prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — anmärkningsvärt atl konkursförvaltningen föreslås anordnadpå ett sådani sätl att kosinaderna för en i flera hänseenden försämradorganisaiion beräknas t.o.m. kunna bli större än för den nuvarande. Samfundel vill framhålla atl de nu framförda synpunkternapä tillsynsfrågan fömtsätter atl konkursdomaren utser lämpliga personer lillRO. 1 den mån så i något fall under nuvarande syslem inte skett torde delankomma på konkursdomaren all genomföra erforderlig ändring. Under ingaförhållanden får ell i enskili fall mindre gott val av RO utgöra ell skäl atlavskaffa funktionen. Likaledes skall konkursdomaren undvika alt förordna sammaperson till ömsom RO, ömsom förvaltare. Kommitténs förslag i tillsynsfrågan kan enligt samfundetsbestämda mening inte läggas lill grund för lagstiftning. I likhel med vadkommitténs majoritet anförl under lagberedningens arbele saknas enligtsamfundels uppfattning bärande skäl för atl avskaffa RO-funktionen. Vare sigdenna bibehålls eller ersätts av en till sill innehåll inskränkt funktion böremellertid inte kronofogdemyndighet ifrågakomma, ulan uppgifierna bör istället anförtros ål person som enligt konkursdomarens mening besitter för uppdrageterforderliga kvalifikationer. : Förbundel finner det också rikligl alltillsynsfunktionen renodlas. En fråga som är av avgörande betydelse förkonkursförvaltningen i såväl mindre som ordinära konkurser är då hur tillsynenöver förfarandet skall anordnas. Kommitténs förslag att tillsynsfunktionen skall ulövas avkronofogdemyndighel måsle medföra, att konkursförvaltaren inte kan erhålla delstöd och den hjälp i fråga om förvaltningen som han enligt nuvarande ordningfår av rätlens ombudsman i större eller komplicerade konkurser. Kronofogdemyndighetemahar inte och kan inte utan avsevärda kostnader tillföras personal, som ärskickad att göra de affärsmässiga bedömningar som ofta utgör nödvändiga led idylika konkurser. Enligt kommitténs mening skall tillsynsmyndigheten kunnaverka aktivt med råd och upplysningar. är för närvarandei huvudsak inriktad på exekution. Det finns emellertid andra förhåUanden sommåste beaktas under konkursförvallningen, t.ex. fortsalt drift av förelag underbegränsad tid och/eller med begränsad personal saml försäljning av i driflvarande förelag. Rättens ombudsman är , särskilt i storstäderna,ofta en erfaren affärsjurist, som torde ha myckel goda förutsättningar alt geförvaltaren råd och slöd i ekonomiska och juridiska frågor av komplicerad art.Det förhåUandet. att kraven på förvaltarnas kompelens höjs enligt förslagettorde icke medföra att deras behov av samråd kommer atl elimineras. Vägande invändningar av principiell nalur kan också riktasmot förslaget att kronofogdemyndighet skall utöva tUlsynen i ordinärakonkurser. Myndigheten torde i praktiskt taget alla konkurser företräda statensom borgenär. Det torde inte vara möjligt att hos kronofogde- Prop.1978/79:105 528 myndighetgöra sträng åtskillnad mellan tillsynen och bevakningen av statens fordringar.Detla kan äventyra övriga borgenärers tilltro lill kronofogdemyndigheten somtillsynsorgan. Kommitténs uttalanden (s 133) om atl uppgifterna därför börläggas på olika personer inom myndigheten synes förutsätta en väseniliguibyggnad av kronofogdemyndigheternas organisaiion och kan ändå icke anseslillfredssiällande. mening fungerar tillsynen genom advokat som rättens ombudsman på ellutmärkt sätl vid de flesta tingsrätter. Advokaters ställning är i princip såsjälvständig, atl en advokat kan förutsättas utöva riklig liUsyn över en annanadvokal. Viden samlad bedömning av kommitténs förslag tfråga om tillsynsorgan anser sigförbundel kunna konstatera att förslaget icke innebär en förbättring utansnarare en försämring, som del torde komma att leda till avsevärtökade kostnader för statsverket. Förbundel avstyrker därför altkronofogdemyndighet skall överta lillsynsfunktionerna i konkurs. Detnu sagda innebär inte alt del enligt förbundels mening saknas varje anledningtill anmärkning mot den nuvarande ordningen med rättens ombudsman. Förbundetanser all del måsle siällas mycket höga krav på den som skall utövatillsynsfunktionen och all detta kanske inte alltid skett ifråga om rätlensombudsman. Del får icke förekomma att konkursdomaren förordnar samma personömsom att utöva tillsyn och ömsom till förvallare. Del är icke heller lämpligtatl en person är tillsynsman vid en domstol och konkursförvaltare vid en annan.Dessa synpunkter är av sådan betydelse alt de på något sätt bör komma tilluttryck i lagtexten som kvalifikationskrav för den som skall fullgöratillsynsuppgifterna. Förbundetanser sammanfattningsvis atl lillsynen i ordinär konkurs skaU ulövas av en avkonkursdomaren förordnad person, som skall ha minst samma kvalifikationer somförvaltaren. På en sådan tillsynsman kan också, av skäl som berörs ovan, läggasuppgiften att håUa förlikningssammanlräde beträffande tvistiga fordringar. motsätter sig bestämt, främst av principiella skäl, attkronofogdemyndigheterna skall ulöva lillsynen över konkursförvaltningen. Dettypiska för konkurs är att samtliga borgenärer konkurrerar om betalning ur allegendom som ingår i gäldenärens bo. För förvaltaren skall borgenärernasgemensamma bästa vara vägledande. Samma gäller givetvis för det organ som skaUulöva tUlsyn och kontroll över förvaltningen. Ett grundläggande krav vidförvaltningen och tiUsynen över denna är alt opartiskheten hos dem som utövardessa funktioner inte skall kunna sättas i fråga av vare sig borgenärerna ellerallmänheten. Kronofogdemyndighetenhar som sin centrala uppgift atl driva in skatter och andra offentliga medel.Kronofogdemyndigheten företräder alltså staten som borgenär och detta gällerävenid konkurs. 1978/79:105 529 genomförs, innebär det att tillsynsfunktionen läggs påföreträdaren för ett stort borgenärsintresse i flertalet konkurser.Bankföreningen anser att det inger siarka principiella betänkligheter att låtalillsynen omhänderhas av ell organ som kommer i en uppenbar intressekonflikt. Kommittén har i sitt betänkande anfört att av uttalanden,som gjorts i samband med ställningslagande till propositionen1975/76:210, kan dras den slutsatsen att inte har anseit någraprincipiella hinder föreligga mol all lillsynen i konkurser läggs påkronofogdemyndigheterna. Kommittén hänvisar tiil lagutskottets betänkande1976/77:11, sid 35-36. yttrande framgår, att förelrädare för kommittén inför utskottetupplyst att kommittén avsåg atl i ell kommande belänkande föreslå atlkronofogdemyndigheterna blev tillsynsorgan i konkurser. Enligt bankföreningensmening har lagulskollel genom sitt yttrande inte tagit ställning lill förslagetom kronofogdemyndighel som tillsynsorgan. Utskottet kan inte genom sittyttrande antas ha velal förekomma remiss-och departementsbehandlingen av ettförslag, som nämndes inför utskottet men dittills inte redovisats i någotbetänkande. Tvärtom kan utskottets klart uttalade principiella betänklighetermot att låta kronofogdemyndighelen vara konkursförvallare i sin mån peka påalt utskottet skulle anse samma principiella invändningar gälla mot dennamyndighei som tillsynsorgan. Utöver de principiella betänkligheterna villbankföreningen framhåUa följande rörande kommitténs förslag atlkronofogdemyndigheterna skall vara tillsynsmyndighet. Kontrollfunktionen kan utövas på samma sätt oavsett om ROeller kronofogdemyndighelen skall vara tillsynsorgan. Bankföreningenanser atl minst lika höga kvalifikationskrav bör uppställas påtillsynsmyndigheten som på förvaltaren för att tillsyn och kontroll överförvaltningen skall fungera tillfredsställande. Detla gäller särskilt tillsynsorganetsrådgivande funktion. Kronofogdemyndigheternas uppgifter avser inteaffärsmässiga och juridiska frägor av det slag som normall förekommer iföretagskonkurser. Den erfarenhel, som bör krävas av tillsynsmyndigheten i likahög grad som av fövaltaren, har kronofogdemyndighelen överhuvudtaget intemöjlighet att uppnå. Detta beror på att kronofogdemyndighetens arbetsuppgifterär hell andra än de som ankommer på en inom affärslivet verksam advokat. Idetla sammanhang bör understrykas betydelsen av all del rådgivande organet äveni sin normala verksamhet sysslar med frågor som hör affärslivet lill. Delta gören affärsjurist men inte en kronofogde. anser därför atl denrådgivande funktionen skulle kunna ulövas bättre av en specialiserad advokal iegenskap av RO som tillsynsorgan. Av kommittén utförd statistisk undersökning visar attuppdrag som rättens ombudsman ulgör en icke ringa inkomstkälla för advokaler.Totalt 34 1978179. 1978/79:105 530 uppgick arvodena för RO i ordinära konkurserenligt undersökningen lUl ca . Efiersom i allmänhet endasl ellrelativt fåtal personer oftast advokater - erhåller dessa uppdrag kan delantagas att uppdragen utgör en inte oväsentlig del i dessa advokatersverksamhet. vill framhålla vikten av att man genomlagsiiftning inte i onödan berövar advokater viktigare uppdrag. Om så sker ärdel ägnat att försämra de ekonomiska betingelserna för advokalverksamhel ochadvokatyrket kan bli mindre attraktivt. En sådan utveckling försämrarmöjligheterna att bibehålla en kvalificerad advokatkår i landet. Delta vore enallvarlig nackdel för rältslivel över huvud. Även mot denna bakgmnd anserbankföreningen del felaktigt atl överföra RO-uppgifterna, som f.n. i störstautsträckning utövas av advokater, till kronofogdemyndigheterna. anser att den likformighet, bl.a. störreenhetlighet i bedömningen av arvodesfrågor, som kommittén anser kunna åsladkommasmed kronofogdemyndigheten som tillsynsmyndighet, också kan uppnås med RO somtillsynsorgan, exempelvis genom anvisningar av . anfört om möjligheterna att medkronofogdemyndigheter som tillsynsorgan utnyttja automatisk databehandling iden formella granskningen av konkursförvaltningen har enligt bankföreningensmening inte belagts. Samhällets iniresse av insyn, som kommittén också anförtsom skäl för att låta kronofogdemyndighelen ulöva tillsynsorganets funktioner,kan anses bli väl tillgodosett, dels genom att staten uppträder som borgenär ikonkurser, dels genom förslaget att allmänt ombud och granskningsman skallkunna förordnas. ansluter sig tiU den av justitiekanslernuttalade uppfattningen att advokaterna på en orl inte bör omväxlande utseslill RO och konkursförvaltare. : I den del som gäller tillsynen överförvaltningen i ordinära konkurser föreligger enligt föreningens meninganledning till krilik. Från borgenärssynpunkt synes nuvarande organisaiion avordinära konkurser fungera i stort sett väl. Undantagen härifrån torde kunnakraftigt minskas genom en riktig tUlämpning av den i förslaget givnabefogenheten för konkursdomslolen att ex officio ulse förvaltare. Del är svårtatt värja sig för intrycket att bakom den starka ställning kronofogdemyndighetenoch föreslås få i konkursförfarandét ligger väl så mycket avefiergift för de starkt drivna fiskala intressena som de idirektiven angivna huvudintressena. Föreningen vill bestämt understryka atl defiskala intressena i en konkurs inte enbart är riktade mol konkursgäldenärenutan även i många faU kan konkurrera med övriga borgenärers. Bland de fall i vUken sådan konkurrens särskilt ofta kanförekomma kan nämnas Prop.1978/79:105 531 gränsdragningen kring företagsintecknad egendom ochegendom som omfattas av äganderättsförbehåll, gränsdragningenkring företagsintecknad egendom och övrig egendom i konkursgäldenärens rörelse,samt fördelningenmellan särskild förmånsrätlshavare och övriga av totalt åsätt köpeskilling vidsamtidig försäljning av rörelsefastighet och rörelse. Även omdet ankommer på förvaltaren att träffa det slutgiltiga beslutet i sådana frågorskall enligt förslaget samråd ske med tillsynsmyndigheten enligt den föreslagnalydelsen i 8 51 a. position blir i dessa fall direkttvivelaktig. Även i konkurser vari inga direkia konkurrenssituationerföreligger är del ändå ur principiell synpunki olyckligt om parts- ochtillsynsställning sammanblandas. En duglig och intresserad kronofogde läggersäkert ner avsevärt av engagemang vid drivande av de fiskala intressena. Det ärinte rimligt all bortse härifrån vid bedömningen om kronofogdemyndigheten ärlämplig som tillsynsmyndighet. Det kan med fog befaras alt oväldsprincipen vidmyndighetsutövning genom den föreslagna organisationen kan komma atlifrågasällas. Som föreningen ser saken har dessa principiella invändningar enhelt annan tyngd än den av kommittén uttalade farhågan för kollegialitel mellanförvallare och rättens ombudsman som båda är advokater. Äv denperson som har att ulöva tillsynsfunktionen i en ordinär konkurs, bör fordras vare sig denne är knuien till myndighet, advokalverksamhel eller annanverksamhei en omfaitande juridisk kunskap om och praklisk erfarenhet avsjälva konkursförfarandet, men härutöver ofta också god affärsjuridisk kunskapoch gotl affärsmässigt omdöme. För en lycklig avveckling av konkurser kansisinämnda egenskaper vara väl så viktiga. Den nuvarande RO-funktionen, som idet typiska fallet utövas av en äldre, erfaren advokat, är utan tvivel starktöverlägsen den av kommittén föreslagna kronofogdelillsynen. Även mederfarenhetsbakgrunden från ett långvarigt arbete på en kronofogdemyndighettorde tUlsynstjänsle-mannen kunna erbjuda jämförelsevis ringa slöd vid deaffärsmässiga och andra prakliska överväganden en konkursförvaltare ofta ställsinför. kan knappast heller gentemot förvaltaren uppträdamed den auktoritet rättens ombudsman i nuvarande syslem normall sett kunnat. Ipraktiken torde härigenom tillsynsfunktionens möjlighel atl effeklivi medverkalill bästa möjliga resultat av konkursen på kortast möjliga lid kraftigtförsämras. mening bör konkursdomslolen, som får antas äga god personkännedom,även i fortsättningen betros med uppgtften atl ulse tillsynsman. Denne börutses individuellt som . Föreningen har i och för sig ingen erinran mol attdenna funktion även i fortsättningen företrädesvis rekryteras frånadvokatkåren. Skulle emellertid risken för kollegialitel vid lagstiftningeneller vid faktiskt uiseende av enskild tillsynsman leda till annan bedömningvill föreningen också gärna peka på den under de 1978/79:105 532 senasle två decenniema kraftigt utbyggda bankjuristverksamhetenvid sparbanker och affärsbanker. På de flesta större och medelstora orter finnsidag en eller flera bankjurister, som i sitt arbele förvärvai myckel storerfarenhet av såväl konkurssilualioner som affärsmässiga bedömningar. Dessalorde vara väl så lämpade som kronofogdemyndigheterna atl utöva lillsynen överkonkursförvallningen. Med den bredd bankjuristväsendel har fått bör detockså vara lätt att undvika att jurist från bank, som äger fordran i konkursen,anlilas för tillsynen. Den starka samhälleliga insyn över bankverksamheten ochden offentligrättsliga ställning bankerna har bör vara en god grund tillförtroende för tillsynens effektivitet och oväld. föreslår således att, med bibehållandeav den uiformning tillsynsfunktionen i förslaget erhåUit, tillsynsmyndighetenutgår och ersätts med av konkursdomslolen förordnad tillsynsman. Det bör därvidsladgas att vid utseendet av tillsynsmannen särskild hänsyn skall lagas lillhans lämplighet samt lill hans obundenhet i förhåUande till konkursförvallareoch borgenärer. Trots demycket omfattande förändringar i konkursorganisationen som kommitténs förslaginnebär bedömer föreningen den troliga effekten på snabbhet och effektivitetsom ringa. Mindre men effektivare medel att åstadkomma de uppgivna målen ärenligt föreningens mening en lagstiftning som härvidlag helt enkelt ställerkraftfullare krav på konkursförvaltare och tillsynsfunktioner. De incitamenttill snabb och effektiv handläggning som nuvarande lagstifining medför beslårav allmänna riktlinjer för konkursförvaltaren (53 8 konkurslagen), återkommanderapportskyldighet (56 §), konkursdomarens sällan brukade möjlighet alt förmanaeller entlediga oskicklig förvallare (80 8) saml konkursfunklionäremas vetskapom atl arvodesprövningen kan komma alt bli beroende av den effektivitet varmedförvaltningen utförls (82 §). Föreningen föreslår en förstärkning av dessaincUamenl på så sätt att halvårsrapporteringen förbinds med skyldighet attinkomma även med arbetsredogörelser halvårsvis av den art som upprällasförst i samband med arvodesframställningen. Härigenom bör trycket öka påförvaltaren atl snabbt slutföra konkursen, som borgenärema gesbetydligt bälire möjligheter att bedöma huruvida förvaltningen bedrivseffektivt och i rimlig takt. Vidare bör även tillsynsfunktionen åläggasskyldighet att halvårsvis redogöra för de fakiiska åtgärder som vidtagits förall bringa en mera än ettårig konkurs till ett snarl slut. Ätt dennarapportskyldighel även ålägges tillsynsmannen bör komma att öka dennes känslaav ansvar för atl tillsynen bedrives på ell sådant sätt att avvecklingen ickefördröjs i onödan och därigenom vara ett incitament för honom atl mera aklivibidra till konkursavslulningen än vad som ofta är fallet. föreningsbankers förbund: Förbundet har i ärendettagil del av remissyttrande från . 1978/79:105 533 allt väsentligt lill samfundels synpunkter påkommilléförslagel. Förbundel vill särskilt understryka vad samfundet anförttill stöd för bibehållande av institutionen ombudsman. Enligtförbundels mening har samfundel anfört ur saklig synpunkt övertygande skäl föralt bibehålla nuvarande system, som fungerar väl. Flera skäl kan anföras motvalet av kronofogdemyndigheten som lillsynsmyndighel. Ett skäl, ur principiellsynpunki avgörande, är den intressekonflikt som uppstår mellan kronofogdemyndighetensom tillsynsmyndighet, å ena, och som företrädare för statens intressen somborgenär, å andra sidan. Det kan vidare starkt ifrågasättas omkronofogdemyndigheterna generellt selt äger eller inom överskådlig lid kantillägna sig den speciella kompetens som tillsynsfunktionen kräver. : 1 kommitténs tidigaredelbetänkande (SOU: 1974:6) "Förenklad konkurs m.m." argumenteradekommittén mot kronofogdemyndighelen som förvallare i mindre konkurser. Ipropositionen som följde pä betänkandet föreslogs atl kronofogdemyndighelenskulle vara förvaltare i sådana konkurser. Propositionen avslogs av riksdagen.Såväl kommittén som menade att del var olämpligt attkronofogdemyndigheterna, såsom ofta varande förelrädare för de många gångerstora borgenärerna stat, kommun och landsting, dessulom var konkursförvaltarevilkas uppgifi bl.a. är alt bevaka samtliga borgenärers intresse. Föreningen kan inte se någon principiell skillnad mellankronofogdemyndigheten som konkursförvaltare och denna myndighei med liknandetillsynsftmktion som RO. Föreningen, som mot ovanstående bakgrund finnerkommitténs förslag anmärkningsvärt, avstyrker förslaget i denna del. Föreningenanser att del är direkl olämpligt atl kronofogdemyndighelen övertar RO:suppgifier. Därvid åberopar föreningen samma skäl som mot kronofogdemyndighetensom konkursförvaltare. Del finns anledning att påpeka atl föreningen ej kännerlill några ölägenheter med nuvarande ordning med RO-lillsyn. Föreningen haringa invändningar mol förslaget att förvaltaren erhåller en mera självständigställning än . Härvid försiärks dock behovet av en neutral RO-funklion.Vidare måsle det såvitt föreningen förstår vara av värde för konkursförvaltarenatt informellt kunna inhämta råd och stöd från RO. Det är enligt föreningensmening mindre sannolikt alt denna möjlighet kommer atl utnyttjas i förhållandetill kronofogdemyndigheten bl.a. därför denna har en"partsställning". För övrigi torde del allmännas intresse kunnatillgodoses genom tillsättande av granskningsman eller vid företagskonkurser allmänt ombud. Äv förslaget framgår att skall tjänstgörasom rådgivare lill kronofogdemyndigheten i dennas egenskap somtillsynsmyndighet. En sådan lösning, som föreningen bestämt avstyrker, måsle iän högre grad medföra ett minskal förtroende för kronofogdemyndighelen. Prop.1978/79:105 534 Föreningenanser således all RO-funktionen bör bibehållas. Även om föreningen stödjerförslaget om siörre självständighel för förvallaren bör denne dock inhämta RO:sgodkännande vid försäljning av i varje fall mer värdefuU egendom. LO:Kommittén föreslår atl institutet ombudsman avskaffas och all i ställetlillsynen anförtros ät kronofogdemyndighelen. LO ser posilivi på all rättensombudsman ersätls med en slallig myndighei. Huruvida kronofogdemyndigheten ärden lämpligaste myndigheien kan i och för sig ifrågasällas, efiersomkronofogdemyndighelen i så gott som alla konkurser upplräder som borgenär.Svårighelerna bör dock, enligt LOs förmenande, ej överdramatiseras. Skulleprincipiella skäl anses omöjliggöra alt kronofogdemyndighel ulses tilltillsynsmyndighet, kan i stället länsstyrelserna ulses. bör dåges rätt atl delegera lillsynsuppgifier lill kronofogdemyndighet när delta kanske utan atl kravet på ojävighel åsidosätts. Oberoendeav vilken myndighei som väljs vill LO slarkl underslryka viklen av attsamhällel bereds möjlighel till insyn i konkursförvaltningen. Delta kan bl.a.ske genom insamling av statistiska uppgifter om inträffade konkurser. Såvittkänt saknas tillförlitlig sådan statistik. Genom den föreslagna ordningenmed kronofogdemyndigheten som tillsynsmyndighet torde det vara möjligt alt hoscentralmyndigheten (RSV) samla och lagra stalisliska uppgifier. Del är enligiLOs mening angelägel att denna möjlighel las tillvara, främst för alluppgifterna skulle kunna användas i ell framtida system med ett slagskonkurskarantän. Enligt vad LO erfarit kommer kommittén alt i sitt fortsattaarbele behandla denna fråga. LO vill emellerlid redan nu underslryka viklen avalt ett sådant syslem kommer lill stånd. Reglerna härför kan utformas på olikasätl. En möjlighel är att ges möjlighet atlunder viss förutsäitning vägra regislrering av nya bolag. En annan möjlighet äralt länsstyrelserna för någon form av lämplighelsregisler. Personer som dömsför gäldenärsbrott eller varit inblandade i flera konkurser skulle då intekunna erhålla lämplighelsintyg. Ett dylikl system skulle till en del förhindraatl gäldenär som gåtl i konkurs fortsätter verksamheten i ett annatbolag. 1detla sammanhang vill LO även peka på nödvändigheten av atl resurser stäUs tillförfogande för utbildning av handläggare på kronofogdemyndigheten, så attmyndigheten kan fuUgöra sin tillsynsuppgift. Inte minst viktigt är atl handläggamabibringas kunskaper i arbetsrätt och om de regelsystem som gäller mellanarbetsmarknadens parter. Även polis- och åklagarmyndigheten måsle ges ökaderesurser och möjlighet att angripa den typ av ekonomisk brottslighet som oftaär förknippad med konkurssituationer. För att nå maximal effekt i dessa frågormåste konkursförvaltaren, tillsynsmyndigheten och polis- och åklagarmyndighetensamarbeta på ett smidigt och praktiskt sätt. 1978/79:105 535 SACOfSR: Som en konsekvens av den nya ordningen föruiseende av förvallare föreslås atl denne i princip på egel ansvar beslutar omolika förvaltningsåigärder efter samråd med vissa intressenter. I fråga omtillsynen över konkursförvaltningen innebär kommitléförslaget att funktionenrättens ombudsman (RO) avskaffas samt att konkurslUlsynen blir enmyndighetsuppgift och anförtros kronofogdemyndighetema. /SR vill inte ifrågasätta att den av utredningenföreslagna ordningen sannolikt skulle kunna fungera väl. Ändå anser /SR attdet inte har förebragts tillräckligt siarka skäl för ett avskaffande avRO-instilulet. RO:s verksamhei för alt förlika borgenärema när del gällertvistiga fordringar synes ha fungerat väl och medför att konkursdomaren intebehöver engagera sig på detta stadium och all förtroendet för dennesobjektivitet i en eventuell jävsprocess därmed på intet sätt riskeras. Många ROär genom sin övriga verksamhei väl skickade att snabbt ge förvaltaren råd ochstöd i svåra affärstransaktioner. Kravet på RO:s samlycke för vissa åtgärder medfören möjlighet för borgenärema till verkligt inflytande i förvaltningen och synesdessulom av förvallaren kunna utnyttjas förhandlingsmässigt i förhållande tUltredje man.