prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — dragetav denna anledning bestäms till ell lägre belopp än som annars skulle hautgått. Den bidragskyldiga föräldern kan emellertid inte med stöd av någonlagregel fordra att underhållsbidraget sätts ned med hänsyn lill de direktautgifter som föräldern har för barnets uppehälle medan del vistas hos honomeller henne. Särskiltpå senare tid har i olika sammanhang gjorts gällande all den bidragsskyldigaföräldern borde ha rätt atl vid betalningen av underhållsbidragettillgodoräkna sig åtminstone en del av de utgifter som föräldern på detta sätthar för barnet. Frågan behandlades bl. a. i en motion till 1975/(mol. 1975/76:675). I motionen framhölls att en bidragsskyldig förälder somutövar den faktiska tillsynen av barnel på iföljd borde medges nedsättning i det månatliga underhållsbidraget med 1/30 förvarje sådan dag. tog dock inte ställning till denna fråga ulan ansågall den först borde prövas närmare av familjelagssakkunniga (se LU 1975/76:33s. 96, rskr 1975/76:397). Familjelagssakkunnigasförslag innebär all den bidragsskyldiga föräldern skall kunna fåunderhållsbidraget nedsatt i skälig omfattning, om föräldern har haftnödvändiga kostnader för barnets uppehälle medan del har vistats hos honomeller henne under en inte obetydlig del av bidragstiden. Avsikten är atl del iförsta hand skall ankomma på föräldrama själva att komma överens om villkorenför nedsäliningen i underhållsbidraget. Vid tvist mellan dem bör enligt desakkunniga som en riktpunkt för bedömningen gälla alt nedsättning medges endaslför perioder på minst . Om underhållsbidraget inte överstigerbidragsförskottet bör avdraget kunna utgöra 1/30 av underhållsbidraget förvarje dag utöver de två första av perioden. Är underhållsbidraget högre, fåravdraget i stället bestämmas efter en allmän skälighetsbedömning. En av desakkunniga är dock skiljaktig på denna punkt och anser atl avdraget inte inågot fall bör överstiga 1/30 av bidragsförskottet. Remissinstansernatillstyrker i allmänhet all den bidragsskyldiga föräldern ges rätt lill visslavdrag på underhållsbidraget för de kostnader som uppkommer när barnet vistashos honom eller henne. Flera remissinstanser anser emellertid alt det börkrävas en längre tids vistelse än för all avdragsräll skall uppkomma.Av dessa remissinstanser förordar en del att vislelseliden skall räknas över enlängre tid än en månad, varvid dock vistelsen inte behöver vara sammanhängande.Från några håll förordas vidare atl avdraget får uppgå högsl till 1/30 avbidragsförskottet. Slutligen framhåller ell par remissinstanser attförutsättningarna för avdragsrätten bör anges mera exakt i lagen än desakkunniga har föreslagit. Enligtmin mening ärdet ell rätlvisekrav all den förälder som förutom att betalaunderhållsbidrag bidrar till barnets underhåll genom att ha barnet boende hossig, kanske under långa perioder, kan få en rimlig lättnad i sinbidragsskyldighel. Del är också angeliigel alt underlätta kontakten mellan barnetoch den bidragsskyldiga föräldem. Denna kontakt får inte försvåras av Allmän att föräldern inte har råd att utöver underhållsbidragei bekosuibarnets motivering vistelse hos honom eller henne i någon siörreutstriickning. Som familjelagssakkunniga och flertalet remissinstanser harfunnit börden bidragsskyldiga föräldern alltså kunna räkna sig till godo vissdel av de kostnader som föräldern har för barnel medan del vistas hos honomeller henne. Delär naluriigtvis möjligt all redan när underhållsbidraget bestäms beakta atl denbidragsskyldiga föräldern delvis fullgör sin underhållsskyldighet genom alllidvis ha barnel hos sig. Underhållsbidraget får då fastställas lill ett lägrebelopp än som annars skulle ha utgått. Ett sådani förfarande kräver inte någonlagreglering ulan kan tillämpas . Metoden kan vara lämplig närföräldrarna i förväg kan med ganska stor säkerhet avgöra i vilken utsträckningbarnel kommer alt vistas hos den bidragsskyldiga föräldern. Framför allt lordemetoden kunna komma till användning i fall då föräldrarna har gemensam vårdnadoch låler barnel regelbundet bo än hos den ena och än hos den andra föräldern. Denangivna metoden passar emellertid inte .så bra i de fall då föräldrarna interedan från början säkert vei hur ofta och på vilka lider barnet kommerattvistas hos den bidragsskyldiga föräldern. Den förutsätier vidare au föräldrarnatänker på denna fråga när de bestämmer underhållsbidraget. De underhållsbidragsom utgår f n. torde .som regel inte ha fastställts enligt denna metod. Omnågon annan lösning inie erbjuds skulle därför .större delen av dem som ärbidrag.sskyldiga behöva pröva om sina underhållsbidrag för au få sina egnautgifter för barnet beaktade. Detta är uppenbariigen inte någon lämpligordning. Medtanke på de fall där underhållsbidraget inte har beslämls enligt den metod somjag pekade på bör alltså en särskild bestämmelse uppställas som innebäratl den bidragsskyldiga föräldern får tillgodoräkna sig ett avdrag påunderhållsbidraget för de kostnader som uppkommer medan han eller hon rentfaktiskt sörjer för barnel. Ävdragsrällen bör kunna utnyttjas först sedan dethar konstaterats alt barnel har vistats hos den som är bidragsskyldig. Eftersomunderhållsbidragen som regel betalas i förskott innebär detla atl avdraget iallmänhet inte kan göras på just det underhållsbidrag som avser den tid barnetvistas hos den bidragsskyldige. Avdraget får i stället göras i efterhand påunderhållsbidrag som härnäst förfaller lill betalning eller på eventuelltlidigare förfallna men ännu inte betalda bidrag. Närdel gäller all bestämma villkoren för avdraget kan man länka sig olikalösningar. En är alt i enlighel med familjelagssakkunnigas förslag ge endasl enallmänt hållen regel om ävdragsrällen och överlåta ål i första hand föräldrarnasjälva all komma överens om de närmare villkoren för denna rätt. Uppkommertvist mellan dem, får den avgöras av domstol. Som flera remissinstanser harpåpekat kan emellertid en sådan lösning skapa konflikter mellan föräldrarna ochleda till tvister som inte främjar en god kontakt mellan dem och barnel.Förslaget innebär vidare atl många tvister kan uppkomma i 1978/79:12 110 sambandmed införsel för underhållsbidraget och då medföra problem för Allmän kronofogdemyndigheten. Enannan lösning, som har föreslagits av några remissinstanser, är all medgeavdragsräll endasl under fönjlsällning all de närmare villkoren för denna rättredan har beslämts i avtal eller dom om underhållsbidrag. Tvisterna i efterhandskulle då begränsas lill frågan om bamel har vistats hos den bidragsskyldigaföräldem i sådan omfattning all rält till avdrag föreligger enligt avtaleteller domen. Även denna lösning har emellertid vissa nackdelar. Framför allttvingas föräldrar med redan fastställda underhållsbidrag atl nu i efterhandsöka nå en uppgörelse i avdragsfrågan eller, om del inte lyckas, vända sig tilldomstol för all få frågan avgjord. Enligtmin mening är den bästa lösningen i stället att direkt i lagen slå fasl enhuvudregel för ävdragsrällen som leder lill ell rimligt resultat i de flestafall. Föreligger särskilda omständigheter som gör att regeln slår fel, börföräldrarna kunna vända sig till domstol om de inte själva kan komma överens omavvikande villkor. För all man så långt möjligt skall undvika allkronofogdemyndigheterna i efterhand måste ändra ett avdragsbeslut i ettinförselmål bör sådana avvikande regler mot parts bestridande kunna meddelasendasl för liden efter del alt talan har väckts. Vidvalet av en lämplig huvudregel i fråga om villkoren för avdragsrätten måstehänsyn tas lill all inte alla kostnader som den bidragsskyldige har för barnetnär del vistas hos honom eller henne leder lill alt den andra föräldernskostnader minskar i motsvarande mån. En avdragsräll för den bidragsskyldigaföräldern får givetvis inte gå så långt atl den andra föräldem inte får enrimlig täckning för sina fasta kostnader för barnel. Redanav denna anledning finns det skäl att begränsa ävdragsrällen till inte alltförkortvariga perioder. Detla är också påkallat för atl man skall undvika tätaavdrag som förrycker betalningen av underhållsbidragen och som kan leda lillsiörre administrativt merarbete hos kronofogdemyndigheterna i fråga om bidragsom las ut genom införsel. Från dessa synpunkter framstår den avfamiljelagssakkunniga föreslagna liden av som väl kort. Denbidragsskyldiga föräldem har givelvis störst behov av ett avdrag när barnelvistas hos honom eller henne , såsom under längre skollovoch semestrar. Ett avdragssyslem bör därför utformas så att del i första handlar sikle på dessa perioder. För detla ändamål är det enligt min meningtillräckligt att avdrag får göras när vistelsen pågår minsl fem hela dygn iföljd. Rält lill avdrag bör enligt huvudregeln uppkomma först vid vistelser avdenna längd men då avse hela perioden. Avvikelser från denna regel bör dockmedges om det föreligger särskilda skäl, t. ex. om barnel regelbundet besökerden bidragsskyldiga föräldem än . Givetvis kanföräldrartia även utan att det föreligger sådana särskilda skäl komma överensom all tillämpa andra tider för ävdragsrällen. Närdel gäller avdragels sioriek finner jag inte anledning all komplicera bedömningengenom all införa olika regler beroende på hur stort underhållsbidraget är. Ioch för sig kan det synas naturiigt att avdraget bestäms lill 1/30 av delmånatliga underhållsbidraget för som bamel vistas hos denbidragsskyldiga föräldem, dvs. att bidragsskyldigheien helt bortfaller underdenna tid. En sådan regel tar emellertid enligt min mening inte tillböriighänsyn lill all den andra föräldern har vissa fasta kostnader som inte minskardärför all barnet är borta. Det vore olyckligt om avdraget sattes så högt skapade ett motstånd hos den föräldern all medverka lill attumgäng-esrätlen utövas. Man uppnår enligt min åsikt en rimlig avvägning omunderhållsbidraget reduceras endast med 3/4, dvs. om avdraget bestäms lill 1/40av underhållsbidraget för som vistelsen pågår. Även i delta fall bördock andra normer kunna tillämpas, om särskilda skäl föreligger eller omföräldrama är Överens om del. Sammanfattningsvisförordar jag som huvudregel att bidragsskyldig förälder som har haft bamel hossig under en sammanhängande lid av minsl fem hela dygn skall vid fullgörande avbidragsskyldigheien få tillgodoräkna sig ett avdrag för varje helt dygn avbarnets vistelse med 1/40 av del underhållsbidrag som räknat för kalendermånadgäller . Del är rimligt att denna reduktion inte kommer alltförsent. Jag föreslår därför all den bidragsskyldiga föräldem inte skall kunnagöra avdrag på underhållsbidrag som belöper på senare lid än frånutgången av den kalendermånad då vistelsen upphörde. Underremissbehandlingen har från olika håll påpekats au de förordade avdragsreglernainte är tillräckliga i fall då den bidragsskyldiga föräldern bor långt frånbarnet och därför måste vidkännas dryga resekostnader för att barnel skallkunna besöka honom eller henne. Denna fråga har också behandlats i en motionlill årets (mot. 1977/78:1470). Med anledning av motionen uttaladerik.sdagen atl frågan föll inom ramen för det utredningsuppdrag som ligger påkommittén för översyn av samhäll.sstödet till särievande föräldrar. Riksdagenförui.saite au del spörsmål som hade tagits upp i motionen skulle komma altbehandlas av kommittén under dess fori.satta arbete. Motionen föranledde därförinie någon åtgärd från sida (LU 1977/78:23). Även jag anser atl detär lämpliga.st att detta spörsmål i första hand får övervägas av kommitténunder dess arbele. Jag finner därför inte anledning att ta upp frågan tillnärmare behandling i detta sammanhang. Ensärskild fråga är hur den föreslagna ävdragsrällen skall passas in i gällandesyslem för bidragsförskott och återkrav av sådant förskott. Enligtfamiljelagssakkunnigas förslag skall utgående bidragsförskott inte påverkas avatl den bidragsskyldige kan ha rätt till avdrag på underhållsbidraget. Däremotskall vid återkrav av bidragsförskoilel kunna la hänsynlill alt den bidragsskyldige har haft barnel hos sig och reduceraålerkravsbeloppet i motsvarande mån. Remissinstansernahar allmänt godtagit att den bidrag.sskyldiges återbetalningsskyldighet förutgivna bidragsförskott skall reduceras när barnet har vistats hos honom ellerhenne under sådana förhållanden alt rätl till avdrag har uppkommit. Också jagan.ser all delta är lämpligt. I annat fall skulle syftet med de nyaavdragsreglerna i stor utstriickning förfelas. För atl undvika alltför storaadministrativa besvär för försäkringskassorna bör hänsyn dock kunna tas endasllill vistelser som har pågått minst fem hela dygn i följd, även om denbidragsskyldige enligt dom eller avtal har rätt alt göra avdrag för kortareperioder. Vidare bör krävas all den bidragsskyldige inom en kortare tidsfristanmäler önskemål om att avdraget skall beaktas vid återkrav mol honom ellerhenne av utgivna bidragsförskott. I övrigt bör försäkringskassorna vidåterkravet tillämpa samma regler som gäller mellan'föräldrarna i fråga omrätten till avdrag på underhållsbidraget. Om inget annal har bestämts böralltså ålerkravsbelopiet reduceras med 1/40 för under en månad somumgängesrätl har utövats. I fall då underhållsbidraget överstigerbidragsförskottet, får avdraget fördelas proportionellt mellanbidragsförskottet och det överskjutande underhållsbidraget. Denna ordningöverensstämmer med den som tillämpas när har fullmakt atluppbära överskjutande underhållsbidrag och skall fördela belopp som denunderhållsskyldige betalar till kassan men som inte räcker till för all täckahela underhållsbidraget. Fleraremissinstanser har framhållit alt en motsvarande reduktion bör göras påbidragsförskotten till barnet. Annars skulle barn som får bidragsförskottgynnas otillböriigt framför andra barn. Ocksåjag anseratt man måste låtabidragsförskotten reduceras i de berörda fallen. En annan ordning skulle intebara leda lill orättvisor utan också direkt inbjuda lill missbruk avbidragsförskottssystemet. Utgående bidragsförskott bör alltså minskas med sammabelopp .som räknas av vid återkravet mot den bidragsskyldiga föräldern. Detinnebär alt barnet enligt huvudregeln likväl får ut minst 1/4 av förskottet,även om det vistas hela månaden hos den bidragsskyldiga föräldern. Och ärunderhållsbidraget lägre än förskottet, utgår alllid mellanskillnadenograverad. Del bör också beaktas atl eventuellt bostadsbidrag och i allmänhetockså barnbidrag hela liden lämnas till den förälder som stadigvarande harhand om barnet. Den reduktion av bidragsförskottet som jag har förordat kandärför inte få några allvarliga konsekvenser för denna förälder, som ju ocksåhar fått sina utgifter fcir barnel minskade medan del vistas hos den andraföräldern. Eftersamråd med socialministern förordar jag alliså all den bidragsskyldiges rätttill avdrag för en sammanhängande tid av minst fem hela dygn skall beaktas intebara vid återkrav mol honom eller henne för utgivna bidragsförskott ulan ocksånär bidragsförskott utgår lill barnel. Jag återkommer närmare lill dessa frågori specialmoliveringen. 5.2.5 Periodiska bidragoch engångsbidrag Underhållsbidragkan utges antingen periodiskt eller med ett belopp en gång för alla.Huvudregeln är enligt 7 kap. 6 § FB atl bidrag skall betalas i förskoll förkalendermånad. Om särskilda omständigheter föreligger kan domstolen dockbestämma annal. Bidragen kan sålunda utgå i förskoll för kortare eller längreperioder eller också i efterskott. Parterna kan vidare självakomma överens om alt gå ifrån huvudregeln. Överenskommelsen kan gå ut på altbidraget skall eriäggas med ett engångsbelopp. Av 7 kap. 6 och 7 §§ FB framgåratt avtalet måste vara skriftligtoch bevittnat. Det skall dessutom vara godkäntav barnavårdsnämnden. Möjligheten att genom avtal frångå huvudregeln står docköppen endast i fråga om barn vars föräldrar varken vid dess födelse var ellersenare har varit gifta med varandra. Bestämmelsemaom när ett underhållsbidrag skall betalas har tvingande karaktär. Om enunderhållsskyldig betalar bidrag i förskott för längre lid än som är bestämd iföreskriven ordning innebär nämligen betalningen inte atl han eller hon blirbefriad från all betala bidraget på den förfallodag som rätteligen gäller. Desakkunniga har funnit det naturiigt att behålla den nuvarande huvudregeln ochmöjligheten för domstol att meddela undantag från den. De anser vidare au detockså i fortsättningen bör vara möjligt för parterna all avtala om avvikelsemen att avtalsmöjligheten bör gälla lika för alla bam, dvs. oavsett omföräldrarna har varit gifta med varandra eller inte. Formkravet och kravet pågodkännande av barnavårdsnämnden bör enligt förslaget stå kvar om avtaletgäller betalning med eti engångsbidrag eller i förskott för längre lid än enkalendermånad. Betalning i sådan ordning bör komma i fråga endast när starkaskäl talar för det. Desakkunnigas förslag har i allmänhet godtagits under remissbehandlingen. Ävenjag anser atl den nuvarande huvudregeln om betalning i förskott börslå kvar. Regeln tillgodoser barnets intresse av alt fortlöpande få bidrag försin försörjning allt efter som behov uppkommer. Den är i allmänhet till fördelockså för den bidragsskyldige, vars betalningsansvar delas upp i perioder somför del mesta lorde vara väl anpassade efter inkomstförhållandena. Huvudregelnbör emellertid även i fortsättningen kunna frångås under särskildaomständigheter. En avvikande betalningsordning bör kunna grundas på rättensbeslut eller på avtal. Liksomremissinstanserna biiräder jag de sakkunnigas förslag att möjligheten altgenom avtal avvika från huvudregeln bör slå öppen beträffande alla grupper avbarn. Avtal bör alltså kunna iräftas också för barn vars föräldrar har varitgifta med varandra. Denlängst gående avvikelsen från huvudregeln är att bestämma alt bidraget skallutgå med ell engångsbelopp. De sakkunniga har som nämnls 8 1978/79. ansettatt man bör vara mycket ålerhållsam med alt bestämma engångsbidrag. Detta ärockså min åsikt. Denna betingas delvis av hänsyn lill barnets ekonomiskaintressen. Visserligen bör, enligt vad jag kommeratt föreslå i det följande,även avtal om engångsbidrag kunna jämkas lill förmån för barnet när ändradeförhållanden föranleder del. Och genom krav på att beloppet liksom nu skallbetalas till kan man skydda barnel mot att bidraget förbrukas iförlid. Det är likväl en betydande risk all barnet genom ett engångsbidrag fårett lägre underhåll än genom ell fortlöpande bidrag som, lill skillnad frånengångsbidragei, är indexreglerai. Väl så stor betydelse börtillmätas önskemålet att kontakten mellan barnet och den bidragsskyldigaföräldern inte skärs av. Betalning genom ell engångsbidrag får lätt en sådanverkan. Redan delta gör alt del mycket sällan bör komma i fråga all mot nägon partsvilja bestämma atl underhållsbidraget skall betalas en gång för alla. Under remissbehandlingenhar en instans ifrågasatt om inte tiden är inne att helt avskaffa engångsbidragsom betalningsform. Jag anser dock att man inte bör gå så långt. I särskildafall kan ell engångsbidrag vara atl föredra. Om exempelvis denunderhållsskyldige inte har haft någon familjesamhörighei med bamel och detinte heller kan väntas att en sådan kontakt kommer au uppstå, kan det varabättre för barnet att få ett engångsbidrag i stället för en kanske osäker rätttill framtida periodiska bidrag. Detta gäller särskilt om den bidrag-sskyldigaföräldern avser att bosätta sig i annat land och svårigheter atl utfåunderhållsbidrag därigenom kan väntas uppkomma. Frågan om engångsbidrag bör.sålunda enligt min mening prövas med utgångspunkt främst i vad som är bäst förbarnet. Med hänsyn lill vad jaghar sagt nu biiräder jag de sakkunnigas förslag atl avtal om engångsunderhållskall godkännas av giltigt. Alternativi börrätten kunna lämna sitt medgivande. F. n. anses domstolen inte kunna bestämmaom engångsbidrag, om inte parterna är ense om sådani bidrag. Med tanke på debegränsade verkningar som för framlider bör tilläggas engångsbetalning (avsnitt5.2.6) finns det emellertid enligt min mening inte tillräcklig anledning altformligen utesluta möjligheten för rätten att mot ena partens vilja förordna omdenna form av betalning. En annan sak är all del myckel sällan torde blijiktuellt all utnyttja en sådan möjlighet. särskilt behov av attbevaka barnets rätt föreligger enligt min mening också i de fall då frågauppkommer om all betala periodiska bidrag för längre tidsperioder ål gången,antingen det gäller betalning i förskott eller i efterhand. Del kan vara svårtalt dra en bestämd skiljelinje mellan dessa situationer och fall dåengångsbidrag skall betalas i två eller fiera omgångar. a. med hänsynhärtill finns det skäl alt även när del gäller bidrag som skall utgå periodvismed längre tidsmellanrum behålla den särskilda prövning som kravet påbarnavårdsnämndens godkännande innebär. Jag föreslår att avtal som innebär attframlida bidrag skall betalas i förskoll eller efterskott för än tre månaderskall godkännas av nämnden, om barnel är . Domstol bör ock.så kunnabestämma om avvikelse från huvudregeln, om den finner att .särskilda skälföreligger. Detla gäller vare sig parterna är överens om det eller ej. Utöver vad jag nu har sagtbör några begränsningar inte göras i parternas frihet att avtala om avvikelsefrån huvudregeln. Det bör .sålunda stå dem fritt alt avtala om betalning förkortare terminer än , vare sig betalningen skall erläggas i förskotteller i efterskott. Mitt förslag innebärsålunda att avialsmöjligheten utvidgas till att omfatta alla barn oavsettföräldrarnas civilstånd men att kravet på godkännande från barnavårdsnämndbegränsas till att avse väsentligare avvikelser från huvudregeln. Kravet pånämndens medgivande kommer att gälla också avtal som frånskilda föräldrar ingårbeträffande sina barn. De formkrav som uppställs för avtal om avvikelsefrån huvudregeln bör stå kvar för sådana avtal .som skall underkastasbarnavårdsnämndens granskning. Avtalen bör alltså i des.sa fall vara skriftligaoch bevittnade. Skulle enunderhåll.sskyldig betala bidrag i förskott för längre lid än vad som följer avhuvudregeln, domstols avgörande eller ett i behörig ordning slutet avtal, börbetalningen inte heller i fortsättningen befria den bidragsskyldige från altpå nytt betala bidrag på de fdrfallodagar som rätteligen gäller. 5.2.6Jämkning av underhållsbidrag Grundläggande bestämmelser Bestämmelserom möjlighelerna all få lill stånd ändring av domar och avtal omunderhållsbidrag till barn är intagna i 7 kap. 7-9 §§ FB. Har bidraget blivitfastställt genom dom kan det, om man bortser frän indexändringar, jämkas endastnär ändrade förhållanden påkallar det. Också avtal om periodiska underhållsbidragkan jämkas på grund av ändrade förhållanden. Avtal som makar har slutit medtanke på föreslående skilsmässa kanjämkas även därför all avtalet är obilligl.Mol del underhållsberättigade barnel är bidragsavial över huvud laget intebindande, såvida inte barnets föräldrar aldrig har varit gifta med varandra ochavtalet har slutits i särskild form. Gentemot den underhållsskyldigeupprätthåller FB däremot grundsatsen all avtal är bindande, dock med debetydande avsteg som har nämnls. Familjelagssakkunnigasförslag innebären förenkling av den nu behandlade regleringen. a. att man upphäver bestämmelsen om atl den underhållsberättigade oberoendeav vad som har avtalats kan göra anspråk på högre underhållsbidrag. Regeln omjämkning vid ändrade förhållanden skulle därmed i lika mån bli tillämplig förden underhållsskyldige och den underhållsberättigade. De sakkunniga föreslårvidare en allmän 1978/79:12 116 föreskriftom jämkning av avtal sorn är oskäliga med hänsyn till omsiändig- Allmän heter som förelåg vid tillkomsten. Vadde sakkunniga sålunda har föreslagit har i allmänhet godtagils underremissbehandlingen. En remissinstans, juridiska fakultetsnämnden i ,ifrågasätter emellertid om inte båda parterna i ell underhållsavtal borde haoinskränkt rätt all begära omprövning vid domstol av underhållsfrågan.Socialstyrelsen går ett steg längre och förordar all ett orikligtunderhällsbidrag alllid bör kunna ändras av domstol, vare sig bidraget ärfastställt genom avtal eller i dom.