prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — Detta får antas skola gälla också avtal somträffas sedan förfallodagen har inträtt och även om avtalet ges denutformningen att en ny förfallodag sätts ul. En uppgörelse som innebär alt den underhållsberättigadetills vidare avstår från att driva in förfallna bidrag, medan denunderhållsskyldige å sin sida åtar sig atl betala sin skuld , skulle alltså inte kunna läggas till grand förtvångsåtgärder mol den underhållsskyldige har förflutit från den ursprangligaförfallodagen. Om den här föreslagna hänvisningen lill ackordsförfarandeinförs i paragrafen torde dock därav få anses följa att en uppgörelse omframskjuten förfallodag som träffas inom ramen för ett ackordsförfarande blir rätlsligenbindande. Jämkningav underhållsbidrag avseende förfluten tid kan ske enligt såväl första somandra stycket i paragrafen. Enligt första slyckel, där jämkningsgranden ärändrade förhållanden, får dock för tiden innan talan väckts jämkning mol partsbestridande göras endasl på så sätt all obetalda bidrag sätts ned eller tasbort. Vid jämkning enligt andra stycket - på den grund att underhållsavialbefinns vara oskäligt med hänsyn lill omständigheterna vid dess tillkomst - harnågon begränsning av jämkningsrällen för förfluten tid inte stadgats. I motiventill bestämmelsen, som formulerats efter förebild av 36 § avtalslagen, uttalasalt sådani avtal i princip bör kunnajämkas enligt vad som gäller i fråga omavtal på förmögenhetsrättens område. Det sägs emellertid vidare att det ipraktiken knappast torde bli aktuellt att förordna om återbetalning av redan eriagdabidrag. Irättstillämpningen har på goda grunder framträtt en stark tendens mol åläggandeav återbetalningsskyldighel för underhållsbidrag. Om möjligheterna all få ellunderhållsbidrag jämkat på grund av omständigheter som har förelegal redan vidunderhållsavtalets tiUkomst blir desamma som gäller för rent förmögenhetsrättsligaavtal, kan möjligen osäkerhet uppkomma i praxis om när återbetalningsskyldighelskall inträda. Liksom torde restriktivitet härvidlag böra iakttagas. Återbetalningsskyldighelsynes i princip böra komma i fråga endasl i fall då sådan betalning inte skullenämnvärt påverka det underhållsberättigade barnets försörjningsläge. Ellklarläggande av rättsläget i fråga om ålerbetalningsskyldigheten kan lämpligengöras på del sätt alt i paragrafens andra stycke tilläggs alt särskilda skälskall föreligga för att återbetalning av erhållna bidrag skall ske (jfr 4 §andra stycket lagen om ändring av vissa underhållsbidrag). 1978/79:12 410 De enda fall på vilkahuvudregeln i paragrafens första stycke blir tillämplig i forlsällningen synesvara ärenden orn antagande av adoptivbarn (4 kap. 11 §) och ärenden om entiedigandeav särskilt förordnad förmyndare som tillika är vårdnadshavare (11 kap. 17 §).Båda dessa fall torde vara myckel sällsynta, och den praktiska betydelsen avatt omnämns i första stycket synes vara utomordentligt ringa.Det kan förtjäna övervägas om inte paragrafens tillämplighet kunde begränsastill mäl och ärenden där överförmyndare har rätt att föra talan. Förslagettill lag om ändring i Såsomvi kommer alt anmärka under 2 § synes del i förslaget där upptagna stadgandet atlmakarna skall fördela utgifter och sysslor mellan sig böra överföras lillförevarande paragraf Lagrummet lorde lämpligen böra erhålla följande avfattning:"Man och hustru är skyldiga varandra trohet och bistånd och skall i samrådverka för familjens bästa. De skall gemensamt vårda hem och barn samt mellansig fördela utgifter och sysslor." Delremitterade förslaget innebiir i princip atl bestämmelserna om föräldrarsunderhällsskyldighet mol sina barn skall samlas i FB och atl GB endast skallbehandla makamas underhållsskyldighet mot varandra. Mot den bakgmnden framstårdet som mindre följdriktigt alt i denna paragraf tala om makes skyldighet atlbidra till familjens underhåll, efiersom familjen givetvis måsle anses omfattaicke bara makarna utan i vart fall också deras hemmavarande bam. Riktigare synesvara att här endast reglera makes underhållsskyldighet mot den andra maken. Ifortsättningen av kapitlet upptas också makars underhållsskyldiighel molvarandra lill särskild behandling i 6 § med hänvisning till 2 §. Bestämmelsenbör lämpligen ta sikte på den underhållsberättigades samlade behov, såväl desom tillgodoses kollektivt inom familjen som de rent personliga. Stadgandetkan, efter mönsier av den föreslagna 7 kap. 1 § FB, ges följande avfattning:"Make skall efter sin förmåga bidra till den andra makens underhåll medvad som är skäligt med Prop.1978/79:12 411 hänsyntill den makens behov." första styckets andra mening föreslagna regeln att makama skall yttrande fördela utgifter och sysslormellan sig har nära anknytning till de allmänna stadgandena i 1 §. Regelnkan, såsom anmärkts vid sistnämnda paragraf, lämpligenöverföras till denna. I enlighet med det remitterade förslaget bör i 2 § andrastycket tas in en erinranom att bestämmelser om underhåll till bam finns i FB. Jagär ense med lagrådets övriga ledamöter om önskvärdheten av all andra meningen iparagrafens första stycke ges en lämpligare placering. Med hänsyn tillsvårigheten att finna en sådan anserjag emellertid att meningen kan stå kvar iparagrafen till den slutliga revisionen av GB. I övrigt instämmer jag med vadlagrådets flesta ledamöter yttrat vid denna paragraf Dennaparagraf kommer - lill skillnad från 2 § i dess av lagrådels flesta ledamöterföreslagna lydelse - att omfatta inte bara sådani som hänför sig till makarnasunderhåll utan också vad som behövs för familjen i övrigt. Fråga är alliså ävenom underhållsskyldighet enligt FB och bidragsplikt som grundas på 5 kap. 1 §GB. Till familjen kan höra även personer mot vilka någon legalunderhållsskyldighet inte föreligger, exempelvis barn som är ochinte längre går i skolan. Försummar make att fullgöra sin bidragsskyldighetenligt denna paragraf, kan han eller hon emellertid inte åläggas all utgeunderhållsbidrag till andra personer än dem mol vilka underhållsskyldighetföreligger enligt GB eller FB. Avspråkliga skäl lorde ordet "lämna" böra utbytas mot"tillskjuta". 1systematiskt hänseende synes stadgandet ur flera synpunkter mindretillfredsställande. Förevarande 5 kap. GB är inledningsvis så uppbyggt atl i enportalparagraf makamas allmänna förpliktelser inom äktenskapet anges. Denpåföljande 2 § skulle enligt lagrådets flesta ledamöters förslag renodlatinnehålla föreskrifter om underhållsskyldigheten inom äktenskapet dels mellanmakar dels ock hänvisningsvis mot barn. Till makarnas underhållsskyldighet motvarandra återkommer man sedan i 5-8 §§. Den mellanliggande 3 § innehåller enicke sanktionerad norm som lill behandling upptar, lill synes relativtslumpartat, vissa av de förpliktelser som regleras i I och 2 §§. Vad som tasupp är vad ena maken enligt 2 § ärskyldig att bidra med lill andra makensunderhåll men blott sådant som är hänföriigt till makens personliga behov.Vidare tas upp vad som ena maken lagt ul för familjens underhåll. Som lagrådetframhåller innehåller denna post såväl sådani som ingår i makarnas gemensammaunderhållsskyldighet mol barn enligt 7 kap. 1 § FB i 1978/79:12 412 föreslagenlydelse och vad ena maken kan ha all bidraga med enligt 2 § Lagrådetsförevarande kapitel till andre maken som allehanda andra utgifter för yttrande familjen, vilka ligger inom ramen för de allmänna förpliktelser som åvilarmakar enligt delta kapitels 1 §. Del är emellertid endast fråga om makensutlägg i pengar för dessa olika familjeändamål. Denbetalningsskyldighet som 3 § fcireskriver omfattar vad som behövs för att tillskottelskall räcka till för att den bidragsskyldige maken skall anses ha fullgjort denbidragsskyldighet varom paragrafen handlar. Denna skyldighet synes emellertidvara i del närmaste omöjlig all beräkna då den, som sagts, beslår av dels ellled som maken är lagligen skyldig all erlägga och som kan direkt mätas och delsen svårdefinierbar, närmast moralisk förpliktelse. Andra relationer mellanmakar vad gäller fördelning av de olika förpliktelserna inom äktenskapet beröricke lagförslaget i delta sammanhang. 1påföljande 4 § anges därefier all vad en make verkligen uppburit i pengar försina personliga behov dels pä gmnd av makes underhällsskyldighet enligt 2 §dels enligt den mera oklara bidragsplikten enligt 3 § skall få viss rättsligkaraktär. Dentillämpade systematiken står sig knappast vid en närmare granskning. Emellertidkan man till nöds godta de föreslagna reglerna som ett provisorium i avvaktanpå den allmänna översyn av bestämmelserna om äktenskapels ekonomiskarättsverkningar som föralskickals. Underhänvisning lill vad lagrådet a:nfört vid 7 kap. 6 § FB föreslår lagrådet allparagrafen avfallas så all om make försummar sin underhållsskyldighet mol denandra maken, rätten kan ålägga den försumlige atl betala underhållsbidrag tilldenna. Iförevarande paragraf anges all, om makama inte varaktigt bor tillsammans, makeskall betala underhällsbidrag lill den andra maken efter de grander som anges i2 §. Där talas allenast om att underhållsskyldighet åvilar make efter förmåga.Fråga uppkommer om vid beräknande av makes förmåga att bidra till andra makensunderhåll samma hänsyn skall tas lill den förtes behov av medel lill egenförsörjning, som enligt förslagels motiv till 11 kap. 14 § skall tas vidberäkning av underhållsbidrag efter äktenskapsskillnad. Enligt lagrådelsmening vore del önskvärt med ell klargörande uttalande härom. 1978/79:12 413 Dennaparagraf är likalydande med den föreslagna 7 kap. 9 § FB. lagrådet har föreslagit ochanfört i anslutning lill den paragrafen gäller i samma mån om förevarandeparagraf Paragrafensandra stycke är likalydande med andra stycket i den föreslagna 7 kap. 10 § FB. Jämkningssitualionenler sig emellertid annoriunda i förevarande fall eftersom den underhållsberättigadeär en vuxen person som ofta lorde bära ansvar för att underhållsavialel kanbetraktas som oskäligt. mening talar dock hänsynen till den underhållsberättigadesförsörjning för atl man även i delta fall visar restriktivitet i fråga omåläggande av återbetalningsskyldighel. Liksom i 7 kap. 10 § FB bör ett tillägggöras lill paragrafens andra stycke av innehåll atl särskilda skäl skallföreligga för att återbetalning av erhållna bidrag skall ske. Denuvarande reglema i 5 kap. 12 § GB ger make behörighet att med förpliktandeverkan förden andra maken ingå rättshandlingar för den dagliga hushållningenoch barnens uppfostran. Dessa regler är ett uttryck för den ekonomiskagemenskap som präglar den dagliga tillvaron i ett äktenskap och lorde ha godförankring i det allmänna rättsmedvetandet. Som skäl för atl avskaffaparagrafen anförs dels att köpvanorna nu är andra än vid tiden för GB:stillkomst, dels att allmänna fullmakisregler i stor utsträckning leder lillsamma resultat som en tilllämpning av paragrafen. Även om köp för den dagligahushållningen - utom då kontokort används - numera i huvudsak sker kontant, ärkreditavtal ingalunda ovanliga. Som ett praktiskt exempel kan nämnasbeställning av reparationer och andra tjänster. En tillämpning av allmänna fullmakisreglertorde medföra betydligt störte osäkerhet för tredje man än nuvarande klararegler i 5 kap. 12 §, vilka ger denne ell starkt godtrosskydd i fall då makehar handlat i strid mot den andra makens vilja. Somföljd av upphävandet av 5 kap. 12 § föreslås att även bl. 7 kap. 2 § andra slyckelGB skall utgå. Denna regel ålägger makarna solidariskt ansvar i fall dårättshandling av den ena maken enligt 5 kap. 12 § förpliktar även den andra. 1motiven diskuteras inte vilken effekt ett upphävande av denna regel skulle lå.Del lorde emellertid slå klart all ell solidariskt ansvar mellan 1978/79:12 414 huvudmanoch fullmäktig inte kan häriedas ur allmänna fullmaktsrällsliga Lagrådets grundsatser. Motiventill förslaget all upphäva 5 kap. 12 § och 7 kap. 2 § andra stycket ger intenågon antydan om alt en ändring i gällande rält är åsyftad. Mol bakgrund av detförat anförda vill lagrådet därför ifrågasätta om inte lagrammen med fördelkunde behållas i avvaktan på den fortsatta översynen av reglerna omäktenskapets ekonomiska rättsverkningar. I samband med den språkliga översynsom torde böra förelagas bör beaktas, all villkoret i 12 § tredje stycket atlmakarna på grand av söndring leva åtskilda bör ersättas med all makama intevaraktigt bor tillsammans. Om5 kap. 12 § bibehålls torde detsamma böra gälla 5 kap. 13 §. Deregler som i lagrådsremissen föreslås i 5 kap. 12 och 13 §§ får enligtlagrådets förslag betecknas 5 kap. 14 och 15 §§. Ävenförslaget atl upphäva bestämmelserna i 7 kap. 3-5 §§ framställs som enföljdändring till upphävandet av 5 kap. 12 §. Dessa bestämmelser ger hustrunett särskild skydd genom att på olika sätt begränsa hennes ansvar förhushållsskulder. Ett upphävande av sådana särregler ligger i linje medsträvandena alt ur GB utmönstra inslag som strider mol principen omjämställdhet mellan män och kvinnor. Något hinder mot all upphäva 7 kap. 3-5 §§men bibehålla reglema i 5 ktip. 12 § föreligger inte. Avskäl som har anförts vid 5 kap. 12 och 13 §§ förordas all bestämmelsen i andrastycket bibehålls tills vidare. Enligtmotiven till punkten 1 blir del möjligt fören make alt få ul underhåll förförfluten tid, även om maken enligt 5 kap. 6 § i den äldre lydelsen harförsuttit rätten atl begära ersättning. Riktigheten av denna tolkning kanifrågasättas, inte minsl mot bakgrand av vad som sägs i punkten 4. Detförefaller också principiellt diskutabelt att pä detta sätt genom nylagstiftning ålerappliva en redan föriorad talerätt. Med hänsyn härtillföresläs tillägg av en punkt i övergångsbestämmelsema av följande lydelse: "Talanom underhållsbidrag enligi 5 kap. 5 § i den nya lydelsen fårej avse tid föreutgången av ." Uttalandeti motiven atl av punkten 1 i övergångsbestämmelserna följer all de nyabestämmelserna om betänketid i 11 kap. I § skall tillämpas är oklartoch fordrar förtydligande. Prop.1978/79:12 415 Godtasförslaget att behålla 5 kap. 12 § bör hänvisningen i punkten 2 lill 5 Lagrådets kap. 12 § i den äldre lydelsen utgå. I stället bör tillfogas enmening av följande yttrande lydelse: "Deupphävda bestämmelserna i 7 kap. 3-5 §§ gäller alltjämt i fråga om skuld somhar uppkommit före ikraftträdandet." Vidarebör hänvisningen i punkten 2 lill 5 kap. 12 § andra slyckel i dess nya lydelseändras till atl avse 5 kap. 14 § andra stycket i dess nya lydelse. Delförefaller inte helt klart om den i punkten 5 andra meningen angivna regelngäller också om underhållsbidragets belopp har jämkats efter ikraftträdandet.Ordalagen talar närmast för att så inte blir fallet. Mot en sådan ordning finnsoch för sig inte något att invända, eftersom det alltid torde vara möjligt attskriva in motsvarande begränsning i jämkningsdomen. Förslagettill lag om ändring i lagen om bidragsförskott Somen ny gmnd all vägra lämna bidragsförskott föreslås under d) i denna paragrafinfört atl barnel uppenbarligen saknar behov av bidragsförskott. Ordet behovsyftar här på behovet av bidragsförskott och icke på bamets behov i allmänhetmed den innebörd detta uttryck får i förslagels 7 kap. 1 § FB. Vid framräknandeli del särskilda fallet om behov av underhållsbidrag föreligger eller ej skallenligt motiven dock i vid omfattning de i 7 kap. FB lämnade reglerna förberäknande av underhållsbidrag brukas. En värdering av föräldrarnasbidragsförmåga blir sålunda i de flesta fall behövlig, varvid bl. a. reglerna i7 kap. 3 § FB får tillämpning. Försäkringskassansbedömningar vid tillämpning av förevarande grund för vägran all lämnabidragsförskott innefattar sålunda ell ställningstagande till samma frågorsom kommerupp till bedömning hos allmän domstol i tvist om underhållsbidrag. Skillnadenhärvidlag blir alt, medan processen vid allmän domstol förs i den för tvistemålgällande ordningen med högsta domstolen som slutinstans, ett ärende hosförsäkringskassan skall föras efter förvaltningslagens och i högre instanserenligt förvaltningsprocesslagens regler med försäkringsöverdomstolen somslutinstans. 1 förra fallet beror utgången i målet av parternas yrkanden ochdel bevismaterial dessa inför i processen. I senare fallet är fråga om enprocess enligt officialprincipen, där det åligger den beslutande myndigheten atlinförskaffa den utredning som behövs. Då uppgifter varom del kan bli fråga istor utsträckning finns hos offentliga myndigheter, kan en sådan utredning oftaväntas bli tillföriitiigare än den som kan komma lill stånd i civilprocessen.Även bedömningarna av en rättsfråga kan bli olika i högsta domstolen och hos försäkringsöverdomstolen. Bidragsförskottethar karaktär av socialförmån medan underhållsbidraget 1978/79:12 416 Man får därför acceptera all ett och samma fall kan komma att Lagrådets bedömas olika enligt de båda systemen för utredning av barnelssituation. denna paragrafs första stycke andra meningen omförmälda underrättelsepliktenhar till syfte all för den underhållspliktige klargöra att vissa faktorer, omvilka han eller hon har förstahandskännedom, kan påverkabidragsförskottsärendets utgång. Av enahanda skäl synes den underhållsskyldigeböra orienteras om de gmndläggande föratsättningar för bidragsförskottslämnande som anges i 1 § företa och andra styckena i deras nya lydelse enligtförslaget. En hänvisning till dessa stadganden torde därför böra infogas i 7 § förstastycket andra meningen. Paragrafenanger olika lägen då eftergift av återkrav rörande bidragsförskott lår ske. Isista hand ankommer del på försäkringsöverdomstolen att styrarättstillämpningen på detta område. Utöver de i motiven omnämnda situationernakan det vara skäl att peka på en typ av fall som förekommer då och då, nämligennär en person, vilken som fader till barn varit underhållsskyldig, genom dombefrias från faderskapet och underhållsskyldigheten. Särskild anledning synesdå föreligga att efterge återkrav av förskollerade bidrag vilka mannen ännuicke återbetalat till . Förslagettill lag om ändring i lagen om ändring av vissa underhållsbidrag Beiräffandetillämpningen av denna lag, "indexlagen", må framhållas attunderhållsbidraget, då domstol har ogillat yrkande om jämkning av dom elleravtal om underhåll, alUjäml är att anse som bestämt genom den äldre domen elleravtalet Ofr NJA 1957 s. 435 och NJA II 1966 s. 611). Skeromprövning enligt den i 7 kap. 10 § tredje stycket FB föreslagna bestämmelsen lordedäremot bidraget bli all anse som bestämt enligt den nya domen, även om dennaskulle innebära all bidrag skall utgå med samma belopp som . Förslagetlill ändring i 3 § första stycket medför visseriigen vissa proces- suellasvårigheter vid tillämpningen. Fördelarna med den föreslagna regeln Lagrådets anser vi dock vara så betydande atl dessa svårigheter icke bör låhindra yttrande förslagets genomförande. Uppkommande problem får lösas irättstillämpningen. Avgörandeför om bidragsbelopp skall ändras enligt indexlagen är vid vilken tidpunktbidraget har beslämts. När överräll prövar storleken av ett underhållsbidragblir bidraget bestämt genom övertällens dom. Detta medför vissa processuellakomplikationer i fall då en höjning enligt indexlagen har ägt mm mellan undcrtätlensoch överrättens dom. Om överrätien fastställer del av underrätten utdömdabidragsbeloppet innebär domen i själva verket en sänkning av bidraget, eftersomindexhöjningen inte påverkar del av över-rätten fastställda beloppet. För allundvika denna konsekvens har hovrättema tidigare ofta i sådana fall förklaratatt bidraget vid tillämpning av indexlagen skulle anses bestämt genomunderrättens dom. Högsia domstolen har emellertid som en lämpligare ordninganvisat all överrätien alllid direkt anger del belopp som skall utgå (NJA 1974 s.496,657). Om avsikten är all bidraget skall ligga på den nivå som underrättenhar bestämt bör del alltså i överrällens dom anges till ett belopp sommotsvarar det av underrätten fastställda jämte förhöjning enligt indexlagen.Förbudet mol ändring av överklagad dom till nackdel för part som ensam har förttalan mol domen (reformalio in pejus) anses inte lägga hinder i vägen för atlbestämma bidragsbeloppet på detla sätt i fall då den underhällsskyldige ensamhar överklagat domen. Om talan har fullföljts av den underhållsberättigadeensam torde å andra sidan överrätien inte kunna bestämma bidraget lägre än tillvad underrätten har dömt ul jämte förhöjningen. Vidare lorde man vidbedömningen i rällegångskostnadshänseende av vilkendera parlen som är tappandei överrätten ha all utgå från att en dom, som i förhållande lill underrättensavgörande endasl innebär den förändringen all det utdömda beloppet höjs enligtindexlagen, är atl betrakta som ett fastställande av underrättens dom. Nuföreslås den ändringen i indexlagen alt höjning som sker inte skallpåverka bidragsbelopp som har bestämts . Om dennaändring genomförs kommer överrätt som under nägon av dessa månader har atlöverpröva ell under föregående år meddelat underrälisav-görande att ställasinför nya problem. Eftersom man i detta läge inte vet om och med vilkenprocentsats höjning kommer all ske är det inte möjligt attfastställa bidraget till ett belopp som inkluderar denna höjning. Ett hänsynslagandelill en väntad höjning lorde för övrigi vara svårt att förena med förbudet mol reformalioin pejus. Den möjlighel som återstår synes vara atl återgå till den av Högsiadomstolen avvisade tekniken all förordna alt bidraget skall ansesbestämt genom underrättens dom. Denna teknik synes emellertid bara kunnaanvändas i fall då överrällens dom innebär all 27Riksdagen 1978/79. 1978/79:12 418 Vid ändring av bidragsbeloppet ter del sig Lagrådets främmande altförklara att del ändrade beloppet skall anses bestämt genom yttrandeunderrättens dom. Om övertälten överväger att ändra bidragsbeloppet, kan deninte med säkerhet veta hur ett ändrat belopp skulle förhålla sig till det avundertälten bestämda, eftersom jämförelsen härvid skall göras med detta beloppefter en eventuell förhöjning, varom man ännu ingenting vet med säkerhet. Deltakomplicerar bedömningen av bl. a. frågor om reformalio in pejus ochrättegångskostnader Jagifrågasätter om fördelarna med den föreslagna ändringen i 3 § första stycketindexlagen väger tillräckligt tungt för att kompensera de svårigheter som jaghär har pekat på. Indexlagenhar till syfte att möjliggöra att underhällsbidragen stiger i takt medinflationen utan särskilda jämkningsbeslut i de enskilda fallen. Som mått påinflationen har lagstiftaren xalt det procenttal, med vilkel basbeloppetändras. Detta tal torde i stort sett vara en god mätare av en av de faktorersom påverkar underhållsbidragets storlek, nämligen den ökning i bamets behovsom penningvärdesförsämringen medför. Däremot är del mera tveksamt omprocenttalet är en rättvisande mätare på den underhällsskyldiges förmåga. Somutvecklingen har visat, förhåller det sig knappast så. Enrad faktorer av generell natur påverkar den underhållsskyldiges situation. Bl.a. måste skatteeffekter beaktas, t. ex. marginalskatten pä den av inflationenföranledda inkomstökningen och siorieken av del avdrag för utbetalt bidrag denunderhällsskyldige får åtnjuta vid sin taxering. En annan faktor är denstandardökning som den allmänna inkomstutvecklingen kan ha medfört. Till bildenhör att dessa faktorer inverkar tämligen olika i del individuella falletberoende på bl. a. var den underhållsskyldige befinner sig på skalanhöginkomsttagare-låginkomsttagare. Utanannan motivering än hänvisning till en allmän skälighetsbedömning har man ilagrådsremissen föreslagit all för framtiden indexändringen skall begränsas lill70 % av det ifrågavarande procenttalets ändring. Man ulgär frän alt deltaandelstal skall ge ett genomsnitlligen rättvisande resultat. Medhänsyn till de stora individuella variationerna måste fråga vara om en ganskagrov approximering. Den allmänna utvecklingen har under de år indexlagen variti kraft företett stora variationer från är , något som inbjuder lillstor försiktighet i bedömningen.