prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.7.1) uttalat mig för att det inte ärnödvändigt med ett särskilt system för rättslig prövning av tvistiga Prop.1978/79:105 333 fordringarinom del enklare förfarandet. I den mån ivistiga fordringar visar sig föreliggabör förvaltaren i första händ försöka träffa uppgörelse med de berördaborgenärema, dvs. sådana som kan komma i fråga för utdelning. En borgenär kant.ex. förklara sig villig att sätta ned sin påstådda fordran i konkursen lillbelopp som kan godtas av övriga intressenter. Han kan också vilja avstå frånutdelning med förmånsrätt. Normall bör här avsedda tvistefrågor kunna lösasinom konkursens ram. Del ankommer på förvaltaren all på gmndval avutredningsmaterialet pröva uppkomna frågor om fordrans existens, storlek ochplacering i förmånsrältsordningen. Omfast egendom, registrerat skepp, luftfartyg eller intecknade reservdelar lillluftfartyg med stöd av 70 8 andra stycket resp. 71 6 femle stycket (jfr 185 c6) inte har sålts, kan utdelning ändå företas. En uttrycklig bestämmelse häromhar införts i förevarande paragraf (jfr beträffande ordinär konkurs 126 8 Qärdestycket andra meningen). Enligtparagrafens andra stycke skall förvaltaren upprätta förslag till utdelning.Förslaget skall för varje däri upptagen borgenär ange fordrings-beloppet medden ränta varpå utdelning skall beräknas, fordringens förmånsrätt ochutdelningen på fordringen (jfr beträffande ordinär konkurs 128 8 andrastycket). I utdelningsförslaget skall inte särskilt anges att viss borgenärinte har kunnai komma i fråga för utdelning. Det framgår av att han inte hartagits med i förslaget. Iandra stycket föreskrivs också att vid utdelningsförslaget skall fogas sådanförvaltningsredogörelse som anges i 128 8 tredje siycket. Äv sådan redogörelseskall framgå hur mycket som har influtit för egendomen genom försäljning ellerpå annat sätt och om inte hela detta belopp skaU delas ut enligt förslaget för vilka andra ändamål återstoden har tagits i anspråk. Om medel som avses iförslaget har influlit för egendom vari gällt särskild förmånsrätt, skall deföreskrivna uppgiftema lämnas särskUt för den egendomen. Ofta kan det räcka meden tämligen summarisk redogörelse. Att redogörelsen under vissa fömtsättningarkan ersättas av redovisningen för förvaltningen av boel berörs under 185 f 8.Om någon anser atl större belopp hade bort delas ut i konkursen, får hanangripa förvaltarens slutredovisning. Beräkningav ränta på utdelningsgiU fordran anknyter enligt 138 6 i vissa fall till dendag från vilken mot utdelningsförslag är att räkna. Denna dag harenligt 139 8 betydelse också för beräkning av fordran på pension. När konkurshandläggs som mindre konkurs bör utgångspunken för tidsberäkningen i stäUetvara dagen för utdelningsförslagets upprättande. En regel härom har tagits uppi paragrafens tredje stycke. 1196 8 KL ges vissa speciella regler om rabatter som kan få betydelse förutdelningen i konkurs. Reglema blir i princip tillämpliga även när konkurshandläggs i den enklare ordningen. Detkan tänkas inträffa att några utdelningsgilla fordringar inte existerar i enmindre konkurs. Någon gäldenären närstående har t.ex. trätt emellan 1978/79:105 334 ochbetalat alla skulder. Vid ordinär konkurs gäller enligt 124 8 KL atl, om intenågon fordran har bevakats inom den fastställda bevakningstiden, konkursdomarengenasl skall avskriva konkursen. Innan egendomen i boet återställs lillgäldenären, skall förvallaren ur egendomen så långl den räcker belalakonkurskoslnader och massafordringar. 1sitt belänkande (SOU 1974:6) Förenklad konkurs m.m. framhöU kommittén atl omborgenär saknas när konkurs handläggs enligt den enklare ordningen, förvaltarenfår anmäla detta till konkursdomaren. Därefier fick förfaras på samma säll somsägs i 124 8 KL. Egendomen borde inte återställas till gäldenären förränbeslutet om avskrivning av konkursen hade vunnit laga kraft. Någon särskildbestämmelse för det här berörda, extrema undantagsfallet ansåg kommittén intebehövas. Avskrivningav konkurs enligt 124 8 är statistiskt selt säUsynt. 1 dessa fall har grundenför konkursen upphört alt existera. Hur konkursen avskrivs är av mindreintresse. För min del anser jag i likhel med dåvarande departementschefen iprop. 1975/76:210 att den av kommittén föreslagna utvägen kan väljas, om delåsyftade fallet skulle inträffa när konkurs handläggs som mindre konkurs. Atlbelasta regelsystemet med en bestämmelse härom anserjag inte behövligt. 185f 6 Paragrafen handlar om utdelningens faststäUande. Paragrafen har behandlatsi den allmänna motiveringen (avsnitt 5.7.5). Detav förvaltaren upprättade utdelningsförslaget med därtill hörandeförvaltningsredogörelse skall enligt första stycket i paragrafen genast tillställaskonkursdomaren och tillsynsmyndigheten. Härigenom får också intressenternamöjlighet att ta del av handlingama hos konkursdomaren eller myndigheten. Närförvaltaren lägger fram utdelningsförslaget skall han avgeredovisning för förvaltningen av boet lill tillsynsmyndigheten (jfr beträffandeordinär konkurs 189 8 andra stycket). av redovisningen skalltillställas konkursdomaren. Om redovisningen innehåUer alla de uppgifter somskall ingå i den särskilda förvaltningsredogörelsen, bör redovisningen kunnaersätta denna redogörelse. Härigenom nås överensstämmelse med vad som ärpraxis vid ordinär konkurs. Som har berörts i anslutning till 185 d 8 börfrågan om redovisningens närmare innehåll inte regleras i lagen. I allmänhet ärdel lämpligt att redovisningen uppslälls som en jämförelse med bouppteckningen. Angåendeklander av redovisningen vUl jag i första hand hänvisa till 190 6 tredjestycket och 1916. Här skall endast påpekas att av redovisningen iprincip innefattar krav på ökning av det belopp som över huvud delas ut tillborgenärema. Överklagande av beslut om fastställelse av utdelningsförslagsyftar däremot till ändring av fördelningen mellan borgenärema av de medel somhar avsatts för utdelning. Kärandens motpart i process angående avredovisningen är förvaltaren. 1978/79:105 335 redovisning torde gälla även till förmån för annan änklaganden. Om medel tillförs boet efter klandertalan, skall de fördelas enligt utdelningsreglema. Enligt paragrafens andra stycke skall konkursdomarengenast låta kungöra att uidelningsförslag enligt 185 e 8 har upprättals (jfrbeiräffande ordinär konkurs 129 8 försia stycket). Kungörelsen skall tas in iPost- och och i den eller de ortstidningar som tidigarebestämts för offentliggörande av kungörelserom konkursen. Något formellt klanderförfarande såsom i ordinär konkursskall inte äga rum i fråga om uldelningsförslaget. Med hänsyn till denföreslagna lagstiftningens syfte och lillämpningsområde bör förfarandet idenna del inte göras alltför formbundet. Borgenär som är intresserad kan ta delav uldelningsförslaget i den mån han inte anser sig tillräckligt informeradgenom sådan underrättelse som skall utgå till borgenärerna. Om han finner detpåkallal, kan han framföra invändningar hos konkursdomaren. Även gäldenären kanvilja anmärka på uldelningsförslaget. Vidare är det tänkbart alt massaborgenärvill göra invändning mot förslaget såvitt angår den omfattning i vilkenkonkursboets medel har tagits i anspråk för utdelningen. I paragrafens andrastycke har mol denna bakgrund tagits in en bestämmelse om atl den som villframställa invändning mol uldelningsförslaget skall göra detta hoskonkursdomaren senast Ivå veckor efter det alt kungörelsen var införd i . Erinran härom skall tas in i kungörelsen. Sedan liden för invändningar mot utdelningsförslaget hargåtl ut, skall konkursdomaren enligt paragrafens tredje stycke faslställautdelning i konkursen enligt utdelningsförslaget, om del inte genom invändningeller på annat sätl framgår alt fel eller brist som inverkat på någons rättföreligger. I den allmänna motiveringen har jag berört hur konkursdomarensprövning bör ske. Från obetydliga fel eller brister bör konkursdomaren kunnabortse. Utdelningsfrågan bör prövas eftertvå-veckorsfristens utgång. Fel eller brist som yppas efter fristens utgång menföre prövningen skall också beaktas. Det är inte meningen att konkursdomarenskall behöva granska och pröva utdelningsförslaget mera ingående, om intesärskild anledning finns till det, t.ex. i form av invändning från borgenär.Normalt torde förslaget utan vidare kunna läggas tiU gmnd för utdelning. Beslut om fastställelse av utdelning avser endastfordringarnas rätt till betalning i konkursen och har alltså ingarättsverkningar dämtöver. Beslutet kan överklagas i vanlig ordning av den varsrätt är beroende av utdelningen (se 210 8 och 21 6 RB:s promulgalionslag).Möjligheten att klaga bör anges i beslutet. Om konkursdomaren inte finner sig böra fastställautdelning enligt utdelningsförslaget i oförändrat skick, kan han enligtparagrafens tredje stycke förfara på två sätt. Det ena är att han gör deändringar i förslaget som påkallas och fastställer utdelning enligt det sålundajämkade förslaget. Prop.1978/79:105 336 Dettaaltemativ bör kunna komma till användning inte bara när exempelvis enfelräkning föreligger utan också i andra situationer, såsom när en uppenbarfelbedömning har skett i fråga om en fordrings förmånsrätt. Ett fall dåkonkursdomaren i regel bör kunna ändra förslaget föreligger, om han sätter nedav förvaltaren begärt arvode. Det utdelningsbara beloppet ökar då i motsvarandemån. Av allmänna processrättsliga principer följer atl konkursdomaren inte börgöra någon ändring i förslaget till nackdel för någon utan all denne har fåtttUlfälle att yttra sig. Att samråd också bör ske med förvaltaren i det falletatt ändring i utdelningsförslaget är aktuellt anser jag ligga i sakens natur.Undantagsvis torde emellertid konkursdomaren utan någons hörande direkl kunnafastställa ett av honom ändrat utdelningsförslag. Detär emellertid inte givet att det material som står konkursdomaren till buds ärtillräckligt för att han skall kunna besluta om utdelningen. Han kan då begagnasig av den andra av de båda möjligheter som förevarande lagrum erbjuder honom,nämligen att återförvisa ärendet tUl förvaltaren. Återförvisning avutdelningsförslag till konkursförvaltaren förekommer i samband med ordinärkonkurs utan att det finns någon uttrycklig bestämmelse härom. Det kan ocksånämnas att 23 kap. 8 8 andra stycket ÄB innehåller en föreskrift omåterförvisning av ärende angående arvskifte till skiftesmannen. Vidåterförvisning bör konkursdomaren så långt möjligt ange i beslutet, i vilkaavseenden utdelningsförslaget behöver ändras. Förvaltaren skall på gmndvalhärav upprätta nytt utdelningsförslag. De förhållanden som rådde vidupprättandet av det urspmngliga förslaget bör härvid vara avgörande, t.ex. ifråga om beräkning av ränta på konkursfordran. Det omgjorda förslaget skalltillställas konkursdomaren, som i sin tur underrättar i förslaget upptagnaborgenärer om beräknad utdelning. Beträffande det nya förslaget skall även i övrigtreglema i 185 f 6 äga tUlämpning. Konkursdomaren skall dock kungöra att nyttförslag har upprättals endast om det finns skäl tUl det. Det bör i regel räckamed att de borgenärer som berörs av ändringarna blir särskiU underrättade.Kungörande av det nya förslaget är dock motiverat om detta kan antas geanledning tUl nya invändningar. I och för sig fmns inte något hinder mot attett ärende återförvisas från konkursdomaren tUl förvaltaren mer än en gång. Motbeslul om älerförvisning får enligt föreskrift i förevarande tredje stycketalan inte föras. Däremot kan naturligtvis konkursdomarens beslut omfastställelse av utdelning på grundval av det nya utdelningsförslagetöverklagas enligt vanliga regler. Dekonkurskostnader som föranleds av att nytt utdelningsförslag skall upprättasoch eventuellt kungöras utgör konkurskostnader i samma mån som kostnadema fördet första förslaget. Detta kan medföra att det första förslaget måste ändras ifråga om kostnadema. Medhänsyn till den konstmktion som har föreslagits i fråga om Prop.1978/79:105 337 prövning av utdelningsförslag i mindre konkurs är deluppenbart att konkursdomarens beslut blir gilligl för och emot alla borgenärer.Någon särskild bestämmelse härom motsvarande 131 8 KL anser jag inte behövas. När konkursdomaren beslutar om fastställelse av utdelning,skall han enligt paragrafens Qärde stycke besluta om avskrivning avkonkursen. I och med atl avskrivningsbeslutel vinner laga krafl är konkursenavslutad. med atl beslut om avskrivning meddelas skallarvode och kostnadsersättning till förvaltaren bestämmas, se 187 8 förstastycket. 6 I första stycket anges hur utdelning tillborgenärerna skall verkställas. I andra stycket behandlas det fallet att nyamedel blir lillgängliga för utdelning efter det att konkursen har avskrivits. När beslut om fastställelse av utdelning i konkursen harvunnit laga kraft, skall förvallaren enligt paragrafens försia stycke snarastmöjligt tillställa utdelningsberättigad borgenär de medel som tillkommer denneenligt beslutet. Förvaltaren skall självmant se till atl borgenärerna får sinutdelning. När borgenärs fordran är grundad på löpande fordringshandling fårförvallaren se till att handlingen återställs eller förses med anteckning omverkställd betalning. Även särskilt kvitto kan krävas. Bestämmelser härom finnsi 21 8 lagen (1936:81) om skuldebrev, jfr 39 8 växellagen (1932:130) och 34 8checklagen (1932:131). I förekommande fall får också tillses att ställdsäkerhet återlämnas, när fordringen har infriats. Förvaltaren är i princip skyldig att göra skatteavdrag påutdelning för lönefordran och liknande anspråk. Han måste också anses skyldigatt i förekommande fall fullgöra arbetsgivares skyldigheter alt hålla innebelopp på gmnd av beslut om införsel. I andrameningen av paragrafens förstå stycke har tagits in en bestämmelse om atthuvudregeln om utdelning inte skall gälla beiräffande fordran som är beroendeav villkor, som avses i 136 6, eller som är föremål för rättegång (jfr 141 6andra stycket). När det suspensiva villkorel har uppfyllts resp. rättegångenblivit slutligt avgjord har förvaltaren att tillställa borgenären dennetillkommande medel. Borgenär som får utdelning är enligt tredje meningen iförsta stycket berättigad lill den ränta som har upplupil på medlen från dagenför utdelningsförslagets upprättande. Här avses den ränta som faktiskt harupplupil från nämnda dag till dess att medlen lillslälls borgenären. Ävhänvisningen till 58 8 första siycket i 185 b 8 första stycket följer allförvallaren skall ha boets medel insatta mot ränta i bank. Bestämmelsen itredje meningen i första stycket utgör ett komplement till reglema omränteberäkning i 138 8 jämförd med 185 e 8 tredje stycket. Något behov av regler som möjliggör lyftning av utdelningi förskott finns knappasl i de fall konkursen handläggs enligt den enklareordningen 22 1978179. Prop.1978/79:105 338 (sebeiräffande ordinär konkurs 143-145 66, jfr även 141 6). Dessa konkurser blirnormall inte särskilt långvariga. Löne- och pensionsfordringar kan vid behovtillgodoses förhållandevis snabbt efter konkursbeslulet genom tillämpning avlönegarantilagen. Förvaltarenskall enligt Qärde meningen i första stycket göra anmälan hos konkursdomarenoch tillsynsmyndigheten, när de medel som finns disponibla för utdelning hartillställts alla utdelningsberättigade borgenärer. 1145 a 6 KL ges vissa bestämmelser om anmälnings- och anteckningsskyldighet isamband med att innehavare av företagsinteckning har fått utdelning i konkurs.Dessa bestämmelser bör tillämpas även när konkurs handläggs som mindre konkurs.En erinran härom har tagits in i sista meningen i första stycket. Sålänge tvist som avses i 146 6 är oavgjord eller annan fråga om möjlig tillgångför konkursboet är svävande, bör förvaltaren givetvis inte anse sig vara skildfrån sitt uppdrag, även om konkursen har avslutats. Det åligger honom att tatill vara boets rätt i sådana ärenden. Iparagrafens andra stycke ges bestämmelser för del fallet atl medel blirtillgängliga för utdelning sedan konkursen har avslutats. Förvaltaren skall dådela ut medlen till borgenärema och avge redovisning för medelsförvaltningen.Bestämmelsema i 185 eoch 185 f 88 om utdelning och om redovisning skaU därvidlända tiU efterrättelse. Det nya utdelningsförslaget skall dock kungöras endastom det finns skäl till det. Efter framställning av förvaltaren ägerkonkursdomaren, om han med hänsyn tUl kostnadema för en utdelning finner attsådan inte lämpligen bör äga mm, förordna att medlen i stället för att utdelasskall överlämnas till gäldenären (jfr motiveringen tiU 185 d 8). Bestämmelsemai andra stycket är tillämpliga bl.a. när det först efter konkursens slut kommerfram att gäldenären har haft viss tillgäng. Vidare kan det t.ex.efter konkursens slut visa sig att medel, som har reserverats för eventuellakonkurskostnader eller massaskulder eller för suspensivt villkoradekonkursfordringar, inte behöver tas i anspråk för angivna ändamål. Reglernablir givetvis inte tillämpliga om gäldenären har förvärvat ny egendom efterkonkursens slut, t.ex. genom arbetsförQänst, gåva eller arv. Sådan egendomingår inte i konkursboet (se 27 6 första slyckel). 8 Paragrafen handlar om övergång från mindre till ordinär konkurs och harbehandlals i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.7.2). I gällande rätl finnsen motsvarighet i 185 8 5) KL. Övergångtill ordinär konkurs skall ske, om del under den enklare handläggningen visarsig att förutsättningar för denna konkursform inte längre föreligger. Övergångkan aktualiseras i skUda situationer. De antaganden om tillgångarnas storlekeller boutredningens beskaffenhet, vilka Prop.1978/79:105 339 harlegat till gmnd för valet av handläggningsform, kan visa sig felaktiga. Nyaomständigheter kan också inträffa. Tillgångar av betydande omfattning kant.ex. tillfalla boet genom återvinning, arv eller gåva. De väl utbyggdaförfarandereglema i mindre konkurs gör emellertid alt handläggningen mångagånger kan slutföras inom ramen för sådan konkurs. Förövergång till ordinär konkurs fordras att tillgångarna räcker lill betalning avde konkurskostnader som följer med ordinär konkurs och av eventuellamassaskulder. Lika väl som uppkommande konkurskostnader skall tasmed i beräkningen skall även framtida massaskulder, som är möjliga att förutse,beakias. Om tillgängama i boet inte anses räcka till de konkurskostnader ochmassaskulder som kan uppkomma vid ordinär handläggning, får konkursen bringastill slut som mindre konkurs. Förvaltareni mindre konkurs har regelmässigt de bästa fömlsältningarna att bedöma, omkonkursen bör övergå till ordinär konkurs. Enligt första stycket i paragrafenskall förvaltaren genast göra anmälan till konkursdomaren, om han finner att i185 8 första stycket 2 angivna fömtsättningar för handläggning i den enklareordningen inte föreligger och om han dessutom bedömer att boet räcker tillbetalning dels av de konkurskostnader som följer av en ordinär handläggning,dels av massaskulder. Det räcker med all eltdera av enkelhets- ochbevakningsrekvisiten i 185 6 första stycket 2 brisler. Frågan huruvida övergång skall ske får normalt anses vara en sådanviktigare förvaltningsfråga vari samråd skall ske enligt 51 a 8 i förslaget. Av andrastycket framgår atl konkursdomaren även självmant kan för-anslalla om övergångtill ordinär konkurs, om del på annat sätt än genom anmälan av förvaltare harframgått att konkursen bör handläggas i ordinär ordning. ,borgenär eller gäldenären kan t.ex. ha gjort konkursdomaren uppmärksam påomständigheter som ger anledning atl gå över lill ordinär konkurs. Det liggerdock i sakens natur att frågan om konkursen i stället skall handläggas somordinär konkurs regelmässigl kommer upp efter anmälan av förvaltaren. Konkursdomarenskall enligt andra siycket höra tillsynsmyndigheten i frågan om övergång lillordinär konkurs vare sig denna fråga har aktualiserats av förvaltaren eller avkonkursdomaren själv. Del är givet att konkursdomaren i regel samråder medförvaltaren i del fall då han av eget initiativ lar upp frågan om övergång. Finnerkonkursdomaren att konkursen bör handläggas som ordinär konkurs, skall hanenligt andra siycket besluta härom. Meddelas sådant beslul, skall 19 8 försiaoch tredje styckena ha motsvarande lillämpning, vilkel bl.a. innebär attkonkursdomaren skall sätta ut första borgenärssammanträdet och bestämmabevakningstid. Konkursdomarens här avsedda beslut kan överklagas i vanligordning (210 6). Bland dem som får överklaga beslutet är tillsynsmyndigheten(210 a 8). Även det fallet atl konkursdomaren finner anmälan av förvallareninte böra föranleda övergång lill ordi- Prop.1978/79:105 340 närkonkurs bör upptas i ett särskiU beslut som kan överklagas. i tredje stycket skall konkursdomarens beslut att konkursen ifortsättningen skall handläggas som ordinär konkurs jämte vad han har bestämtenligt 19 6 första stycket, dvs. tidpunkt för första borgenärssammanträdel ochbevakningstiden, kungöras i Post- och och den eller deortstidningar, som har beslämts för offentliggörande av kungörelser omkonkursen. De lider, som enligt 19 S första siycket skall räknas från delbeslutet om konkurs meddelades, skall i stället räknas förutfärdandet av den här avsedda kungörelsen. Konkursdomaren bör inte besiämmalängre lider än vad som moliveras av omständighetema i del föreliggandefallel. 1regel bör del ganska snarl efter det att konkursförvaltningen kommit i gång slåklart, om övergång lill ordinär konkurs är påkallad. Konkursdomaren kanemellertid besluta om övergång till ordinär konkurs så länge den mindrekonkursen inte har avskrivits. Man kan räkna med atl övergång skall behöva ägarum endast i ett ringa antal fall. Rättshandlingarsom förvaltaren i behörig ordning har företagit på konkursboets vägnar underden mindre konkursen, t.ex. försäljning av egendom, förblir bindande efterövergång till ordinär konkurs. Densom utses lill förvaltare i mindre konkurs kommer enligt förslaget att i storutsträckning också vara kvalificerad att ha hand om förvaltningen i ordinärkonkurs. I sådant fall behöver något förvallarbyte inte göras vid övergång frånmindre till ordinär konkurs. Man bör normall kunna räkna med att konkursen intehar komplicerats i så hög grad att den ursprunglige förvaltaren inte kanfortsätta åtminstone som interimsförvaltare i den ordinära konkursen. Medhänsyn till det sagda har i Qärde stycket av förevarande paragraf upptagits enbestämmelse enligt vilken förvaltaren vid övergång skall anses vara utseddenligt 45 8 i förslaget, dvs. När det påkallas avomständigheterna kan annan person ulses till slutlig förvaltare vid förstaborgenärssammanlrädet. Om del i undantagsfall blir nödvändigt, kaninterimsförvaltaren entledigas enligt 80 6 och vid behov ersättas med annaninterimsförvaltare. Arvodetill förvaltaren kommer efter övergång att bestämmas i den ordning somföreskrivs beträffande ordinär konkurs, se 82-86 a 66-Därvid skall förvaUarensinsatser under den mindre konkursen självfallet beakias. Ioch för sig föreligger ingel hinder mot atl flera förvaltare ulses, sedanövergång till ordinär konkurs ägt rum (se 41 8). i Qärde stycket behöver bouppteckning inie upprättas på nytt i denordinära konkursen. Skulle den mindre konkursen övergå till ordinär konkursredan innan någon bouppteckning hunnit upprättas, måste som också följer avlagtexten bouppteckning givetvis upprättas 1978/79:105 341 efter övergången enligt föreskrifterna i 53 8. När övergång till ordinär konkurs ägei" rum, harförvaltaren regelmässigl redan tagit hand om gäldenärens bo. Särskilda åtgärderi detla hänseende blir då inte aktuella. Däremot måsle förvaltaren bl.a.upprätta sådan berättelse som avses i 55 8. Vissa av de uppgifier som dennaberättelse skall innehålla kan visserligen ha lämnats redan på grund avbestämmelsema i 185 b 6 andra stycket. De fömt lämnade uppgiftema kanlikväl behöva förnyas eller kompletteras och det finns knappasl tillräcklig anledning atl befria förvallaren från samma uppgiftsskyldighei i den ordinära kon kursen. De lidigare uppgiftema blir emellertid till hjälp vid upprättandel av förvaltarberättelsen.