prop · G203112 · 1978-12-31 00:00:00 — Decentraliseringen måste genomföras i former somtillgodoser de anställdas krav pä trygghet och utvecklingsmöjligheter. Förslagen beträffande kommunernas och landstingensverksamhet kan sammanfattas i följande punkter: Genom enutvecklad sysselsältningsplanering för kommunemas och landstingens verksamhetskapas ökade förutsättningar för att göra regionalpolitiken meraålgärdsinriklad även på dessa områden. På detkommunala området ägnas de regionalpolitiska faktorerna särskild uppmärksamheii den verksamhet som är av belydelse för att undanröja förvärvshinder. Deltagäller bl.a. utbyggnaden av bamomsorgen, där bristen på platser fortfarande ärett slorl hinder för jämställdhet och valfrihet på arbetsmarknaden.Statsbidragen lill bamomsorgen bör därför i lämpligt sammanhang förstärkas medbeakiande av kommunernas koslnader och möjligheler atl åstadkomma lokallanpassade lösningar. Inomlandstingens verksamhetsområde skapas effektivt fungerande styrmedel för attförverkliga planerna på en även från regionalpolitiska utgångspunkter önskvärdutbyggnad och omstrukturering av hälso- och sjukvården i riklning mol meradecentraliserade vårdformer. Detta gäller framför allt långtidssjukvården medlokalt belägna sjukhem och distriktssjukvården med lokalt förlagdavårdcentraler. Prop.1978/79:112 160 Statligt slödtill landstingens verksamhet kombineras med regionalpoliliskl motiveraderegler som tar sikte på att i huvudsak förlägga långtidssjukvården lill lokaltbelägna sjukhem inle bara på de nuvarande .sjuk-husorlcrna utan även på mindre orlermed erforderligt befolkningsunderlag. De statligaskatteutjämningsbidragen lill kommunerna och landstingen har utöver sinkommunalekonomiska betydelse också stor regionalpolitisk belydelse.Skalleutjämningssystemet utformas på ett sådant säll alt det innefattar ellhänsynslagande lill kommunernas strukturella olikheter både i olika delar avlandet och inom samma län. De exlraskatteutjämningsbidragen - som kompletterar den ordinarie bidragsgivningen tillkommunerna och landstingen - skall efter prövning i varje enskilt fall kunnautgå även för speciella åtgärder som enligt den regionalpolitiska planeringenär av särskild betydelse. Därigenom tillskapas inom ramen för ett befinlligtbidragssystem en smidig form för alt genomföra på särskilda ändamål inriktaderegionalpolitiska ålgärder i kommunernas och landstingens verksamhet. 5 Särskilda sysselsättningsinsatser i glesbygd De regionalpoliliska insatser som diskuterats i kapitel 3och 4 når i allmänhet inle ul till de mest glesbefolkade områdena. Där är delnödvändigt att vidta särskilda åtgärder. Det gäller både den långsiktigasysselsättningen och arbeten av beredskapskaraktär. En utvidgning och vidareutveckling av stödet för särskildasysselsätlningsinsalser i glesbygden förordas: Det särskilda stödet till lantbruksföretag m.m. ivissa glesbygder - som syftar till atl underlätta olika former av kombinationssysselsällning i dessa områden och som handhas av lantbrukssiyrelsen/lanl- bruksnämnderna föreslås faen vidgad användning. Begränsningen alt en del av verksamheten skulle ha anknytning till jord- och skogsbruk föreslås slopad. Stödformen kan med en sådan förändring slås samman med det s. k. skärgårdsstödet till ett enhetligt stöd till lantbruksJÖrelug och andra näringar i vissa glesbygder. Därvid bör också övervägas en överflyttning av administrationen av stödet till organ som har ett mer seklorsövergripande arbetsområde. # Huvuddelen av det regionalpoliliska stödet tillhemarbele 1 glesbygd överförs till de nya stiflelsema för den skyddade verksamheten. Den del av detta stöd som lämnas lill personer som i egen regi bedriver mindre industriverksamhet och hantverk, hemslöjd o. dyl. bör kunna täckas upp med del ovannämnda utvidgade stödet till företag i gles bygd. Prop.1978/79:112 161 Det särskildastödet till de regionala utvecklingsjonderna JÖr insatser i glesbygd - servicetill småföretag m. m. bör vägas in i den allmänna medelstilldelningen tillfonderna. Det särskildastödet till utredningar rörande glesbygder bör kunna föras in i ett allmäntanslag till länsstyrelsema för olika lyper av specialutredningar o. dyl. avdet slag som decentraliseringsutredningen föreslagit. Verksamhetenmed intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser för ortsbunden arbetskrafti glesbygd (IKS) utvidgas till andra kommuner med liknande förhållanden som desom ingått i försöksverksamheten. En bättre samordning bör ske med dekommunala beredskapsarbetena. Vidare förordas återgång lill del tidigaresystem där bidrag lämnas endast för lönekostnader och där materialkostnadernabetalas av den som får stödel. Bidraget föreslås bli av lönekostnaden.Ökade ansträngningar mäste göras för att få fram arbetsuppgifter som svararmot arbetskraftens krav och förutsättningar så att t. ex. också kvinnor ulan störrearbetslivserfarenhet skall kunna ta ett arbele. En geografisk avgränsning börske så all stödet inriktas på glesbygdsområden på betydande avstånd frånkommunemas centralorter. Samordningen med de kommunala beredskapsarbetena göratl stödet i fortsättningen bör administreras av länsarbetsnämnderna och AMS. 6 Kostnader för en förstärkt regionalpolitik Förstärkta regionalpolitiska insaiser kommer alt ställakrav på ökade ekonomiska resurser i statsbudgeten. Som tidigare betonats skallregionalpolitiken emellertid inte enbart ses som en kostnad för samhället ulanockså som ett aktivt medel för att öka sysselsältningen och den samlade produktioneni landet. Fler människor i arbele - bl. a. genom en utbyggd regionalpolitik -innebär också ökade inkomster för stat och kommun. Det skall därför strykasunder att de utgiftsökningar i statsbudgeten som redovisas i det följandeendasl visar den ena sidan av de statsfinansiella effektema av den förslärktaregionalpolitik som här föreslås. De föreslagna förslärkningama och förändringarna av detregionalpolitiska stödel till näringslivet kommer att påverka anslagsbehovetpå två sätl. Ändringama av regier och belopp kommer i sig att ställa ökade anspråkpå vissa anslag medan andra anslagsposter kan minskas eller helt slopas. Detlasker även vid en hell oförändrad volym av stödverksamheten. är naturligtvissyftet med förslagen all åstadkomma fler utbyggnader och nylokaliseringar.Förslagen bör sålunda medföra ökad efierfrågan på regionalpoliliskl slöd och därmeden volymökning av stödverksamheten. Förslagen för atl i ökad utsträckning fä in deregionalpolitiska aspekterna även i den offentliga sektorns verksamhet ställerockså krav på ekonomiska insaiser från staten. Följande tablå visar en schematisk beräkning avanslagsbehoven för de olika stödformerna jämfört med anslagen /79. I tablån har summeringar gjorts av anslag på stödformer somi det nya systemet kommer atl sammanföras, t.ex. lokaliseringsbidrag ochavskrivningslån liksom introduktionssiöd och sysselsältningsstöd. behov (milj. kr. Offentlig sektor, statlig verks. Beloppet för offenilig sektor avser förslaget om ettsärskilt anslag över sektorsgränsema för statlig verksamhei. Därtill kommerandra för den offenlliga sektorn regionalpolitiskt motiverade kostnader istatsbudgeten dels för ställiga myndigheler, dels för kommunemas ochlandstingens verksamhei. Här skall också nämnas länsorganens behov av ekonomiskaresurser för utrednings- och utvecklingsarbeten i anslutning tillregionalpolitiken. Det förslag som decenlraliseringsulredningen lagtfram innebär att varje länsstyrelse skall lillföras 1 -5 milj. kr. Till betänkandet har fogats reservationer av ledamöternaKarl-Olof . och saml särskildayttranden av ledamölerna , och . Prop.1978/79:112 163 Remissyttranden över sysselsättningsutredningensdelbetänkande (SOU 1978:62). Regionalpolitiska stödformer och styrmedel delbetänkande (1978:62)Regionalpolitiska slödformer och styrmedel remissbehandlades höslen 1978. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgells avarbetsmarknadsstyrelsen (AMS), arbelarskyddslyrelsen, bosiadsslyrelsen,domänverkei, , , lantbruksstyrelsen,samtliga länsstyrelser, postverket, (), ,, (), , statens indusiriverk,statens invandrarverk, statens jäm vägar (SJ), , statenspersonalnämnd (SPN), statens planverk, , statensvägverk, statistiska cenlralbyrån (SCB), statskontoret, leleverkel, överbefälhavaren(), överstyrelseri för ekonomiski försvar, , , ,, . ,, , , , . Höörs, ,, , , , , , , ,, , , , , , ,, och kommuner, samtliga landstingskommuner, , . Centralorganisationen /SR, decentraliseringsutredningen,expertgruppen för forskning om fysisk planering och bebyggelse, expertgruppenför regional utredningsverksamhet (ERU). kvinnoförbund.Folkpartiets ungdomsförbund (), (), Landsorganisationeni (LO), , (), (), , (),. , , hantverks- och industriorganisalion - Familjeföretagen(SHIO-Familjeföretagen), , . (), StiftelsenIndustricentra, Föreningen (), ulvecklingdsfondema iStockholms, , , , , ,, , , och , , ,, , , , och Nombottenslän samt Prop.1978/79:112 164 Dessutom har yttrande inkommit från göteborgsdelegationen. Behandlingen av regionalpolitikens mål och förutsättningarär i utredningen - i enlighet med direktiven - förhållandevis kort. Någraremissinstanser, bl. a, LO och 7CO ser della som en brisl. LO menar för sindel att del med hänsyn till de senasle årens ekonomiska utveckling hade varilbefogat med en ordentlig genomgång av regionalpolitikens förutsättningar ochmål. TCO ser ett behov av principdiskussioner beträffande regionalpolitikenoch dess koppling till samhällets utveckling i slort. Ulredningen konslalerar all en kraftig försiärkning avsamhällets medel är nödvändig för atl klara de mål som slälls upp om regionalbalans och utjämnade sysselsättningsmöjligheter regionerna emellan. Flertaletremissinstanser främst de lokala och regionala - som tar upp denna övergripandefråga, inslämmer i ulredningens konstaterande. i Östergötlandslän anser det nödvändigt att kraftigt förstärka medlen för regionalpolitikenoch att utvidga medlen till att omfatta även den offentliga sektorn.Länsstyrelsen konsiaterar vidare att utredningens förslag innebär en sådanförstärkning och ulvidgning men anser att man bör gå längre, främst vad avsermedlens effekt för den inomregionala balansen. i Västernorrlandslän finner att regionalpolitiken bör ges en större del av det totala ekonomiskautrymmei. Även konsiaterar att den hittillsvaranderegionalpolitiken inte i önskad utsträckning har lyckats utjämna skillnademamellan olika regioner och kommuner. Förbundet delar utredningens uppfattningatt det krävs betydande insatser för all klara målen om regional balans ochutjämning. Några länsstyrelser, bl. a. länsstyrelserna i ,och anser atl det finns ett gap mellan mål och medel iregionalpolitiken. 1 lån anför därvid all de avulredningen framlagda förslagen inle kommer att avsevärt förbättramöjligheterna att uppnå de uppsatta regionalpoliliska målen. SAF och SverigesIndustri-JÖrbund uttalar i sill gemensamma yllrande en skepsis beträffandemöjlighelerna att nä alla de mål som formulerats för regionalpoliliken ochifrågasätter del ändamålsenliga i alt skapa förvänlningar, som del saknasekonomiska förutsättningar att uppfylla. De båda organisationerna menar att målsättningenär överambitiös vad gäller sysselsättningens regionala och inomregionalafördelning och att lendensen har varit atl i uttolkningenytteriigare öka ambitionerna. Dessa ambitioner kan endast tillfredsställas viden kraftigt posiliv utveckling vad gäller såväl effektivitet och sysselsättninginom det svenska näringslivet. Prop.1978/79:112 165 Utredningen uttalar att ekonomisk tillväxt är en viktigförutsättning för en kraftfull regionalpolitik. Fleranäringslivsorganisationer, liksom några länsstyrelser, understryker betydelsenav generellt verkande åtgärder med syfte att slärka den allmänna lillväxlen föratt därigenom ge utrymme för regionalpoliliska salsningar. De regionalpolilisklmoiiverade insatserna måsle enligt kombinerasmed en allmän stimuleringspo/itik för näringslivet i hela Iandel. Selektivaslödålgärder bör därför ses som komplement till en sådan generell politik. Bl.a. SAF och anför liknande synpunkier. Länssiyrelsen iMalmöhus län konstaterar att en väsentlig förutsättning för en framgångsrikregionalpolitik är atl de generella villkoren för företagande ges en sådanuiformning att en hög tillväxttakt främjas och en hög sysselsättning därmedkan uppnäs. KF delar utredningens uppfattning alt vad som kan uppnås på detregionalpolitiska områdel är starkt beroende av det totala ekonomiska utrymmeti landet. Enligt innebär betonandet av ekonomisk lillväxt somen förutsättning för en kraftfull regionalpolitik en tolkning av deregionalpoliliska målen som ej är självklar. Del allmänna målet om attmänniskorna i olika regioner skall erbjudas bl. a. likvärdigasysselsäliningsmöjligheler måsle, enligt styrelsen, anses gälla även i tider avringa eller ingen tillväxt i samhällel. Med delta synsätt är behovet av enkraftfull regionalpolitik siörre vid svag än vid stark regionalekonomisk lillväxl. Länssiyrelsen i anser alt utredningen inteär entydig när det gäller frägan om "regionalpolitiken skall ses som ettav medlen atl åstadkomma ett, i vid mening, rationellt utnyttjande av landetssamlade lillgångar eller om regionalpolitiken skall upplevas som motstridigandra nationella mål, ekonomiska osv. Del senare synsättet är enligt länsstyrelsensmening alllför vanligt."" Enligt skall deregionalpolitiska stödformerna ses som hjälpmedel i en sammanhållen ochkonsekvent utvecklingspolitik mot övergripande samhällsmål. SAF och lar upp samma fråga som och anför att kostnadernaför regionalpolitiken bör motsvaras av en intäktssida som tidsmässigtförskjuten väl motsvararde resurser som tagils i anspråk. En fömlsättning fördetla är enligt de två organisationerna dock "atl man tar tillvara ochutvecklar de expansiva regioner som finns inom stödområdet genom att kanaliserainsatserna pä ett samlat och målinriktat sätl till de områden som har de bästaförulsäuningarna för en expansion"". AMS ifrågasätter lämpligheten av alt använda länsvisa befolkningsramari planeringen. De allmänna mälen med avseende på sysselsättning, service ochmiljö är i förhållandevis ringa grad kopplade lill invånarantalet i resp. län.Befolkningsramar kan enligt slyrelsen i själva verket befaras dra uppmärksamhelenfrån de egentliga problemen. Sysselsättningsgraden för män och kvinnor utgörinom verksamhelsområde den väsenlliga mätaren på hurde regionalpolitiska målen uppfylls. Prop.1978/79:112 166 Även SAF och indusirijörbund berör dennaavvägningsfråga och organisalionerna "'kan inte acceplera alt dennuvarande befolkningsfördelningen inom landet skulle vara i någon meningoptimal och all förändringar i förhållande till denna beskrivs somobalans"". KF anför liknande synpunkter, men understryker liksomulredningen atl befolkningsförskjutningar inom och mellan länen bör ske ibalanserade former. Behovei av geografisk och yrkesmässig rörlighet berörs avnågra verk och organisationer på central nivå. SAF och industriförbundmenar ""all de snabba strukturförändringarna inom svenskl näringslivhar sina huvudsakliga orsaker uianför landels gränser och i allmänhet inle kanpåverkas. För att minska effekterna i form av slörningar i sysselsättningsmönstretär det nödvändigt atl på olika sätl vidga arbetsmarknaderna, vilkel ocksåsläller krav på ökad säväl yrkesmässig som regional rörlighet. Även om deregionalpolitiska medel som syftar till en ökad rörlighet av kapitalelförbättras torde enligt organisationerna dessa inte vara tillräckliga för atlensamma klara sysselsättningsproblemen om inte den tröghet som präglararbelsmarknaden kan överbryggas. Organisalionerna menar att denrörlighetsstimulerande politiken måste ägnas stor uppmärksamhet."" SACOISR" framhåller att en förstärkt regionalpolitikinte enbarl kan väntas få positiva produktionseffekter. 1 den mån somrörligheten på arbetsmarknaden minskar blir det också fråga om negativaeffekter på produktionsresultatet. Det är angeläget atl söka klarlägga bådadessa effekter för att möjliggöra mer fullständig avvägning mellan för- ochnackdelar av en förstärkt regionalpolitik."" Enligt SÖ underlättasbåde yrkesmässig och geografisk rörlighet om de individer som kan beröras avomställningskrav har en bred grundutbildning. talar alltså emot all manalllför snävt skall inrikta utbildningsutbudet mot en begränsad lokalarbetsmarknad. anför i detta sammanhang att det är angelägetalt ta hänsyn till de sociala kostnadema för den oönskadeomflyttningen. Flera regionala remissorgan, bl. a. i Skaraborgslän underslryker behovet av en planering som innebär ökade möjligheler förlänsinvånarna atl stanna kvar i sin hemtrakt och som medför att den pendling,som trots allt blir nödvändig, kan ske över kortare avstånd. De flesta remissinstanser understryker behovet av ensamordning mellan regionalpoliliken och näringspolitiken. Någraremissinstanser kritiserar därvid den uppdelning i delbetänkande ochhuvudbetänkande som ulredningen varit nödsakad atl göra. SHlO-Famlljeföretagenmenar att denna uppdelning av utredningens arbele har lett till alt deregionalpoliliska frågorna och förslagen inte får sin naluriiga plats inom dentotala sysselsättningspolitiken. anför liknande kritik.MLF "understryker atl saisningarna på små företag och på jord- ochskogsbruk har stor regionalpolitisk belydelse. Här har regeringen sedan 1976gjort betydande insatser som torde ge regionala effekter utan att insalsemasom sådana rubricerats som regionalpolitik." Prop.1978/79:112 167 Länsstyrelserna är genomgående positiva till ulredningensprincipiella ställningslagande om behovet av samverkan med näringspolitiken ocharbetsmarknadspolitiken. Länssiyrelsen i betonar starkt""sysselsättningsutredningens slutsals atl en försiärkning av deregionalpolitiska medlen inle ensamt kan klara en utjämning avsysselsättningen mellan olika regioner. Stora insaiser kommer också atl krävaspå arbelsmarknadspolitikens område. Av stor belydelse för utvecklingen iskilda regioner blir också näringspolitiska ålgärder av olikaslag."" Länsstyrelserna i bl. a. Väslmanlands, ochVäsiernorrlands lån framför molsvarande synpunkier. Flera länsstyrelser beröri detta sammanhang behovet av regionala näringspolitiska program ochlånsslyrelsen i lån anför att "de regionala näringslivsprogrammeninte bara skall vara en nedbrytning av den på riksnivå framtagnanäringspolitiken utan även innehålla riktlinjer för hur olika näringsgrenar ochbranscher bör utvecklas för alt de regionalpolitiska målen för länel skallkunna förverkligas"". Kl lar i detla sammanhang upp frågan omplaneringsunderiaget räcker till förden föreslagna samordningen. Föratt detregionalpolitiska ""siödet skall kunna fogas in i en allmännäringspolitik, där de regionala effekierna beaktas"', skulle man - enligtinstitutet - "behöva lillgång lill en regional inpui-output-statistlk.Trots de stora ambitionerna vad avser regionalpolitik har man i inteens börjat planera någon sådan statistik." Flera remissinsianser inslämmer i utredningenskonstaterande all del inle går att göra alla arbelsmarknader lika vad delgäller arbetsmarknadens sammansättning. Några av dessa, som t. ex. landsilngeli , underslryker vikten av att strävandena inriklas påall bygga upp väl differentierade lokala arbetsmarknader i alla delar av länet.Land.s-tingsförbundet uttalar att det måsle vara en slrävan att bygga upp ellervidmakthålla ett nät av sinsemellan kompletterande orter. Genom att bygga uppett antal väl differentierade arbelsmarknader kan större orter fungera somstödjepunkter för mindre. LO behandlar i sill yttrande utförligtortssyslempolitiken, som organisationen i olika sammanhang har stött och anföratt "tyngre regionalpolitiska insatser måste koncentreras lill vissa ortersom kan tjäna som stödjepunkter för andra orter både vad gäller sysselsättningoch service. LO finner att utredningen helt har avstått från att diskutera dens. Del är enligt organisalionen svårl alt avgöra huruvida deltaskall ses som ullryck för en vilja att ändra inriktning pä regionalpolitikenmot ökad geografisk spridning av resursema. Om så är fallet så förefaller detenligt LO uppenbart all det på kommer atl få allvariiga effekiervad gäller befolkningsutveckling och sysselsättningsmöjligheter i desysselsätlningssvaga länen. De senaste årens ekonomiska problem och deförändrade för- Prop.1978/79:112 168 utsättningar för regionalpolitiken lorde innebära attkravet atl bygga upp differeniierade och robusla orter med motståndskraft motstrukturförändringar är angelägnare ." Några länsstyrelser och kommuner, bl. a. iSkaraborgs lån och kommun finner att ortsplanen i myckelringa utsträckning varit vägledande för regionalpolitiska ställningstaganden.Karlskrona kommun påpekar att del borde varit självklart att samtliga primäracentra skulle ha getts sådana resurser att de kunnat fungera på avseit sätl.LRF finner all den lillämpade orlsklassificeringen på ett olyckligt säll harbidragit till avfolkning av de mindre orterna och lett till koncentrationframför allt till primära centra. Liknande synpunkter framförs av bl.a.Norrtälje kommun och . LRF lar även upp frågan omregionalpolitikens utformning inom till yian stora kommuner. Enligt förbundelbör regionalpolitiken inriktas på att skapa fungerande lokala arbetsmarknader.Arbelslillfällen skall alltså kunna erbjudas inom rimligt pendlingsavslånd. Destora kommunerna måsle enligt LRF i dessa sammanhang delas upp i flera lokalaarbelsmarknader. i län pekar på '"de svårigheter,som föreligger att kombinera mål i fråga om arbetsmarknadens differentieringmed höjda yrkesverksamhetsgrader och atl skapa fler nya arbetstillfällen. Imånga fall kan enligt en etablering eller utvidgning leda tillökad sysselsättning men minskad differentiering. Del är då myckel svårt ochev. felaktigt all i ell korlare perspekliv verka för en annanlokaliseringsort, där också differentieringsmålel skulle kunna uppfyllas. Denför en hel region bästa lösningen ligger enligt uppfattning iatt försöka åsiadkomma relativt stora robusta arbetsmarknader, som inom sig kanklara omställningar både mellan branscher och mellan geografiskadelområden."" Några remissinstanser, främst inom stödområdet, framförfarhågor för en urholkning av stödel till norra . iGävleborgs län finner atl regionalpolitiken allt mer har utvidgats uianför deområden som ursprungligen skulle stödjas med regionalpoliliska insatser.Landstinget i konstaterar med oro atl medel lillstrukturella förändringar inom olika branscher i södra och mellersta Sverigevida överstigit de regionalpolitiska insatserna. 1 molsats lill dessasynpunkier anför i atl ""de läng- ochkortsiktiga problemen rörande sysselsältningen som uppkommer i kommuner uianfördel hiuillsvarande stödområdet regelmässigt borde behandlas på samma sätl som ikommuner inom siödområdet. För hela landet huvudsakligen likartade kriterierborde sålunda gälla när det gäller regionalpoliliska insatser." Vad gäller utvecklingen i finner LRF atlbeslutet om utlokalisering av vissa statliga verk endasl har fåll temporärbelydelse eftersom kvarvarande institutioner tillåtits atl expandera. "'Någon egenilig utjämning av sysselsättningsgraderna mellan olika regionerför resten av 70- och 80-ialel förulses inle med de regionalpolitiska medel somfinns för Prop.1978/79:112 169 Mot denna bakgrund finner LRF detnödvändigi alt statsmakterna även fortsättningsvis har det övergripandeansvaret för den mel-lanregionala fördelningen. finner i detlasammanhang all "svårigheler kan komma att uppslå i storstadsområden ochprimära cenlra när del gäller atl rekrytera personal lill av samhällelprioriterade serviceområden, dvs. framförallt barnomsorg, äldreomsorg ochlångtidssjukvård. Del är, eniigt uppfattning, nödvändigi attbeakta denna utveckling när del gäller ulformningen av den framtidaregionalpoliliken." Bland remissinstansema finns en markant uppslutning kringsysselsätlningsulredningens förslag till en bätire samordning mellansektorsplaneringen och länsplaneringen. En lika stor enighel finns om kravelpå en mer ålgärdsinriklad länsplanering.