges i I eller 2vidtages av ulländsk juridisk person över vilken den svenska juridiska personenpå grund av aktie- eller andelsinnehav eller avtal har ett bestämmandeinflytande och en beiydande andel i resultat av dess verksamhet(doilerförelag), 4) genomhandling eller underiåtenhet medverka till beslut i sydafrikanskt ellernamibiskt dotterföretag om all anskaffa anläggningstillgångar. 2 § Svensk juridisk person som själv eller genom utländskt dolterföretagdriver rörelse i eller skall åriigen upprättainvesteringsplan för doilerförelaget eller rörelsen rned angivande avfinansieringsmetoder. 3 § Svensk juridisk person som själv eller genom ulländskl dolterföretagdriver rörelse i eller skall åriigen lill regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer redovisa hur verksamheten i dessa länderutvecklas med avseende på produktion, omsättning, antal anställda, företagnainvesteringar och andra sådana förhållanden som har betydelse för altkontrollera efterlevnaden av denna lag. 4 § Den som är ansvarig för brott mot I !? dömes, om gärningen skett uppsåtligen,lill böler eller fängelse i högst eller, om gärningen skett av grovoaktsamhet, lill böler eller fängelse . I ringa fall skallej dömas till ansvar. För anstiftan av eller medhjälp till bron mol 1 i; 3eller 4 dömes ej lill ansvar. Densom är ansvarig för underiåielse all fullgöra skyldighei enligl 2 eller 3! ;dömes lill böler. 1978/79:196 74 5§ Egendom som varit föremål för broii enligl denna lag eller värdet därav samlutbyte av sådant bron skall förklaras förverkat, om del ej är uppenbart obilligt. 6§Svensk medborgare som utom riket brutit mol I § dömes efter denna lag och vidsvensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3S ej är tillämplig ochulan hinder av 2 kap. 5aS första och andra styckena nämnda balk. 7§ Åtal för brott enligl denna lag får väckas endasi efter förordnande avregeringen eller den regeringen bemyndigar. Denna lag träder i kraft . Svensk juridisk person som själv eller genomutländskt dotterföretag vid ikraftträdandet av denna lag driver rörelse i Sydafrikaeller kan få dispens från I §. Dispens får meddelas för viss investering eller förinvesieringar i visst företag . Dispens får inte avse så stortbelopp att den gör det möjligt för sökanden all utvidga sin verksamhet iSydafrika eller . Beslutom dispens får återkallas eller ändras om de uppgifter på vilka beslutet hargrundals visar sig ha varil oriktiga. Frågaom dispens prövas av regeringen. 1978/79:196 75