prop · G203161 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligtde riktlinjer för taxeringsorganisationen i första instans som antogpå förslag i prop. 1975; 87 (SkU 1975: 31, rskr 1975: 299) godkändes i principatt uppgifter om laxeringen och debiteringen redovisas i en och samma längd.Förslag till en sådan samordning av inkomst- och debiteringslängderna lade ulredningenfram i sin delrapport : I. Delta förslag bygger på de synpunkter angående längdföringensom redovisades i en tidigare delrapport ; 1. Utredningens förslag har inteförut behandlats av mig. Somjag framhöll i prop. 1977/78: 181 angående nytaxeringsorganisation m. m. avsåg jag att återkomma till förslaget i etlsenare sammanhang. Utredningen har numera kompletterat sitt förslag iföreliggande delrapport : 4: 2. Jag vill därför nu för egen del taställning till denna fråga. Jag anser mig därvid försl böra kort redogöra förnuvarande förfarande. Enligtgällande ordning skall av taxeringsnämnd beslutade taxeringar föras in iinkomstlängd resp. förmögenhetslängd. Sådan längd benämns i 68 § TL ocksåtaxeringslängd. 1 paragrafen ges relativt utförliga bestämmelser om vad somskall antecknas i inkomstlängden. 1 fråga om förmögenhetslängden föreskrivsalt anteckning skall göras om den lill statlig förmögenhetsskattskattepliktiga och beskattningsbara förmögenheten. Närmare föreskrifter omlängdemas upprättande meddelas av regeringen. Sådana föreskrifter har tagitsin i laxeringskungörelsen (1957: 513; TK). Taxeringslängdskall enligt 68 § TL skrivas under av lokal skattemyndighet eller annanlängdförare. Längden består enligt föreskriftema i TK av tre delar. A, B och C-del.Längdföringen, och därmed underskrivandet av dessa delar, är i allmänhet såfördelad att lokal skattemyndighet svarar för längdföringen av A-delen (fysiskapersoner, dödsbon och familjestiftelser) medan svarar för längdföringenav B- och C-del (aktiebolag, ekonomiska föreningar m. fl.). 1 många län svarardock lokal skattemyndighet i residensstaden också för B- och C-delama. Sedanlängden har skrivits under skall den anses innefatta taxeringsnämndens beslul(68 § sista slyckel TL). Undertecknandet sker regelmässigt senast den 10augusti taxeringsåret. Dedebiteringar av skatt m. m. som lokal skattemyndighet skall verkställa på grundvalav laxeringama redovisas i en debileringslängd, som undertecknas avmyndigheten senasi laxeringsåret. De närmare föreskrifterna om debileringslängdfinns i UK. Utredningenframhåller inledningsvis all den beslutade förlängningen av taxeringsperiodenmedför att uppgifter om laxeringar, debileringar och pensionsgrundande inkomsi (PGl)blir tillgängliga för längdföring efter taxeringsperiodens utgång.Denna omständighet och del förhållandet att de båda längderna har delvis sammainnehåll lalar enligl uiredningens mening för att uppgiftema sammanförs i enlängd, benämnd skattelängd. Prop.1978/79:161 97 Förfarandet kommer enligt utredningens redogörelse för förslagetatt bli i stort sett följande. Debelsedlai- på slutlig skatt och skattelängd framslällsmed ADB på grundvalav registrerade uppgifter i det centrala skatteregistret. Debetsedlamaframställs först eftersom de skall vara de skattskyldiga tillhanda senast den15 december taxeringsåret. Framställningen sker successivt med början inovember. Sedan debetsedlama har färdigställts trycks skattelängderna för deolika fögderierna. De lokala skattemyndighetema tillhandahålls längderna underandra hälften av december månad taxeringsåret, dock senast den 31 december.Längderna skall underskrivas av lokal skattemyndighet och därmed ansesinnefatta taxeringsnämnds beslut om taxering och lokal skattemyndighets beslutom debitering och PGl. Också förmögenhetslängden skall underskrivas av lokalskattemyndighet. Skattelängden trycks i huvudskrift och två avskrifter.Huvudskriften behålls av lokal skattemyndighet. översänds underförsta hälften av januari året efter taxeringsåret till länsstyrelsema ochkommunstyrelserna. Utredningen har utarbetat förslag till de lagändringar,som enligt utredningens mening fömtsatts. De av utredningen föreslagnaändringarna gäller bl. 2 § I mom. samt 68 och 72 a§§ TL. Vad först angår 2 § 1 mom. och 68 § TL gäller f n. enligtdet förstnämnda stadgandet att till den årliga laxeringen skall hänföras varjebeslut som skall antecknas i taxeringslängd enligt vad som har föreskrivitsdärom. Utredningen föreslår ingen ändring i sak av 2§ 1 mom. men förordar attbestämmelsen utformas med utgångspunkt i att de laxeringsnämndsbeslut somskall antecknas i skattelängd eller förmögenhetslängd anges i 68 § TL. Dennaparagraf bör enligt utredningens mening i överensstämmelse härmed förses medtillägg om att i skattelängd ocksä skall särskilt antecknas beslut om beräkningav statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst samt beslut enligtdubbelbeskattningsavtal om avräkning av utländsk skatt eller tillämpning avprogressionsbestämmelser. Den ändring som ulredningen på gmnd av det ändradeförfarandet vid längdframställningen föreslår beträffande 72 a § TL är avredaktionell natur. Utredningen har slutligen föreslagit ett fillägg tilllagen (1951:763) om beräkning av stailig inkomstskatt för ackumulerad inkomst. F.n.skall PGl införas i debiteringslängd. Bestämmelse härom finns i 17§ UK.Utredningen föreslår att den nämnda lagen i en ny 7 a§ förses med bestämmelseom att lokal skattemyndighets beslut beträffande PGl skall antecknas i skattelängdoch att den undertecknade längden skall anses innefatta myndighetens beslut. Utredningens förslag synes allmänt ha accepterats avremissinstanserna. I några fall har dock gjorts påpekanden till vilka jagåterkommer. För egen del får jag anföra följande. Taxeringsperioden har enligt beslut förlängtstill . Till dess regeringen förordnar annat skall docktaxeringsperioden 7 1978179. Prop.1978/79:161 98 Förlängningen medför att manefter taxeringsperiodens slut inte får tid all framställa taxeringslängderinnan debetsedlarna på slutlig skatt framställs. När taxeringslängden kantryckas är det också lid för att trycka debileringslängden. Det ligger då ocksåenligt min mening nära lill hands att söka samordna de båda längderna. En sådansamordning innebär en uppenbar rationalisering och kan företas utan olägenheterför kommuner eller andra användare. Jag föreslår därför att den genomförs fr.o. 1979 ärs taxering. Fram lill fick förmögenhetslängd enligt föreskrifti lagen (1937: 249) om inskränkningar i rätten att utbekomma allmännahandlingar, m. m. inle utan den skattskyldiges samtycke utlämnas lill annantidigare än efter längdens datum. Denna beslämmelse är slopad ochnågot hinder mol atl låla förmögenhelslängden ingå i samordningen finns därförinte längre. Enligt vad jag har inhämtat under hand fortgår utredningsarbetetinom RS-projektei med en sådan lösning som mål. Jag föreslår atl samordningenockså skall omfatta förmögenhetslängden. Jag biträder vidare utredningensförslag atl den nya längden skall benämnas skattelängd. Etl sammanförande av uppgifterna i inkomstlängden,förmögenhetslängden och debiteringslängden till en skattelängd är i stort framställningsteknisk fråga. Från lagteknisk synpunkl kunde det därförsynas enklast atl i princip behålla nuvarande bestämmelser om dessa längderoch införa föreskrift om att de skall upprättas i en gemensam handling. En lösning,som innebär att beteckningarna på dessa längder slopas, synes emellertid inteförutsätta några större ändringar i TL eller andra författningar. Frågan kantill viss del lösas genom att i övergångsbestämmelsema till lagändringen i TLtas in föreskrift om att ordet taxeringslängd, inkomstlängd ellerförmögenhetslängd, när det förekommer i olika böjningsformer i annanförfattning, skall avse skattelängd i motsvarande form. Jag förordar därför atten sammanslagning av längdema författningstekniskt löses enligl den sistangivna linjen. Jag föreslår i likhet med utredningen att bestämmelsema i TLutformas med ulgångspunkt i att 68 § skall uppta alla sådanataxeringsnämndsbeslut som skall antecknas i skattelängden. 1 denna paragraf bördärför såsom utredningen har föreslagit nu tas med taxeringsnämnds beslutenligt dubbelbeskattningsavtal. Jag kan däremot inte biträda utredningensförslag att föreskriften om anteckning i skattelängd ocksä skall gällataxeringsnämnds beslut om särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomsi.Bestämmelse om att sådant beslut skall antecknas i skattelängd skulle medföraalt beslutet hänfördes till åriig laxering enligt beslämmelsen i 2 § I mom.tredje stycket TL och därmed kom att omfattas av den processordning som gällerför denna taxering. Processordningen regleras i fråga om särskild skatteberäkningi lagen (1951: 763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumuleradinkomst. Att beslut om särskild skatteberäkning inte anges i 68§ hind- Prop.1978/79:161 99 rar dock inte atl man i fortsättningen - på samma sätt somf. n. i taxeringslängden beträffande länsskatterätts beslut om särskildskatteberäkning -anmärker att sådani beslut har meddelats av taxeringsnämnd. Vidutformningen av 68 § i övrigt samt 2 § 1 mom. TL skall beaktas attinkomsttaxering, förmögenhetstaxering och särskild fastighetstaxering enligt sisinämndastadgande innefattas under benämningen årlig taxering. Bestämmelsen i 68 §sista stycket bör ändras så alt den underskrivna skattelängden kommer attinnefatta taxeringsnämnds beslul i fråga om inkomst-och förmögenhetstaxeringsamt vad som i övrigt, med undantag av särskild fastighetstaxering, enligt 2§ Imom. skall hänföras till åriig taxering. På molsvarande sätt bör 2§ 1 mom.sista stycket utformas så att fill den årliga taxeringen kommer att hänföras -förutom inkomsi- och förmögenhets-taxering saml särskild fastighetstaxering -vad som annars enligt 68 § skall antecknas i skattelängden. Jag föreslår att bestämmelsemaändras i enlighet härmed. Föreskriften i 68 § om att skattepliktig ochbeskattningsbar förmögenhet skall antecknas i skattelängden tillämpas f. n. baraom förmögenhetsskatt skall utgå. Jag föreslår att bestämmelsen bringas iöverensstämmelse med denna tillämpning. Nuvarande bestämmelse i 68 § att regeringenmeddelar närmare föreskrifter om laxeringslängds upprättande kan vidare enligtmin mening utgå. De verkställighetsföreskrifter som behövs i fråga omskattelängden kan regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, meddelapå gmnd av 8 kap. 13 § regeringsformen. De av migföreslagna ändringama i 72 a § TL är bara följdändringar eller av redaktionellnatur. Innan jaggår över till frågan vilka ändringar som en sammanslagning av längdema kanpåkalla i andra författningar vill jag först beröra elt påpekande avlänsstyrelsen i . Påpekandet gäller bestämmelsen i 68 §sista stycket att den underskrivna skattelängden - på samma sätt som f n. denunderskrivna taxeringslängden - skall anses innefalta taxeringsnämndens beslut. Bestämmelsen har, anser länsslyrelsen, den konsekvensen,att längdens innehåll tar över och träder i stället för taxeringsnämndensbeslut. Enligt mening blir följden att besvär, som anförs undertaxeringsperioden över taxeringsnämnds beslut, inte kan prövas avlänsskatterätt förrän skattelängden föreligger klar och underskriven. Elt sättatt lösa delta problem finner vara att införa ettmarkeringsförfarande i det centrala skatteregistret och vid besvär låta dettaregister innefatta taxeringsnämndens beslut. Jag vill med anledning härav erinra om att ifrågavarandebestämmelse på förslag i prop. 1967: 88 närmast tillkom för all undanröjatveksamhet om vilken av två föreliggande underlag som skall äga vitsord vidbesvär, anteckningarna på deklarationen eller uppgiftema i längden. Denomständigheten att längden gavs vitsord sedan den har upprättats på grundvalav anteckningarna på deklarationen kan enligt min mening inte medföra attskal- Prop.1978/79:161 100 terätt skulle vara förhindrad att ta ställning tilltaxeringsnämnds beslut sådant det föreligger . Att märka är vidareatt taxeringsnämnd enligt 69 § 3 mom. TL i dess lydelse fr. o. m. den 1 januari1979 bara undantagsvis kan ompröva beslut över vilket skaltskyldig har anförtbesvär. Längden får betydelse för processordningen först sedan den harupprättats och undertecknats. Skulle det visa sig att den senare upprättadelängden i visst fall inte stämmer med taxeringsnämndens beslut enligtanteckningarna på deklarationen kan längden rättas med stöd av 72 a § TL ellerändring vidlas efter besvär över taxeringen. Jag anser att det därför intefinns anledning att knyta taxeringsnämnds beslut lill det centralaskatteregistret på det sätl som har föreslagit. Som jag har nämnt uttalar utredningen att skattelängdenefter undertecknandet skall anses innefatta lokal skattemyndighets beslut omdebitering av slutlig skatt och PGl. Såvitt gäller PGl föreslår utredningen atluttrycklig bestämmelse härom las in i lagen (1959: 551) om beräkning av pen-sionsgruiidandeinkomst enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring. Något förslag tillmotsvarande lagbestämmelse i fråga om debiteringen av slutlig skatt harutredningen inte lagl fram. För egen del vill jag anföra följande. Debiteringen av slutlig skatt och PGl anges f. n. idebiteringslängd. Detta förfarande regleras helt i administrativ ordning genomföreskrifter i UK. Den omständigheten att sluilig skatt och PGl genomsamordning kommer att anges i en för taxering och debitering gemensam längd istället för en fristående debiteringslängd ger i och för sig inte anledningtill någon föreskrift av det slag som utredningen föreslår. Det är vidare altmärka atl skattelängden skall undertecknas av lokal skattemyndighet. Del liggeri sakens natur att den undertecknande myndighetens egna beslut innefattas ilängden. En bestämmelse om att längden skall anses innefatta myndighetensbeslut är inte förenligt med detta förhållande. Jag föreslår därför atl längdföringenav debitering och PGl också i fortsättningen regleras i administrativ ordning.Mitt förslag medför att ändringama i andra författningar än TL begränsas tillnågra mindre jämkningar av redaktionell natur i 27§ I mom. UBL. Med anledningav att RFV i sitt yttrande har understrukit vikten av att PGl förs in iskallelängd även om inkomstskatt inte utgår vill jag framhålla alt så avsesske. 13 Anmaning att lämna självdeklaration m. m. Jag vill i detta sammanhang la upp ett förslag somutredningen lade fram i delrapport : 1 och kompletterade i delrapport 1977:1. Förslaget gäller bestämmelsema i 36§ TL om erinran och anmaning vid underiåtenhetatt lämna självdeklaration. Enligt de här angivna bestämmelsema fårdeklarationsskyldig, som inte Prop.1978/79:161 101 har lämnat självdeklaration inom föreskriven tid, anmanasatt lämna deklaration. Anmaning kan utfärdas av chef för taxeringsenhet ellerrevisions-enhet, fögderichef, taxeringsnämnd, laxeringsintendent och sådantjänsteman hos länsstyrelse eller lokal skallemyndighet som biträder taxeringsnämnd.Anmaning får förenas med vitesföreläggande. Vite kan dock inte föreläggas avtjänsteman som biträder taxeringsnämnd. Anmaning får delges den skaltskyldigenär så är påkallat. Anmaningsförfarandet förutsätts emellertid inte komma lillanvändning i första hand. Innan anmaning utfärdas bör nämligen denskattskyldige, om del kan ske utan olägenhet, på lämpligt sätl erinras omdeklarationsskyldigheten. Erinran behöver dock inte göras om dendeklarationsskyldige innan tiden för lämnande av deklaration har gått ut har tillställtsförtryckt deklaralionsblankett eller särskild skrivelse omdeklarationsskyldigheten. Föreskriften om atl förfarandet med erinran inte behövertillämpas om den deklarationsskyldige har tillställts förtrycktdeklarationsblankett eller särskilt meddelande infördes enligt förslag i prop.1974: 181 (SkU 1974: 64, rskr 1974: 389). Föredraganden framhöll att ett systemmed utsändande av förtryckta deklarationsblanketter till fysiska personeranvändes sedan ett parar. Han påpekade också att i vissaländen ordningentillämpades alt juridiska personer, bl. a. aktiebolag, fick särskiltmeddelande om sin deklarationsskyldighet. När den deklarationsskyldige hadeerinrats om sin skyldighet på detta sätt, var del enligt föredragandens meningobehövligt med ell särskilt erinringsförfarande innan anmaning utfärdades. 1dessa fall innebarett sådant förfarande en onödig komplikation som dessutomförsenade taxeringsarbetet. Skatteulskottet anslöt sig till föredragandensuttalanden. Utredningen framhåller att anmaningsrutinema i det nya ADB-systemetbör anslutas till registreringen av självdeklaralionema. Allteftersom denna registreringutvisar att deklaration inte har avlämnats kan anmaning sändas ut. Utredningenpåpekar vidare att det nya ADB-systemet gör det möjligl att tillställa alladeklarationsskyldiga förtryckt deklarationsblankett. Det finns med hänsynhärtill enligt utredningens mening inte tillräcklig anledning att i detmaskinella förfarandet söka skapa extra rutiner för att utskilja sådanapersoner som inte har registrerats som deklarationsskyldiga men bedöms vara detpå grund av att kontrolluppgift föreligger. Utredningen föreslår därför vid utvidgningen av systemet med förtryckta deklarationsblanketter skallslopa ordningen med erinran och bara använda anmaningsförfarandet. mening bör vidare i 36 § TL tas in uttrycklig föreskrift om attlänsstyrelsen skall sända förtryckt deklarationsblankett till den som kan anlasvara deklarationsskyldig. Sådan blankett skall sändas ut föredeklarationstidens utgång. Mot utredningens förslag att slopa förfarandet med erinranom deklarationsskyldighet har remissinstansema inte haft något att invända.Vissa påpekanden görs dock. 1 ett yttrande framhålls alt det rådrum, somerinran Prop.1978/79:161 102 och anmaning ger sammanlagl, kommer att förkortas omerinran slopas. Den tidsfrist som skattskyldig ges i anmaning torde f. n. iallmänhet vara älta dagar. Denna tidsfrist bör enligt remissinstansens meningförlängas något. En annan remissinstans anser att bestämmelse om skyldighet förlänsstyrelse att sända ut förtryckta deklarationsblanketter är en ordningsföreskriftsom inle har sin plals i TL. Remissinstansen bedömer det dessutom som en faraall i TL ha både bestämmelse om deklarationsskyldighet och administrativaföreskrifter som har samband med skyldigheten. Om misslyckas medatt tillställa den deklarationsskyldige blankellen kan delta tas till intäktför att lagens bestämmelser om deklarationsskyldighet inte är tillämpliga. För egen del får jag anföra följande. Utsändandet avförtryckta deklara-tionsblanKetter är redan enligt nuvarande bestämmelseaccepterat som ett förfarande varigenom de skallskyldiga erinras omdeklarationsskyldigheten. Har deklarationsblankett sänts till denskattskyldige kan han efter deklarationstidens utgång anmanas att lämnadeklaration ulan att först få särskild erinran om sin deklarationsskyldighet.Föreskriften om erinran är för övrigt inte ovillkorlig. Dendeklarationsskyldige bör erinras om sin skyldighet, om della kan ske utanolägenhet. Jag delar utredningens uppfattning att man i ett välutbyggt system för utsändande av förtryckta deklarationsblanketter till allaskattskyldiga bör kunna avstå från etl förfarande med särskild erinran. Som enremissinstans har påpekat bör dock tidsfristen i anmaningama göras längre än f.n. Härför talar enligt min mening också del förhållandet att skattskyldig sominte lämnar deklaration inom den i anmaningen angivna tiden kan påföras dubbelförseningsavgift. Jag ser för övrigl en förlängning av tidsfristen som en av deuppmjukningar i laxeringsförfarandet som är möjlig att vidta genom all laxeringsperiodenhar förlängts. Enligt min mening bör lidsfristen regelmässigt kunna anges . Jag förutsätter vidare att man också i fortsättningen förenar förstagångsanmaningmed vitesföreläggande bara om del finns särskilda skäl till del. Jag föreslår i enlighel med del sagda att nuvarande beslämmelseri 36 § IL om särskild erinran slopas. Beslämmelse om atl förtryckta blanketterskall tillställas de skattskyldiga genom försorg bör enligt minmening inte föras in i paragrafen. En sådan föreskrift är som har påpekats i eltremissyttrande av administrativ karaktär. Jag vill också ta upp ett förslag till ändring av 16 § 4mom. TL som RSV har lagl fram i skrivelse till budgetdepartementel den 10augusti 1978. Enligl detta stadgande skall upprätta särskildhandling, s. k. taxeringsavi, för varje person som kan antas bli taxerad. Taxeringsavier-na,som sorteras in i självdeklaralionema, innehåller vissa uppgifter lill ledningför deklarationsgranskning och taxering. RSV framhåller alt man vid 1979 ochföljande års taxeringar i vissa fall bör kunna underlåta att framställa taxeringsavi.Bestämmelsen bör enligt RSV:s mening därför Prop.1978/79:161 103 ändras så att avi skall upprättas bara i de fall som föreskrivsav regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. bör vidare kunnaupprättas av lokal skattemyndighet. Jag biträder verkets förslag och föreslåralt 16 § 4 mom. TL ändras i enlighet därmed. I 9 § andra styckel förordningen (1927:321) om skall vid utskiftningav aktiebolags tillgångar finns bestämmelse om att deklaration för taxeringtill utskiftningsskatt i visst fall skall avges efter anmaning. Sådan anmaning färutfärdas av ordförande i taxeringsnämnd eller av kronans ombud hos pröv-ningsnänind.Denna bestämmelse är föråldrad. Den bör bringas i överensstämmelse med vad somgäller i fråga om anmaning att avge självdeklaration. Sådan anmaning fårenligt 51 § första stycket TL utfärdas av chefen för taxeringsenhet, revisionsenheteller lokal skattemyndighet, taxeringsnämnd, laxeringsintendent samt tjänsiemansom biträder taxeringsnämnden. Jag föreslår atl 9 § i förordningen ändras i enlighelhärmed. bör föreskriften i paragrafens första siycke om att RSV fastställerformulär ändras att gälla regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. 14 Arbetsgivares ansvarighet för ej innehållen skatt 14.1 Gällande bestämmelser m. m. Arbetsgivama är enligl UBL skyldiga att verkställa avdraglör preliminär och kvarstående skatt på arbetstagarnas löner. Uppbördssystemetbygger på atl denna skyldighet fullgörs på rätt sätt. Om arbetsgivare utanskälig anledning underlåter att verkställa skatteavdrag är han enligt 75 § UBLsolidariskt ansvarig med arbetstagaren förden skatt som rätteligen hade bortinnehållas. Arbetsgivare, som på grund av sådan ansvarighet har betaltskatt för arbetstagaren, får enligt 76 § söka tillbaka beloppet av denne.Härför förutsätts bara atl arbetsgivaren hos kronofogdemyndigheten visarindrivningskvitto eller på annat sätt styrker att han har betalt beloppet. Föratt arbetsgivarens ansvarighet skall kunna realiserasgenom exekutiva åtgärder förutsätts att lokal skattemyndighet har meddelatbeslut om ansvarigheten. Sådant beslut skall meddelas av den lokalaskaltemyndighet som har utfärdat eller hade haft att utfärda debetsedel förarbetstagaren. Vidare krävs att beslutet utformas med beaktande av attarbetsgivaren är solidariskt ansvarig med arbetstagaren och har regressrätt moldenne. Den lokala skattemyndigheten har därvid att skilja mellan olika fall. Om arbetsgivarens ansvarighet beror på underlåtenhet attverkställa avdrag för kvarstående skatt skall betalningsskyldighet baraåläggas arbetsgivaren. Betalningsskyldighet för arbetstagaren föreligger dåredan enligl den verkställda debiteringen och beloppet kan drivas in hos honomenligt restlängden över kvarstående skatt. Det är därför tillräckligt att detav beslutet framgår att arbetsgivarens betalningsskyldighet avser kvarståendeskall för viss angiven arbetstagare. Prop.1978/79:161 104 Förhållandet blir delsamma om arbetsgivaren görs ansvarigför ej innehållen preliminär A-skatt först sedan arbetslagaren har debiteratskvarstående eller tillkommande skatt för del inkomstår under vilketskalleavdraget skulle ha gjorts. Indrivning hos arbetstagaren kan också i dessa fallverkställas på grundval av restlängd. 1 beslutet behöver därför bara angestill hur stor del arbetsgivarens betalningsskyldighet avser viss arbetstagareskvarstående eller tillkommande skatt.