prop · G203160 · 1978-12-31 00:00:00 — En givare har ett berättigat krav påatt i förväg kunna bedöma om en gåva äravdragsgill eller inte. Ett motsvarande intresse har den mottagandeorganisationen. Även det allmännas intressen måstetillgodoses - taxeringsarbetet börinte försvåras genom regler som lämnar utrymmeför alltför skiftande tolkningar-. Ävenom svårigheter kan möta när det gäller att bestämmamottagarkretsens omfattning, bör dessa kunnabemästras. Det finns åtskilliga skatteregler som är särskiltinriktade på allmännyttiga organisationer. Reglernas närmare utformning har vi visserligen redan presenterat i ett tidigareavsnitt, men vi vill ändå här nämna något om regelsystemet från mer principiella utgångspunkter. Reglerna har längehaft olika räckvidd vid, å ena sidan, inkomst- och förmögenhetsbeskattningen,och, å andra sidan, arvs- och gåvobeskattningen. Vad först gäller inkomst- och förmögenhetsbeskattningenså har skattefrihet medgetts, ihuvudsak, kyrkor och trossamfund, vissa försvarsorganisationersamt organisationer som främjar vård och uppfostran av barn eller utbildning ellervetenskaplig forskning eller som utövarhjälpverksamhet bland behövande. Rörelseinkomsteroch vissa fastighetsinkomster har dock beskattats. Den nämnda kretsen är tämligen begränsad i förhållande till vad som gäller vid arvs- och gåvobeskattningen.Kär går skattelättnaderna längre i det att sågott som samtliga allmännyttiga organisationer åtnjuter frihet frångåvoskatt och erlägger arvsskatt enligt en gynnsammare skala än vad Prop.1978/79:160 128 som gäller för andra juridiska personer. Vissa allmännyttiga organisationer är dessutom befriade frär. Denna krets omfattar, med 'undantag främst för trossamfunden,ungefär samma grupp som varit begränsatskattskyldig vid inkomst- och förmögenhetsbeskattningen. I detta mönster har enviktig förändring skett genom de beslutade utvidgningarna avskattefriheten for ideella föreningar. Sådana ideella föreningarsom är befriade från gåvoskattskall för framtiden, om vissa förutsättningar är uppfyllda, vara bara begränsat skattskyldiga vid inkomst- och förmögenhetsbeskattningen. De nämnda skattereglerna visar att manvarit beredd att vid beskattningen ta stor hänsyntill de allmännyttiga organisationerna. Inteminst den genomförda lagstiftningen ombeskattningen av ideella föreningar pekar klart på att en del aktiviteter ansetts så angelägnaatt avsteg från vanliga skatteprinciper är försvarliga. En grundläggande förutsättning för avdragsrättbör vara att den mottagandeorganisationen i princip åtnjuter skattelättnader föregen del. Den krets av allmännyttigaorganisationer, som åtnjuter frihet från gåvoskatt ochenligt den nya lagstiftningen i allmänhetäven från irJcomst- och förmögenhetsskatt, äremellertid mycket heterogen. Hit hörbåde stora och små organisationer, sammanslutningar på riksnivåoch lokala organ, organisationer som arbetar för ändamål som allmänt erkänns som behjärtansvärda och sådanasom har en mer specialinriktad eller begränsadverksamhet. En del organisationer haren mycket stabil uppbyggnad och samverkarstundom med statliga eller kommunala organ, andra åter kan fungera i något mindre fasta former. Redan dessa förhållanden gör att samtliga organisationer som åtnjuter skattelättnaderknappast kan komma i fråga när en avdragsrätt för bidrag skall utformas. Vårt uppdrag har inte heller varitatt utforma en generell avdragsrätt för gåvor tillallmännyttiga ändamål utan en- Prop.1978/79:160 129 dast för gåvor till ideella och humanitära organisationer. Häri ligger en viktig begränsning.En ytterligare begränsning ligger i direktivens krav på att reglerna skall vara enkla att tillämpa och inte lämnautrymme för obehöriga skatteförmåner. Betydelsen av att reglerna blir enkla att tillämpa understryks av det förhållandet att frägan huruvida gåvortill viss organisation är avdragsgilla eller ej kan kommaatt beröra taxeringarna för ett stort antal givare. Det är ocksåuppenbart att ju vidare man gör motta-garkretsen,desto svårare blir det att hindra missbruk.Om risken för missbruk är mer betydande .måste olika kontrollregler införas,vilket skulle komplicera arbetet inte bara förskattemyndigheterna utan även för givare och mottagare. Det ärdärför ofrånkomligt att. mottagarkretsen bestäms inte enbart med tanke på verksamhetens inriktning och det ekonomiska behovetutan även utifrån administrativa och kontrollnässiga hänsyn. En annan synpunkt son vi beaktat är, som redan nämnts,att avdragsrätt för gåvor är något principiellt nytt i svenskskattelagstiftning. Den begränsadeavdragsrätten för gåvor underkrigstiden, som vi redogjort för,tillkom under särpräglade förhållanden och kan nu inte vara vägledande.Starka skäl talar enligt vår uppfattning föratt man innan erfarenhet vunnits om hur avdragsrätten fungerar och utnyttjas i praktiken iakttar en viss återhållsamhet.Med detta sammanhänger att vi, som framgått av det föregående, givit våraförslag en tidsbegränsning. Vi kan i detta sammanhang erinra om attavsikten härmed bl.a. är att kretsen av berörda organisationer skall prövaspå nytt . Vid urvalet har vi ocksåtagit hänsyn till i vilken mån statsmaktema i andra sammanhang varit beredda attstödja verksamheten i fråga. Vidare har vi fäst vikt vid i vilken utsträckningorganisationerna för sin ideella eller humanitära verksamhet ärberoende av frivilliga bidrag från en- 1978179. l samt. Prop.1978/79:160 130 Mot bakgrund av de olika överväganden som vi sålunda gjort föreslår vi i stora drag följande. Avdrag medges förgåvor till trossamfund och därmed jämförliga organisationer. Denna raottagargrupp går lätt att avgränsa och riskerna for att givare skaffar sig obehöriga skatteförmåner är små. Det fårockså från allmänna utgångspunkter anses rimligt att sådana orgarJ-sationer ges det ekonomiska stöd som en avdragsrättkan innebära. Likartade överväganden kan göras i frågaom sådana socialt inriktade aktivitetersom på olika sätt syftar till att hjälpa behövande eller att förbättralevnadsvillkoren för sjuka m.m. Detsamma gäller en del verksamheter som omfattar internationellaengagemang. De nu nämnda grupperna är också sedanlänge i större eller mindre utsträckning hänvisade till ekonomiskt stöd från enskildapersoner. Som redan nämnts anservi att tillämpningsområdet inte börvara alltför vidsträckt innan erfarenheter vunnits om hur avdragsrätten verkar i praktiken. Även med denna utgångspunktär vi medvetna om att vår avgränsningkan kritiseras. Vi vill emellertid starkt understryka att våra förslag inteinnebär någon egen värdering av olika organisationersverksamhet. Syftet har varit att utforma ett praktiskt hanter-bart system. Såvida inte samtliga ideella organisationer får omfattas av avdragsrätten torde det vara omöjligt attdra en grsLns som från varje synpunkt är helt invändningsfri.Vi tror emellertid att det för många kommer att te sig rimligt att gåvor till de organisationer som omfattas av vårt förslag bliravdragsgilla. Innan vi i nästaavsnitt närmare anger de olika slag av organisationersom omfattas av våra förslag bör följande nämnas. I den allmänna debatten har mot en avdragsrätt inte sällanframhållits riskerna för obehörigaeller eljest opä-kallade skatteförmåner. Med denavgränsning som vi föreslår Prop.1978/79:160 131 torde dessa risker vara relativt obetydliga. De organisationersom vi medtagit ägnar sig inte åt sådanverksamhet att man behöver befara att lämnade gåvoranvänds på sådant sätt att givaren fårekonomiska förmåner för egen del. 4.4 Mottagarkretsens närmare omfattning Som framgår av föregående avsnittär utgångspunkten för våra förslag att avdrag bör medges förgåvor till trossamfund, organi.sationersom utövar hjälpverksamhet och liknande verksamhet samt vissainternationellt verksamma organisationer. Den närmare avgränsningen bör ske påföljande sätt. Organisationer med huvudsakligt syfte att främja religiösaändamål är i princip befriade från gåvoskatt. Föreningar med sådantsyfte - men inte stiftelser - blir enligt den antagna lagstiftningenom beskattningen av ideella föreningar iregel helt fria även frän inkomst- och förmögenhetsskatt års taxering. Nämnda ändamålsbestämning ärmycket allmänt hållen. Den medger att skattefrihet tillkommer inte endast organisationer,som har karaktär av trossamfund. Skattelättnaden gårlängre och omfattar även organisationer som mera allmänt främjar religiösa ändamål. Vi har ansett det praktiskt nödvändigt attbegränsa avdragsrätten till trossamfunden samt sådana organisationer som kan sägas ståtrossamfunden nära. I enlighet härmedsynes begreppet trossamfund i 1951 årsreligionsfrihetslag kunna bilda en lämpligutgångspunkt för avgränsningen.Enligt 4 § nämnda lag förstås sålunda med trossamfund, förutom , sammanslutning för religiösverksamhet, vari ingår att anordna gudstjänst. Ett visst ytterligare mått av bredd och kontinuitet hos organisationen än vad denna bestämningkräver torde dock böra fordras, åtminstoneunder systemets första tillämp- Prop.1978/79:160 132 Vi anser att en förutsättning för avdragsrättbör vara att organisationenregelbundet anordnar offentlig gudstjänst.I kravet på regelbunderJiet vill vi inlägga att gudstjänstmåste anordnas åtminstone . Offentlighetskravet innebär att var och en som sä önskar skall få bevista gudstjänsterna. Däremotvill vi inte i anslutning till de regler i 53 § 1 mom. första stycket e) KL, som skall tillämpas årstaxering, fordra att organisationen ävendisponerar kyrkolokal. Det förekommer nämligen att trossa-nfund, som bör omfattas av avdragsrätten, hyr gudstjänstlokal från gång till gäng. En förutsättning för avdragsrätt bör vara attfråga är om svenskt trossamfund. Att ett samfund utgör en avläggaretill utländskt samfund bör däremot intehindra avdrag. Trossamfund som uppbär-statsbidrag enligt kiungörelsen (1974:404) om statsbidragtill vissa trossamfund torde i allmänhetutan vidare kunna förutsättas omfattas av avdragsrätten. Avdragsrätten bör omfatta såväl gåvor som utannärmare bestämning utges till visst samfund som gåvor till visst organ för samfundet. Sålundabör t.ex. gåvor till församlinginom eller annat samfund vara avdragsgilla. Detsamma bör gälla i fråga om lokal- eller domkyrkor som tillhör . Vidare bör gåvor medavdragsrätt kunna ges till samarbetsorgan för samfund som omfattas av avdragsrätten. Det förekommer att verksamhet, som kanses som ett led i ett trossamfunds verksamhet, formellt hör under en särskildorganisation. Som exempel härpå kan nämnassärskilda ungdomsförbund, stiftsgårdaro.d. samt stiftelser för förvaltning av gåvomedel och cinnan egendom. Under förutsättning attsamfundet har ett väsentligt inflytande över sådan anknutenorganisations verksamhet, börorganisationen en- Prop.1978/79:160 ' litt våruppfattning omfattas av avdragsrätten. I allmänliet tordeböra krävas att trossamfundets inflytande kan återföras på bestämmelse i de.n anknutna organisationensstadgar. En bestämmelse av sådant slag kan t.ex. vara att trossamfundet tillsätter den ledande bexattninge.n i organisationens styrelse.Om det i fall där stadgebestämmelse av nämndaslag saknas ändå otvetydigt framkommer att sådantinflytande i praktiken likväl föreligger bördock organisationen kunna omfattas av avdragsrätten. Den av oss föreslagnagränsen - liksom andra tänkbara gränsermed verkan i praktiken - får ofrånkomligen till följd att gränsfall uppkommer, där det berättigade i att organisationen hamnarpä den ena eller andra sidan kandiskuteras. Vi kan som exempel peka på.KFUK-KFUM. Denna organisation har en målsättning och kan därför sägas ha släktskapmed trossamfunden. Å andra sidan bedriver emellertid KFUK-KFUMäven verksamheter som med vårt förslag inteberättigar till avdrag. Vi tänker härinte minst på den stundom omfattande tävlingsverksamheten inom olika idrotter. verksamhet f.n. är utformadtorde med den av oss föreslagna gränsen gåvortill organisationen inte bli avdragsgilla. Vi vill emellertid'framhålla att det vid den kommande översynen kan finnas skäl att ompröva KFUK-KFUM:s och liknandeorganisationers ställning i syste.met. 4.4.2 Socialt inriktad verksamhet m.m. Trots de allt mer utvecklade socialpolitiska åtgärderna finnsdet uppenbarligen även i vårt land ändå ett behov av insatser från enskilda och organisationer på det sociala området.Detta framgår bl.a. av det stora aital organisationersom verkar inom detta område. Många av dem bedriver en omfattande insamlingsverksamhet. Insatser avdetta slag förtjänar enligt vår uppfattning stöd. Vi anser därför att avdrag i princip bör medges förgåvor till 1978/79:160 134 Avdragsrätten bor i första hand omfatta organisationer som kan ansesbedriva hjälpverksamhet. Det är här fråga om organisationer av skiftande karaktär som har det gemensamt, att de utövar verksamhet till förmån för personer som behöver bistånd av särskildasociala eller eko.nomiska skäl. Organisationer som arbetar för att hjälpa ungdomar eller vuxna, som t.ex.på grund av alkohol- eller narkotikamissbrukkommit på sned i samhället, kommer i enlighet härmed att omfattas av avdragsrätten. Länksällskapen ärett exempel på organisationer av detta slag.Vidare bör t.ex. organisation som har till ändamål att beredabarn från mindre bemedlade familjer tillfälle till sommarvistelse på landet eller i skärgården kunna anses bedriva hjälpverksamhet. Ett annat exempel på organisation som bör kunna omfattas av avdragsrättenär organisation med ändamål att utdelastipendier till behövande konstnärer eller författare. En fråga som särskilt böruppmärksammas i detta sammanhang är huruvida verksamhet till förmån för pensionäreri denna deras egenskap skall anses som hjälpverksamheti förevarande sammarJiang. Härvid fårenligt vår mening beaktas, att samhället genom en rad åtgärder sörjer förde äldres välfärd. Vi aiiserdärför att pensionärer i denna deras egenskap inte kananses som hjälpbehovande i den mening som här avses. Som en följdhärav bör t.ex. gåvor till organisation som har tilländamål att anordna bostad för äldre personer inte medföra avdragsrätt. Man behöver enligt vår mening inte som villkor för avdragsrättuppställa att varje enskild individ somomfattas av organisationens verksamhet kan anses som hjälpbehövande. Tillräckligt börvara att individerna i den grupp eller de grupper som organisationens verksamhetriktas mot typiskt sett är hjälpbehövande. Den medicinska forskningen tillförs årligenbetydande sum- Prop.1978/79:160 135 mor från insa.mlingsverksamhetsom bedrivs av enskilda organisationer, såsomRiksföreningen mot cancer m.fl. Det finnsvidare en rad organisationer med syfte att på olikasätt verka till förmån för sjuka och handikappade av olika slag. En del avdessa finansierar i allt väsentligt sin verksamhet genombidrag från det allmänna, men det finns även organisationer för vilka gåvomedel har stor betydelse för verksamheten. Vi anser att organisationer som genom att lämna anslag till forskning eller på annat sättbidrar till sjukdomars bekämpande bedriver verksamhet av sådan karaktäratt avdrag för gåvor till organisationerna börmedges. Detsamma gäller ifråga om organisationer som arbetar för att förbättra villkoren försjuka eller handikappade. En särskild fråga i detta sammanhang är om organisationer som verkar förett minskat alkoholbruk bör anses bedriva sjukdomsbekämpande verksamhet i förevarande mening. Enligt våruppfattning bör organisation som främst bedriver upplysning eller propaganda för ändradealkoholseder inte falla inom områdetför avdragsrätten. Däremotbör avdrag medges för gåvor tillorganisation som bedriver uppsökandeverksamhet eller driver rehabiliteringsverksamhet för alko-holskadade e.d. Forskning som avser frågor om alkoholberoende o.d. bör ocksåanses som sådan sjukdomsbekämpande verksamhet som berättigar till avdrag. 4.4.3 Intemationell biståndsverksamhet m.m. Vid sidan av det skattefinsLnsierade offentliga biståndet till underutvecklade länder lämnasgenom organisationer som Röda Korset, Rädda Bamen och den till kyrkorna anknutna biståndsverksamheten m.m. betydande frivilliga bidrag i U-hjälp och katastrofhjälp. Vi vill här också erinra om det bistånd som svenska sektionen av lämnar till politiska fångar och deras familjer. Intemationell biståndsverksaunhet av detta slag bör enligt våruppfattning i avdragshänseende jämställas med hjälp- Prop.1978/79:160 136 verksamhet inom landet. Avdragsrätten bördock endast omfatta gåvor till svenska organisationer. För att biståndsverksamhet skall berättiga till avdrag för gåvor till organisationen måste i enlighet med vår tidigare redovisade grundinställningkrävas att verksamheten har en klarthumanitär inriktning. Gåvor till organisationer som i mer än ringa omfattning lämnar bistånd till politiska rörelser i andra ländermedför således inte avdragsrätt. kan detvara oklart vilken verksamhet sora bedrivs i det andra landet. I sådana fall torde (jfr avsnitt 4.11)kunna inhärata yttrande från SIDA. Utom organisationer som lämnar bistånd bör en arjian kategori av organisationer som verkar på det internationella planet uppmärksammas i detta sammanhang.. Vi syftar på organisationer som verkar för fred och internationellt samförstånd eller för respekt förde mänskliga rättigheterna i enlighet med FN-deklarationen. Organisationerav detta slag är t.ex. förFred och Frihet, samt . Sådanaorganisationer torde vara befriade frångåvoskatt och enligt den antagnalagstiftningen om ideella föreningars beskattni.ngbli i princip fria även från inkomst- och förmögenhetsskatt. Enligt våruppfattning främjar organisationer av ifrågavarande slag ideella ändamål av sådan betydelse, att organisationerna i avdragshänseende börjämställas med organisationer som utövarintemationell biståndsverksamhet. Vi föreslår att så sker. För att organisation skall ansesverka för internationellt samförstånd ellerrespekt för de mänskliga rättigheternabör i förevarande sammanhang fordras att arbetet sker från en bred bas. Gåvatill organisation med partipolitisk anknytning eller inriktning bör därför inte medföraavdragsrätt. För avdragsrätt bör dessutom krävas att organisatio- Prop.1978/79:160 137 nen har en viss stadga och kontinuitet. Det torde med denna uppläggning inte kunna undvikas att gränsdragningsproblemi några fall uppkommer. Enligt vår mening böri tveksamma fall avdragsrätt anses föreligga endast om organisationen erhåller statsanslag eller är medlem av intemationell organisation som harofficiell ställning i anknytning till FN:sekonomiska och sociala råd. 4,4.4 Övrigaorganisationer I detta avsnitt redovisar vi i huvudsak våra överväganden beträffandeen del grupper av organisationer scm vi ansett inte bör omfattas av avdragsrätten. Organisationer som främjaruppfostran av barn eller utbildning hade ävenföre den nya lagstiftningen ombeskattningen av ideella föreningar engynnad ställning vid inkomst-och förmögenhetsbeskattningen.De är även gynnade vid arvs-och gåvobeskattningen. På ifrågavarande områden är det allmännas insatser numera så omfattande att behovet av kompletterande frivilligainsatser framstår som begränsat. Att ett visst sådant behov ändå föreligger är dock otvivelaktigt. Vi är emellertid inte beredda att föreslå att allaorganisationer som utövar verksamhet till förmån för barn eller ungdom skall föras till den kvalificerade kretsen. En sådan ordning skulle lätt kunna leda till att även verksamhetersom det knappast kctn vara av allmäntintresse att stödja delvis kom att bekostas genomskattefria bidrag. Som exempel kan härnämnas verksamhet av huvudsakligen tvivselbetonadinriktning. Åandra sidan är vi inte heller beredda att föreslå enuppdelning så att visst slag av barn- ochungdomsverksamhet skulle anses kvalificerad och annan inte. En sådan gränsleder nämligen till svårigheter i tillämpningensom vi inte anser godtagbara. Vi vill dock inte ute- Prop.1978/79:160 138 sluta att man kan finna skäl för en annan bedömning näravdragssystemet tillämpats och man kan se hur detfungerar i praktiken. Vårt förslag nu är emellertid att gåvor till organisationer av ifrågavarande slag i princip inte skall medföra avdragsrätt.Det anförda utesluter dock inte att gåva till organisation som här diskuteras ändå kan vara avdragsgill. Så blir nämligenenligt våra förslag i det föregående fallet om organisationen kan anses bedriva hjälpverksamhet. Ävenforskningsorganisationer har sedan längeen gynnad ställning vid beskattningen. Redanenligt våra förslag avseende sjukdomsbekämpandeverksamhet m.m. följer att gåva till organisation som främjar forskning kan medföra avdragsrätt.En förutsättning för avdrag ärhärvid att forskningen syftar tillatt bekämpa sjukdomar eller förbättravillkoren för sjuka eller handikappade. Inom andra forskningsområden skulle enligt vad vi inhämtatden praktiska betydelsen av en avdragsrättför belopp i storleksordningen ettpar vara begränsad. På de områdendär gåvor och donationer har betydelse förfinansieringen är beloppen i allmänhet av helt annan storlek. En generell rätttill avdrag för gåvor till organisationer som främjarforskning skulle dessutom enligt våruppfattning föra alltför långt även frånen arjian sjnipunkt. Begreppet forskning ärvidsträckt. En sådan avdragsrättskulle därför kunna medföra att avdrag medgavs även för gåvor till verksamheter av mycket begränsat allmäntintresse. Mot bakgrund av de allmännariktlinjerna för vårt arbete som vi tidigare redovisat kan vi inte godta en sådan konsekvens. En avdragsrätt som sträckersig utöver medicinska och därtill ariknutna forskningsområden bör därför enligt vår uppfattning i allt fall begränsas till Prop.1978/79:160 139 att avse verksamheter som från allmän synpunkt kan anses förtjäna stöd. Vi har inte haft möjlighetpå den korta tid som stått oss till buds att göra den breda kartläggning avforskningsområdet som torde erfordras for en avgränsning av antytt slag. För den händelsestatsmakterna skulle finna att avdragsrätteni princip bör omfatta forskning torde den närmare utformningen av villkoren härför lämpligen kunna ske vid den översyn av avdragssystemet som enligt vår uppfattning tillämpning börkomma till stånd. En annan kategori som gynnats vid beskattningen är försvarsorganisationer.De frivilliga försvarsorganisationernas ställning regleras i kungörelsen (1970:301) ora frivillig försvarsverksamhet.Av kungörelsen framgår bl.a. att organisationerna ingår i totalförsvaretoch att deras verksamhet omfattar försvarsupplysningsamt rekrytering och utbildning av frivillig personal. Verksamheten samordnasav överbefälhavaren och . Statsbidragoch annat statligt stöd utgår till den egentliga försvarsverksamheten.Med hänsyn till den särskilda ställningsora de frivilliga försvarsorganisationerna sålunda har framstårenligt vår uppfattning en ordning medavdragsrätt för gåvor till dem som mindre angelägen. Vi vill inte förorda en sådan avdragsrätt, som dessutom kunde medföra att avdrag medgavs för gåvor till mertrivselbetonade aktiviteter, något som vitidigare avvisat. De politiska partierna kan inte anses bedriva sådan verksamhet som avses i våra direktiv. Vi vill dessutom peka på svårigheten atti ett avdragssystem inte inkräkta på valhemligheten. Prop.1978/79:160 140 Våra överväganden rörande gåvortill idrottsorganisationer hänger i vissmån samman med vårt förslag i detföregående avseende gåvor till organisationer som främjar uppfostran av barn eller utbildning. Detta förslag innebäratt gåvor till sistnämnda slag av organisationer inte skall omfattas avavdragsrätten. Mot bakgr-ond av det ställningstagandet anser vi det uteslutet att föreslå avdragsrätt för gåvor till idrottsorganisationer. Härtill kommer att idrottsrörelsen - äveninom riksidrottsförbundets ram - inrymmer föreningar av mycket skiftande karaktär och storlek. Om en avdragsrätt infördesskulle uppenbarligen utomordentliga svårigheterföreligga att tillse att inte givarnasjälva kunde dra nytta av gåvorna i form av bättremöjligheter för dem och deras anhöriga att utöva den egna idrotten, företa resor, m.m. Nämnas bör också att det professionella inslaget inom idrotten på senare årökat markant. Många idrottsföreningardriver en verksamhet med starka kommersiella inslag.