prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Denstatliga styrningen bör därför enligt verket utformas så atl kommunerna, somav kommissionen föreslås få en mer central ställning på energiområdet, ocksåfår frihel att detaQutforma styrningen med hänsyn till lokala variationer. SPK tillstyrker kommissionens förslag all kommunerna fårett ökal ansvar för insatserna för energisparande. I många sammanhang, t. ex.när det gäller planering och uppförande av distributionssystem för energi,bebyggelseplanering och trafikplanering ligger ansvaret på nivå,framhåller nämnden. På dessa områden kan således en planering som syfiar tillatt minska energiåtgången endasl vidlas av kommunerna anför nämnden vidare.Nämnden erinrar i sammanhanget om atl redovisningen för kommunernas egnaenergiverk inle alllid är upplagd så alt kostnaderna och intäkterna förenergiproduktion kan särskiQas. Från uppföQnings- och kontrollsynpunkt är delenligt nämnden av vikt atl redovisningsprinciperna ändras härvidlag. Endastgenom en öppen bokföring, i vilken de faktiska kostnaderna för produklion ochdistribution av olika energislag kan utläsas, kan incitament skapas för eneffektiv energiplanering framhåller nämnden avslutningsvis i dennafråga. anför i frågan om kommunernas ansvar: Genom lagen om energiplanering harförutsättningar skapats för planering av energiproduktion och distribution isyfte alt främja energi- Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 110 Den kommunala energiplaneringens samordningmed annan planering, bl. a. fysisk översiktsplanering, transport- ochtrafikplanering, måste dock utvecklas. Planverketanser vidare att den kommunala energiplaneringen, som är ettfrivilligt åtagande inom den lagreglerade energiplaneringens ram, bör inlemmasi denna lag. Kommissionen har påpekat att för byggnadsbeståndet i dess helhetde nya skärpta bestämmelserna i byggnorm om energihushållningsåtgärderfår full genomslagskrafl först på lång sikt. Är 2000 omfattas sålundauppskattningsvis en iredjedel av bostadsbeståndet av de nya byggnormerna. Föratl snabbt erhålla en bättre energihushållning fordras därför kompletterandeåtgärder när det gäller det befintliga bostads- och lokalbeståndei. Lagen börsåledes byggas ul så att kommunerna åläggs atl medverka till attenergisparprogram för befintlig bebyggelse kommer till stånd. Ansvaret för attgenomföra programmen bör även till stor del vila på kommunerna. Härigenomskulle de samhälleliga resurserna som satsas på energibesparande ålgärder i befintligbebyggelse kunna styras mot de ur samhällsekonomisk synpunkt mest angelägnadelarna av byggnadsbeståndet, som hänsyn tas lill kulturhistoriskaoch miQömässiga värden. Vidare skulle en medveten samordning avenergisparinsatser. energiförsörjningsplanering saml planer för sanering ochstadsförnyelse kunna åsladkommas. I sammanhanget vill verket även peka på delallmänt ökade behovet av kunskap om bebyggelsebeståndet i landet. Del ärangeläget all kommunema tillförs resurser för atl klara de ökade åtaganden somen energiplanering innebär. Näringslivets byggnadsdelegation däremot anser atlkommunernas insatser på värmeförsörjningsområdet med fördel bör koncentreraskring valel av värmeförsörjningssyslem och utbyggnad av bl.a. Qärrvärmeanläggningar.Att ulöver detta splittra de administrativa resurserna och beslutsprocessen påytterligare speciella planeringsformer för bebyggelsen torde enligtdelegaiionen enbart bli betungande för kommunerna, utan att man vinner något iform av praktiska insatser. Dä det gäller energihushållningen inom den äldrebebyggelsen torde vidare enligt delegationen dessa frågor på ett naturiigi sätthänga så samman med kommunernas åtaganden i samband med de kommunalasaneringsprogrammen, all delegationen förordar att den kommunala verksamhetenför energibesparing i äldre bebyggelse koncentreras dit. Näringslivets energidelegation har inget att erinra motkommissionens förslag. Delegaiionen anför i sitt yttrande: För industrins del förutsätter då, att arbetetinriktas på möjlighetema att tillvarata samarbetsfördelar i industricentra.Energicentraler gemensamma för flera industrier, ev. också medkommundeltagande, kan övervägas. Det skulle underlätta utnyttjandet avspillvärme och fördelar av typen belastningsuQämning och siörreanläggningsstorlek, som kan möjliggöra gaslurbin/mottrycksgenerering avelkraft. För en sådan optimering föreligger ett slort iniresse inom industrin.Lyckade exempel härpå finns också redan - och flera är under diskussion. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 111 Kommissionens förslag stöds vidare av bl.a. statensnaturvärdsverk. bostadsstyrdsen, domänverkei, länsstyrelserna i ,och , CDL, Miljöförbundel och ,. , Svenska värmeverksföreningenoch . 2.3.2.1 Utredning om noll-lillväxt i energianvändningen Det energipoliliska beslutet innebar bl. a. attmöjlighelen lill nolltillväxt (icke-tillväxt) i energianvändningen fränomkring allvarligt skulle prövas. Kommissionen har i sitt arbele intekunnai uireda förutsättningarna för och konsekvenserna av ett fullföQande aven sådan handlingslinje. Enligt kommissionen är det angelägel att inom de närmasleåren närmare utreda förutsättningarna för en varaktig icke-tillväxt ienergianvändningen som underlag för en värdering av konsekvensema av en sådanpolitik för bl. a. sysselsättning, produktivitet och handelsbalans. Därvid börockså belysas om det är möjligt all på längre sikl med bibehållen eller ökadmaleriell standard och social trygghet försörja del svenska samhället vid enenergianvändningsnivå som är lägre än dagens och i allt väsentligt baserad päanvändning av inhemska förnybara energikällor. Förslaget stöds av merparten av de remissinstanser som haryttrat sig i frågan. Sålunda framhäWer att en lågenergianvändning i regel medför en låg belastning av energislagen på människanoch hennes miQö genom begränsade uttag av naturresurser och mindre störningar iform av utsläpp m. m. En begränsning av energianvändningen är därför generelltsett bra från de mlQösynpunkier som verkei har att beakta. Verkei förordardärför att den långsiktiga energipolitiken inriklas så all den framlidaenergianvändningen begränsas lill lägsta möjliga nivå och i varje fall inleöverstiger nivå enligt de av kommissionen redovisadeenergialternativen. Den genom förslaget antydda handlingsfriheten medför enligtstatens råd för byggnadsforskning atl stora insatser inom forskning ochutveckling redan nu fordras i syfte att fä fram beslutsunderlag. Särskild viktbör därvid läggas vid en planering av såväl energiforsknings- som energihushållningsprogrammeni syfte atl upprälthålla handlingsfrihet. Vidare är del enligt rådet avsynnerlig betydelse alt utreda vilka framtida låsningseffekter som ärunder tillväxt med avseende på bebyggelsens energiförsörjning ochenergianvändning. Länssiyrelsen i hävdar all det är angelägetalt de av kommissionen föreslagna sludierna snarasi kommer till stånd och attdet skapas en bred samhällsdebatt kring frågorna om framtidens samhälle, desslivskvaliteter och energibehov. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 112 Även energisparkommittén slödjer kommissionens förslag.Även om en varaktig icke-tillväxt i energianvändningen kan bli genomförbarförst på skapas, enligt kommittén, förutsättningarna förförverkligandet av ett sådant mål genom successiva förändringar avinfrastruktur, bosättningsmönster, bebyggelsetyp m. m. I ökad omfattning måsledärför hänsyn tas till den framlida planeringens konsekvenserför energianvändningen anför kommittén vidare. Enligt bör den framtidaenergianvändningsnivån snarare ligga under än över dagens nivå. Därför bör denföreslagna utredningen skyndsaml komma till stånd. Enligt föreningens meningbör de allra senasle årens i slort sett konstanta energianvändningsnivå genomen målmedveten satsning på temporärt möjliga sparålgärder kunna bibehållastills de pä längre sikl nödvändiga styrmedlen hunnit utredas och bringats ikraft. Slödjer kommissionens förslag gör även domänverket och LO. Tveksamt till förslaget är SIND. Verket anför sålunda isitt yttrande: En varaktig icke-tillväxt har uppenbar slagkraft iopinionsbildande sammanhang. Det senasle årens erfarenheter pekar på allenergianvändningens utveckling bör analyseras mer förutsättningslöst än vadsom ligger i EK:s förslag. En begränsad tillväxt i energianvändningen kan bl.a.uppkomma som en följd av en svag ekonomisk utveckling och/eller en effeklivenergihushållning, i vilken ulformningen av samhällets siyråtgärder intar encentral roll. Ulredningar som belyser energianvändningens utvecklingunder skilda förulsältningar är angelägna. Härigenom skapas en större säkerheii planeringsunderlaget när del framtida energisystemet skall utformas. Frågan om olika energiförsörjningssyslems flexibiliiei. dvs.förmågan atl anpassa sig till skilda samhällsekonomiska utvecklingsförlopp,behöver också belysas i ett sådant sammanhang. kräver all krilerier förenergisystemens uppbyggnad kan fastläggas liksom att kopplingen mellan slutligenergianvändning och valt energisystem redovisas. För atl den föreslagna utredningen skall bli meningsfullbör vidare enligt verket problemställningarna ytterligare konkretiseras ochkriterier som korresponderar med de övergripande samhällsmålen fastställas.Verket framhåller vidare all kommissionen lägger fram förslag om ett flertalulredningar varför en omsorgsfull prioritering bör eftersträvas så atl inlelillgängliga utredningsresurser överansträngs. Stödet till energibesparande ätgärder i anslutning tillbefintliga industriella processer bör enligt kommissionen utvärderas. 1samband därmed bör övervägas om det nuvarande bidragssystemet börkompletteras eller ersältas med ett lånesystem. Sådana lån skulle enligtkommissionen även kunna utgå i samband med utvidgning eller nyanläggning. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 113 Förslaget stöds av remissinsianserna. Sålunda framhåller PAC. liksom flera andraremissinsianser, att principen bör vara alt stöd inle ulgår för åtgärder somär förelagsekonomiskl lönsamma. Vidare anser nämnden all lån är att föredraframför bidrag. Nödvändighetenall överväga en förändring i bidragssystemet har enligi energisparkommitténaktualiserats vid flera lillfällen. SIND har t.ex. i olika sammanhangframhållil alt del inom induslrin finns åtgärder som trots god lönsamhet intekommer lill stånd. 1 vissa fall är åtgärderna så lönsamma all de ej kan fästatliga bidrag. genomförs ålgärder med lägre lönsamhet till vilkaföretagen erhåller bidrag på grund av denna lägre lönsamhet. Kommitténanser därför att i de fall de energibesparande åtgärderna -enligtindustriverkets bedömningskriterier - anses så lönsamma att bidrag ej kanerhållas bör lånemöjligheler finnas. Detta skulle gälla både för åtgärder ianslutning lill industriella processer och ålgärder i näringslivels byggnader.Kommittén anser del inle heller uteslutet att en mer ingående ulvärdering avdel ekonomiska siödet lill energisparäigärder på dessa områden kan aktualiseraell fullständigt borttagande av bidragsdelen och en kraftig utökning avmöjligheterna atl erhålla speciella lån lill energibesparande åtgärder. Stödettill energibesparande ålgärder i anslutning till befintliga industriellaprocesser bör enligt inle bara utvärderas utan villkoren fördetsamma måsle ses över. De nuvarande reglerna stämmer illa överens med de kravföretagsslyrelserna ställer på invesleringar, vilket medför atlenergibesparande åtgärder som av många skäl vore de bästa att genomföra ejbeviQas medel vare sig av företagsstyrelsen eller SIND, framhåller kontoretvidare. Del nuvarande bidragssystemet bör kompletteras med ell lånesysiem. sommåsle få en sådan utformning atl det ej inkräktar på företagenslånemöjligheler. Energibesparande åtgärder är ofta inle företagsekonomisktlönsamma och får enligt kontoret därför inte med de dåliga vinsiförhållandensom har rått det utrymme som statsmakterna från långsiktigenergipolilisk synpunkt eftersträvar. Kontoret menar därför all en utformningav stödet som ett lånesystem inle torde ge några resultat. Möjligen kanbidragen kompletteras med ett lånesystem. Enligt bör staten visa storåterhållsamhet med direkta subventioner till energibesparande åtgärder.Subventioner anses läll leda lill missbruk och samhällsekonomiskt tveksammakoslnader. En omprövning av nuvarande bidragssystem tillstyrkes därför avhandelskammaren. Med hänsyn till de ofta betydande kostnaderna för samhället,förelag och enskilda för sådana åtgärder bör enligt handelskammaren ett systemulformas så att åtgärderna leder lill dels en samhällsekonomisk besparing,dels att förelag och enskilda får del av besparings-vinslen. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 114 Med hänvisning till SIND framhåller Studsvik EnergiteknikAB att kapi-lalbrisl i många fall utgör del största hindret förenergibesparande åtgärder inom industrin. Bolaget föreslår därför införande avsärskilda lån till induslrin för energisparåtgärder. Därvid skulle man undvikaatt energisparäigärder måste konkurrera med övriga industriinvesteringar omsamma kapital. Liknande synpunkter framförs även av bl. Kommissionens förslag slöds också av ,, i , IVA och Näringslivets energidelegation. I syfteatt snabbi kunna inlroducera resultat av forskning och utveckling inomenergiområdet bör enligt kommissionen stödet till prototyper och demonsirationsanläggningarbyggas ul. Slöd bör även kunna ges till kommande anläggningar som använderförnybara energikällor såsom sol, vind, biomassa samt avfall. Förslaget stöds av remissinstanserna. Sålunda ansluter sig till förslagetvad avser såväl bibehållande som utvidgande av siödet, då den berörda typen avanläggningar oftast är nödvändig för att ny teknik skall kunna introduceras.Verket vill även peka på den belydelse referensanläggningar kan ha vid svenskindustris export av ny teknik. Kommissionens uppfattning all det nämnda stödet bör byggasut delas även av . Nämnden vill dock framhålla att prototyp- och demonsirationsanläggningarär nödvändiga inslag inte enbart i de sisla stegen av införandet av ett nyttenergitillförselsätt utan även i lidigare faser. För dessa tidigare faser ansernämnden det inte ändamålsenligt all särskiQa ett statligt finansiellt stöd tillprototyper och demonsirationsanläggningar från stöd till övrig forskning ochutvecklingsverksamhet. Instämmer i förslaget gör också energisparkommittén. Enutbyggnad av siödet till prototyp- och demonsirattonsanläggningar ger enligtkommittén ökade möjligheter alt snabbi inlroducera energieffektivarefullskaleanlägg-ningar. Erfarenheler från sådana anläggningar bedöms atl pålängre sikt komma att bestämma industrins framtida energi- och resursbehov. Även ansluter sig till kommissionens förslag.Däremot anser kontoret atl de nuvarande villkoren för erhållande av stöd böravskaffas och alt varje ansökan bedöms för sig. Bidragels storlekmåste vara beroende av investeringsbelopp, risktagning samt behov av prototyp-eller demonstralionsanläggning framhåller kontoret vidare. Kommissionen föreslår också alt information, utbildningoch rådgivning till näringslivet bör utökas och samordnas inom de regionalautvecklingsfonderna. Förslaget stöds av remissinstanserna. Sålunda anser i län i likhet medkommissionen atl de regionala utvecklingsfonderna bör kunna samordna en ulökadinformation, utbildning och rådgivning till näringslivet. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 115 styrelsen mycket väl inordnas i fondernas allmännaserviceprogram, men f. n. har inte fonderna kompetens att bedriva denföreslagna verksamheien i egen regi. Om utvecklingsfonderna skall bygga upp enegen expertfunktion på området måste enligt erforderligaresurser ställas lill deras förfogande. Liknande synpunkier framförs även av iJönköpings län. Härutöver föreslår att mer aktivainformationsinsatser bör komma till stånd, riktade inte bara motindustriföretag utan också mot andra viktiga målgrupper, exempelvisbyggnadsnämnder och entreprenadförelag. Till kommissionens förslag ansluter sig också SIND, CDLoch . framhåller för sin del att det nuvarandestödet lill information och utbildning till näringslivet synes vara helttillräckligt. Enligt kontoret behövs dock en bälire samordning mellan berördainstanser och en bättre samlad information över utbudet. Kommissionen föreslår vidare att utredningsverksamhetenrörande industrins, särskilt de energitunga branschernas, energianvändning ochenergisparmöjligheier fortsätter. Förslaget stöds av remissinstanserna. Sålunda ansluter sig till förslaget.Enligt verket bör i det fortsalla utredningsarbetet i ökad utsträckning ingåanalyser av behovet alt från energisynpunkt utveckla ny teknik. Sådanabehovsanalyser bör i sin tur ligga till grund för inriktningen avenergiforskningsprogrammet. Både för alt få bätire underlag för framtida prognoser ochför alt utveckla möjligheterna alt applicera befintlig och ny teknik medenergihushållande syfte måsle olika siudier genomföras, framhållerenergisparkommittén. Kommittén ansluler sig därför till kommissionens förslag. I sammanhanget vill kommittén betona vikten av allmöjligheten till s. k. kaskadkoppling av samlokaliserade industrier undersöksså all högvärdig processvärme, som inle kan utnyttjas i den egna anläggningen,kan överföras till industrier med i idealfallet efter hand fallandelemperaturkrav på processvärmen. Den lågtempererade restvärmen kan sedananvändas till lokaluppvärmning eller medelst värmepump ulnylljas för produktionav varmvatten. Även STU framhåller den energibesparingspolential somligger i atl öka användningen av kaskadkopplade processer. En förutsättning förall så skall kunna ske i väsentligt ökad utsträckning är attmålmedvetna insatser görs. Med nuvarande anslag inom energiforskningsprogrammetför studier av kaskadkopplingar kommer enligt styrelsen endast myckelbegränsade resultat att kunna nås . Energiåtgången i industriprocesserna bör enligt LOunderordnas de överväganden som gäller industrins totala effektivitet ochhöjning av förädlingsvärdet per sysselsatt. Detta hindrar dock inle attåtskilliga energi- 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 116 sparåtgärder, vid sidan om de som vidlas spontant avföretagen inför höjda energipriser och bättre förståelse avhushållningsmöjligheierna, är effektiva och ändamålsenliga. LO anser detdärför positivt med ytterligare invenlering av tänkbara hushållningsåtgärdersamt betonar det angelägna i att aktivt påverka induslrins investeringar ochteknikval på medellång och med effektiviietsmålet i centrum. Kommissionens förslag delas även av SIND och Näringslivetsenergidelegation. Jernkontoretanför i sill yllrande att utredningsverksamheten har varitsynnerligen intensiv. Gjorda utredningar, som har genomförls av statliga verk,högskoleinstitutioner, fristående institut, branschorganisationer samt inomföretagen, har mer eller mindre täckt varandra. Kontoret föreslår därför alt innanytterligare ulredningar beslutas måste behovet av dessa fastställas. Den energiprövning som sker enligt 136 a §byggnadslagen bör enligt kommissionen ses över. Därvid bör övervägas atlutsträcka prövningen till att omfatta såväl nya som befintliga anläggningarenligt vad som sker inom miQöskyddslagstiftningen. Remissinstansernas inställning till förslaget är delad. Riksrevisionsverketbedömer att en utvidgning av prövningen till befintliga anläggningar skullekräva avsevärt större myndighetsresurser än nuvarande prövning. Om en sådanutvidgning av energiprövningen övervägs, bör enligt verket noggranna analysergöras av lagstiftningsbehov, administrativa konsekvenser, resursbehov samtmöjligheter till samordning med miQöskyddsprövningen. Om den skisseradeutvidgningen av prövningen kommer till stånd skulle enligt verkets uppfattningden nuvarande styrningen av energihushållningen med ekonomiska incitamentkunna tidsbegränsas. Vid en eventuell utvidgning av prövningen till att avseäven befintliga anläggningar anser verkei att en förutsättning för likvärdigprövning är alt prövningen av nya anläggningar sker i ett senare skede avprojekteringen än . instämmer i att prövningen enligt136 a § byggnadslagen bör ses över, men inle på grund av de av kommissionenanförda skälen. Kommissionen förutsätter tydligen enligt verkei enadministrativ prövning på en mer detaljerad nivå för att det skall varameningsfullt alt pröva energihushållning. anser att det enbarl kan vara befogat altpå administrativ väg pröva energihushållningen i de störstaprocessindustrierna, dvs. ungefär de som regelmässigl omfattas av prövningenenligt 136 a § byggnadslagen. Det kan då enligt verket vara naturligt atl byggaul denna prövning, i första hand genom alt kräva ett utförligareunderlagsmaterial om energianvändningen. Verket är medvetet om alt en sådanutvidgning slår i viss motsatsställning till denna prövnings översiktligakaraktär. vill vidare slarkl ifrågasätta effekternaav tillkomsten 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 117 av ytterligare administrativ prövning av nya ochbefintliga industrianläggningar av den typ som koncessionsnämnden förmiQöskydd representerar. Industrins miQöskydd är ett övergripandesamhällsintresse som inte bör splittras genom ytterligare individuella,administrativa prövningsformer, framhåller verket. Detta gäller specielltenergianvändningen, där den huvudsakliga samhälleliga styrningen enligtkommissionens egna redovisningar mycket väl kan ske genom en kombination avgenerella styrmedel dominerad av en förändrad energiskatt. Om en sådan prövningav något skäl ändå skulle aktualiseras bör den endast avse större anläggningarav mer avgörande betydelse för energitillförseln säger verkei avslutningsvis. instämmer i a» en ändring i enlighet medkommissionens förslag kan vara befogad. Konsekvenserna härav bör enligt verkeinärmare utredas i samband med den pågående översynen av byggnadslagstiftningen.Därvid bör även övervägas om inte prövningen bör utsträckas atl omfatta mycketytkrävande energislag som t. ex. vindkrafiproduktions-områden och störreenergiöverföringssystem som gasledningar. Det bör vidare enligt verketövervägas om lokaliseringstillstånd även skall kunna förenas med anvisning avalternativa exploateringsplatser. Liknande möjligheter föreslås blir övervägdai koncessionslagstiftningen, där bl. a. torvutvinning prövas. SIND ställer sig tveksamt till en utvidgning av prövningsförfarandettill befintliga anläggningar. Utländska erfarenheter av sådan prövning harenligt verket inte varit särskilt positiva. Verket befarar alt det kan erbjudastora svårigheter att i praktiken genomföra en sådan utvidgad prövningsrutin.Del administrativa arbetet skulle sannolikt väsentligt ökas både inom industrinoch hos handläggande statliga myndigheter. En modifiering av prövningsrutinernai samband med nya anläggningar eller ombyggnad skulle dock kunna göra dennuvarande prövningen mer ändamålsenlig framhåller verkei vidare. Ett utvidgat prövningssystem av den modell som antytts avkommissionen förutsätter enligt i att myndighetermed ansvar för dessa frågor finns på såväl central som regional nivå. Det börenligt uppfattning vidare övervägas att samordna prövningenfrån energisynpunkt med miQöskyddsprövningen. En gemensam prövning av energi-och miQöfrågorna skulle enligt bl. a. leda till minskad byråkratioch mindre arbete för industriföretagen i förhällande till om ett särskiltprövningssyslem för energifrågor infördes. Slödjer kommissionens förslag gör domänverket ochenergisparkommittén. Klart avvisande till förslaget ställer sig ,som finner skälen för atl uividga den prövning från energisynpunkt som i dagsker inte på något sätt relevanta för att motivera en ändring. Att jämställaenergi och miQö anser kontoret vidare vara helt felaktigt, då del påenergiområdet finns en marknad vilket inte är fallet inom miQövärden. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 118 Avvisandetill en utvidgad prövning enligt 136 a § byggnadslagen ställer sig ävenNäringslivets energidelegation.