prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — Att det integärna låter sig göra atl utvidga bestämmelsen lill all gälla barn i allasamboendeförhållanden bör enligt reservanternas mening inte leda till attbestämmelsen tas bort. Denna får anses fylla en uppgift frånnormbildnings-synpunkt och bör därför behållas. Desakkunniga framhåller att förslagen om begränsning av rätten till underhåll fåråterverkningar utanför FB:s område. Särskilt behandlas konsekvenserna förrätten enligt skadeståndslagen (1972:207) till ersättning för förlust avunderhåll (5 kap. 2 S)- 1978/79:12 58 1sammanhanget tar de sakkunniga också upp bestämmelserna i 8 kap. ÄBFamiljelags-om underhällsbidrag ur kvarlåtenskap. Genom att underhålls-sakkunniga skyldigheten gentemot vuxet sjukt barn avskaffas faller grunden förbestämmelserna i 8 kap. 2 och 3 SS bort. Vidare måste bestämmelserna i 8 kap. 1S om bidrag lill barn vars uppfostran inte är avslutad under allaomständigheter anpassas till de föreslagna ändringarna i 7 kap. FB. Desakkunniga ifrågasätter emellertid om rätlen till underhållsbidrag ur kvariålenskapenenligt 8 kap. I S ÄB har någon verklig belydelse i dagens samhälle. a. på del ekonomiska skydd som barnpensionerna ger, på de tilläggsbeloppsom utgår till avlidens barn enligt villkoren för tjänstegrupplivförsäkringsaml på rätten till laglott. Även om del kan finnas fall då del föreliggerbehov av underhållsbidrag är det enligt de sakkunniga tveksamt om detta kan blitillgodosett enligt 8 kap. ÄB. I siörre bon kan barnels behov många gångertäckas genom barnets arvslott i förening med andra förmåner. I mindre bonkommer å andra sidan ofta den efterlevande maken atl med stöd av den s. k.basbeloppsregeln i 13 kap. 12 S andra stycket GB överta hela behållningen. - Pågrund av del anförda föreslår de sakkunniga att 8 kap. ÄB i sin helhet upphävs,om förslaget lill ändring av de grundläggande underhållsbeslämmelserna antas. 4.2.2Underhållsskyldigheten vid gemensam vårdnad Desakkunniga anser lill en början alt de grundläggande bestämmelserna omunderhållsskyldighet och plikten lör vardera föräldern all la del i den eftersin förmåga i och för sig alltid bör kunna läggas till grund för en talan, omen far eller mor försummar sin skyldighet. En föreskriftom detta föreslås i 7kap. Bortsettfrån den här nämnda situationen kan, yttrar de sakkunniga, föräldrar somgemensamt har vårdnaden om barn och som sammanbor fördela underhållsbördanmellan sig som de finner bäst. Läget blir emellertid ett annat, när föräldrarnainte sammanbor. En av dem kommer att ha den omedelbara omsorgen om barnet ochsvarar på så sätt direkt för underhållskostnaderna. Den andra skall i ställetfullgöra sin del av underhållet genom att betala underhållsbidrag. Mednuvarande bestämmelser är skyldigheten atl betala underhållsbidrag ställd irelation lill vårdnaden om barnet; den som inte har vårdnaden om barnet ärbidragsskyldig. De sakkunniga konstaterar atl man tidigare genom anknytningentill vårdnaden kunde få ett enkelt och klart rekvisit för bidragsplikten. Dennya ordningen med möjlighet till gemensam vårdnad även för föräldrar som intebor tillsammans innebär dock, anför de sakkunniga, atl denna anknytning intelängre slår rätt. Desakkunniga uppmärksammar i detla sammanhang också gällande bestämmelser ombidragsförskott. För rätt till sådant förskott föratsätts att vårdnaden ombarnet tillkommer endasl en av föräldrarna eller att barnet inte slår underföräldrarnas vårdnad. Får föräldrarna gemensam vårdnad blir följdenall möjligheten att fl bidragsförskott faller bort. För alt undanröja dennaeffekt har de sakkunniga först övervägt om det är möjligt att inombidragsförskollssyslemets reglering finna en lösning ulan alt reglerna i FB omunderhållsbidrag ändras. De sakkunniga lägger fram olika alternativ, som dockalla enligt de sakkunnigas mening innebär någon olägenhet. En nackdel är allendasl s. k. ulfyllnadsbidrag kan utgå. Barnet kommer därigenom att sakna denbelalningsgaranli som är ett viktigt syfte med bidragsförskottet. Dessutom ärdel svårt alt finna en anknytning för ett utfyllnadsbidrag som inte antingengynnar eller missgynnar barn lill föräldrar med gemensam vårdnad, jämfört medbam som endasl har en förälder som vårdnadshavare. Desakkunniga anser därför den bästa lösningen vara att utvidga skyldigheten i FBatl utge underhållsbidrag också lill fall av gemensam vårdnad. Även meraallmänt sett talar starka skäl för detta. Vill föräldrarna ha gemensam vårdnadmen kan de inte enas om siorieken av det underhållsbidrag den ena skall betalalill bamel, förefaller del rimligt all rättsordningen tillhandahåller en modellföratt lösa underhållsfrågan ulan att föräldrarna för den skull först måste geupp den gemensamma vårdnaden. En lösning är då atl för skyldigheten att betalaunderhållsbidrag helt överge anknytningen lill vårdnadsbegreppet och i ställetsöka ett helt nytt rekvisit till vilket skyldigheten atl utge underhållsbidragskulle knytas. Ett sådant rekvisit har de sakkunniga funnit i barnetsbosättning. Med detta rekvisit träffar man samma faktiska situation som mantidigare har kunnat ange genom anknytningen till vårdnadsbegreppet. En nackdelmed ell rekvisit som anknyter till bosättningen är dock alt del blir svårareatt tillämpa. Del är inte lika lätt atl konstatera att bamel bor tillsammansmed den ena eller den andra föräldern som det äralt fastslå all del finns ellrätlens beslul om vårdnaden. Denna olägenhet kan man dock begränsa, anser desakkunniga och föreslår alt anknytningen till vårdnadsbegreppet inte heltavskaffas. Man bör nöja sig med alt som ett särskilt rekvisit vid gemensamvårdnad införa anknytningen lill boendeförhållandena. Föratt inte ge upphov till den missuppfattningen att barnets mer eller mindretillfälliga uppehållsort skall vara avgörande föreslår de sakkunniga attbidragsplikten skall avse den förälder som inte "varaktigt" sammanbormed barnet. Desakkunniga föreslår sålunda att det i FB införs en regel av innehåll attförälder som inte har vårdnaden om barnet eller som har del i vårdnaden meninte varaktigt sammanbor med barnet skall betala underhållsbidrag. Även omföräldrarna har gemensam vårdnad om barnet kommer barnet enligt de sakkunniganormalt att kunna anses varaktigt boende hos en av dem. Förutom föräldrarnasavsikt vid överenskommelsen om gemensam vårdnad och den tid barnet faktisktvistas hos vardera föräldern kan barnels folkbokföring ge en anvisning om varbarnet är att anse som bosatt. Omreglema om skyldigheten all betala underhållsbidrag ändras på del sätt som har angetts nu får manenligt de sakkunniga också en naturiig uigångspunki för bestämmande avbidragsförskott vid gemensam vårdnad. De sakkunniga föreslär sålunda atlbidragsförskott skall kunna utgå, förutom när vårdnaden tillkommer endasl en avföräldrarna eller barnet inte slår under föräldrarnas vårdnad, när barnet vidgemensam vårdnad varaktigt sammanbor med endasl en av föräldrarna. I sistnämndafall skall förskottet utgå i förhållande till den andra föräldern. Att barnels bosättning fåravgörande betydelse vid gemensam vårdnad kan enligt de sakkunniga frestaföräldrarna att se till att barnet blir att anse som varaktigt bosatt hos denav dem som härden högsta inkomsten. Bidragsförskott bestäms då i förhållandelill den förälder som har den lägsta inkomsten. Denna effekt kan dockföräldrarna i och för sig nå redan genom gällande bestämmelser, yttrar desakkunniga. Vad som tillkommer med de sakkunnigas förslag är att ingen avföräldrarna för att uppnå detta resultat behöver avstå från sin del i denjuridiska vårdnaden. a. för att ge möjlighet att ingripa mol missbruk avdelta slag föreslår de sakkunniga atl det i 2 S lagen om bidragsförskott införsen ny bestämmelse, punkt e, av innehåll att bidragsförskott inte utgår ombarnet har egna tillgångar eller eljesl uppenbariigen saknar behov avbidragsförskott. Med denna bestämmelse kan barnets behov av bidragsförskottbedömas mot båda föräldrarnas ekonomiska förhållanden, oberoende av vem av demsom de själva pekar ut som bidragsskyldig. 4.2.3Periodiska bidrag och engångsbidrag Desakkunniga finner det naturiigt att såsom huvudregel i lagen behållabestämmelsen i 7 kap. 6 S FBatl underhållsbidragskall betalas och attbeloppen förfaller till betalning förskottsvis för kalendermånad. Från dennahuvudregel bör emellertid liksom nu undanlag kunna medges. Såväl kortare somlängre perioder bör kunna komma i fråga. Enligt de sakkunnigas mening bör dockbetalning än en månad bestämmas bara när starka skäl talarför del, starkare ju betalningen skall avse. Därför föreslås attdet nuvarande kravet på "särskilda omständigheter" för avvikelse frånhuvudregeln skall slå kvar. Enligtde sakkunniga bör även i foFtsättningen domstol vid tvist ha rätt atl pröva omsådana särskilda omständigheter föreligger som motiverar en avvikelse frånhuvudregeln. Del bör också vara möjligt all genom avtal bestämma om betalning iannan ordning. Något skäl att i fråga om avtalsmöjligheterna göra skillnadberoende på om föräldrarna har varit gifta med varandra eller ej finns inte.För att föräldrarna skall ha frihet all frångå huvudregeln bör liksom f n.krävas att barnavårdsnämnden godkänner avtalet. Desakkunniga redovisar i betänkandet närmare vilka omständigheter som bör beaktasnär domstol eller prövar fråga om underhåll en gång för alla, s. k.engångsbidrag. Av betydelse är bl. a. att barnet i regel torde vara berättigattill bidragsförskott. Om den underhällsskyldige inte har förmåga att betala ettbelopp som ger barnet ett bidrag som minst motsvarar bidragsförskottet, är delinte så mycket barnets som det allmännas intresse som skall bevakas. Detålerkravssyslem för utgivna förskoll som de sakkunniga föreslår innebärnämligen alt ell avtal om engångsbidrag som har slutits i vederböriig ordningbefriar den underhållspliklige från framlida återkrav, även ombetalningsförmågan skulle förbättras. Om avtalet innebär att barnet kommer atlkunna förvärva rätt till ett periodiskt bidrag som väl överstigerbidragsförskottets nivå får en samlad bedömning göras, där inte bara parternasekonomiska förhållanden tillmäts belydelse ulan också möjligheterna att bevaraen god kontakt mellan barnet och den underhållsskyldige. Del bör inte komma ifråga att bestämma om engångsbidrag i strid mol den underhållsskyldiges ellerden underhållsberättigades önskan. Principiellt anser de sakkunniga alt storrestrikliviiel bör iakttas när del gäller att godkänna avtal om engångsbidrag. Deformkrav som f. n. gäller för avtal om betalning i annan ordning än huvudregelnmedger bör enligt de sakkunnigas mening fortfarande gälla. Om parternaåsidosätter formföreskrifterna bör delta också i fortsättningen få »ill följdatt eriagd betalning inte befriar den bidragsskyldige från skyldigheten attenligt huvudregeln betala underhållsbidrag på nytt för kommande månader. 4.2.4Fullgörelse av bidragsskyldigheten genom återbetalning av bidragsförskott, m.m. Desakkunniga konstaterar alt bidragsförskottets nuvarande beroende avunderhållsbidraget har fiera nackdelar. De uppgifter som inombidragsför-skotissystemets ram redan åvilar försäkringskassorna har föranlettde sakkunniga att ställa frågan om det inte vore länkbart att frigörabidragsförskotten från beroendet av ett fastställt underhållsbidrag och istället ge kassorna möjlighel alt självständigt pröva den underhållsskyldigesförmåga att till det allmänna betala tillbaka utgivna bidragsförskott. Återkravoch återbetalning skulle i så fall bli en engelägenhet mellan kassan och denunderhållsskyidige. Såvitt avser underhållsbidrag som förskotteras av allmännamedel skulle man slippa jämkningsprocessen vid domstol, eftersom ålerbetalningsskyldighetenhela tiden kunde anpassas efter växlingarna i den underhållsskyldigesbetalningsförmåga. Den konstlade partssiäll-ningen i många av de nuvarandejämkningsprocesserna skulle därmed försvinna. Uppkomsten av storaunderhållsskulder skulle i stor utsträckning kunna undvikas och vidare skulleman kunna undgå risken för att ett för lågt underhållsbidrag bestäms i syfteatt minska den underhållsskyldiges återbetalningsskyldighel. De sakkunnigaanser att så stora fördelar står att vinna med en sådan ordning att den börgenomföras. De påpekar emellertid atl om förslagetgodtas en särskild utredning av organisationsfrågorna krävs. Föratt försäkringskassorna skall klara återkravsverksamhelen föreslår desakkunniga att riktlinjer meddelas för bedömningav den underhållsskyldigesbetalningsförmåga. Ett förslag till sådana riktlinjer har de sakkunniga lämnati bilaga lill sitt betänkande. Bilagan torde få fogas till regeringsproiokolleti detla ärende som bilaga 4. De sakkunniga betonar atl ytterligare övervägandenkrävs innan definitiva riktlinjer kan fastställas. Innehålleti de sakkunnigas förslag lill riktlinjer för bedömning av denunderhållsskyldiges bidragsförmåga är i huvudsak följande. Utgångspunkten börvara den underhållsskyldiges förväntade nettoinkomst, dvs. bruttoinkomstenminskad med skatt. Den u nderhållsskyIdige bör förbehållas ett vissl belopp försin egen och sin familjs försörjning inkl. bostadskostnaden. Sedanförbehållsbeloppel har fastställts skall viss andel i överskjutande nettoinkomstlas i anspråk för underhållsbidrag. Därvid bör gälla atl den underhållsskyldigebör tåla större uppoffringar ju fler barn han eller hon är underhållsskyldigmot. Ianslutning till förslaget om nytt ålerkravssyslem föreslår de sakkunniga ocksåett tillägg till . Enligt detta skall denunderhållsskyldige, om underhållsbidrag förskolleras av allmänna medel,fullgöra sin betalningsskyldighet genom all till del allmänna betala tillbakautgivna förskott eller så stor del som bestämmer. Omunderhållsbidraget är siörre än förskottet skall det överskjutande beloppetbetalas direkt till barnet. Återbetalningarna till det allmänna bör alltsåenligt de sakkunniga också i fortsättningen vara all betrakta som ell sättaltfullgöra bidragsskyldigheten. De sakkunniga anser vidare attförsäkringskassan fortfarande bör anses inträda i barnets rätt till underhållsåvitt avser de förskollerade beloppen. I fråga om betalning och indrivning börde belopp som fastställer anses jämställda medunderhållsbidrag som har fastställts genom dom eller avtal. Införsel ochutmätning bör alltså kunna beviljas för återkrav som grundas påförsäkringskassas beslul. Rättens medverkan för alltillgodose underhållsbehovet blir med de sakkunnigas förslag strängt tagetnödvändig endasl om bidragsförskott lagligen inte kan utgå lill barnet eller omden underhållsskyldige kan betala ett bidrag som Överstiger bidragsförskottetsnivå. Också i fortsättningen bör det dock vara möjligt all föra en tvist omunderhållsbidrag lill rätten även om bidragsförskott i och för sig kan utgåeller utgår och yrkat underhållsbidrag inte är högre än förskottet. Med hänsynlill detta hårde sakkunniga övervägt . atl låta de riktlinjer som skall läggasfasl för återkravsverksamhelen bli gällande också för domstolarnas prövning avunderhållsbidrag i den mån bidragen kommer att ligga på eller under förskottetsnivå. De har emellertid funnit alt det inte skulle vara lämpligt att på dettasätl binda domstolarna. De förutsätter dock all de principer som kommer tillullryck i riktlinjerna ändå kommeratt bli vägledande för domstolarna. Omdomstol eller parterna själva harbestämt ell underhållsbidrag och bidragsförskott utgår, skall enligt förslagetden underhållsskyldige betala tillbaka detta belopp till iden mån det motsvarar bidragsförskottet till dess att finnerskäl all besluta om annal återkravsbelopp. Del föreslagna systemetgör det också möjligt för alt, om föräldern efter förmågabetalar underhållsbidrag direkt lill barnet, betala ut enbart den del sommotsvarar skillnaden mellan bidragsförskottet och förälderns bidrag, s. k.utfyllnadsbidrag. bedömer självständigt vilket belopp somden underhållsskyldige kan svara för, oberoende av vad som har beslämts i domeller avtal, låt vara all kassan i regel kan godta ett färskt domstolsavgörandeangående betalningsförmågan. Kassan har därefteratt regelbundet ompröva denunderhållsskyldiges betalningsförmåga och därmed också ulfyllnadsbidragetsstorlek. Mellan tidpunkterna förden omprövning av betalningsförmågan som kassan har att göra dåunderhållsbidrag förskotteras eller utfyllnadsbidrag utgår bör också denunderhållsskyldige själv kunna påkalla omprövning och begära nedsättning avunderhållsbidraget. Jämkning bör kunna påkallas också i jämkningsprocess viddomstol. Utgår inte bidragsförskott bör enligt de sakkunnigas mening denunderhållsskyldige ändå ha rätl alt vid ändrade förhållanden få motsvarandenedsättning av underhållsbidraget. Någrakostnadsberäkningar avseende förslaget om ändrat ålerkravssyslem har desakkunniga inte presenterat. De pekar på en rad olika faktorer som harbetydelse för del allmännas totalkostnad. Det avgörande för om en liberaliseringav ålerkraven medför en kostnadsfördyring eller inte är enligt de sakkunnigavilken nivå man bestämmer för vad som skall förbehållas den underhållsskyldigeoch vad som skall tas ut av överskottet. Vid bedömningen av kostnaderna förreformen anser de sakkunniga det viktigt atl man inte bara ser till de ökadeutgifterna för bidragsförskott ulan också beaktar de vinster som reformen börmedföra från samhälleliga och samhällsekonomiska synpunkter De sakkunniganämner bl. a. att ett klart samband har kunnat visas vid undersökningar iUppsala kommun mellan återbetalning av bidragsförskott och beviljande avsocialhjälp. Det noteras också alt återbetalningarna av utgivnabidragsförskott uppgick till i huvudsak endast mellan30 och av den summa som hade betalats ul i förskott. 4.2.5Den underhållsskyldiges egna utgifter för barnet Desakkunniga framhåller att del särskilt har gjorts gällandeatt den underhållsskyldige borde ha rätt att vid betalningen av underhållsbidragettillgodoräkna sig åtminstone en del av de mera direkta .utgifter som uppkommer när umgängesrätten utövas eller när barnet eljest faktisktstår under den underhållsskyldiges direkta tillsyn. 1 extrema fall har 1978/79:12 64 denunderhållsskyldige inte råd atl ha barnet hos sig i någon störreFamiljetags-uisträckning, vilket resulterar i atl kontakten med bamel försvåras.De sakkunniga sakkunniga anser del angelägel all barnels möjligheter att hållagod kontakt med båda sina föräldrar på allt sätl underlättas. De har därförsökt en lösning som tillgodoser den underhållsskyldiges berättigade intressenav lättnad i kostnaderna, som den beaktar all vårdnadshavaren harhuvudansvaret för all barnet oavsett vistelseort har sin försörjning. Enligtde sakkunniga kan umgängesrällskoslnaderna beaktas på två olika sätt. Antingenräknar man redan från början med att barnet i viss utsträckning kommer atlvistas hos den underhållsskyldige och bestämmer underhållsbidraget lill elllägre belopp än man annars skulle göra. Eller också bestäms ell visst avdragsom den underhållsskyldige i efterhand får göra frän underhållsbidraget för dentid som han eller hon rent faktiskt har sörjt för barnets uppehälle. Desakkunniga anser alt i första hand föräldrarna själva bör kunna bestämma hurkostnaderna för umgängesrätten skall beaktas, antingen redan närde avtalar omunderhållsbidragets storlek eller senare när fråga om avdrag uppkommer. Kanföräldrarna inte komma överens bör de ha möjlighel att vända sig lill rätten.De regler som skall ges i lag till ledning för rättens avgörande bör enligt desak kunnigas mening följa den senare av de två alternativa lösningarna. Dennainnebär inte risker för barnets försörjning som den först nämnda lösningen, ochden leder lill en märkbar minskning av underhållsbidraget. Om avdragfår ske endasl i samma mån som den underhållsberättigade förälderns kostnaderminskar behöver man enligt de sakkunniga inte befara atl denne blir mindreangelägen alt medverka till att umgängesrätten utövas. Intevarje tid för umgänge bör emellertid berättiga till avdrag, anser desakkunniga. Normall bör nedsättning av underhållsbidrag får ske endast omumgängesiiden uppgår lill minsl , dvs. besök över ett vanligtveckoslut skall inte berättiga lill avdrag. Som riktpunkt föreslås alt nedsättningbör ske med 1/30 av underhållsbidraget för utöver de två första, ivart fall om underhållsbidraget inte överstiger bidragsförskottets nivå. Ärbidraget högre, kan denna norm medföra ell för stort avdrag. Avdraget får dåbestämmas efter en allmän skälighetsbedömning. En sakkunnig har reserverat sigmol förslaget om en allmän skälighetsbedömning när det gäller högreunderhållsbidrag. Förslaget kan enligt reservantens mening få till följd attavdraget blir alltför högt. Enligt reservantens mening bör avdraget per dagmaximeras lill ett belopp som motsvarar 1/30 av bidragsförskottet. Desakkunniga lägger inte fram något särskilt förslag lill reglering ibidragsförskottslagen i fråga om avdragsrätten. Om endast utfyllnadsbidragutgår för barnet har den underhållsskyldige inget betalningsansvar motförsäkringskassan. Eventuella avdrag bör göras från det belopp som betalasdirekt lill barnet. Bidragsförskottsdelen bör däremot vara oförändrad. fullt bidragsförskottutgår för barnet bör enligt de sakkunniga kunna reduceraålerkravsbeloppet. Däremot är det normalt inte påkallat att minska det utgåendebidragsförskottet. Detta skulle också komplicera systemet. Om avdraget vidåterkommande tillfällen blir så högt att något återkrav inte blir aktuellt, kandetta lyda på att rätten lill bidragsförskott missbrukas. En möjlighet är dåatl dra in förskottet helt med stöd av 2 S bidragsförskottslagen. Om risken förmissbruk bedöms som betydande anser de sakkunniga all delta är ett argument motde föreslagna avdragsreglerna. Degällande bestämmelserna om jämkning av underhållsbidrag, 7 kap. 8 och 9 SS FB,är enligt de sakkunnigas uppfattning inte lätta atl överskåda. Det bör därförundersökas om inte reglerna kan förenklas. Inledningsviskonstaterar de sakkunniga alt, så länge del våren förutsättning för jämkningall förhållandena var "väsentligen" ändrade, det var motiverat att ilagtexten uttryckligen beskriva avtalet som bindande och att mot den bakgrundenge barnet en rätt att trots avtalet erhålla högre underhållsbidrag. Ändringarnaår 19761 FB,som innebäratt del för jämkning numera krävs endast allförhållandena ändrats, gör det emellertid generellt avsevärt lättare alt faavtalet ändrat. Om de sakkunnigas förslag rörande återkrav av bidragsförskottantas kommer vidare den underhållsskyldige atl bli skyldig att betala tillbakautgivna förskott med belopp som bestäms oberoende av vad som har avtalatsmellan parterna om underhållsbidrag. De sakkunniga anser därför alt bestämmelsenatl den underhållsberättigade oberoende av avtal kan göra gällande rätl lillhögre underhållsbidrag kan utgå. Regeln om jämkning vid ändrade förhållandenskulle då bli tillämplig i lika mån för den underhållsberättigade och denunderhållsskyldige. F.n. gäller att jämkning av engångsbidrag inte kan komma i fråga. Som framgår avtidigare avsnitt (4.2.3) anser de sakkunniga atl avtal om sådant bidrag i ochför sig inte bör uppmuntras. Kommer den underhållsskyldige sedermera i enbättre ekonomisk situation kan det enligt de sakkunnigas mening många gångervara stötande atl inte barnet fär komma i åtnjutande av det högre bidrag somskulle ha utgått om utvecklingen hade kunnat förutses. De sakkunnigasrestriktiva syn påengångsbidragen leder dem därför fram till ställningstagandetatt avtal om sådant bidrag bör kunna jämkas vid ändrade förhållanden.Möjligheten att avtala om engångsbidrag får i så fall endast den betydelsen attden underhållsskyldige kan tillgodoräkna sig betalningen såsom förskottsbetalning.Däremot bör det knappast bli tal om att den underhållsskyldige skulle kunnakräva en del av bidraget åter om förhållandena ändrar sig till hans nackdel.Av rättsförhållandets natur får enligt de sakkunnigas mening anses följa attbidrag som i behörig ordning har betalats inte kan krävas tillbaka. 5 1978/79. Enligtgällande rätt kan avtal om underhållsbidrag jämkas, förutom vid ändradeförhållanden, när avtalet iir uppenbart obilligt.