prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — : Kommittén föreslår att förvallaren skallfå en mera självständig ställning än med ensam beslutanderätt ien rad olika frågor men med en omfattande skyldighet att samråda med tillsynsmyndigheten,med borgenärema, med gäldenären, med ett s.k. allmänt ombud, som kan förordnasall förelräda arbetsmarknads- och regionalpolitiska intressen, och medvederbörande arbetstagarorganisationer. Tingsrätten har i stort sett ingeninvändning mot denna samrådsskyldighet, som synes motiverad av nuvarande samhällsförhåUanden,men viU påpeka all den naluriigtvis kan molverka kommitténs önskemål om ettsnabbare konkursförfarande.--- Under alla förhållanden tillstyrkertingsrätten kommitténs förslag all borgenärskollektivetsbeslutanderätt i förvaltningsfrågor slopas. : Avvecklingstiden i en ordinär konkursvar . Denna tid förefaUer onödigt lång ochöverstiger icke oväsentligt den genomsnittliga avvecklingstiden för sådanakonkurser vid tingsrätten. Detta talar för att man redan med nuvarande systembör kunna förkorta avvecklingstiderna. Och gäUande konkurslag utgör enligttingsrättens mening i och för sig inte hinder mot en snabb avveckling.Kommittén föreslår nu ökade befogenheter och självständigare beslutsfunktionerför förvaltaren som bestämmelser om skyldighet för förvaltaren attsamråda med bl.a. tillsynsorgan och särskilt berörda borgenärer införs. Somfrämsta skäl härliU anges behovet av att förenkla och effektiverakonkursförfarandet. Mot bakgmnd av att kraven på förvaltarens kvalifikationerskärps delar tingsrätten uppfattningen att förvallaren bör kunna ges en merasjälvsiändig ställning än f.n. Det är dock tveksamt om förslaget i denna del ärägnat att i någon belydande mån minska avvecklingstidema. Nuvarande bestämmelser om samtycke eUer beslut avborgenärskoUektivet torde sällan tillämpas och bör, såsom föreslås, kunnaundvaras. De nya bestämmelserna om samråd med vissa borgenärer framstår somfullt tUlräckliga. 1978/79:105 461 F.n. skall förvaltaren i åtskilliga frågor inhämtasamlycke av eller fatta beslul gemensami med rättens ombudsman (RO). Enväsenilig nyhet är all förvallaren föresläs få självsiändig beslutanderätt äveni dessa frågor, låt vara med samrådsskyldighet. 1 samband med slopandet av RO:sbeslutsfunktion läggs de kontrollerande och rådgivande funklioner som f n.lillkommer RO på kronofogdemyndighelen. Om rådgivningen i frågor som omfattas av RO:sbeslutsfunktion avses fortsättningsvis ske efter samma noggranna överväganden,som får förutsättas föregå RO:s beslut, torde ett slopande av RO:s medbestämmandei förvaltningen ej medföra nägon rationaliseringsvinst. 1 motsatt fall. d.v.s.rådgivning efter mindre noggranna överväganden, lorde förslaget innebära enförsvagning av konkursförvallningen åtminstone om, såsom vid tingsrätten,redan nu anlitas förvallare som fyller de nya kraven på förvaltarkompetens. Deskäl som föranlett frängående av tidigare förslag all kronofogdemyndighetenskall vara förvaltare leder uppenbarligen till att i vart fall RO:sbeslutsfunktion ej bör överföras på kronofogdemyndighelen. tingsråit: KonkursförvaUaren får med kommitténsförslag väsentligt ökade befogenheter all, i förhållande lill borgenärer ochtillsynsorgan, meia självsiändigi beslula i förvaltningsåigärder. Förslagetbör enligt tingsrättens mening vara ägnat att medföra en ändamålsenlig effektiviseringav konkursförvaltningen. Äv konkursförvallarens nya ställning följer, all högakrav måsle ställas på dennes kvalifikationer. Bankinspektionen: Vad först angår förvaltarens stärktaställning släller sig inspekiionen positiv till del förslag som framläggs. Kronojögdemyndlgheien i : Kronofogdemyndighelenbiiräder kommitténs förslag i fråga om handhavandet av förvaltningen, med bl.a.en mera självsiändig ställning för förvaltaren. Kronofogdemyndighelen i Krisilansiad: För förvaltaren harföreskrivits samrådsskyldighel i viktigare frågor. Frågor som kan anses höratill denna kategori är frågor om den vidare driften av gäldenärens rörelse, omförsäljning av värdefull egendom och om väckande av lalan m.m. Samråd skall skemed tillsynsmyndigheten, särskilt berörda borgenärer, gäldenären i vissa fall.allmänna ombudet, arbetstagare och arbetstagarorganisation. Det skulle kunna varaav värde atl i konkursens inledningsskede behandla förutsebara gemensammasamrådsfrågor vid ett sammanträde. Kravel på gemensamhel i frågorna bör i såfall inte sättas högre än atl förvallare, tillsynsmyndigheten och någon av deövriga finner väsentligt alt frågan belyses i della sammanhang. Sammanlrädelbör få lill resultat någon form av förvaltningsplanering. Ändringen 161 8 att rörelse får fortsättas om del ärändamålsenligt torde ansluta lill modern praxis och syfiar lill att undvikaonödiga realisationsförluster. Under förutsättning atl alla berörda organ fårdel inflytande Prop.1978/79:105 462 överdenna fråga, som föreslås genom 51 a 8 och 51 b 8 är ändringen Kronofogdemyndigheteni : Då konkursbo fortsätter rörelse uppstår behov av medel till bl.a.arbetskraft och råvaror. Hur medelsanskaffningen skall ske och förvaltarensbefogenheter för att fortsätla rörelse bl.a. räll att upptaga och återbetalalån samt att förbruka konkursboels egendom bör underkastas regler. Detsammagäller redovisning och fördelning av resultatet av den fortsatta rörelsen, dåsåväl företagsintecknad som ej företagsintecknad egendom förbrukas. Målet börvara att förbrukning av konkursboets egendom ej sker till förfång för någonborgenär. Reglerom fast egendoms försäljning under hand bör införas och nära anslutas lillbestämmelserna om exekutiv försäljning. Kronofogdemyndigheteni : Kommitténs förslag att förvallaren skall ges stor handlingsfrihet bl.a. i fråga om realisation av konkursboets egendom i ett tidigt skede innebär enligt kronofogdemyndighetens uppfattning en välbehövlig reform. Inuvarande praxis förekommer det inte sällan att förvaltaren tvingas att efterett informellt samrådsförfarande snabbt realisera tUlgångarna för att tiUvaratabl.a. LänsstyrelsenI : Enligt nu gäUande lagstiftning skall konkursförvaltareninhämta samtycke till åtskiUiga förvaltningsåtgärder från rättens ombudsman ochborgenärerna samt i vissa fall höra konkursgäldenären. Därigenom sker enförlängning av avvecklingsliden för konkursen, vilket i sin tur ocksååterspeglas i förvaltningskostnadema. finner det, liksomkommittén, angeläget att få till stånd en förenkling av konkursförfarandet. Motbakgrund av att tillsynen över konkurserna föreslås överförd tUlkronofogdemyndigheten har intet att erinra mol att samtycke frånrättens ombudsman och borgenärer ersätls med en allmän skyldighet förförvaltaren att i vikligare frågor samråda med tUlsynsmyndighet och borgenärersamt om det är lämpligt även höra gäldenären. förutsätter därvidatt tillsynsmyndighetema erhåller anvisningar och information genom sittcentralorgan, , så alt tiUsynen och därmed förvaltningen istörsta möjliga mån blir likformig och enhetlig över hela landet. Skyldighetenatt inhämta borgenärernas mening får dock inte medföra onödig tidsutdräkt. Omförvaltaren ålades alt under hand höra tillsynsmyndigheten, huruvida särskildsamråds- eller informationsåtgärd ifrågasätts i det särskilda fallel, lordedel vara möjligl atl minska riskerna för fördröjning. Det ankommer då påtillsynsmyndigheten att pröva humvida den aktuella förvallningsåtgärden är avsådan vikt all samråd erfordras. föreslår därför en uppmjukningav 51 a 8 varigenom förvaltaren åläggs inhämla tillsynsmyndighetens yttrandehumvida samråd Prop.1978/79:105 463 medövriga borgenärer beträffande viss förvaltningsåtgärd är erforderlig. Länsstyrelsen1 län: Kommittén utgår från att förvaltaren skall få en merasjälvsiändig ställning i ordinära konkurser men all samråd skall ske ivikligare frågor med den föreslagna tillsynsmyndigheten och särskilt berördaborgenärer. Länsstyrelsenfinner detta naturiigi med hänsyn till atl konkursboet icke drivs med egelkapital ulan med borgenärernas. Samrådsförfarandet bör, med hänsyn till denlidsbrist som kan väntas uppkomma i siörre förelagskonkurser, kunna skeinformellt och beslutanderätten i allt väsentligt ligga hos förvaltaren. Samrådmed arbetstagarna löneborgenärerna kan från förvaltarens sida ge synpunkierpå ev köpare och deras duglighet där arbetstagarna genom sin branschkännedomhar tillgäng till värdefull informaiion. Länsstyrelsenvill i detla sammanhang påtala de intressekollisioner som lält kan uppstå omförvallaren är ombud för borgenär/gäldenär eller styrelseledamot i bank/bolag.De jävsfrågor som härvid uppkommer bör enligt uppfattning lösaspå ett tillfredsställande sätt så att tillsynsmyndighetens arbetsuppgifter ejbehöver inriktas på detta område. FOK:FOK har i princip inte något att erinra mot förvaltarens mera självsländigaställning. FOK delar således uppfattningen atl beslutanderätten, eftereventuellt samråd med tillsynsorganet, berörda borgenärer och det nya organetallmänt ombud, i allt väsentligt tiUäggs förvaltaren. Enligt ulredningensförslag skulle i forlsällningen borgenärerna ha formlig beslutanderätt endast ifråga om inskränkning av anmärkning m.m. och om anlagande av ackordsförslag.FOK vill dock, på nedan angivna grunder, ifrågasätta om inte beslutanderättborde tillkomma borgenärema även i sådant fall då förvallaren, i strid mol delallmänna ombudets uppfattning, vill nedlägga eller inskränka förekommandenäringsverksamhet eller överiåta denna på annal förelag som bedöms olämpligi urregional- eller sysselsättningspolitisk synvinkel. Advokatsamfundet:Kommittén föreslår särskilt i fråga om försäljning av konkursboels lösa ochfasta egendom ökade befogenheter och självständigare beslutsfunktioner förförvaltaren än fallet är enligt gällande rätt. Det främsta skälet härtill äratl man vill lillgodose atl avvecklingen kan ske snabbi och rationellt.Samfundel har i samband med frågan om anordnandet av tillsynen något berörtäven frågan om konkursförvaltarens befogenheter men vill här tillfogaytterligare synpunkter. 1och för sig anser samfundet inte att gällande konkurslag utgör hinder mot ensnabb och rationell avveckling. I vart fall, om man bortser från det hinder somligger i förbudet atl före första borgenärssammanträdet försälja konkursboelsegendom, utgör nuvarande regler enligt samfundets erfarenhet i slort sett engod lösning på hur borgenärernas intresse av att säkerställa bästa möjliga ekonomiskaresultat av konkursavvecklingen skall tillgodoses. 1978/79:105 464 Samfundet anser det ändamålsenligt all ur gällande lagutmönstra förbudel mot försäljning av egendom före försia borgenärssammanlrädelmen anser atl kravel på godkännande av underhandsförsäljning avRO/lillsynsorganet bör bibehållas. Vidkommande frågan om de föreslagna ändringarna iförvaltarens befogenhei att försälja egendom har samfundet som i korthetredan tidigare nämnls den uppfallningen atl i vissa situationer ett mera betungandeoch svårbemästrat förfarande än enligt gällande rätt tillskapas. När del gällerunderhandsförsäljning medför gällande lag all endast för det fall atl RO vägrargodkännande borgenärskollektivels samlycke skall inhämtas. Väl är del rikliglsom kommittén framhåller (sid 106) alt borgenärernas medverkan enligt nuåsyftade bestämmelser sällan aktualiseras. Orsaken härtill är nalurligen allRO;s funktion, rält utövad, lillgodoser dessa borgenärsinlressen och allbesiåmmelserna om borgenärskollek-livels medverkan har sin väsenlliga belydelsegenom alt dess existens är ägnad all medföra all borgenärskollektivelsinlressen på bästa säll tillvaratas. Bestämmelsen är så atl säga endast ettskydd mol all RO går längre i sina krav på förvallarens handlande än vad som ärbefogal med hänsyn lill borgenärsintressena. Bestämmelsen innebär i prakiikenatl åsyftad försäljning kommer till stånd utan annan omgång och tidsspillan änförvaltarens information lill RO föranleder, d.v.s. en prakliskl laget försumbartidsutdräkt och arbetsinsats för konkursförvallningen. förslag om obligaioriskl samråd med borgenärerna i"vikligare" frågor uppkommer emellertid särskilt i konkurser medett stort antal borgenärer ett ytterst tungrott förfarande, när frågan kananses ha betydelse för kollektivet av opriorilerade borgenärer. Särskiltbetungande kan samrådet bli om som ofta är fallel ett antal ulländskaborgenärer finns. Ett inte alldeles ovanligl fall är överlåtelse av inventarier,maskiner och varulager i rörelse i samband med överlåtelse av till rörelsenhörande fastighet. För köparen kan fördelningen av köpeskillingen ha vissbetydelse ur exempelvis skaltesynpunkt med hänsyn lill de olika reglerna omavskrivning. För de oprioriterade borgenärerna kan också prisfördelningen hamycket stor belydelse beroende på om företagsinleckning föreligger menfasligheten är lågt iniecknad. Om delta skall anses vara en "vikiig"fråga för opriorilerade, skall kollektivet delta i samråd. Eniigt nuvarande ordningersätls däremot normall kollektivels medverkan av RO:s prövning.Kommitléförslaget medför i del valda fallet att avvecklingen avsevärtförsvåras. Förslaget all borgenärer med särskild förmånsrätt skall medgeunderhandsförsäljning överenssiämmer med gällande räll. 1 och för sig kankravel på medgivande av lillsynsorganet i della fall lyckas överflödigl, menenligt samfundets erfarenhel känner sådana borgenärer ofta behov av all fåkännedom om RO:s slällningslagande lill ledning för sitt eget beslul. Del kandärför knappast anses all eit bibehållande av tillsynsorganels godkännande totalt selt ökar 1978/79:105 465 omgången och tidsutdräkten, efiersom borgenärernas egenprövning och utredning ofta nog kan inskränkas genom vetskapen om RO:skontroll. Mot den av kommittén föreslagna generella bestämmelsen atlförvaltaren i viktigare frågor bör inhämta gäldenärens mening, när dellämpligen kan ske, har samfundel ingen erinran liksom inte heller mol all de nuförekommande särskilda bestämmelsema i 60, 61, 70, 71 och 78 88 KL till följddärav utgår. : Förvallarens ställning i konkursen stärkspå bekostnad av borgenärernas inflylande och rättens ombudsmans beslulanderält.Förbundet anser atl förslagen i denna del blir lill fördel för en snabb ochsäker avveckling av konkursen. Del bör betonas, alt kvalitetskraven på enförvaltare måste ställas högt och atl en lagstifining i enlighet med förslagetkommer att medföra, all inte varje advokat hell ulan vidare kommer atl kunna betrosmed förvallamppdrag. Bankföreningen:Kommittén anser mol bakgrunden atl uppdrag som konkursförvallare skallanförtros endast tillräckligt kvalificerade personer, all förvallaren bör kunnages en mer självsiändig ställning än f.n. Kommittén föreslår därför allförvaltaren i princip på eget ansvar skall kunna vidtaga också sådana åtgärdersom f n. kräver samtycke av RO. Kommittén anser all man genom all gekonkursförvaltaren en mer självsiändig ställning och genom all inrätta ellsärskilt tillsynsorgan skall kunna öka effektiviielen och snabbhelen ikonkursavvecklingen. Bankföreningenifrågasätter om denna bedömning är riktig. De åtgärder som f.n. kräver RO:ssamtycke får förutsättas vara sådana vikliga frågor i vilka förvallaren enligtförslagei skall höra tillsynsmyndigheten och särskilt berörda borgenärer.Förvaltaren kan enligt bankföreningens mening antas i prakiiken komma att ansesig i sitt agerande lika bunden till tillsynsmyndigheten som han enligtgällande bestämmelser är till RO. Förvallaren skall i viktigare frägor, därhan f.n. i regel inhämlar RO:s samtycke, enligt förslaget höra bådetillsynsmyndigheten och särskilt berörda borgenärer. Den tid, som åtgår fördylika konsultationer, kan antas bli i slort sett densamma, som om samlycke avRO skulle ha inhämtats. Om förslaget all avskaffa RO och i stället inrätta ettsärskilt lillsynsorgan genomförs, vill bankföreningen framhålla viklen av attförvallaren underrättar borgenärer och tillsynsmyndigheten när han inte ansersig böra följa de rekommendationer han erhållit i samband med att borgenärernaoch tillsynsmyndigheten hörts i ett ärende. Bestämmelse härom bör intas ilagtexten. Kronofogdeföreningen:1 förslaget har inte uppmärksammals de myckel svåra bedömningar och beslul, somförvaltaren måste göra vid prövning om ett konkursförelags verksamhet skallfortsättas och hur driften i sådant fall skall finansieras. klart behovföreligger av regler om förvallarens befogenhei alt t.ex. uppta lån och förbmkaboets egendom för fortsatt drift. 1978/79:105 466 SACOISR: Det inträffar ibland att det finns ell slortantal utländska borgenärer som har förmånsrätt i konkursen och atl del är allanse som "särskili berörda". Alt höra dessa kan medföra betydandetidsutdräkt. Bestämmelsen bör utformas så atl förvallare inte behöver höra vissborgenär om detla avsevärt fördröjer handläggningen av konkursen. Ackordscentralen: Nuvarande konkurslag har i stort seilfylll sin uppgifi väl när det gäller förvaltningen av ordinära konkurser. Ipraktiken förekommer delade meningar mellan konkursförvallare ochrällens ombudsman. Borgenärssammanlräde ulöver del försia är sällsynt. De ändringar som kommittén föreslår beiräffande självaförvaltningen lorde inte leda till all de ordinära konkurserna kan avslutasnämnvärt snabbare eller hanteras mera rationellt. Förvallaren har visserligenfåll en formellt siörre självständighet, men å andra sidan har utsträcktskyldighet att i förvaltningsfrågor samråda med tillsynsmyndigheten saml deanställda och deras organisaiioner ålagts honom. I samband med de föreslagna inskränkningarna iborgenärskoUeklivets beslutanderätt i konkursförvallningen aktualiseras fråganom vUken informationsplikt beträffande konkursförvaltningens bedrivande förvaltarenbör ha. Förbundel vill redan i delta sammanhang underslryka viklen av attförvallarens informationsplikt gentemot borgenärema ökas. Det är betydelsefulltalt borgenärerna får tillfredsställande möjligheter att följa förvaltningensbedrivande, särskilt i de fall konkursen inte kan avslutas förrän efterförhållandevis . Då det måste förutsättas atl kommittén kommer atlbehandla förevarande fråga i kommande betänkande avstår förbundet från atl nunärmare precisera sina synpunkter i frågan. : Förbundet finner det välgrundat att bestämmelser införs om skyldighet för konkursförvaltaren attsamråda med tillsynsorgan och särskilt berörda borgenärer, bl.a. företagareföreningensom i förelagskonkurs därigenom kan beredas möjlighet att redan på ett lidigisiadium verka för alt samhällsekonomiska, arbetsmarknads-och regionalpolitiskaintressen beaktas. 2.3 Arbetstagarnas ställning i arbetsgivares konkurs Hovrätten över och : Hovrätten ifrågasätterom inte stadgandel 151 b 8 i slället borde få sin plals i medbestämmandelagen.Såsom kommittén uttalar torde nämligen arbetsgivarens angivna skyldig-helenligt medbestämmandelagen i princip gälla även när arbetsgivaren är försatt ikonkurs. Skyldigheten åvilar då konkursförvaltaren. : På en punkt vill tingsrätten dock föreslåen ändring i förslaget, nämligen beträffande skyldigheten enligt 51 b 8, andrastycket, alt underrätla varje enskild arbetstagare innan förvallaren vidtageråtgärd 1978/79:105 467 som väsentligt inverkar på arbelslagarens anslällning. Ensådan skyldighet förefaller alllför vittgående. Särskilt om vederbörandearbetstagare befinner sig ulomlands i uppdrag för förelaget eller på semesterkan föreskriften vålla onödigt dröjsmål med nödvändiga och brådskande åtgärderi konkursen. lingsrält: I betänkandet lämnas viss redogörelseför samspelet mellan den arbetsrättsliga lagstiftningen och de i konkurslagenföreslagna reglerna om information lill och samråd medarbetstagarorganisationer och arbetstagare. Detta regelsystem framstår somsvårtillämpal och torde för förvaltaren medföra problem redan i vad avserlolkning av reglernas innebörd. Enligt tingsrättens mening föreligger såsomockså kommittén antyder i betänkandet sid 170 behov av ytteriigare översyn idella hänseende. De speciella problem som uppkommer i förelagarkonkurser ochde grundläggande skäl som föranlett översynen av konkurslagsliftningen talarför atl i konkurslagen exklusivt regleras vad som skall gälla i nu berördafrågor. i : Man låler ikommentaren lill (51 b 8) framskymta att arbetsgivares konkursbo borde undantasfrån ett flertal regleringar inom den arbetsrältsliga lagsiiftningen. Del vore önskvärt om denna skrivning verkligen föranleddeändringar i antydd riktning. Regleringen på della område har på senare tidblivit mycket ingående och omfattande. Del kan befaras att detla förhällandeleder lill stor iveksamhel hos förvallare alt t.ex. låta en rörelse fortsättaverksamheten under konkursen. En förenkling skulle främja enkelheten iförfarandet och öka möjlighelerna alt tillföra boel lillgångar. Del kan ocksåtänkas alt advokater, som saknar specialkunskaper på dessa områden, ställer sigtveksamma lill förvaltaruppdrag, där de arbetsrältsliga frågorna intar enframskjuten plats. i : Konkurs måste alltidsyfta lill en avveckling av konkursgäldenärens verksamhei. Det är emellertidvanligt alt förvaltaren med lönegarantimedel fortsätter s.k. passiv drift avkonkursgången industri eller annal företag med anställda. Inte sällan fortsättsdriften en längre lid av företagsekonomiska skäl. Förvallaren är bunden avbestämmelsema i LAS om varsel och uppsägning. Det är möjligt atl MBL:s reglerom information är tillämpliga på konkursbo. Det synes emellertid oförenligt medkonkursförvaltningens syfte och dessutom otjänligt att därutöver lägga påförvallaren de särskilda uppgifter som angivils i förslagets 51 b §. Denväsenlliga informationen till anställda och samrådet med fackföreningarna måsteuppenbarligen ske på ell lidigare stadium och före konkursulbrottet. AD: Arbetsdomstolen delar kommitténs uppfattning atl delär viktigt atl konkursförvaltningen bedrivs i nära koniaki med arbetstagama ochderas fackliga organisaiioner. Vid bedömningen av vilka lagstiftningsåtgärdersom kan erfordras för all uppnå detta resultat är av stort intresse bl.a. Prop.1978/79:105 468 huruvidalagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet är lillämplig på konkursbo.Enligt arbetsdomstolens mening kan det inte råda någon ivekan om alt så ärfallet. Konkursförvaltaren är med andra ord skyldig att beaktamedbestämmandelagens bestämmelser om förhandling och information underkonkursförvallningen. Mol bakgrund härav har del också sitt intresse all ellkonkursbo i egenskap av arbetsgivare är bundet av kollektivavtal som gällt förgäldenären. Ävmedbestämmandelagen följer att ett konkursbo som är bundet av kollektivavtalfår omfatlande skyldighet atl förhandla och informera de fackligaorganisationerna om åtgärder under konkursförvaltningen. Kommitténs förslaginnebär vissa kompletteringar till medbestämmandelagens regler. informaiion och samråd ske även med fackliga organisationer som inte ärbundna av koUektivavtal. När medbestämmandelagen antogs gjordes ingåendeöverväganden huruvida den utsträckta förhandlings- och informationsskyldighetenskuUe förbehållas avtalsslulande organisationer eller även utsträckas tiUminoriletsorganisa-lioner. Dessa överväganden ledde till den reglering somnumera finns främst i 11, 13 och 19 8§ medbestämmandelagen. Arbetsdomstolen ärinte övertygad om all konkurssituationen är så speciell att det fmns anledningall i konkurslagen ta in bestämmelser som i sakligt hänseende avviker frånmedbestämmandelagens. Enligtarbetsdomstolens mening är under alla förhållanden angeläget attkonkursförvaltarens förhandlings- och informationsskyldigheter blir klarlagda ilagtext. Det är inte tillfredsstäUande att såsom synes bli följden avkommitténs förslag förvaltaren har att iaktta två regelsystem som ihuvudsakliga delar behandlar samma frågor men ändå inte är överensstämmande.Arbetsdomstolen förordar atl regleringen i konkurslagen görs fullständig,varvid i möjligaste mån hänvisning bör ske till medbestämmandelagens reglerochi förekommande fall samma uttryckssätt utnyttjas. Ensärskild fråga är i vad mån konkursförvaUaren kommer att vara bunden avmedbestämmandeavtal som gäUt för gäldenären.