prop · G20357 · 1978-12-31 00:00:00 — Mot den bakgrunden finner jag del naturligt attverket även i fortsättningen uifärdar anvisningar som skall tjäna till ledningför den regionala verksamheten. En fördel med anvisningarna är också all gränsdragningsproblementill viss del torde kunna minskas genom alt fasta Prop.1978/79:57 II a. rapportering till central instans läggs fasl. Det bör också noteras allanvisningarna är ett flexibelt instrument som ger möjligheler lill förändrad inrikiningav verksamheien regionall i laki med ändrade konsumenlpoliiiskaprioriteringar. Jag vill i sammanhanget betona att den regionala personalensjälvfallet bör medverka när anvisningarna utarbetas. Det ankommer påregeringen att besluta i de nu berörda frågorna. har bedömtatt den regionala konsumentverksamheten på kort sikt kan bedrivastillfredsställande med oförändrade resurser men att en viss förstärkning ärönskvärd i det längre perspektivet. Bland remissinstanserna har främstlänsstyrelsen ställt sig bakom en förstärkning medan de som företräderkommunernas intressen lill viss del varit tveksamma till om den regionala nivånöver huvud taget bör tillföras ytterligare resurser. Jag delar bedömningen attarbetsuppgifter och resurser balanserar varandra på kort sikt. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen alt godkännade riktlinjer för den regionala konsumenlpoliiiska verksamheien som jag harförordat. Regeringenansluter sig lil) föredragandens överväganden och beslutar all genompropositionen föreslå alt anta det förslag som föredraganden harlagt fram. 1978/79:57 12 Sammanfattning av betänkande (SOU1978:16) Konsumentpolitiskverksamhei i offentlig regi bedrivs lokalt, regionalt och centralt. Denlokala verksamheien bygger på frivilliga åtaganden av landets kommuner. Vid årsskiftet1977/78 fanns någon form av konsumentpolitisk verksamhet i drygt 160kommuner. 1 62 kommuner leds verksamheten av en konsumeninämnd. I andrakommuner är verksamheien knuten till kommunstyrelsen, sociala centralnämnden,informationsnämnden eller annan nämnd. I 29 kommuner finns för det löpandearbetet en eller ftera heltidsanställda konsumenisekreierare. I övriga kommunerutom fullgörs konsumenlsekreterarens arbele av deltidsanställdaijänslemän - ofta med även andra arbetsuppgifter än konsumentfrågor. 1 Siockholmmotsvaras konsumenisekreierarna av de kommunalt anställda hemkonsulenterna (ett30-ial). Denregionala organisationen på konsumenlområdel utgörs av hemkonsulenterna, somär knutna lill länsslyrelsernas planeringsavdelningar. Vid utgången av år 1977fanns 39 hemkonsulenter vid landels länsstyrelser. Tio län har en hemkonsulent,tretton län har två och ett län () tre hemkonsulenter. På ceniralnivå har konsumeniverkei ett övergripande ansvar för konsumentfrågorna.Konsumentverket svarar enligt sin instmklion för den regionalakonsumentverksamheten och för kontakter med företrädare för och annanlokal konsumentverksamhet. Verkei uifärdar härvid anvisningar för inrikiningoch planering av den regionala verksamheten. Hemkonsulenterna biträderkonsumentverket i bl. a. utredningsarbete och utbildningsfrågor. Konsumeniverkeisvarar för fortbildningen av konsumentsekreterare och hemkonsulenter. Imaj 1974 tillsattes en arbetsgrupp inom med uppdrag allutarbeta förslag i fråga om kommunernas medverkan i konsumentpolitiken. Arbetsgmppenförordade i sill betänkande konsumentpolitisk verksamhei - innehålloch organisaiion (stencil H 1974:1) all kommunernas medverkan ikonsumentpolitiken skulle byggas ut väsentligt saml all hemkonsulenlljänslernavid länsstyrelserna skulle dras in. 1 proposition 1975:40 anslöt sig regeringentill arbetsgruppens förslag. Ävenriksdagen fann utbyggnaden av den konsumenlpoliiiska verksam- 1978/79:57 13 heteninom kommunerna angelägen. ansåg emellertid au en regionalkonsumentverksamhet behövdes och alt hemkonsulentljänsterna därför inte bordedras in. framhöll alt den regionala organisationen borde anpassas utbyggd verksamhet. Isamband med behandlingen av ett anial riksdagsmotioner uttaladeriksdagen att det fanns goda skäl för en konsumentpolitisk verksamhei påregional nivå även när verksamheien på den kommunala nivån hade blivit fulltutbyggd. ansåg atl frågan om inriktningen av och resurserna för ensådan regional verksamhei borde uiredas så alt klarare riktlinjer skapades fören anpassning av den regionala konsument-politiska organisationen lill denkommunala verksamhetens utbyggnad. Uppdraget borde anförtros en kommitté med pariamentariskiinslag. Detär detta uppdrag som ulredningen angående regional konsumentpolitiskverksamhet () - enligt direktiv av regeringen -nu fullgjort. Utredningensarbete har i enlighet med statsmakternas intentioner avsett inriktningen av ochresurserna för en framlida regional konsumentpolitisk verksamhet. Två viktiga förutsäliningari utredningens direktiv har varil alt riksdagsbeslut om konsumentpolitiskverksamhei skall beakias och all den regionala verksamheien för framliden börges en renodlat konsumentpolitisk inriktning. Ulredningen har bl. a.genom en enkät lill hemkonsulenterna kartlagt deras verksamhet. En enkät beiräffandekommunal konsumeniverksamhei har lillställis ett slorl antal kommuner. Etttiotal länsstyrelser har för Ulredningen redovisat i vilken omfattninghemkonsulenterna tas i anspråk för länsstyrelsernas verksamhei.Enkäterna har givit nämnda instanser tillfälle atl framföra synpunkter på enframtida konsumentpolitisk verksamhei på regional nivå. Olikamyndigheters och organisationers syn på inriktningen av en framtida regional konsumeniverksamheihar inhämialsgenom hearings. Ulredningen har tagit del av konsumentverketssammanställningar och material angående central, regional och kommunalkonsumentverksamhet. Utredningenanser del angeläget att den kommunala konsumentverksamheten inom en 5-årsperiodär så utbyggd alt vägledning lill enskilda konsumenter samt allmänna informationsin.satseri huvudsak då har kunnat föras över från regional till lokal nivå. Skulleemellertid i början av 1980-talel detla inte visa sig vara fallet bör enligt enmajoritet i ulredningen frågan om obligatorisk konsumentverksamhet bliföremål för statsmakternas prövning. Enligt statsmakternas ställningstagande1975 skall en huvuduppgift för den kommunala konsumentverksamheten vararådgivning till konsumenter 1978/79:57 14 Verksamheten bör dessulom omfatta bl. a. allmän konsumentinformationoch rapportering av konsumeniproblem till centrala organ på konsumenlområdel. Nuangivna uppgifter för den kommunala verksamheien har emellertid domineratockså många hemkonsulenters arbele regionall. Starkapraktiska skäl talar enligt utredningens mening för atl tyngdpunkten irådgivningen till enskilda konsumenter föriäggs till kommunerna. Även denallmänna informationen lill konsumenter bör i försia hand förläggas tillkommunal nivå. Ulredningen anser därför att hemkonsulenternas nuvarande arbeiemed rådgivning lill enskilda konsumenter och allmän konsumentinformation börföras över från regional till nivå. Ett sådant överförande ligger väli linje med ställningstaganden beträffande den komniunala verksamheten.Alt hell föra över dessa uppgifter till kommunerna låter sig dock inte görasförrän den kommunala verksamheien blivit fullt utbyggd. måsleman räkna med all hemkonsulenterna fär las i anspråk för enskild rådgivning ochför allmän konsumentinformation i de delar av länel som saknar konsumentverksamhet.Vad gäller allmän information anser ulredningen lämpligt alt vissa samordnanaeuppgifter i fråga om konsumentinformationen inom länel även på längre siktförläggs lill den regionala nivån. Ulredningen uigår därvid från alt denregionala och den kommunala konsumentverksamheten skall samverka på frivilligbas. Blandhemkonsulenternas nuvarande arbetsuppgifter ingår också att siödja denkommunala verksamheien, t. ex. vid uppläggningen av rådgivningsar-beiei. Ulredningenfinner all denna uppgift bör ligga kvar på den regionala nivån underuppbyggnaden av den kommunala verksamheien. förslag alt rådgivningen lill enskilda konsumenter ochallmäninformationen i huvudsak skall föras över lill den kommunala nivån skapasutrymme för annal arbete regionalt. Enligt utredningens mening bör denkapacitet som frigörs utnyttjas bl. a. för bevakning och utredning av konsumentfrågorpå länsnivå. Konsumeniverkeihar under senare lid fåll flera nya och omfattande arbetsuppgifter. a. produktsäkerhet och produktutformning, informationsplikt i reklam och konsumenlkrediter.I arbetet på dessa områden behövs medverkan av befattningshavare på olika hålli landet. Det kan gälla all rapportera problem till eller all dellai projekt i verket - t. ex. arbete med riktlinjer för företagensproduktutformning eller marknadsföring - eller alt kontrollera atl sådanariktlinjer efterlevs. På konsumenikrediiområdet har statsmakterna (se prop.1976/77:123) framhållit all hemkonsulenterna bör kunna medverka i arbetet medalt kontrollera atl riktlinjer för kreditköp följs av förelagen. Delkunde invändas att också den kommunala konsumentverksamheten bör rapporterakonsumentproblem lill och alt rapportering både lokalt ochregionalt kan leda lill dubbelarbete. Prop.1978/79:57 15 emellertidinte finna annal än alt både den kommunala och den regionala rapporteringenbehövs för alt arbetet skall bli så effektivt som möjligl. Uppgiftersom avser kontroll av efterievnaden av verkets riktlinjer och motsvarande skallenligt utredningens mening utföras på regional nivå. använtmedel i konsumentpolitiken är utbildning. Flertalet hemkonsulenter har lång ochgedigen erfarenhet av undervisning i konsumentfrågor. Utredningen finner det naturiigtatt hemkonsulenterna - eller deras motsvarighet - också ifortsättningen verksamt bidrar till bälire kunskaper på konsumenlområdel.Konsumentverket har eit omfattande ansvar för utbildningen i konsumentfrågor.I detta arbele bör den regionala verksamheien utgöra en naturlig länk. Man kanregionall bistå konsumeniverkei i dess kontakter med uibildningsorgan, t. ex.när del gäller uppläggning och genomförande av lärares studiedagar eller av studieprograminom folkbildningsarbetet. Hemkonsulenternamedverkar i viss utsträckning i arbetet på länsstyrelserna. På sina hållär dock denna medverkan mycket blygsam. Enligt utredningens mening börhemkonsulenternas sakkunskap bätire tas till vara inom länsstyrelserna vidbehandling av frågor med konsumentpolitisk anknytning. Som exempel kan nämnasbistånd vid prövning av ärenden angående stöd lill kommersiell service iglesbygd eller angående tillfällig handel samt vid remissbehandling av frågorinom del konsumenlpoliiiska området. Utredningens förslag vadgäller arbetsuppgifterna på regional nivå kan sammanfallas så atl verksamheteni framtiden bör omfatta bevakande, utredande och kunskapsförmedlande uppgifter. Ulredningen understryker iolika sammanhang att det är viktigt atl de statliga och kommunala resurserna påkonsumenlområdel utnyttjas rationellt. Delta kräver fortlöpande samverkanmellan saml de regionala och kommunala konsumeniorganen. a.är det angelägel att de håller varandra underrättade om insatser av belydelseför respektive verksamheter. Utredningen anser atl fasta rutiner för sådantinformationsutbyte bör utvecklas. Delbör ankomma på att från nu angivna utgångspunkter utarbetanärmare anvisningar för den regionala verksamheten. Meddet arbetsområde som utredningen föreslår för de regionala handläggarna på konsumenlområdelär det tveksamt om beieckningen "hemkonsulent" bör användas ifortsättningen. Befattningen synes kunna ges samma beteckning som övriga tjänstemänmed motsvarande handläggande uppgifier på länsstyrelserna, med tillägget "handläggareav konsumentfrågor" som en arbetsbeskrivning. Blandde kvalifikationer som utredningen bedömer önskvärda för atl de regionalahandläggarna skall kunna genomföra de föreslagna arbetsuppgift terna märkskunskaper i konsumentekonomi och konsumenträtl saml pedagogisk erfarenhet.Utredningen förutsätter att även i 1978/79:57 16 framtidensvarar för vidareutbildningen av de regionala handläggarna. Utredningenhar inte funnit anledning alt organisatoriskt placera de regionala handläggarnapå annat sätt än , dvs. vid planeringsavdelningarna inomlänsstyrelserna. Vissa ändringar föreslås i länsstyrelseinstruktionen i syfte atlbetona konsumentfrågornas vikt inom länsslyrelse-arbelel. Utredningenförordar atl i de län där två hemkonsulenter är placerade på olika orter inomlänet eller där hemkonsulent finns på annan ort än tjänsternaförs över lill länsstyrelseorten. Härigenom kan eu bättre samarbete etablerasbåde mellan de regionala handläggarna inbördes och mellan dessa handläggare ochlänsstyrelsen. Utredningenanser att genomförandel av de framlida arbetsuppgifterna kommeratt ställa kravpå ökade resurser regionall och förordaratt personalen förstärks efter hand.Behovet av större resurser kommer all bli särskilt märkbart i län med en tjänstoch ett ston antal kommuner och invånare. Ulredningen finner önskvärt att detpå sikt finns åtminstone två handläggare på alla länsstyrelser med undantag avde minsta. Personalbehovet bör enligt ulredningen bedömas avkonsumentverket i samverkan med länsstyrelserna. Dennuvarande kapaciteten på regional nivå skulle kunna ökas väsentligt genomförstärkningar av bilrädespersonalen. Hemkonsulenternas möjligheler atl anlitasådan personal är mycket begränsade på många länsstyrelser.Utredningen anser angelägel alt del finns minsl en heltidstjänst som biträde åthemkonsulenterna vid varje länsstyrelse. Utredningenföreslår atl länsstyrelserna i fortsättningen direkl lilldelas vissa medel förregionala utbildnings- och informationsinsatser på del konsumenlpoliiiskaområdet. Storleken av dessa medel bör prövas i anslutning lill länsslyrelsernasanslagsframställningar. 1978/79:57 17 Utbyggnaden av den kommunala konsumentpoliliska verksamheten En övervägande majoritet av de remissinstanser som har yitralsig om takten i utbyggnaden av den kommunala konsumenlpoliiiska verksamheten ärense om att del är angeläget att konsumentorgan inrättas i kommunerna så snart detlaär möjligt. Omkring hälften av dessa remissinstanser anser del dock olämpligtalt den kommunala konsumentverksamheien görs obligatorisk nämligen länssiyrclsernai Ösicrgöilands, , Goilaiids. Hallsiahammars, Väsierds, , . Husmodersförbundei hem ochsamhälle. Man menar altkommunerna själva måste prioritera sin verksamhei och avgöra om nya aktivitetersom konsumentpolitisk verksamhet kan byggas upp inom de snävaekonomiska ramar som gäller. Diskussioner om konsumeniverksamhei i anslutningtill de årliga överiäggningarna om den kommunala ekonomin som förs mellanregeringen och bedöms kunna påverka utbyggnaden gynnsamt. Någraremissinstanser pekar på atl utbyggnaden kan påskyndas om statliga medel skjutstill. Konsumeniverkei, länsstyrelserna i , ochKristianstads län, Flens, , , Ösiersunds och Lideå kommuner.Kooperativa förbundel (KF). , Landsorganisaiioncni (LO). Tjänsiemännens ceniralorganisation (TCO) samt centralorganisaiionenSACO/SR tillstyrker utredningens förslag att frågan om obligatorisk konsumentpolitiskverksamhei bör prövas av slaismakterna om verksamheten då inte har blivitfullt utbyggd. hemkonsulenicrs förening anser au prövningen bör skeredan efter tre år. uttalar all entillfredsställande konsumentvägledning skall ha etablerats i vae kommun om fem år.Arbetarnas bildningsförbund () menar atl lämpliga åtgärder måste vidtas såall en fullsiändig uibyggnad kommer lill siånd senasi . Huvudargumentelför prövning av eli obligatorium är enligt flertalet av dessa instanser alt enändamålsenlig arbetsfördelning och samverkan mellan olika nivåer kan åstadkommasförst då kommunerna har övertagit direkirådgivningen och huvuddelen av informalionsuppgifterna. Länssiyrclserna i Siockholms. och Göichurgsoch lan saml kommun anser atl man nu inte kan ta ställning lillom ett obligatorium bör övervägas ulan menar all utvecklingen måsteavvaktas. 1978/79:57 18 2 Arbetsuppgifter för den regionala instansen 2.1 Allmänt En massiv remissopinion stöder utredningens förslag lillarbetsuppgifter för den regionala nivån. Enigheten är sålunda stor mellancentrala myndigheter, länsstyrelser, kommuner, arbetstagarorganisationer,intresseorganisationer m, fi. om att de resurser för konsumenlpoliiiskauppgifter som enligt riksdagsbeslut skall finnas vid länsstyrelserna skall inriktasmot bevakande, utredande och kunskapsförmedlande uppgifter. ABF redovisar dock tveksamhet till behovet av en framlidaregional förankring av de konsumenlpoliiiska uppgifterna men kan med den ram slatsniakternafastställt acceptera den huvudsakliga inriktningen av verksamheten. Några remissinstanser har synpunkter på prioriteringen avde föreslagna uppgifterna. Lånssiyrelserna i Göieborgsoch . Ålvsborgs.Värmlands saml framhåller utbildningen som en väsentligregional uppgifi. KF menar atl hemkonsulenternas arbeie med utbildning ochallmän konsumentinformation, särskilt i form av initiering, samordning ochmedverkan vid arrangemang ordnade av institutioner, skolor och folkrörelseorganisationermåste ges hög prioritet. Husmodersförbundei Hem och samhälle påpekar alt deregionala handläggarna inte får åläggas så många bevakningsuppgifter all detblir lill men för de nödvändiga och allt mer viktiga informations-, utbildnings-och planeringsuppgifterna. .soci-aldemokrailska kvinnoförbund anser atlde samlade statliga och kommunala resurserna på konsumenlområdel utnyttjasbäst, om man sätter de kunskapsförmedlande insatserna främsi på den regionala nivån.Länssiyrelserna i och Norrbanens län anser all möjlighelerna tillregional anpassning av verksamheien måsle sältas i centrum. , , , , ,, , och , Kommunförbundei, Landstingsförbundei,, , , , , , ,, och kommuner, , , Husmodersförbundei Hem och samhäUe och /SR betonar viklen av enklar arbetsfördelning mellan slallig och verksamhei. Flertalet avdessa menar att gränserna mellan olika arbetsområden kommunalt och regionaltinte är helt entydiga i utredningens förslag och befarar därför all detta kanleda lill överlappningar och dubbelarbete. ansvarsgränser anses vara enförutsättning för att de resurser samhället satsar på konsumentpolitik skallkunna utnyttjas rationellt och för atl konsumenterna skall veta vilken instansdeskall vända sig lill. Som exempel på områden som inte anses klart avgränsadenämns utbildning och information. Huvuddelen av remissinstanserna som är kritiskamot föreslagen ansvarsfördelning redovisar inte närmare hurgränsdragningsproblemen bör lösas. 1978/79:57 19 Kommunförbundei anser att problemet kanlösas genom att myndighetsutövning och därmed sammanhängande verksamhet åläggsden statliga regionala .sektorn medan rådgivnings- och informationsverksamhetenbör ligga på den kommunala. anser attoklarheterna i relationerna mellan den regionala och kommunala nivån är enkonsekvens av alltför snäva utredningsdirektiv. Föreningen anser del därförangeläget all en översyn görs av den samlade konsumenlpoliiiska verksamheteninom en snar framlid. Föreningen anser vidare alt en överflyttning av samtligainformations- och utbildningsinsatser lill kommunerna ger en klarareansvarsfördelning. LO avvisar utredningens förslag angående de regionalahandläggarnas uppgifier inom områdena bevakning, rapportering och uiredning medhänvisning lill riskerna för dubbelarbete. Konsumeniverkei framhåller att omde regionala arbetsuppgifterna koncentreras till färre områden och samtidigtfördjupas inom dessa kommer en klarare arbetsfördelning mellan ceniral,regional och nivå alt skapas. Risken för oklara ansvarsgränser lyfter enligt fleraremissinstanser fram kravet på ell utvecklat samarbete och samordning mellanberörda myndigheter på ceniral, regional och lokal nivå. Detla betonas av bl.a. länsstyrelserna i , , , , Värmlandsoch Väslmanlands lån, , och kommuner, /SR, saml . En samordning mellan konsumeniorganpå olika nivåer anses ge förutsättningar för eit effektivt resursutnyttjandeoch ett mera likartat och jämnare serviceutbud till de enskilda konsumenterna. menar alt den regionalakonsumentverksamheten måsle få betydande samordningsuppgifter i anslutning lillverkets samarbete med kommunerna. En viss del av den statligakonsumentverksamhetens service till och kontakter med kommunerna bör såledeskunna överföras till regional nivå. En aspekt på det nämnda samarbetet är det regionalaorganets stöd och service ål den kommunala verksaniheten. iJönköpings län anför all stödet lill kommunerna i konsumenlpoliiiska frågorunder senare har år varil en angelägen uppgift men att eti bestående samarbetebör komma till stånd även sedan verksamheten har blivit fullt utbyggd. Dennauppfattning delas av bl. a. länsstyrelserna i , , Kopparbergsoch , , , . Uppgifterna kan avse planläggning av kampanjer, anpassning av materiallill regionala förhållanden etc. Länssiyrelsen i pekar på atl utredningen ejbehandlar en decentralisering av arbetsuppgifter från konsumentverket.Länsstyrelsen anser atl decentraliseringsutredningen borde, utreda om inteuppgifter med fördel skulle kunna ftytias från central till regional nivå isyfte atl förslärka problemuppfångningen från lokal nivå och stärkakonsumentverkets möjlig- 1978/79:57 20 hetertill problemorienierade insatser. Enligi mening är det angelägetau den regionala konsumeniverksamheien i siörre ulsiräckning än lor närvarandeges möjligheler au arbeta med samordningsuppgifter i anslutning lillkonsumentverkets samarbete med kommunerna. Kommunförbundeiå sin sida anser all kommunerna i det längre perspektivet genom samverkansjälva skall kunna samordna gemensamma aktiviteter i en region. Så länge konsumentverksamheieninte är fullt utbyggd bör dock den regionala statliga nivån svara församordningen av allmänna informationsinsatser i länei. Länssiyrelseni Värmlandslän anser liksom ulredningen atl en viktig uppgift för den regionalainstansen bör vara alt samordna kontakterna med massmedia och spridning avinformation i övrigi. Samordningsuppgifter i anslutning till information ochupplysning nämns också av kommun och Hemkonsuleniernas Jörening. OcksåUmeå kommun finner det naturligt alt, som ulredningen föreslår hemkonsulenternaoch de kommunala konsu-mentvägledarna i fortsättningen skall samarbeta när delgäller inforniaiion och rådgivning. Hemkonsulenternas uppgift bör då varasamordnande på regional nivå samt stödjande och rådgivande lill de enskildakommunerna. Länsstyrelseni anser att samordning angående bevakning, rapportering och uiredningbör handhas regionalt. Även KF anser alt de föreslagna bevaknings- ochutredningsuppgifterna bör utföras i nära samverkan med den kommunala verksamheien,vars närhei lill konsumen-lerna, lokala marknader och organisaiioner, tordegöra den väl ägnad för sådana uppgifter. framhåller önskvärdheten av att det etableras ett aktivt samarbetemellan samhällets konsumenlpoliiiska organ, främst på den regionala ochkommunala nivån, och hushållningssällskapens hemkonsulenter(hushållskonsulenter) och hushållsnämnder. 1 hushållningssällskapen finnssamlad erfarenhet, kunnighet och administrativa resurser, när det gällerlandsbygdens speciella problem och förhållanden. Samarbetet ärenligt förbundetsynnerligen angeläget med hänsyn lill au de befattningshavare som har uppgiftensom "konsumenisekreierare" eller motsvarande i kommunerna i mångafall saknar praktisk erfarenhet från dessa verksamhetsfält. Flertaletav de remissinsianser som yttrat sig om samarbetet anser det vikligl alt delsker på frivillig basis och atl samtliga berörda parter kan ta inilialiv till samverkansamt att samarbetet utvecklas efter de speciella förutsäliningar som råder ivarje län. Ulredningen har föreslagilalt konsumeniverkei skall utfärda anvisningar för den regionala instansen. Deremissinstanser som yttrat sig i denna del stödjer utredningens förslag. samt Göieboigs och lön. kommunoch anser au anvisningarna torde få stor betydelseför samordningen mellan olika 1978/79:57 21 Ösiersunds konimun anser atl det klart måsle framgåav anvisningarna hur samordningsfrågor och informationsutbyte skall reglerasmellan olika nivåer.