prop · G203110 · 1978-12-31 00:00:00 — Regleringen tillkom iuvvukian på bl.a. de avverkningsberäkningar som skogsutredningen nu har presenterat.Bestämmelserna i byggnadslagen har på ett effektivt sätt kompletteratbestämmelserna om avverkning i skogsvårdslagen. Det har hävdats utt de ärudminislrativt krångliga och atl de under den allra senaste tidenslågkonjunktur för skogsindustrin har vurit onödigu. Jag är emellerlid inteberedd atl nu förorda en ändring av dem. Frågan bör tus upp i samband med denplanerade översynen av skogsindustripolitiken. Jag vill i sammanhanget ocksåerinra om den pågående översynen av byggnadslagstiftningen. Tills vidare böralltså bestämmelsernu i 136 a § byggnadslagen behällas oförändrade. Utredningen anser att skogsbruket i princip skall varasjälvfinansierat. De remissinstanser som har yttrat sig i frågan är positivalill dennu inslällning. För egen del anser jag att denna grundprincip bör slåsfast. Det innebär emellertid samiidigi mol bakgrund av vad jag lidigare harframhållit att samhällets krav sä som de kommer till uttryck iskogsvårdslagstiftningen mäste vara skäliga och rimliga. Skogsägarnasmöjligheler att självfinansiera ålgärder i sitt skogsbruk är givetvis beroendeav genomsnittspriset pä det virke som levereras. Detta är i sin tur i hög gradberoende av förhållandena på den utländska marknaden förskogsindustriprodukter. Men av väsentlig betydelse i sammanhanget är också hurrationellt skogsbruket bedrivs. Självfallet ärdet nödvändigt med en fortsattmålmedveten rationalisering grundad bl. a. på ett effektivt forsknings- ochutvecklingsarbete. Dåligt utnyttjande av effektiva metoder får inie vara skälför alt sänka samhällets krav på en effektiv skogsproduktion. De grundläggande krav som ställs enligtskogsvårdslagstiftningen bör sålunda alltid tillgodoses utan statligt stöd. fall då det är ett samhällsintresse atl få till stånd en skogsvård som gårutöver dessa krav som kan anses skäliga för den enskilde skogsbrukaren böremellertid statligt ekonomiskt stöd kunna ges. Sådant stöd kan motiverasfrämst från regionalpolitiska utgångspunkter. Jag avser alt senare återkommatill regeringen om den närmare utformningen av ett slalligl ekonomiski slödtill skogsbruket och de övriga anslagsfrågor som hänger samman med skogsbruket. Prop.1978/79:110 29 I detta sammanhang tur jag upp skogsutredningens förslugatt alla skogsägare skall vara skyldiga alt sälta in medel för vissaskogsvårdsätgärder på särskilt konto. Utredningen anser ali dét i många fall ärsvårt alt uppbringa medel för skogsvårdsätgärder just när ålgärderna måstevidtas. Utredningen föreslår därför att alla skogsägare åläggs skyldighet atlpå särskilt konto avsätta medel för sådana återväxtåtgärder ocb sådan röjningsom enligt utredningen bör åläggas skogsägarna genom lagsiiftning. Medlen föråterväxtåtgärder skall molsvara de beräknade kostnaderna för åtgärderna ochmedlen för röjning skall ärligen molsvara I %. av fastighetens skogsbruks-värde.Systemet föreslås kompletterat med lån med statlig garanti. Mol majoritetensförslag har en ledamot i utredningen reserverat sig och anser att säkerhei försådanu åtgärder i stället bör kunna krävas med slöd av skogsvårdslugstiftningeni de fall ekonomisk garanti för skogsvårdsätgärder behövs. Av de ca 50 remissinsianser som har yttrat sig i frågan ärungefär hälften principielll för och hälften emot utredningens förslag. Någraremissinstanser anser att frågan bör uiredas ytterligare. För egen del vill jag anföra följande. Det är angelägelatt den grundläggande skogsvärden inte blir eftersatt pä grund av brist pälikvida medel. Någon likviditetsbrist borde normall inle behöva uppkomma,efiersom skogsägaren får tillgång till medel i samband med attskogsvårdsåtgärderna ukluuliseras första gången, nämligen vid avverkningen.Givetvis kan det i speciella fall inträffa alt skogsägaren därvid helt bortserfrån kommande nödvändiga utlägg. Jag anser emellertid att detta problem intebör överdrivas. Att skapa ett generellt verkande och administrativt krångligtoch dyrbart system så som ulredningen har föreslagit är enligt min mening attgå för långt Del skulle innebära bl.a. atl samtliga skogsägare åläggsskyldighet all avsätta medel för skogsvårdsåtgärder därför att det kan befarasutt vissa skogsägare inte kommer alt fullgöra sina skyldigheler enligtskogsvärdslugen. Jag anser dessutom att utredningen inle har redovisatförslugets allu konsekvenser, bl.a. i skattehänseende. 1 slället bör de problemsom kan komma att uppstå i samband med finansieringen av den grundläggandeskogsvärden lösas pä annat sätt. Jag kommer i det följande utt föreslå attskogsvårdssiyrelsen ges vidgade befogenheler att meddela de förelägganden sombehövs för att säkerställa en tillfredsställande äteiväxt. Vidare börskogsvårdsstyrelsen vid behov kunnu ställa kruv pä utt skogsägaren slällerekonomisk säkerhet för utgifter i samband med unläggning av ny skog. Sådansäkerhei bör kunna krävas när en avverkning föiunleder jämförelsevis dyra ochomfattande återväxtåtgärder. Det får ankomma på skogsvårdssiyrelsen alt i det enskildafullel tu ställning lill i vad män skogsägaren skall åläggas att slällasäkerhet för framtida utgifter för återväxtåtgärder. Enligt min uppfattning talaråtskilligt för atl medel, som skogsägare sätter in på bankkonto enligtskogskontolagen (1954: 142), bör kunnu utnyttjas i detta sammanhang. Prop.1978/79:110 30 emellertid den komplikationen atl pantsättning avskogskontomedel i princip utlöser beskuttning av de insatta medlen. Etteffektivt utnyttjande av skogskontomedel som säkerhet torde därför förutsättalagändring. Denna problematik kan inte behandlas i delta sammanhang. Enligt vadjag har inhämtat har chefen för budgetdepartementet dock för avsikt att ta uppfrågan om i vilken utsträckning medel som stär inne på skogskonto skull fåutnyttjas som säkerhei för framlida ulgifter för skogsvård. Rådgivning och information till skogsägarna är väsentligainslag i skogspoliliken. Genom sådun verksamhet stimuleras skogsägama attbedriva ett skogsbruk i linje med den fastställda skogspolitiken. Rådgivningoch information kan ofta vara förebyggande i den meningen att formellaingripanden med stöd av skogsvårdslagsiifiningen kan undvikas. Jag anser alllsåall denna verksamhet är mycket vikiig och att den även i fortsätiningen böringå som ett väsentligt led i den statliga skogspoliliken. Även den direktaskogsvårds- och uwerkningsservicen lill sådana skogsägare som inte själva kanvura uktivu skogsbmkure är viktig. Sådan service erbjuds avskogsägareföreningurnu och vissa siörre skogsägare. Även skogsvårds-styrelsernaärengugerade i verksamheten. Frågan om skogsvårdsstyrelsernas organisation ochverksamhet utieds av skogsadministrativa utredningen. Denna behandlar alltsåskogsvårdsslyrelsernas rådgivnings- och serviceverksamhet. Utredningen kanvänlas avlämna sill slutbetänkande . Väl arronderade ftisiigheter med lämplig storlek är enviktig förutsättning aktivt och rationellt bedrivet skogsbruk. Statenhar medverkat på olika säll i arbelel med all förbättrafastighetsstrukluren. Det sker dels genom lantmäteriverkets verksamhet medfastighetsbildningsfrågor, dels genom den statliga lantbruksorganisationen.Flera av medlen i jordbrukspolitiken är direkt inriktade mot skogsbruket Detgäller t. ex. det statliga stödet till jordbrukets rationalisering,jordförvärvs-lagstiftningen och luntbruksorganisationens köp och försäljning avjordbmks- och skogsfasiigheter. Stödet till jordbrukets rationalisering harnyligen setts över. Det gäller också jordförvärvslagsiifiningen. 1 fråga omköp-och försäljningsverksamheten vill jag erinra om all lanlbmksslyrelsen harfåll i uppdrag att förmedla avsevärda arealer skogsmark som har bjudils ut tillförsäljning . Samlligadessaåigärder är viktiga led iarbetet att ytterligare förbättra fastighetsstrukturen. harbedömt att bättre arronderingsförhållanden behövs för ca 3 milj. hektar skogsmark.För atl ytterligare effektivisera verksamheten har lantmäteriverket i samrådmed lantbruksstyrelsen utarbetat förslag om hur fastig-helsregleringen i ökadutsträckning skall kunna bidra lill att förverkliga uppsatta mål förstrukturomvandlingen inom jordbmket och skogsbruket. Förslagen, som harredovisals i promemoria , bereds f. n. i regeringskansliet.Strukturrationaliseringen är ett tidskrävande arbete. 1 avvaktan på att detskall ge resultat är del enligt min mening angelägel 1978/79:110 31 att skogsägurnu för atl kunna bedrivu verksamhetenrutionellt sumverkur i ökad utsträckning mom de ägosplittrude områdenu. Som underlug för plunering av samverkan behövs enligtskogsutredningens uppfattning översiktliga skogsinventeringar. Utredningenanser att dessa inventeringar behövs i samhällsplaneringen som ett komplementtill den s.k. riksskogstaxeringen. Inventeringarna kan användas även somutgångspunkt för mer detaljerade skogsbruksplaner för enskilda fastigheter.Utredningen föreslår därtör att staten aklivi slöder verksamheten medskogsinventeringar. Remissinstanserna är i huvudsak posiliva lill ulredningensförslag i denna del. Synpunkter har framförts främst i fråga ominventeringarnas innehåll och detaljeringsgrad. Några remissinstanser anseratl del bör vura en skyldighet för varje skogsägare atl hu en skogs-bmkspluii. För egen del unserjag att det är nödvändigt med etttillfredsställande planeringsunderlag pä alla nivåer. Detaljeringsgrad ochinnehåll måste givetvis anpussHS till behovei i del enskilda fallet. Denöversiktliga riksskogstaxeringen är därvid tillräcklig bl. a. för den typ avbedömningar som skogsutredningen hur gjort i sina produktionsprogram. När detgäller bedömningar för delar uv län är riksskogstaxeringen dock intetillräcklig. Detta har visat sig bl.a. i den fysiska planeringen både på lokaloch regional nivå där uppgifter med mer noggranna geografiska angivelserbehövs. Översiktliga skogsinvenleringar av del slag som utredningen behandlarhar gjorts i relutivt stor omfiilining i norra . Detta har skett isamband med skogsvårdsslyrelsernas förmedling av statsbidrag och har avsevärtförenklal de administrativa rutinerna. Inventeringarna ulgör också ettvärdefullt underlag för planeringen av skogsvårdsstyrelsernas verksamhet Jagföreslår därför att översiktliga skogsinventeringar i fortsättningen görs äveni övriga delar av landet. Inventeringarna bör i huvudsak koncentreras till marksom inte tillhör storskogsbruket, som redan har tillfredsställandeplaneringsunderlag. Inventeringarna bör göras så enklu som möjligt utun uttsyftet med dem förtélas. Verksamheten bör bedrivas i skogsvårdsorganisationensregi och utformas i nära samråd med oliku intressenter och i slörstu möjliguutsträckning samordnas med övrig inven-teringsverksamhel. viktigt användningsområde för de översiktligaskogsinvenleringarna är att tjäna som underlag för skogsbruksplaner förenskilda fastigheter. Såduna skogsbruksplaner, mer eller mindre detaljerade,anser jag vara nödvändiga för alt få till stånd ett aktivt och rationelltbmkande av skogsmarken i lundet. Det är därför angeläget att varje skogsägareskaffar sig en plan som innehåller uppgifter om åtminstone deskogsvårdsåtgärder som krävs enligt lag och om lämplig avverkning. Jagåterkommer senare till regeringen till frågan om slulligt ekonomiskt slöd tillskogsinventeringar och skogsbruksplaner. Därvid avser jag utt också ta uppfrågan om utformningen av skogsbruksplanerna. De redovisningar UV skogstillståndet som har gjorts ioliku sammanhang. Prop.1978/79:110 32 a. av skogsutredningen, antyder alt avverkningarna denärmasle årtiondena måste minska i statens skogar och utt de knappasl kan ökasi bolagens skogar. Om den råvarutillförsel till industrin som jag harangell skall kunna komma till stånd, måste därför avverkningarna i de privataskogarna öka. Skogsbeskallningens hämmande inverkan på viljan alt avverka hardiskulerals . Frågan har också aklualiserals vid remissbehandlingenav skogsutredningens betänkande. Inom budgetdepartementet pågår f.n. enberedning av de förslag som har presenterats i promemorian (Ds B 1978: 2)Beskattning av skogsbruk och de synpunkter som har framkommil vidremissbehandlingen av dennu. Avsikten är atl resultatet av detta arbete skallredovisas . Det kan självfallet förväntas att ett nytt syslemför skogsbeskattningen kommer atl utformas så atl aktiviteten i skogsbruketinte hämmas. Enligt min mening är det nödvändigt att all skogsmark som äravsedd för skogsproduktion bmkas aktivt. Utiedningen framhåller att forsknings- ochutvecklingsarbelel på skogs-bruksområdel måste intensifieras för att de avutredningen föreslagna målen för skogspolitiken skall nås. För egen delanserjag atl forskningsoch utvecklingsarbetet liksom utbildningen ärbetydelsefulla medel i skogspolitiken. Det finns därför anledning till ökadesalsningar på dessa områden även för statens del. Givetvis är det angeläget altforskningen gmndas på noggranna analyser av var behovei är siörst och atlverksamheten planeras med omsorg. Genom en väl avvägd fördelning mellan tillämpadforskning och grundforskning bör det vara möjligt att lösa bäde omedelbara ochnågot mer långsiktiga problem. Enligt min mening är det inte möjligl alltillgodose den skogspolitik jag har förordal utan ett intensifierat forsknings-och utvecklingsarbete både på det skogsbiologiska och det skogslekniska områdetinbegripet miljöfrågor med anknytning lill skogsproduktionen. Jag återkommersenare till regeringen rörande frågan om den framtida inriktningen ochfinansieringen av forsknings- och utvecklingsarbetet pä skogsbruksområdet utbildningsfrågorna villjag hänvisa dels lill den utökning avskogsteknikerutbildningen som har skett , dels lill denförsöksverksamhel med skogsbruksulbildning som har startats för dem som hargenomgått lantbruksutbildning. Sedan gammalt har i svensk lagstiftning funnits bestämmelserom inskränkningar i enskildas förfoganderätt över skog. Efter skogsindustrinsframväxt under senare hälfien av har lagstiftningen främsi tagilsikle på alt säkerslälla en uthållig produklion av virke. mera samlalregelsyslem med sådana bestämmelser infördes försia gången med 1923 årsskogsvårdslag. Där föreskrevs skyldighet att vidla återväxtåtgärder efteravverkning och när vissa skador inträffat I lagen fanns också bestäm- 1978/79:110 33 melser som syftade till att skydda den yngre skogen motför tidig avverkning. Även rätten att avverka den äldre skogen inskränktes föratl tillgången på husbehovsskog inte skulle äventyras. Skogsvårdslagen ersattes av den nu gällandeskogsvårdslagen (1948: 237) som innebar skärpta bestämmelser med avseende påsåväl skyldigheten atl vidla föryngringsätgärder som inskränkningarna i avverkningsrätten.Lagsiiftningen återspeglar den skogspolitiska inriktning som jag har redogjortför tidigare. har två väsenlliga lagändringar skett. bestämmelse slås fasl att hänsyn skall tas till naturvårdensintressen och vidgades skyldigheten atl motverka insektsskador på skog. , som anser alt den nuvarande lagen är ibehov av en genomgripande översyn och modernisering, föreslår en helt ny skogsvårdslag.1 överensstämmelse med de riktlinjer som enligt utredningen bör gälla för denframlida skogspoliliken föreslås återväxt- och avverkningsbestämmelser somsyfiar till atl lillgodose kravet på en varakiig och hög virkesavkaslning.Lagförslagels bestämmelser i övrigi rör naturvårdshänsynen i skogsbruket,skyddet mot insektsskador, användningen och marknadsföringen avskogsodlingsmalerial samt skötseln av svårföryngrade skogar och skyddsskogar. Tillsynsmyndigheternaföreslås få bätire möjligheter än f. n. att utöva en effektiv kontroll och attaktivt medverka till att lagens bestämmelser efterlevs. Ulredningen föreslår att den nya lagen får formen av enramlag som innehåller dels allmänna och grundläggande bestämmelser, delsbemyndiganden för regeringen eller atl meddela mera detaljeradeföreskrifter. Genom en sådan uppläggning blir del enligt utredningen möjligtatt smidigt anpassa bestämmelserna bl.a. till omsländighelerna i del enskildafallel och till de vid varje lidpunkt rådande förhållandena. Lagförslaget har fått ett i huvudsak positivt mottagandeav remissinstanserna. I ett fåtal fall riktas kritik mot förslaget i desshelhet. Kriiiken går i dessa fall främsi ul på atl lagförslaget inte ilillräcklig grad tillgodoser intresset av atl utnyttja skogsmarken för andraändamål än virkesproduktion. I övrigi gäller de anmärkningar som riktas motförslaget i huvudsak lagens beskrivning av skogsvårdens allmänna inrikining ochavgränsningen av lagens tillämpningsområde. 1 fråga om lagstiftningens allmänna uppläggning är fleraremissinstanser cxlelal positiva lill att lagen får formen av en ramförfatlningsom kompletteras med detaljföreskrifter meddelade av regeringen och skogsstyrelsen.Några remissinstanser anser alt lagbestämmelserna inte är tillräckligt preciseradeutan ger ett alllför stort spelrum för i administrativ ordning meddeladeföreskrifter. Frän några håll framhålls viklen av alt detaljföreskrif-ternautformas i nära kontakt med förelrädare för det praktiska skogsbruket Jag delar ulredningens uppfattning all skogsvårdslagenbehöver revideras i flera väsentliga hänseenden. En rad bestämmelser i dennuvarande 1978/79:110 34 lagen bör ges ett ändrai innehåll för att skogsvårdenskall få den inriktning jag förordar i det föregående. Ett uv flera viktigainslag i en omarbetning är utt iitforniu bestämmelser som gerskogsvårdsstyrelserna möjlighet att utövu en effeklivare tillsynsverksamhet. 1likhet med utredningen anserjag all översynen bör ske i den formen att en heltny skogsvårdslag utarbetas. För au lagsiiftningen verksamt skall bidra tillförverkligande av det mål jag förordar bör den omfatta sådana bestämmelser omåterväxt och avverkning som syftar till en varaktigt hög och värdefullvirkesavkaslning. Liigsliftningen måste emellerlid också utformas så att detges utrymme och i vissu fall garantier för hänsyn till andra allmänna ochenskilda intressen. I likhet med det storu flertalet av remissinstansemaanserjag att utredningens lagförslag som helhet väl fyller de krav som börställas pu en lagstiftning om skogsvården. Den uppläggning utredningen valt utti en skogsvårdslag, som i huvudsak fär formen av en ramlag, samla de förskogens skötsel grundläggande bestämmelserna finner jag ändamålsenlig. Någruremissinstanser har som nämnts efterlyst mera preciserade lagbestämmelser. Jagavser att i det följande återkomma till frågan hur de enskilda beslämmelsernabör utformas. Rent allmänt anserjag emellertid alt en skogsvärdslag inte börsyfta till någon detaljreglering av det sätt på vilket varje skogsägare skallsköta sin skog. Förutsättningarna för skogsbruk är som jag harframhållit långtifrån desamma över hela landet. Därtill kommer all näringenbedrivs i skiftande företagsformer. Det måsle vidare beaktas alt metoderna ochtekniken i skogsbruket utvecklas fortlöpande. Ett par remissinstanser har framhållil att företrädare fördet praktiska skogsbruket bör ges ett inflytande när detaljföreskrifterna förlagens tilllämpning utarbetas. Jag vill erinra om att också den nuvarandelagstiftningen förutsätter detaljanvisningar för tillämpningen. Skogsstyrelsenhar ansvaret för dessa anvisningar. En ny lag som får formen av en ramlaglägger vidgade men följaktligen inte helt nya uppgifier på . Detkan förutsättas att liksom bedriver sittförtatiningsarbeie i kontakt med företrädare för olika intressegrupper. Jagvill ocksä påpeka att olika intressen är representerade i ämbetsverketsstyrelse. Nuvarande skogsvårdslag gäller skötseln av skogsmark meddärå växande skog. Från lagens tillämpningsområde görs undantag för skog påkyrklig jord och på mark som tillhör staten. 1 lagen finns en definilion av begreppei skogsmark. Enförsia förutsättning för all mark skall räknas som skogsmark är att den kananses vara lämplig för skogsproduktion. 1 förarbetena har det förutsatts attdet oftast inte innebär några svårigheter att avgöra om viss mark är lämpligför skogsproduktion eller inte. 1 tveksamma fall skall den för lagstiftningengmndläggande principen, att skogsbruket skall bedrivas med lillfredssiäl- Prop.1978/79:110 35 varu vägledande vid bedömningen. Vidbedömningen av murks lämplighet för skogsproduktion skull hänsyn las inte baiutill markens skick vid bedömningstillfället ulan iiven lill den höjhing uvmurkcns produktionsförmåga som kun nås genom förbättringsåtgärder uv olikaslag. Avgörunde för om murk skall anses som skogsmark ellerinte är om koslnudernu för de förbäilringsulgärder som krävs kun beräknas blitäckta genom skogens framtida avkastning. För ull mark som bedöms lämplig för skogsproduktion skallräknas som skogsmark ft)rdias vidure att marken inte i viisentlig utsträckninganvänds för unnul ändamål. Detta kruv innebär uil även vissa murker som ärföremål för unnan markanvändning kan kommu ull riiknas som skogsmark. Så ärfullel om den pågående murkunvändningen inte alls svuiur mot vud som kun unsesvura ell normull rulionelll murkulnyttjande. När murk som är lämplig ftir skogsproduktion ligger heltellei' delvis oulnylljud skull den inle iitin vidure unses som skogsmark. I deftill särskildu förhullunden uv social eller ideell natur moliverai del. skullsudun murk inte unses som skogsmark. Enligi förurbelenu kan det frånktiltur-minnesviirds-, nulurviirds- ellei' luristsynpunkl vuru motiverut attmurk som i och för sig är lämplig för skogsproduktion får liggu helt eller ihuvudsak ounviind. Regeln att murk skull vuru lämplig för skogsproduktion förall anses som skogsmark uividgus genom en föreskrift om uit också mark som avundru skäl bör hållas skogbevuxen skull räknas som skogsmark. Det gäller markerdur det bör finnus skog till skydd mol sund- eller jordflykt, fjäll-gränsensnedgående eller av unnat jämförligt skäl. Ulredningens förslug lill uvgränsning uv skogsvåidslagenstillämpningsområde överensstiimmer i princip med vud som gäller. skull enligi förslaget gällu vud som beskrivs somskogsmurk och skog som växer p;'i sådun murk. Enligt Ulredningens definition uv skogsmurksbegreppet börsom skogsmurk räknas murk som är lämplig för skogsproduktion och som inle iväsentlig utsträckning unvänds för unnul godtagbart ändamål. Ulredningen villemellertid ge uitrycket "lämplig för skogsproduktion" en snävareavgränsning än vud del hur haft. Dit skull räknas bara sådana murkersom, i det skick de befinner sig har en idealproduktion som enligt vederiugnubedömningsgrunder uppgår lill minst en kubikmeter virke per hektar och år. Delbetyder ull murker dur det behövs dikning eller andra lorbätiringsåtgärder förull produktionsförmågan skall nå upp lill en kubikmeter faller iiiunföi'skogsmurksbegreppet och därmed också lagens lill-liinipningsområde. är det visserligen angeläget ull marker som med föietugsekonomiskiförsvurbara åtgärder kan göras produktiva också tus i unspråk förvirkesproduktion. Ulredningen hänvisar lill atl det skogsproduktionsprogrum somutredningen förordar förutsätter utt betydande arealer myrmarker och sumpskogardikas. Prop.1978/79:110 36 bör emellertid sädana åtgärder inte åläggas markägarna somen skyldighet jämförbar med skyldigheten att anlägga skog på produktivskogsmark. En överföring av improduktiva marker till produktiva bör enligtulredningen ske med andra medel än skogsvårdslagens bestämmelser. De medel somåsyftas är främst statligt stöd, information och rådgivning. Utredningens förslag till avgränsning avskogsmarksbegreppet ansluler i övrigt i sak nära till vad som gäller f. n. Dennuvarande regeln om undantag för mark som ligger outnyttjad har dock inte någondirekt motsvarighet i förslaget. Enligt utredningen bör frågan om sådana markerskall undantas fitin lagens tillämpningsområde prövas i varje enskilt fall.Även för marker som utnyttjas för skogsproduktion skall undantag kunna göras.Enligt utredningen kan det finnas skäl för undantagsbeslut bl.a. då det mednågorlunda säkerhet kan avgöras atl skogsmarken kommer atttas i anspråk för annat ändamål än virkesproduktion. Som ytterligare exempelnämner utredningen undantag för marker i anslutning lill bebyggelse.