prop · G203160 · 1978-12-31 00:00:00 — För atl hindra att omläggningen innebär en slor omedelbarkostnadsökning för staten bör del kommunala gmndavdraget och densärskilda skattereduktionen ändras. Enligt 2 § lagen (1965:269) med särskilda beslämmelser omkommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. inräknas inte i det kommunalaskatteunderlaget vissa skattepliktiga förmåner. Så är bl. a. fallet medsjukpenning enligl lagen (1962: 381) om allmän försäkring, AFL. Reglerna omdelta tillkom genom lagstiftning (prop. 1973:49, SkU 1973:30, rskr1973:199, SFS 1973:434 och 437) när sjukpenningen m.fl. liknande ersättningargjordes skattepliktiga. Skälet härtill var atl staten, som skulle finansiera deökade kostnadema för sjukpenningreformen, skulle ges kompensation härför isamband med avräkningen av kommunalskattemedel mellan staten och kommunerna.Denna modell har sedan kommil lill användning i fråga om ytterligareskattepliktiga ersättningar. Det kommunala skatteunderlaget skall f. n. även ändras medhänsyn tiil vissa bidrag. Så skall enligt 1 § nyssnämnda lag underlaget ökasmed skatlebortfallsbidrag i anledning av skallereform; förordningen(1972:140) om skatlebortfallsbidrag. Även i anledning av skattereformtillförsäkrades kommuneraa kompensation och beslämmelser om della logs in i dentidigare angivna 2 § (prop. 1975/76:147, FiU 1975/76: 30, rskr 1975/76: 258,SFS 1976:198). Som jag nämnl i propositionen om den kommunala ekonomin ärdel me- 1978/79:160 44 ningenatt de nu nämnda skattepliktiga förmånerna för framtiden skall ingå i detkommunala skatteunderiaget. I gengäld föreslås alt skatteborifallsbi-draget,liksom kompensationen i anledning av skattereform, slopas.Nettoeffekten av dessa ålgärder är en icke oväsentlig ökning av del kommunalaskatteunderlaget. För all balansera della bör grundavdraget vid den kommunalainkomsttaxeringen höjas från . som den av statenfinansierade särskilda skattereduktionen minskas i motsvarande mån. Dennaminskning bör därvid motsvara genomsnittlig kommunalskatt pä mellanskillnadenI , dvs. Genom en sådan omläggning minskar det kommunalaskatteunderlaget medan statens skatteinkomster ökar. Förändringens storlek haravpassats så all övergången lill de nya reglerna skall bli neutral i fråga omkostnadsfördelningen mellan stal och kommun. innebär däremoi denförenklade skalteunderlagsberäkningen en växande inkomstöverföring till kommunsektorn. Förde enskilda skattskyldiga innebär omläggningen ingen ändring av skatten ikommuner med genomsnittlig utdebitering. I kommuner med högre utdebiteringsjunker däremot skallen någol, medan den blir något högre i kommuner med lägreutdebitering än genomsnillel. Avvikelserna kan beräknas uppgå lill högst ca 60kr. Höjningenav det kommunala grundavdraget aktualiserar frågan om del slalligagrundavdragets utformning. Jag anser del olämpligl med olika grundavdrag vidden kommunala och statliga inkomstbeskattningen. En höjning ocksä av detstatliga gmndavdraget medför emellertid på grund av skatteskalansprogressivitet betydligt större komplikationer än höjningen av del kommunalaavdraget. Problemet bör därför lösas på ett annat säll. Del Slalligagrundavdraget får sägas uigöra en del av den statliga skatteskalan. Deltagrundavdrag skulle för framtiden kunna undvaras, genom atl skalan i ställetändras samlidigl som den särskilda skattereduktionen anpassas härtill. Dessajusteringar avser jag atl närmare behandla i följande avsnitt om tekniskanpassning av skalleskalan, m. m. Höjningenav det kommunala gmndavdraget lill . påkallar ytterligare ändringar.Jag har tidigare föreslagit (prop. 1978/79: 111, bil. 7) alldeklarationspliklsgränsen höjs till . Molsvarande höjning bör ske även ifråga om andra gränser med anknytning lill grundavdragels slorlek. Även i frågaom del s. k. hemmamakeavdragel i 2 § 4 mom. uppbördslagen får en ändring göras.Också dessa frågor avser jag att la upp i närmasl följande avsnitt. Minaförslag i förevarande avsnitt föranleder följande lagändringar. I lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering avskatt, m. m. bör 2 § upphävas. Följdändringar får göras i 1 och 4 §§ saml i 84§ lagen (1961:436) om församlingsslyrelse. Vidare bör förordningen (1972:140)om skaltebortfallsbidrag upphävas. Jagvill dessulom i delta sammanhang också ta upp frågan om en anpass- Prop.1978/79:160 45 ning av den förstnämnda lagen och till de ändradearbetsformerna för taxeringen i första instans enligt den s. k. RS-reformen.Fr. o. m. kommer laxeringsarbetet atl vara avslutat försl vid oktobermånads ulgång. Kommunerna och landstingskommunerna måste emellertid få beskedredan tidigare om det skatteunderlag som skall ligga till grund för deras beslulom utdebitering för . En regel måste därför införas om attutdebiteringen får grundas på ett beräknat skatleunderiag. Besked om detberäknade egna skatteunderiaget bör lämnas av senast den 10september, dvs. som besked skall lämnas om uppskattat tillskottav skatteunderlag enligt 11 § lagen (1979:000) om skatteutjämningsbidrag.Detta föranleder jusleringar i I och 3 §§ samt i 4 § fjärde stycket. 1anslutning lill dessa ändringar har också en del redaktionella ändringargjorts. Även i övergångsbestämmelserna till den upphävdaskat-teborlfallsbidragslagen behövs regler med anledning av RS-reformen. I bl.a. 83 och 86 §§ församlingsslyrelselagen har underrällelsemtinerna förenklats. Ändringarna i fråga om grundavdragen bör las in i 48 §kommunalskallelagen (1928: 370), KL. och 8 § lagen (1947: 576) om statliginkomstskatt. I fråga om den särskilda skattereduktionen föranleder de nyabestämmelserna ändringar i 2 § 5 mom. uppbördslagen (1953: 272), UL. Jagåterkommer i följande avsnitt till de närmare detaljerna i dessa ändringar,liksom till de följdändringar som blir behövliga. De nya reglerna bör såvitt gäller grundavdrag ochskattereduktion till-lämpas första gången vid taxering. Delta börockså gälla i fråga om det ändrade kommunala skalleunderlaget, liksombeträffande skatlebortfallsbidrag. De nya beslämmelserna lillämpas försiagången i fråga om utdebitering för . Denna skall beräknas på grundval av1981 års laxering. Jag föreslår alt ikraftträdandet bestäms till den 1 januari1980. I fråga om uldebileringslagen bör äldre beslämmelser omuidebiiering saml om förskottsutbetalning av allmän kommunalskatt lillämpas ifråga om . I dessa delar är det fråga om åtgärder som byggerpå och taxeringar. Däremot måste de nya bestämmelserna i I och 3§§ saml 4 § fjärde styckel om utdebitering på gmndval av ett beräknatskalteunderiag m. m. tillämpas efiersom RS-reformen redanär genomförd. skall dessulom lämna deuppgifter som är föreskrivna i 3 §. Detla följer av vad jag sagt om attäldre bestämmelser om utdebitering m. m. skall tillämpas under dessa år. Påmotsvarande sätt bör övergångsbestämmelser finnas i fråga omskatlebortfallsbidrag och jusiering av det kommunala skatteunderlaget enligl 2§ i den nämnda utdebiteringslagen. Nuvarande bestämmelser skall alltjämtgälla vid 1979 och taxeringar. I fråga om förskoll bör äldrebeslämmelser gälla lill och med . Förskollen , alllså 1980och 1981, bör avräknas mol allmän kommunalskatt . 1978/79:160 46 2.3 Teknisk anpassning av skatteskalan, m. m. Som jag redan nämnt bör det statliga gmndavdraget slopas isamband med reformeringen av det kommunala skalieunderlagel. Isolerad skulledenna ålgärd leda till skalleskärpningar som varierar från . i skatteskalansförsia skikt till . i det högsla. De flesta inkomsttagare skulle ocksåfå höjd marginalskatt. Elt sådant resultat är givetvis inte avsett och därförmåste en teknisk anpassning ske av skatteskalan. En mindre ökning av den särskildaskattereduktionen krävs också. Jag vill samlidigl erinra om att minskning avdenna reduktion med . motiveras av atl det kommunala grundavdraget enligtmitt tidigare förslag ökar med I . Den särskilda skattereduktionen uppgår f. n. till detbelopp varmed 0,4 basenheter, enligt lagen (1977:1071) om basenhet enligt 10 §I mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, överstiger . En lämpligjustering uppnås genom alt gränsen om . ändras till , vilketalltså innebär en minskning av reduktionen med . Under antagande om attbasenheten för kommer att uppgå lill . innebär detla alt densärskilda skattereduktionen för årel blir . med mill förslag. Genom att inte längre någol gmndavdrag skall göras vid denslalliga beskattningen kommer en given laxerad inkomsi all motsvaras av enstörre beskattningsbar inkomsi än lidigare. En omräkning får därför göras avskattesatserna för att undvika de höjningar av marginalskatten som delta eljestinnebär Som framgår av följande uppställning kommer det totala skatteuttagetefter ändring av grundavdragen och den särskilda skattereduktionen och medtillämpning av den omräknade slatsskatieskalan att mycket nära överensstämmamed det som följer av gällande regler. Den kommunala utdebiteringen har iberäkningen antagits uppgå till . och basenheten för till 5 700kr. Skattebeloppen avser skaiiskyldig ulan skattereduktion om . regler, kr. ning, kr. -)- 1 1978/79:160 47 Upplill en inkomsi som motsvarar 20 basenheter - . enligtförutsättningarna - är avvikelserna helt obetydliga. Vid högre inkomsteruppslår en mindre skatteökning. För att undvika denna skulle nya skiktgränserbehöva införas i skatteskalan vid 21 resp. 31 basenheter, vilket jag finnermindre lämpligt. Jag vill också fömlskicka all jag i del följande kommer altföreslå skallelällnader som mer än väl uppväger den skärpning som den lekniskaanpassningen här medför. Sammantaget kommer mina förslag alllså alt medföra enskattesänkning även i de högsla inkomst-skikten. De nu nämnda ändringarna börlillämpas första gången inkomster. Jag avser all i etl senareavsnitt la upp de ytterligare ändringar av teknisk nalur som föranleds av miltförslag. 2.4Marginalskattefrågor, m. m. Jaghar i flera tidigare sammanhang deklarerat all en sänkning av marginalskatternaär en av de mest angelägna skallefrågorna . En förskjul-ning avskatteuttaget från inkomstskatten till andra skatleformer måste åsiadkommas. Avden offentliga deballen har framgått all principiell enighel råder i detlasenare avseende även om skilda meningar förvisso redovisats om den exaktautformningen av sådana insalser. Avinternationella jämförelser som utförts, l. ex. av sekrelarial, framgåratl den svenska inkomstbeskattningen är unik framför alll genom den slarkaprogressivitelen redan i normala inkomstlagen för heltidsarbe-lande. Det finnsandra länder i OECD-redovisningen som har etl högl genomsniilligiinkomstskatteutlag, men inget med så hög marginalskatt för inkomstermotsvarande den genomsnittlige industriarbetarens eller någol därulöver. 1någon mån återspeglar della en hög utjämningsambition i vårt land. Till stordel är del emellertid ell resultat av många års alltför kortsiktigt inriktadskattepolitik. Till följd av de starka höjningarna av de kommunalaskattesatserna och den tidigare avsaknaden av ell inflationsskydd förskalleskalan har denna successivt kommit alt ändra karaklär. Genom all gränsenför den högsla skiktgränsen i den statliga skatteskalans iniräde legal stillai nominella termer före innevarande år har skatteskalan kommitatl bli alll mer sammanträngd. Marginalskatten stiger snabbt med smala skikt ide normala inkomsllägena, medan någon differentiering mellan höga och myckethöga inkomster knappast finns kvar. Skattesatser som förut varil avsedda somuljämningsfaklor belräffande ett begränsat antal personer med särskilt högainkomster har kommit alt bli aktuella fÖr allt störte grupper. Föralt komma ur denna situation fordras en flerårig målmedveten reformpolitik.Etl avgörande steg har lagils genom beslutet att införa elt in-flalionsskyddför skatteskalan (prop. 1977/78:49, SkU 1977/78:14, rskr 1977/78:48, SFS1977:1070 och 1071). Därmed har en fast grund lagts för Prop.1978/79:160 48 successiva sänkningar av marginalskatlesalserna. Manriskerar inte längre all inflationen varje är raserar vad som i detla avseendevunnits genom tidigare års beslut. skatteuiredning har lagl fram ett förslag lillmarginalskattesänkningar i tre sleg. 1 förhållande till skala innebardelta sammanlagda sänkningar . bli att marginalskatten när förslaget genomförts kommer att ligga för inkomster upp till ca . i nuvarande prisläge och försl vid ca . Enligt min mening bör ett programav minst denna omfattning genomföras . Ett mindre steg hartagits redan genom beslutet om 1979 års skatt (prop. 1978/79: 50 bil. 2, SkU1978/79:19, rskr 1978/79:107, SFS 1978:912-915). Utrymmet för enskatteomläggning var då med hänsyn till det samhällsekonomiska lägel mycketbegränsat. Ocksä är utrymmet för reformer begränsal, men en ordentliginsats för atl fortsätta sänkningarna av marginalskatten bör dock vara möjlig.Jag vill därvid betona att det inte är fråga om att ge enskattelätlnad i konsumtionsstimulerande syfte, utan om en skatteomläggning fråndirekt inkomstskatt till beskattning i andra former. Jag återkommer i ellsenare avsnitt till frågan hur detta bör ske. Tyngdpunkten imarginalskallesänkningarna bör ligga i de skikt där de stora grupperna avhellidsarbetande befinner sig. Jag föreslår därför alt den slalligainkomstskatten sänks i skikten mellan 10 och 13basenheter, vilket med hänsyn lagen lill del slopade grund-avdraget beräknasmotsvara inkomster mellan . En sänkning bör vidare genomföras i skikten mellan 13 och 15 basenheter.Såväl under som över de nu nämnda skikten bör mindre jusleringar ske och ialll berör mina förslag inkomstskikl som för beräknas sträcka sig från34 . Del kan visserligen göras gällande attmarginalskatterna redan är förhållandevis mättliga i skikten upp till 10basenheter (.) men jag vill erinra om att de sammanlagdamarginaleffekterna med hänsyn tagen till förekomsten av inkomslprövade bidragtrots delta kan bli besvärande höga. Lättnader är därför motiverade även idessa skikt. De närmare effekterna av mitt förslag framgår av följandeuppställningar. I den första, som anger den föreslagna nya skatteskalan,redovisas också resultatet av den tekniska anpassning av nuvarande skatteskalasomjag redogjort för i etl tidigare avsnitt. I den andra uppställningen angesmargi-nalskatlesänkningarnas effekl och i den tredje redovisas denskattelättnad som uppslår i olika inkomstlägen. Hänsyn är därvid tagen tillsåväl effekten av den lekniska anpassningen som inverkan av de sänktamarginalskatterna. De ytterligare verkningarna av den marginaiskattespärr jagavser alt föreslå och effeklerna av denna kommer jag att redovisa i följandeavsnitt. Uppställningarna bygger på att basenheten för kommer att uppgålill . Vidare anlas en utdebite- Skattebeloppen har beräknals förskattskyldiga ulan rält till skattereduktion om . Beskattningsbar inkomst enligt de föreslagna reglerna Skatteskala för , i procent, enligt omräkning av förslaget nuvarande skala 12-13 13-14 14-15 15-16 16-17 17-20 20-30 30- Beskattningsbar inkomst enligt de föreslagna reglema Total marginalskatt , i procent, enligt omräkning av förslagel nuvarande skala Prop.1978/79:160 50 Skatteminskning genom ändringen av skatteskala,grundavdrag och särskild skattereduktion Taxerad inkomst Total skall är Därav statlig Ändring enligt 1980 enligt gäl- skaU, kr. lande regler, kr. Särskild skattereduktion har avräknats från statlig skatt. Vad som här redovisats hänför sig till effekten avstalsskatleförändring-arna. har emellertid människorna vidflera tillfällen kunnai konstatera all minskningarna i stailig skall helleller delvis kommil all uppvägas av höjd skalt. Enligt de bedömningarsom nu kan göras är emellertid kommunsektorns finansiella utgångsläge inför år1980 relativt gott. Enligt en överenskommelse mellan regeringen och kommunförbundenskall en fortsall dämpning av den kommunala expansionen eftersträvas. Denväsentliga uibyggnad av de statliga skalleuljämningsbidragen jag lidigare dennadag föreslagit innebär en avsevärd inkomstökning för elt slort antal kommuneroch landstingskommuner . Jag har i det sammanhanget framhållil attde ökade statliga bidragen inle får utnyttjas till att driva upp den kommunalaexpansionslakten. Enligt min mening finns det därför ingen anledning atl räknamed atl kommunala skaltehöjningar skall behöva omintetgöraskattelättnaden. Tvärtom bör sänkningar kunna aklualiseras i de kommuner ochlandstingskommuner som får starkl ökat slalligt stöd. Innan jag övergår lill att behandla frågan om enmarginalskatlespärt vill jag något återvända till del lidigare resonemanget ombehovet av en flerårig målmedvelen reformpolitik för att pressa nedmarginalskatterna. 1 ytterligare en uppställning belyses nämligen desammanlagda skalleförändringarna mellan och i de inkomstlägensom är aktuella för hellidsarbetande. Alla belopp är därvid uttryckla i fastpenningvärde () så atl de reala förändringarna framgår. Jag villunderstryka all uppställningen inle gör anspråk på all visa vad som häntindividuella inkomsttagare, som ju kan ha haft mycket varierandeinkomstulveckling . 1 stället är det skallen på en given inkomstår 1980 och den däre- mol med hänsyn till konsumentprisutvecklingen svarandeinkomsten som jämförs. Priserna antas därvid schematiskt komma attstiga i årstakt under återstående del av perioden. Förändring av total skatt och marginalskatt åren 19761980 för realt oförändrad inkomst 1976-80. kr. Av materialet framgår atl det trots en höjning av dengenomsnittliga kommunala skallesalsen . varit möjligt attåstadkomma inle obelydliga marginalskaltelältnader i de inkomstskikl somomfaltar de slörsta grupperna av hellidsarbetande. För inkomster däröver hardäremot marginalskatteskärpningar inle kunnai undvikas, vilka delvis varil avsevärda.Orsaken är här framför allt all under periodens förra del inget inflationsskyddför skatteskalan funnits. Om man ser lill de absoluta skattebeloppen, så visardet sig att mindre sänkningar uppstått endast i inkomstskalans milt. medanhöjningar inträffat såväl under som över denna. Betydelsen av den kommunalaskattesatsens utveckling framstår här tydligt. Uppställningen visar också klarlatl föreställningen om atl skattepolitiken lett till storaskattesänkningar i de högsta inkomstlägena saknar grund. De ändringar somjag föreslagit i fråga ominkomstbeskattningen bör till-lämpas även I fråga om dem som erlägger skattenligt reglerna i lagen (1958: 295) om sjömansskatt, SjL. I samband medändringarna av sjömansskatten för öppnades en möjlighet förriksskatteverket att ulan medverkan fastställa desjömansskatlelabeller som avses i 9 a § SjL och som alltså används förberäkningen av sjömansskallen i de enskilda fallen (prop. 1978/79:56, SkU1978/79:20, rskr 1978/79:103, SFS 1978:916-918). Denna befogenhet harriksskatteverket i den mån sjömansskatten påverkas av ändringar i fråga omuttaget av siallig inkomsi- Prop.1978/79:160 52 skatt eller storleken av den skattereduktion som medgesenligt UL. Emellertid går de ändringar som jag nu föreslår längre än så genomatt även t. ex. det kommunala grundavdraget ändras. Även för bör därförriksdagen medverka vid sjömansskattens fastställande. Jag avser all åier-kommalill denna fråga efter det att har behandlat förslagen i fråga omden statliga inkomstskatten m. m. 1 propositionen 1978/79:50 bil. 2 med förslag bl. a. om1979 års skaller uttalade jag avsiklen all senare behandla frågan om enmarginalskalle-spärt. skalteulrednings slulbelänkande (SOU 1977:91)framfördes reservationsvis förslag om en sådan spärr. Flertalet av de remissinslansersom log upp denna fråga tillstyrkte förslaget. Jag vill här redovisa följandeöverväganden. Enligt min mening framstår del som ett rimligt krav att enskaltskyldig som får en inkomstökning alllid skall kunna få behålla en vissminsta del av denna. Givetvis kan man ha olika åsikter om hur stor en sådan dellämpligen bör vara. I den nämnda reservationen förordades en spärr vid , dvs. den skattskyldige skulle alltid få behålla av en inkomstökning.Under remissbehandlingen uilryckles också önskemål om en spärr på lägre nivå,t. ex. 50, 60 eller marginalskatt. Jag vill här återknyta till min tidigare diskussion omskatteskalans ändrade karaktär. Kravet på etl skydd mol extremamarginalskatter hade naturligtvis inle samma tyngd så länge de inkomstökningarsom drabbades i huvudsak utgjordes av avkastningen på kapitaltillgångar hosredan förmögna, som när de också mer allmänt kommil alt beröraarbetsinkomster. Det är enligt min mening svårt all se del berättigade i ennära nog konfiskato-risk marginalbeskatlning som är riklad mol löneökningar somär en följd av befordran eller en extra arbetsinsats. Inle heller ler det sigrimligt i fråga om t. ex. upphovsmän eller uppfinnare att praktiskt tagel helaersättningen för en framgång skall gå bort i skatt. Men situationen har, somjagtidigare har nämnl, numera blivit den att de högsta marginalskatterna i slor utsträckningträffar jusl dessa kategorier av inkomster. Åtgärder bör enligt min mening nu vidtas för att se lillatt problemen på denna punkt i vart fall inte ytterligare förvärras. På någonsikt bör man sträva efter atl upphäva den sammanpressning av skatteskalan somuppstått. Skatteskikten bör göras bredare och de högsta skallesatserna kommain först vid betydligt större inkomster än . är emellertid någotsom inte kan genomföras snabbi. De altemativ som står öppna på kort sikt är attskänka skattesatserna i slatsskatteskalans lopp eller alt införa enmarginaiskattespärr, dvs. en beslämmelse om atl summan av statlig och kommunalskattesals inle får överstiga en viss gräns. Tanken på en sådan spärr får sesmot bakgmnd av de slora variationerna i kommunala skattesatser. Vore dessaöverallt ungefär desamma, så skulle givetvis det rikliga 1978/79:160 53 varaatl sälta de ställiga skattesatserna på en sådan nivå atl den sammanlagdamarginalskallen inte blir för hög. Så är emellertid inte fallel, ulan dekommunala skallesatserna varierar mellan ca . Om man då villkunna garantera all marginalskatten ingenstans skall överstiga t. ex. såmåste statsskatten anpassas lill del högsta av dessa värden. I förhållandetill dagens skala skulle en avsevärd sänkning krävas i högsta skiktet och enmindre i det näst högsla. Men siörre delen av skattelättnaden till följd av ensådan åtgärd skulle komma all tillfalla personer som bor i kommuner med lägreskallesals och där sänkningen inle behövt vara så stor för atl nå del åsyftaderesultatet. Marginalskatlespärren kan alllså sägas vara en åtgärd som merprecisl än en generell sänkning av statsskatten ger uttryckjust för vad manvill åstadkomma, nämligen en garanti för alt en viss minsta del av eninkomstökning alltid skall kunna behållas av den skaltskyldige. Motdenna bakgmnd förordar jag alternalivel med en marginaiskattespärr.Bedömningen kan emellertid bli en annan om ulvecklingen går motminskade skillnader i de kommunala skattesatserna, bl. a. lill följd av denuibyggnad och förbättring av den kommunala skatleuljäm-ningen som föreslås ipropositionen om den kommunala ekonomin. Som jag skall återkomma lill uppstårnämligen vissa lekniska komplikationer vid tillämpningen av en spärt, som inteskulle uppkomma vid en generell skatlesatssänkning. Fråganär nu på vilken nivå marginalskatlespärren bör ligga. I likhel medreservanterna i skalleulredningen finner jag all en utgångspunkt för bedömningenhär ges av den s. k. 80/85-procentregeln enligt vilken summan av inkomsi- ochförmögenhetsskatt inle får översliga vissa andelar av inkomsten. Närmarebestämmelser om delta finns i lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissafall. Den som tjänar högst . skall normall alllid få behålla minsl av sina inkomster och den som har högre inkomster av överskjutandedel. Regeln har betydelse främsi förden som äger förmögenhet. När regeln blirlillämplig för en skattskyldig kommer den emellertid i prakliken också atlfungera som marginaiskattespärr. Den skattskyldige får regelmässigt behålla eller av en inkomstökning även om den tillämpliga marginalskaltesatseni princip skulle vara högre än resp. . Enligt min mening är detnaturligt att tänka sig att en molsvarande förmån bör kunna komma ävenlöntagare utan förmögenhet lill del.