prop · G203147 · 1978-12-31 00:00:00 — , , Folkbitdningsförbundel och ABFinstämmer i utredningens påpekande att även studieförbunden bör få möjligheteratt vidga sin internationella verksamhet och betonar det angelägna i attresurser tillförs organisationerna för delta ändamål. Folkbildningsförbundetoch ABF framhåller att behovet av insatser inte enbart gällerfolkbildningsorganisationerna utan även övriga sektorer av svenskvuxenutbildning. Utredningens förslag till förstärkning av Svenska institutetsstöd till undervisningen i svenska utomlands tillstyrks allmänt. Någrainstanser anser dock att det av utredningen föreslagna totalbeloppet äralltför knappt och därför bör ses som ett första steg i en långsiktigförstärkning av resurserna för svenskundervisningen. Utlandslektorernasekonomiska och andra villkor, särskilt i de östeuropeiska länderna,kommenteras av ett par instanser. Svenska inslilulel föreslår att frågan ommeritvärdering av lektorstjänst utomlands görs till föremål för särskildutredning. 1978/79:147 92 Blandde instanser som yttrar sig över området studier och forskning anses allmäntatt bristen på medel för olika former av personutbyte är ett av de störstahindren i internationaliseringssträvandena. Utredningens förslag till höjningav Svenska institutels anslag för gästföreläsarutbyte och övrigt personutbyleinom studier och forskning tillstyrks därför livligt. Flertalet instanserframhåller dock att den föreslagna höjningen är otillräcklig. Dehögskoleenheter som yttrar sig betonar angelägenheten av att lärare, forskareoch studerande inom högskolan ges ekonomiska möjligheter att delta i intemationelltutbyte. Svenska inslilulel, SÖ och delar utredningensuppfattning att den föreslagna medelsförstärkningen också bör utnyttjas förutbyte inom andra utbildningsområden än högskolans. ochriksantikvarieämbetet och statens historiska museer pekar på den forskning ochdet utvecklingsarbete som bedrivs av myndigheter och institutioner på kulturområdet.Riksantikvarieämbetet förutsätter att Svenska institutets medel förpersonutbyte även kan användas för att finansiera bl. a. centralmuseernasinternationella kontakter. Svenska unescorådet finner det inte tillfredsställandeatt utredningen under avsnittet Studier och forskning endast har framförtkonkreta förslag vad gäller . Rådet pekar på att det uppenbarligenfinns behov av resurser även på andra områden, där utredningen borde ha kunnatge synpunkter. Fråganom Svenska institutets huvudmannaskap las upp av några remissinstanser. skriver i sitt remissyttrande alt det delar utredningensuppfattning att varje delning av institutets apparat skulle medföra svårlösbarakompetensfrågor och fördyra administrationen. Det skulle också stå i strid medmålet att rationalisera informations- och kulturutbytesverksamheten och isamband därmed skapa en funktionell arbetsfördelning mellan berörda myndigheteroch organ. Även delar utredningens uppfattning att enuppdelning av institutets anslag på två huvudtitlar inte skulle innebära någrafördelar. understryker att det är viktigt att man inomregeringskansliet kommer fram till en samlad syn på anslagen till kultur- ocherfarenhetsutbyte. En enda remissinstans, statskontoret, tar upp tanken attöverföra det departementala ansvaret för Svenska institutets olikaverksamheter från utrikes- till . Statskontoret delaruppfattningen att ett delat budgetansvar mellan utrikes-ochutbildningsdepartementen skulle vara svårt att genomföra men vill som ettdiskussionsinlägg aktualisera denna alternativa lösning. Beträffandefrågan om stiftelseformen skriver att organisationsformeninte har någon avgörande betydelse för institutets problem. Institutet pekar påatt det vid ett flertal tillfällen har framhållit fördelarna medstiftelseformen. Dessa fördelar motverkas dock i administrativt hänseende avatt institutet i praktiken regleras som en myndighet. Det är därför nödvändigtatt de administrativa problem som är förknippade med stiftelseformen i störstamöjliga utsträckning blir undanröjda. RRV ansluter sig till uppfattningen attfrågan om stiftelse- eller myndighetsform inte är av avgörande betydelse.Genom särskilda beslut bör problemen med automatisk kompensation förlöneökningar etc. kunna lösas. Prop.1978/79:147 93 Flera remissinslanser uttalar sig för atl ge institutetsreferensgrupper en starkare ställning och att förändra styrelsens sammansättningså att institutets verksamhet bättre förankras i del svenska samhällel.Informationskontoret i skriver atl institutets kontaktytor motFolkrörelsesverige borde kunna säkerställas genom en referensgrupp som kunde fåärenden också utanför del egentliga kulturområdet. Ambassaden i anser altdet faktum atl införlivar i sittarbetsfält motiverar att de nordiska samarbetsorganen är representerade iinstitutets styrelse och referensgrupper. framhåller attutredningens synpunkter på styrelse och referensgrupper ligger helt i linje medinstitutets egen uppfattning. Institutet vill särskilt understryka vad ulredningenframför beträffande referensgruppernas roll i det fortsatta arbetet. understryker viklen av atlreferensgrupperna får ett mer aktivt inflytande över institutets verksamhet.Kulturrådet föreslår även att ett samarbete etableras mellan Svenska institutetoch , främst för den praktiska handläggningen av kulturutbytet.Detta skulle enligt uppfattning göra det lättare för institutetatt identifiera sin roll och sina uppgifter i förhållande till andra myndigheteroch organisationer som är verksamma inom samma områden. Även Operan tillstyrkerförslaget att kontakterna mellan inslitutet och kulturlivet utvecklas, bl. a.genom en förändrad sammansättning av institutets styrelse och ett ökatinflytande från referensgrupperna. menar att det ärviktigt att den föreslagna aktiveringen av referensgrupperna snabbt kommer tillslånd och att även exportråd och turistråd blirrepresenterade. I referensgrupperna bör diskuteras både policyfrågor ochpraktiska samordningsfrågor. KLYS slutligen föreslår att referensgruppernaomvandlas till beslutande nämnder genom vilka kulturarbetarna får ökatinflytande. Flera remissinstanser efterlyser ett ökat samarbete med på sina resp. verksamhetsområden. anser detönskvärt med samarbete när det gäller stödet för visning av svensk filmutomlands samt för den allmänna utlandsinformationen om svensk film. Filminstiutetförklarar sig också villigt atl diskutera samproduktion med Svenska institutetav dokumentär-och korlfilmer för visning utomlands. Slatens invandrarverk anseratl ett nära och direkt samarbete bör etableras mellan invandrarverkel ochSvenska institutet beträffande utformningen av informationsmaterial som skalldistribueras i invandrarnas hemländer. noterar atl utredningeninte har behandlat dubbelarbetet mellan utiandsprogramsfilmexport och i fråga om produktion ochdistribution av dokumentärfilmer. konstaterar också attutredningen inte heller berört möjligheten av en rationalisering och samordningav utlandsprogrammens och institutets filmverksamhet. LO anser att Svenska inslitutet i ökad omfattning börspegla och presentera folkrörelsernas verksamhet inom alla former av sininformationsverksamhet. Institutets hittillsvarande verksamhet har i förstahand kommit det etablerade kulluriivet, universiteten, forskarna och näringslivettill godo. Genom de ökningar av statsbidraget som ulredningen föreslår kommerenligt LO bättre möjligheter att ges för ett vidgat samarbete mellan och folkrörelserna. Prop.1978/79:147 94 arbeie bör i ökad utsträckning omfatta den breda, folkligtförankrade och idéburna verksamhet som bl. a. folkrörelserna står fÖr. Därmedskulle automatiskt deltagande i deima verksamhet bli en angelägenhet för flerän enbart en avgränsad grupp experter. Utredningens synpunkter på det nordiska samarbetet harkommenterats av ett 20-tal remissinstanser. Många vitsordar utredningenskonstaterande att det nordiska samarbetet ar mer välutvecklat och förfogaröver siörre resurser än det ulomnordiska kultur- och informationsutbytet.Andra pekar på särskilda områden, där det nordiska samarbetet ännu äroutvecklat och där särskilda insatser följaktligen behövs. Operan hävdarsålunda att det nordiska teater- och musikutbytet inte varit särskiltomfattande och att större projekt inte varit möjliga att genomföra. Rikskonserlervill se ökade möjligheter till bilateralt musikutbyte inom medanSvenska barnboksinstitutet efterlyser en ökad samnordisk satsning påbarnkulturen. Uiredningens uppfattning att även börha ansvar och resurser för information om inom delas av bl. a.ambassaderna i , , och Reykfavik, slatens kulturråd.Svenska filminstitutet och Svenska . menaratt detta och andra förslag som utredningen lagt fram om en breddning av institutetsverksamhet i och för sig är välkomna men efterlyser enprioriteringsdiskussion, eftersom de resurser utredningen har föreslagit för enbreddad verksamhet är begränsade. särställning i kulturellasamarbete med de övriga nordiska länderna understryks av ett flertalremissinstanser, t. ex. ambassaden i , , statensinvandrarverk och TCO. Ett närmare samarbete mellan de samnordiska och nationellaorgan som är verksamma på informations- och kulturutbytesområdet förordas avambassaderna i och , kullurrådel och Svenska föreningenNorden. Några remissinstanser såsom ,barnfilmrådet och Svenska understryker liksom utredningen belydelsenav att utveckla samarbetet mellan de nordiska ländema när det gäller kulturmanifestationerutanför . Barnfilmrådet väcker förslag om en gemensam nordiskbarnkulturattaché med placering vid Nordiska ministerrådets kultursekretariat iKöpenhamn. Slatens invandrarverk och Stiftelsen konserthusfinner atl det av föreningarna initerade vänortsutbytet är en välprö-vadnordisk samarbetsform som bör vidareutvecklas. Utbyte med ländema i Flertalet remissinstanser instämmer i utredningens förslagom ökad tonvikt på kultur- och informationsutbyte med länderna i Östeuropa.Vissa vill gå längre än utredningen och låta insatserna för utbytet medÖsteuropa ske på bekostnad av en ökning av utbytet med väst och sålunda göra enförskjutning mot öst inom de budgetramar som finns. Prop.1978/79:147 95 Ambassaderna i understryker behovet av ensärskild stimulans till detta utbyte. Beskickningen i framhåller atlutbytet med dessa länder är myckel resurskrävande och förutsätter officiellmedverkan. anser att det är angelägel att få balans mellanutbytet med oUka delar i världen och instämmer därför i utredningenssynpunkter. SÖ inslämmer i atl en särskild slimulans lill utbytet med Östeuropaär motiverad. Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget om merinformationsmaterial från Svenska inslitutet på östeuropeiska språk. Beskickningarna i kommenterar förslaget attinrätta två rörliga tjänster för kulturattachéer och att placera en av dessa ien öststat. Ambassaden i välkomnar förslaget och framhåller attbetydelsen av och förutsättningarna på för ett utvidgatkulturutbyte med är sådana att de kan motiveraplaceringen av en kulturattaché i . Ambassaden föreslår att manundersöker om innehavaren av en kulturattachétjänst i ett av de östeuropeiskaländerna samlidigl kan vara anmäld i elt eller två andra länder. Ambassaden iWarszawa stöder uiredningens förslag men är tveksam till alt låta tjänstenambulera. Beskickningen i slufiigen framkastar tanken attkulturattachén placeras i och ackrediteras i flera östeuropeiskaländer . Kontakter med invandrarnas hemländer Flertalet remissinstanser tillstyrker i stort utredningensförslag om en särskild satsning på kultur- och informationsutbyte med invandrarnashemländer. SIDA ansluter sig till förslaget och betonar samtidigtvikten av att underlätta för invandrarnas egna organisationer att delta iinformationsverksamheten. Även framhåller att invandrarorga-nisationernamåste ges ökat slöd och invandrarna bättre möjligheter att deltaga i detsvenska föreningslivet. SÖ delar i stort utredningens uppfattning men framhålleratt bilden blir ofullständig genom att skolsektorn utelämnas. Med del inslag avinvandrarbarn som finns i den svenska skolan blir den en naturligmötesplats för kulturutbyte mellan skilda nationaliteter. I hemspråksundervisningenarbetar skolan för att invandrarbarnen skall få uppleva sin egen kulturbakgrundoch sitt eget språk som en tillgång. En lika väsentlig uppgift är att hossvenska skolungdomar skapa förståelse för människor med annat ursprung och förden tillgång de utgör för vårt land. Slatens invandrarverk välkomnar förslaget om en särskildsatsning på informations- och kulturutbyte med invandrarnas hemländer och framhålleratt del är av stor vikt att de organisationer som arbetar med kulturutbyteöver gränserna görs medvetna om behovet av särskilda ansträngningar gentemotutvandringsländerna. Utredningens förslag om en särskild satsning påinvandrarnas hemländer tillstyrks även av AMS, ,Folkparkernas centralorganisation, , StudieförbundetVuxenskotan, Föreningen form. Teatercentrum och Tealerförbundel. Förslaget att anslå särskilda medel om . förstipendier på massmedieområdet att tilldelas invandrare och andra svenskar förprojekt i eller invandrarnas hemländer Prop, 1978/79:147 96 , statens invandrarverk. Invandrarverkel,, och ifrågasätterdock om medlen bör disponeras av invandrarverket. Invandrarverkel anser delmindre lämpligt atl verket som central utlänningsmyndighet får uppgiften attfördela stipendier till journaliser som vill granska invandrarnas förhållandeni . Verket föreslår i stället att en särskild stipendienämnd inrättasför detta ändamål. I nämnden bör ingå förelrädare för invandrarnasriksorganisationer samt en representant för vardera , vid radio och statensinvandrarverk. Ett sekt-retariat för nämndens rent administrativa uppgifter börenligt invandrarverket kuima inrättas inom . Folkbildningsförbun-delanser alt medlen till en början bör sökas från vareftersnarast en bidragsordning införs som innebär att invandrarnas egna orgnisationertilldelas anslagen. anser att både utarbetandet avbestämmelserna angående medlens användning och ansvaret för fördelningen börligga hos . Förbundet menar också att ett särskilt anslag förkulturutbyte mellan och invandrarnas hemländer bör finnas hos kulturrådet.Journalistförbundet slutligen anser att en helt fristående stipendienämnd bör inrällas.Under sådana omständigheter är förbundet berett medverka vid stipendiefördelningen. Ambassadeni framhåller vikten av ytterligare informationsmaterial på invandrarspråk.Slatens invandrarverk ansluter sig till denna uppfattning och tillägger attdetta material kan göras känt för invandrare i genom derasorganisationer. Invandrarna kan på så sätt lättare ge en nyanseradSverige-bild till släkt och vänner i hemlandet. Flertaletremissinstanser tillstyrker utredningens förslag atl stimulera ett ömsesidigtoch mångsidigt utbyte mellan och och att därvid särskiltbereda dessa länder möjligheter att presentera sin kultur i . Ambassadeni konslaterar att någon form av bistånd från svensk sida härvid erfordrasoch att det bör stå klart att länderkoncentrationsprincipen ej kan gälla idetta sammanhang. Ambassaden anser vidare att ett sådant bistånd lämpligen börlämnas av ett annal svenskl organ än SIDA. Utredningensförslag om en femårig försöksverksamhet för att utröna förutsättningarna för eltökat utbyte tillstyrks av bl. a. ambassaderna i och samt avSIDA, , slatens kulturråd, SÖ, LO och TCO. Ambassaden i Nairobiser många fördelar med den föreslagna femåriga försöksverksamheten och delarutredningens uppfattning atl denna i första hand bör koncentraras till enpresentation av u-landsprojekt för svensk publik. SIDA förklarar sig berett altmedverka i en försöksverksamhet av den art som utredningen föreslår. SIDAskulle dock ha önskat se mer genomgripande förslag till ökat kulturutbyte med u-länderna.Statens kulturråd anser alt förslaget är viktigt och intressant att genomföra.Genom att stimulera u-landsprojekt i i vilka självapresenterar sina länder och sin kultur bryter man den traditionellaställföreträdande informa- 1978/79:147 97 tionsuppgifli-länderna tidigare så självklart och så ofta har påtagit sig. pekar på att några också är hemländer för storainvandrargrupper i och att dessa bör få en stark slällning när det gällermöjligheterna att presentera sig och sin kullur här. Invandrarverkel framhålleräven att en ofta förbisedd invandrargrupp utgörs av utländska adoptivbarn,varav den helt dominerande gruppen kommer från . Verkel föreslår attsärskild hänsyn tas till adoptivbarnens ursprungsländer vid svensktkulturutbyte och främst presentation av kulturer i . LO ärpositiv till utredningsförslaget men betonar att kostnaderna inte på något sätlfår belasta den del av SIDA:s informationsanslag som utgår till studieförbundensoch folkrörelsernas u-landsinformation. Förslagetalt öka antalet stipendier, i första hand korttidsstipendier, som möjliggörför specialister att komma till välkomnas av remissinstanserna. SIDAansluter sig till förslagel och konslaterar all ulredningen inte angett någon länderbegränsningför de föreslagna stipendierna. SIDA understryker särskilt vikten av detsamråd som ulredningen har rekommenderat i fråga om urvalet av stipendiater. Samordningär också nödvändig med den stipendiering som förekommer inom SIDA. Ambassadeni välkomnar en förstärkning av slipendieutbudet men tillägger alterfarenheter ger vid handen att lokalt genomförda utbildningsinsatser ofta äralt föredraga framför studier i en främmande miljö. Fleraremissinstanser uttalar sig till förmån för utökad framställning avinformationsmaterial från avpassat för u-Iändernas behov. Efterredovisning och prövning av motiv för och emot kulturavtal på regeringsnivå harutredningen funnit att övervägande skäl lalar för en oförändrad svenskinställning till sådana avtal. Huvudregeln bör även i fortsättningen vara attutbytet skall löpa fritt från statliga avtal och bindningar. Avdet 15-tal remissinstaner som uttalat sig i frågan redovisar fem en klartpositiv inställning till bilaterala kulturavtal, nämligen ambassaderna iBelgrad, , , och . Flera skäl anges för kulturavtal,bl. a. att sådana skulle positivt påverka resurstilldelningen förkulturutbytet. Ambassaden i framhåller att extra anslrängningar behövsför att överbrygga geografiska, språkliga, miljömässiga och politiska hinder ikulturutbytet med . Ambassaden i anser inte att ell kulturavtalskulle innebära en ökad administrativ belastning om avtalet konstrueras som elticke tidsbegränsat pa-laplyavtal över Svenska institutets kulturprogram.Liknande synpunkter framförs av ambassaderna i och . Ambassadeni Tokio finner visserligen utredningens förslag om en oförändrad svensk inställningtill kulturavtal acceptabel ur ambassadens perspektiv men anser att ett formaliseratsamarbete mellan t. ex. och, vad gäller forskarutbyte. JapanFoundation skulle ge bättre stadga åt utbytet. Övrigaremissinstanser, bl. a. ambassaderna i och , , slalenskulturråd, barnfilmrådet, SÖ, och Svenska tealerförbundel,delar utredningens uppfatt- 1978/79:147 98 ningaatt det svenska kulturutbytet med utlandet även i fortsättningen bör vara frittfrån avtal på regeringsnivå. I en kommentar till utredningens resonemang ominformella överläggningar som altemativ till kulturavtal tar särskilt fasta på kulturlivels medverkan. Institutet menar attsträvan bör vara att förlägga tyngdpunkten i de informella överläggningarna påinstitutionsnivå. Samrådmellan allmän, kommersiell och turistinriktad information Mångaremissinstanser betonar allmänt vikten av att förbättra samordningen av den informationsverksamhetsom bedrivs av olika organ. fasthåller man vid principen attverksamhet med olika syften skall ha olika huvudmän. Ambassadeni ställer frågan om inte den allmänna Sverigeinformationen måste ha etteffektivare samarbete med de instanser som administrerar svenskaexportansträngningar och turisttrafik. Detta skulle inte innebära attinformationen skulle styras av kommersiella intressen, men att den nuvarandesplittringen av resurser ersattes av en mer realistisk politik som bygger påsamarbete och samråd. Detta skulle framför allt kunna ske på lokal nivåutomlands. Ambassaden i anser det önskvärt att Svenska institutetsplanering och utsändande av informationsmaterial till utlandsrepresentationenföregås av samråd med turistråd och exportråd. delar utredningens uppfattning att den nuvarande ordningen medskilda organ för olika informationsuppgifter är ändamålsenlig. Institutetförklarar sig berett att i större utsträckning och mer regelbundet än hittillsdelta i samråd med andra institutioner och organ i de frågor som utredningenberör. Inom ramen för sina resurser säger sig institutet också vara villigt atli sin planering av informationsverksamheten beakta förslag av Sverigesexportråd och turistråd. Institutet kan även ta emot uppdrag angåendeframställning av informationsmaterial. Sverigesexportråd stöder förslaget om ömsesidig information och regelbundet samrådmellan representanter för olika informationsorgan. Dessa bör själva kommaöverens om formerna för samrådet. turistråd delar helt utredningensuppfattning att en nära samverkan mellan den allmänna, kommersiella och turistinriktadeutlandsinformationen är ett gemensamt intresse för berörda organ. Turistrådettillägger att alla organ som med statsmedel bedriver informationsverksamhetgentemot utlandet bör för varje projekt överväga huruvida ett samgående i eneller annan form med andra intressenter kan vara ändamålsenligt för att uppnåoptimal effekt av de begränsade medel som står till förfogande. Fleraremissinstanser, däribland ambassaderna i och Tokio samt och Svensk-internationella pressbyrån, påminner om densamordnande uppgift som tidigare utfördes av Kollegiet för Sverige-informationi utlandet. framhåller med tanke på de totalt sett mycketknappa medel som finns för Sverige-information i utlandet att det är viktigtatt alla resurser från både näringslivet och den offentliga sektorn koordineraspå ett optimalt sätt. Ett informellt "Kollegium förSverige-information" skulle här kunna göra mycket nytta, konstaterarIndustriförbundet. 1978/79:147 99 Personalfrågor m. m. Ett flertal remissinstanser, däribland flera beskickningarsaml SIDA, , barnfilmrådet, , ,och , välkomnar utredningens förslag att inrällaminst två nya rörliga tjänster för kulturattaché och att inledningsvis placeraen av dem i och en i . Beträffande placeringen avkulturattachéerna framförs vissa alternativa förslag: {ambassadernai och ) och ii-Iändema (ambassaden i , ). Ambassaderna i Athén, och uttalar tvekanmot att låta tjänsterna som kulturattaché ambulera. Ambassaden i skriversålunda atl erfarenheter visar att en inarbetningsperiod på uppemot kanbehövas innan en kulturattaché kan fungera i ett nytt land och att denkontaktverksamhet som han under sin tjänstgöring kan bygga upp lill stor delkommer att avbrytas när han flyttar. Detta får också en psykologiskt ogynnsameffekt på samarbetande institutioner och personer i anställningslandet. Ambassadeni menar att det är riktigare att i större skala än vad som har föreslagilsbasera en ökad kulturrepresentation i utlandet på kortvariga uppdrag inomspecialområden och olika regioner. Beskickningen i Athén anser att de 200 000kr. som utredningen har föreslagit för tillfälliga insatser av utomståendepersoner borde disponeras för mer permanenta, lokalanslällda informatörer.Ambassaden i framhåller att tillfälliga insatser i avkulturarbetare som normalt arbetar i skulle kunna bli av stort värdeför utvecklandet av kulturförbindelserna. instämmer i utredningensförslag på detta område. Fleraremissinstanser, däribland och , ansluter sig tillutredningens förslag att ökad vikt i fortsättningen bör fästas vid utbildningenav utrikesförvaltningens personal i kultur- och informationsfrågor. Beträffandefrågan om karaktär och funktion framhåller turistrådatt tillfälle att återkomma härtill torde ges i samband med att berördadepartement väntas samråda i detta ärende. Föreningen form ansluter sigtill utredningens förslag att karaktär utreds av berördadepartement. Prop.1978/79:147 100 Propositionens huvudsakliga innehåll................................ ... 1