prop · G203109 · 1978-12-31 00:00:00 — Detkan slarkl ifrågasättas om dalainspeklionen har möjlighet att med nuvarandeordning på ett tillfredsställande säll utföra de vetenskapliga bedömningar avprojeki som kan komma all spela en väsenilig roll. Ulredningen avvisar tankenpå all förse dalainspektionens styrelse med ytterligare företrädare förslaiislik och velenskaplig forskning. Likaså avvisas idén om ell meraformaliseral remissförfarande lör ull säkru kompeleni velenskapligsakbedömning. är inie övertygat om alt de anförda argumenten mol sådanalösningar är tillräckliga. Ytterligare överväganden på denna punkl förefallernaturliga. DALKsäller avslutningsvis in frågan om forskningens och sialisiikpro-dukiionensvillkor i eu bredare sammanhang än del som uvgränsus uv duiulugen ochdithörunde problem. Tanken väcks på eii mera permanent samarbetsorgan mellanduluinspeklionen och föreirudure för forskning och siulislikprodukljon därövcrläggningur i gemensummu ämnen kunde föras. finner denna idébeakiansvärd. Enligi rådels mening skulle ett sådani organ uigöra ett nalurliglforum för diskussioner bl. a. om riktlinjer för lillämpningen av datalagensbestämmelser,om ulformningen av eiiska regler och om principerna fördenallmänna avvägningen mellan kunskapsintresse och individens iniegrileisskydd. vid universilel framhåller viklen av attdatainspektionen lar särskild hänsyn lill forskningens behov av alt användamjukdata, dvs. uppgifter av värderande nalur, och att samkörningar i störreutsträckning än eljesl bör få utföras när vetenskapliga inlressen finns med ibilden. Forskning i här aktuella sammanhang kan inte likställas medadministrativa verksamheier, vilka innebär all uppmärksamhelen riklas motenstaka individer och att dala utnyttjas för beslutsfallande som direkt berördessa. Forskning som utnyttjar registerdata och producerar resultat av statistisknalur ulgör inte samma slags risk för de registrerade som individinriktadadministrativ regisieranvändning. Man måsle vidare acceplera all det vidforskning ofta är svårt att på förhand exakt ange registerändamålet, dvs. förvilka syften data skall utnyttjas och vilka de förväntade resultaten är. Imånga situationer måsle forskning ha karaklär av pilotstudier av idésökande ochproblemformulerande art För rättsvetenskapens del finns särskild anledning allframhålla viklen av all databanker i domstolsväsendet och administration hållstillgängliga för forskning även om de ger vissa möjligheteralt söka påpersonnamn och liknande; del gäller f n. bland annal rätlsfallsdatabanker.Skyddel för individer bör i sådana sammanhang i första hand ordnas genom spärrarmol okontrollerad sökning med individrelalerade sökvillkor elleravideniifiering i alla de sammanhang där personnamn o. d. i och för sig inlebehövs. Trots den förståelse som DALK visar för forskningens behov ifrågasätterfakullelsnämnden om inte utredningen om skadeverkningar för forskningens delav långtgående krav på iniegrileisskydd borde förts mer på djupel. Del kan inleuteslutas att generella problem uppkommer såviti gäller användningen av vissameioder och att forskningen drivs bort från vissa fält där kunskaper i och försig är angelägna. Prop.1978/79:109 159 DALKföruisäiier alt dalainspektionen också i Ibrlsäliningcn från läll till fallskall bedöma i vad mån del vetenskapliga värdet uv eii lillumnui regisier kanhu belydelse vid lillsiåndsgivningen. Dalainspeklionen skall med andra ord tuställning lill Ibrskningsprojekis syfte, de meioder som föruisuiis bli användaoch allernuliva meioder, Ibrhullundei lill forsknjngslugei, möjljghe-icrnu lillvelenskupliga framsteg o. s. v. Man kan slälla frågan om dulainspeklionen f n.kan utföra bedömningar av dellu slag på ell säu som är ägnal ull ingeförtroende hos Ibrskarsumfundet. Här uktuuliserus vud DALK benämner"Ibrmulisering UV kraven på velenskaplig sakbedömning". DALK nämner idelta sammanhung möjlighelen alt förstärka datainspektionens Slyrelse medytterligare förelrädare för forsknings- och siuiislikområdel och ull slälla uppkruv på obligatoriskt yllrande från lämpligt veienskupligi orgun. Bådu möjligheternaavvisas av DALK. vill emellerljd framställu önskemålet att deövervägs närmare. 1 synnerhei vill fakultetsnämnden framhålla all del ärangelägel all dalainspektionens styrelse i framliden förstärks med ålminsioneen ledamol med velenskaplig kompelens och erfarenhel av forskningsfrågor.Detta skulle slamma väl överens med den cenlrala roll datainspektionen spelarpå samhällsforskningens område. Juridiskafäkulteisnämndcn vid universilel, som finner det vara från principiellsynpunki mindre lyckligt atl unvisningur om tillämpningen uv gällunde reglerlämnas i den form DALK har gjort (]fr. justjlieulskolleis yttrande 1976/77:15),förordar dels att j 4 5 datalagen inläs ett uiiryckligl omnämnande avvelenskaplig forskning såsom exempel på sådana särskilda skäl som avses istadgandet, dels aii slaismakierna vidtar ålgärder för an lill dalainspeklionenknyia eii rådgivande organ med de av DALK föreslagna uppgifterna i vjlkaforskningens förelrädare bereds plals. Stockholmskommuns stadsarkiv, slulligen, lar upp socialforskningens villkor. DALKredovisar den oro som från denna forsknings sida kommit till uttryck ianledning av de hinder datainspektionen lägger i dess väg. Mol bakgrund av denlångsiklsmoiiverade forskningens alldeles exisieniiella belydelse för samhällelär del anmärkningsvärt all DALK lar så läll på denna oro. Uppenbart är allforskningen måsle lillförsäkras hell andra och bälire villkor än dem dalalagenoch inspekiionen nu skänker. Enligt kontrollen över dess regisier bör resilösifiyttas från datainspektionen lill forskningens egna eliknämnder. Insikten omnödvändigheten härav bör spridas till politiker och allmänhet medelst hearingsi riksdag och massmedier med dellagande av forskare och samhällsbyggare, pålängre sikl genom kursverksamhet i bildningsförbundens regi. Del gäller an ickelåla ell näslan epidemiskl iniegrjieishysieri ohämmai sprida sig meddeslrukliva följder för den jnformaljonsbas varpå den kommande generalionensSverige skall byggas. Prop.1978/79:109 160 13Direktreklam och annat utnyttjande av datorlagrade personuppgifter förkommersiellt bruk DALK:söverväganden och slulsaiser har i huvudsak godlagils eller lämnals utan erinrani remissyttrandena. DäLK:s uppfattninghar emellertid kritiserats - i första hand av organisationer inomdireklreklambranschen m. m., bl. Svenska direkireklamför-eningen (SDF) - menäven av t ex. näringsfriheisombudsmannen (NO) och arbelsgruppen för ADB ochjuridik vid Siockholms universiiet. JO har invändningar av principiell naturmed anknyining till offeniligheisprincipen. Hovränenför Väsira delar kommitténs uppfattning om all den enskilde skall kunnaanmäla lill SPAR all han inle önskar förekomma i samband med uttag ur registretför direktadresserad reklam. En regel med sådani innehåll bör ingå i denförfattning angående SPAR som kommittén förordal. Med hänsyn till den oro ochirritation som finns beträffande direktadresserad reklam är del enligthovrällens mening angelägel all informaiion om den lilliänkia regeln når ullill allmänheien. Del är också angelägel au dalainspeklionen upprätthåller sinnuvarande praxis beiräffande föreskrifter för ulsändare av direkireklam omskyldighei all underrätta mottagaren varifrån uppgifterna hämtats saml om attden enskilde kan anmäla all han inte önskar ytterligare direkireklam och lillvem sådan anmälan skall göras. Konsumeniverkei,som har handlagt ell fierial ärenden angående direktreklam, har kunnatkonstatera att denna reklamform ofta uppfattas som ett otillbörligt inlegritelsinlrångav många människor. Även av belänkandet framgår all motståndet mol kommersielltutnyttjande av ADB-register är slorl. I en redovisad undersökning (s. 203) av de tillfrågade förklarat sig vara emot all personuppgifter inom folkbokföringenförs över lill reklamföretag. De olägenheier som är förenade medADB-baserad direktreklam beror i många fall på all de regisier som används inlehålls tillräckligt aktuella. En ytterligare nackdel för en enskild, som intevill erhålla direktreklam, är atl hänvändelse måsle ske lill fieraregisier. En sådan hänvändelse beakias därvid hos vissa register försl efterfiera månader. Genom att i princip göra SPAR ull dei enda befolkningsregislrelsami även i övrjgl ge SPAR den uiformning DALK föreslagil, finner verkei all nuberörda olägenheier med ADB-baserad direkireklam kan mildras. Konsumeniverkeitillslyrker således att datalagen ändras i della hänseende. I deiia sammanhangunderstryker verket vikten av att DALK under näsia eiapp överväger vilka reglersom mer slulgiliigl behövs för all lillfredssiällande hindra ett oönskatutnyttjande av personuppgifter för rent kommersiella syften. RRKsom är ceniral myndighei inom området för taxor och avgifier beionar särskilibelydelsen av aii kosinadskonsekvenserna av del kommersiella Prop.1978/79:109 161 utnyttjandetav offentlighetsprincipen beakias i del Ibrtsatla uiredningsarbelel. JO anförbeiräfiände ofiéntlighetsprincipen följande: Kommitténsförslag innebär, .så som jag uppfattat det, alt de som önskar uttagurfolkbokföringsregjsieroch luxeringsregister i form uv adresseiikeiier skallhänvisas lill SPAR. Den rällsliga grunden för en sådan ordning skulle vurubesiämmelser i den förfutlning som reglerur SPAR. Dennu ordning innebur enligikommiiiéns mening inte någon inskränkning i ofiéntlighetsprincipen. Jugkun så lillvidu delu kommitténs uppfuttning utt även jag menar an denföreslagna ordningen förmdli inle skulle innebära någon inskränkning iiryckfriheisförordningens besiämmelser. Förslagei innebär dock otvivelakligleu försök all genom författning av lägre valör fakiiski inskränka en i grundlagfasllagd rättighet Förslaget inger mig därför betänkligheter och jag kan inletillstyrka alt förslaget genomförs. Jagkan i och försig väl forslade invändningarsom finns mol all uppgifter ioffenlliga regisier används för direkireklam. Om sådana invändningar anseslillräckligi lungl vägande bör della leda lill förslagom ändring i iryekfrihelsförordningen. Någrainslanser lar upp bl. a. frågan om regleringen av ullag för kommersiellaändamål på sikl. Dalainspeklionenanser atl den direkladresserade reklamen ligger såväl inom del fäll somomfattas av dalalagen som inom del konsumenlräiisliga laliei. Dalainspeklionenhar mön så massiva yttringar från allmänheten med synpunkter på direktreklamenall det inte finns någon tvekan om all inlegrjieisskyddande ålgärder ärbefogade. Sådana ålgärder bör giveivis om möjligl slå i samklang med ålgärdersom vidlas av de myndigheter som utövar sumhälleis konsumentskydd. Fleru uv deredun vidtagna åtgärdema är sådana an de kan moliveras både från dalalagens ochmarknadsföringslagens (1975:1418)syften. Deiiaär naluriigl med lanke på attbåda lagarna syftar lill all vissa normer för verksamheten skalliakttas. Parallelltmed arbetet inom dalainspektionen pågår diskussioner med ochkonsumentombudsmannen som syftar till att 11 fram riktlinjer för hurdirektreklamfrågorna skall hanteras av myndigheterna. I del sammanhanget harbl. a. lagits upp frågan om att förbjuda atl direktreklam riklas lill den somär . All dra upp en sådan gräns kan ha ell värde från såvälmarknadsföringselisk som från iniegriieisskyddssynpunki. 1sammanhanget bör också den lekniska uivecklingen på områdel beakias. Här kansom exempel anföras all det numera är lekniskl möjligl all ersättaadressetiketter med direklskrift på försändelse med bläckslråleapparatur såsomutdaia från datamedium. DALKväcker tanken om all införa en särskild direktreklamlag. Enligtdatainspektionens uppfattning finns f. n. inle behov av en sådan lag. Dalalagenoch marknadsföringslagen ger nöjaktigt lagslöd förde ingripanden som enligthittillsvarande erfarenheter behövs. Man bör enligi daiainspek- 11 1978/79. 1978/79:109 162 lionenistället sträva efter så generellu regler som möjligl när del gälleriniegritetsskyddel. Duluinspeklionen ålerkommer lill hiihörunde frågor isumbund med synpunkier på en personregisierlug. UHÅupplyser utt såväl myndighelens egel regisier som de lokala sluderanderegisirenhar blivit föremål för ett betydande iniresse för kommersiella uttag avframför allt adressuppgifter. UHÄ anser delta uradministrativ synpunktbetungande för myndighelerna men också myckel belänkligl urinlegritelssynpunkl. Sådana ullag syftar inle lill all främja något av deintressen som motiverur offentlighetsprincipen, nämligen ett frill meningsutbyteoch en allsidig upplysning. UHÄ anser atl inskränkning i den nu föreligganderälien lill massuiiag behöver göras och emotser med iniresse utredningenskommande överväganden i denna fråga. Ulredningens nu lagda förslag atl igöriigasle mån söka slyra över framsiällningar om kommersiella massuiiag tillSPAR är i och för sig tilltalande men lär knappasl lösa högskolesektornsproblem. AMSpåminner om att man i sill yttrande över departemenlspromemorianHandlingssekreless och tystnadsplikt (Ds Ju 1977:1 och 11) log upp frågan omdirektreklam som sänds ut med hjälp av uppgifier ur styrelsensskyddsom-budsregisler. Många skyddsombud har upplevt denna reklamuisändning sombesvärande. Reklamulsändningen har också i vissa fall lett till au viktigameddelanden om arbetarskyddet som sänts lill skyddsombuden från arbetsmarknadensparter eller arbelarskyddsmyndigheierna inle uppmärksammats. Från fackligthåll har med skärpa framhållits att del nuvarande förhållandet i della avseendeär oacceptabelt Önskemål har förts fram att man genom lagändring skallåsiadkomma att skyddsombudens namn och adresser inle flr lämnas ut till andraän berörda fackliga myndigheter och fackliga organisationer eller av deminrättade organ. Kommitténs förslag innebär i detta avseende inle någonförändring. Enligt styrelsens uppfattning ärdet nödvändigt atl man underdelfortsatta arbelel med dalalagstiftningen överväger ålgärder för att lösa dellaproblem. LObekräftar della och anför all de som väljs som fackliga förtroendemän utsättsför en stor mängd direktreklam. LO instämmer med DALK i att det finns behov avatl ureda om och hur bl. a. offentlighetsprincipen ska få användas förkommersiella syften. Länsstyrelseni erinrar om atl man i olika yllranden har framförl slark krilikmoi all personuppgifter ur personband utnyttjas för direktreklamoch andra kommersiella ändamål, vilkel själv, inomoffentlighetsprincipens ram, tvingas medverka lill. förstår denoro och osäkerhei allmänheten måste känna, när man nästan upplever alllänsstyrelsen och andra myndigheter-som man uppfattar det hämnings- ochansvarslöst - säljer uppgifter som är insamlade för myndighetens egenverksamhei till privala företag som utnyttjar uppgifierna i renl kommersielltsyfte. anser del angeläget att det kommersiella utnyttjandet avallmänna regisier diskuleras redan i della Prop.1978/79:109 163 sammanhangäven om frågan närmast hör lill nästa etapp i utredningen. I betänkandet pekarDALK på några möjligheler som finns redan nu atl begränsa möjlighelerna alt frittförfoga över offentliga uppgiftei" för kommersiellt utnyttjande. DALKnämner SPAR och den möjlighel som dalainspeklionen numera har all med slöd av2 kap. 3 § andra stycket iryekfrihelsförordningen och 6 § dalalagen förbjudaregisieransvarig myndighei atl använda vissa söknycklar eller annars la ul vissinformaiion. En nackdel med denna möjlighet är atl ett förbud atl använda enviss söknyckel inle bara förhindrar den form av ullag man vill nå med förbudelutan också samiidigi kan försvåra den verksamhei inom vilken regisirel används.Ell i och för sig önskvärl förbud blir därmed omöjligl all ulföra. Länssiyrelsenanser all del inle kan vara omöjligl alt förena de krav den enskilde har rätlatl slälla på ell skydd i sill privatliv och för sin integritet mol obehörigloch skadligt användande med allmänhelens rätl till full insyn i förvaltningen.Enligt är delta en angelägen fråga atl lösa i det fortsattautredningsarbetet inom DALK och vid en fortsall översyn avoffenllighetslagsliftningen. I avvaklan härpå bör datainspektionen på olikasätt kunna verka för alt de regisieransvariga myndighetema förbättrar ochutökar sin information om registrens innehåll och användning. Både i sambandmed att uppgifter som skall registreras i ADB-register insamlas frånallmänheten och i samband med atl olika produkter från regisiren skickas lillallmänheten bör de registeransvariga myndigheterna åläggas en skyldighet altinformera om hur uppgifterna används och är tillgängliga för offentligheten.Så bör för informaiion om folkbokförings- och skatteregistren kunna utnyttjasbroschyren Dags atl deklarera och/eller särskild folder som bifogas dedebetsedlar på slutlig och preliminär skatt som åriigen går ul lill samtligaskattskyldiga. OcksåSPN tar upp behovet av information och nämner all del genom undersökningar ochpå andra sätt har fastslagits atl allmänhelens inslällning lill direkireklamgenerelli sett är lämligen negativ, men att inslällningen lill olika former avdirektreklam varierar. Undersökningar har visal alt broschyrer och kalalogerfrån stal och kommun mottas positivt även av dem som på en allmän fråga ärnegativa till direktreklam. Demyndigheler som har ell informationsansvar gentemol medborgarna utnyttjar oftaskriftlig informaiion. En belydande del av den samhällsinformation som ges ulgår direkl lill medborgama genom broschyrer, faktablad, kataloger och andratryckta medier. Det är naluriigtvis av största vikt all medborgarna kan nåsgenom de identifierings- och distributionssystem som finns. En nyansering ochprecisering av direkireklumbegreppel är därför nödvändig. Registeruppbyggnadenoch lagsiiftningen bör med hänsyn härtill anpassas så all hinder för bl. a. ennödvändig samhällsinformation inle skapas. NSIär inne på liknande frågor och anser alt del behövs en slagkraftig informationom SPAR, eftersom kund- och medlemsvärvning i framliden i Prop.1978/79:109 164 defiesia fall kommeratt baseras på det registret. Information kan exempelvismeddelas genom en folder som bifogas deklarationsblanketterna. På så vis fårdeklaranterna kännedom om för vilka andra ändamål utöver taxering uppgifternakommeratt användas. Genom en särskild kryssruta på deklarationsblanketten kande som inte önskar erhålla direktreklam markera detta. Härutöver börföreskrifter utfärdas alt de som sänder ul direktreklam baserad på andraregisier än SPAR underrättar mollagaren varifrån uppgifterna hämtats. Fömtsattatt övriga regisier ger samma möjlighel som SPAR alt markera att direktreklaminte önskas skulle samtliga som flr men inte önskar erhålla reklam kunnaanmäla della. Del bör också komma lill allmänhelens kännedom altdatainspektionen har en förleckning "Personregister i " sominnehåller adress och telefonnummer till de registeransvariga. Kostnaderna ochde administrativa problemen begränsas genom detta förfarande. Byråkratiutredningenanser att i avvaklan på DäLK:s prövningi niisia utredningsetapp av datoriseringens effekier på offentlighetsprincipenallmänheten bör informeras om möjligheten att genom anmälan tillregister-ansvarig slippa direktreklam. EnligtTCO:s uppfattning lalar starka skäl för att uttag från offentliga register förkommersiella syften bör tillåtas i minsta möjliga ulsiräckning. TCO är medvetenom de prakliska och principiella fakiorer som är förenade med en restriktiviteti fråga om ullag för kommersiella syften. Offentlighetsprincipen kan tolkas såatl en myndighei är skyldig aii tillhandahålla offenlliga uppgifter ulan allefterforska sökandes syften. Massuiiag för kommersiella syften kan dockknappasl sägas främja någoi av de inlressen som nämns itryckfrihetsförordningens programförklaring när del gälleroffentlighetsprincipen, nämligen ett fritt meningsutbyte och en allsidigupplysning. Syftet med offentlighetsprincipen är också alt slärka medborgarnasmöjligheler till insyn och kontroll av den offenlliga verksamheien. Del kaninie vara rimligi all dess vällovliga syften utnyttjas för ullag, som sker ihelt andra syften. Medborgarnas villighet atl tillhandahålla personuppgifterkan försvagasomde uppgifter som insamlas utnyttjas för kommersiella syften. TCOnoierar att de restriktioner offentlighetsprincipen kan innebära skall bliföremål för mer precisa överväganden inom ramen för DäLK:s fortsatta arbele. TCO anser att delta arbete börinriklas mot att undersöka förutsättningarna för ett förbud mot uttag uroffenlliga register för kommersiella syften. TCO instämmer i kommitténspåpekande atl det finns skäl alt överväga en utredning om direkireklamens måloch meioder. Den ökade daiorjseringen och behovei av reslriktiviiel ikommersiella sammanhang får dock inle innebära att offeniligheisprincipenurholkas. För massmedia har redan ökade svårigheter noterats vad gällermöjlighelerna all få fram nödvändiga uppgifter från myndighelerna. TCO föreslårdärför all DALK i sitt forlsatta arbeie uireder hur och i vilken ulsiräckning dalalagrad Prop.1978/79:109 165 informaiionskall kunna göras lillgänglig för allmänheten. Det är särskilt angelägel all förhindraen selekliv direktreklam som inriktas på särskilt utsatta grupper i samhällel.Exempelvis bör en seleklering inte kunna ske på sådani säll all kommersiellabudskap direkl kan riklas lill ungdomar under viss ålder. TCO anför vidare atloavsell de restriktioner offentlighetsprincipen kan slälla del redan nu börvara möjligl all lagstifta om förbud au föra regisier för kommersiella syften.DALK:s förslag all SPAR:s ställning ytterligare bör stärkas gör del än mermotiverat att regisier för kommersiella syften (med undanlag för renodladekundregister) inte längre bör få föras. (?uh\icisik\ubhen. och ) delar DALK:s uppfattning om att massuttag avpersonuppgifter för direktreklamändamål egenlligen är delsamma som atl åkasnålskjuts på offentligheten. vill emellertid slarklunderslryka alt man vid en lösning av denna fråga inle flr åsidosätta principenall myndighetema är skyldiga atl tillhandahålla offenlliga uppgifter utan attefterforska sökandens syfte. Det är nämndens förhoppning att DALK vid sinfortsatta utredning av frågan om försäljning av daloriagrade personuppgifterför kommersiellt bruk skall kunna hitta en lösning som å ena sidan lillgodoser pressensbehov av snabbare lillgång lill daloriagrade uppgifter för redaklionelll brukoch å andra sidan bibehåller eller skärper den restriktiva praxis som f n.tillämpas vid massuttag av personuppgifter för kommersiellt ändamål. Ettantal remissinstanser är mer kritiska till DäLK:shållning i frågan om uttag för direktreklam. Hit hör A'0. Arbelsgruppenför ADB och juridik vid Siockholms universiiet. Svenska sparbanksföreningensamt olika organisationer med anknyining lill näringslivet A'0pekar på alt det i DALK:s betänkande har framhållits atl kriiiken motdirektreklam riktar sig inte sä mycket mot företeelsen som sådan som molreklambudskapels innehåll och atl detla faller utanför den egenlliga frågan ominlegritelsinlrång enligt datalagen. DALK har i sammanhanget anfört att del medhänsyn till deballen i ämnel kan finnas skäl all överväga en närmare uiredningi särskild ordning om direkireklamens mål och meioder loiall sett Som framhållsi betänkandet övervakas emellerlid direktreklamens innehåll av konsumentombudsmannenenligt bl. a. marknadsföringslagen, och regler har utarbetats ochantagits inom branschen. Någon särskild uiredning om direktreklamen synesdärför inle erforderlig och NO vill, även med tanke på det angelägna i alt varasparsam med del allmännas resurser, avstyrka en sådan uiredning. Värdelav direktreklam från allmän konkurrenssynpunkt är svårt atl säkert uppskatta.Del lorde variera mellan olika branscher och synes ofta nog vuru murginellt Somfrumhållils av organisaiioner inom direklreklambranschen torde dockdirekreklamen i många fall vara ell vikligl marknadsföringsin- 1978/79:109 166 slrumeniför posiorderhandel och andra företag som inle viu butiker eller på andra sällkan slå i direktkontakt med sinu kunder.