prop · G203112 · 1978-12-31 00:00:00 — Medel lill direkia insaiserför alt siödja social service i glesbygder bör lillföras glesbygdsanslagel.Länsstyrelsen skall besluta efter samråd med kommunförbundets länsavdelning ochi förekommande fall . Slöd ulgår endasl om berörd kommun hargenomfört en serviceplanering så all behov av slöd kan bedömas. Som en följd avdelegationens förslag avvecklas glesbygdsgrupp. OPAL-utredningenföreslår i betänkande (SOU 1978:58) Organisaioriska frågor inomlänsstyrelserna, all någon del av regionala personal börinordnas i med hänsyn lill länsslyrelsens behov av social ochmiljöteknisk expertis. Delegationen föreslär att glesbygdskonsulenternasverksamhet, som bl.a. har medverkat lill alt sätta igång försöksverksamhetenför att finna lösningar på olika serviceproblem i glesbygderna, knyts tilllänsstyrelsen. 5 Administration m. m. De behandlade anslagen sammanförs lill ett anslag underindustridepartementets huvudtitel. Del kan vara lämpligt att fördela anslagetpå två poster. Den ena anslagsposten inriktas på stöd till serviceförsörjning,den andra på sysselsätlningsinsalser. Delegationen anser alt huvuddelen avglesbygdsstödet skall fördelas på Norrlandslänen, , ochÄlvsborgs län samt skärgårdsområdena eftersom de största glesbygdsproblemenenligt delegationens mening fortfarande finns i dessa områden. Medlen bör iprincip endasl användas utanför kommunernas Glesbygdsdelegalionen lämnar ell underlagför regeringens fördelning av ramar på län. Under /80 börförslagsvis halva anslagel inledningsvis fördelas. Resten fördelas under åretoch avses även för andra delar av Iandel än de av delegaiionen prioriterade. Besluli län som inle tilldelas ram fallas av regeringen. Glesbygdsstödet uppgick under budgelårel 1978/79 lill 43,5milj. i bidrag och 6 milj. kr. Kreditgarantin uppgick till 18 milj.kr. Mol bakgrund av anslagsframställningarna för budgelårel1979/80 och sysselsältningsutredningens beräkningar kommer glesbygdsstödet atluppgå till 94 milj. kr. i bidrag och 11 milj. kr. i lån samt 26 milj. kr. Glesbygdsdelegationen föreslår att dels ett förslagsanslaginrättas på driftbudgeten, dels ell anslag på kapilalbudgeten underindustridepartementets huvudtitel med motsvarande belopp /80. Länsstyrelserna bör lillföras exlra resurser förhandläggning av glesbygdsstödet. Behovei av personalförslärkningar kommer attvariera från län lill län. Delegationen har beräknat att det erfordras ettpersonaltillskott molsvarande lolv handläggartjänster. För alt de skilda stödformerna verkligen skall utnyttjasär det väsentligt att kommuner och andra berörda får kännedom om de medel somslår till buds. Informationsfrågorna bör därför ägnas särskild uppmärksamhetnär glesbygdsstödet inrättas. Belopp förbudgetår (milj. 78/79 kredit- 79/80 kredit- Bidrag lån garanti Bidrag lån garanti B 15 Stöd till skärgårdsförelag B 16 Särskilt stöd till lantbruksföretag m. m. ivissa glesbygder C 2 Särskilda stödåtgärder i glesbygder D 7 Bidrag till kommersiell service V 9 Lån lill investeringar för kommersiell service A 3 Forsknings- och utvecklingsarbete 15 63,5" " Anslagets totala belopp = 21 milj. kr. därav IKS 12milj. kr., hemarbete 5 milj. kr., regionala utvecklingsfonden 2 milj. kr.,särskilda utredningar 2 milj. kr. " Därav hemsändningsbidrag 1,8 milj. kr., driftstöd0,5 milj. kr. samt infriande av statlig garanti 0,2 milj. kr. " Anslagets totala belopp = 18 milj. kr. för glesbygd. ' Därav 60 milj. kr. till IKS enligtsysselsättningsutredningens beräkning- 1978/79:112 217 Remissyttranden över glesbygdsdelegationens promemoria(Ds 11978:37) Sysselsättning och service i glesbygd Glesbygdsdelegationens promemoria (Ds 1 1978:37)Sysselsättning och service i glesbygd remissbehandlades . Efter remiss har yttranden över rapporten avgells avarbetsmarknadsstyrelsen (AMS), , lantbruksslyrelsen. samtligalänsstyrelser, riksrevisionsverkei (RRV), , statensindustriverk, statskontoret, decenlraliseringsulredningen, (), landstingsförbundet, (), , . Dessutom har yllranden inkommitfrän , . ICA-förbundei,samt . Flertalet remissinstanser, däribland samtligalänsstyrelser, tillslyrker glesbygdsdelegationens förslag om att samordna,decentralisera och effektivisera regeringens glesbygdsinsatser. Länssiyrelsen i hänvisar till sillyttrande över gles- bygdsuiredningens betänkande där framhöll bl.a. att "läns organ och kommuner bör ges erforderliga resurser alt följa upp glesbygds utredningens allmänna inventering med mer detaljerade planer som direkl är anpassade till lokala förhållanden. Rådande problem är nämligen så all varliga alt lösningen av dem inte medger några längre dröjsmål. Glesbygdsproblemen lorde inte kunna lösas sektor försektor. Problemen kräver att berörda myndigheter skaffar sig en helhetsbild ochutifrån en sädan presenterar samlade åtgärdspaket." Sysselsättningen måsle enligi länssiyrelsen vara delgrundläggande med nära koppling lill överväganden om service i glesbygd. Dettakräver ett samlat grepp. Delegationens överväganden ligger enligt länsstyrelsenbättre i nivå med intentioner lillbaka, än vadnuvarande handläggningsstruktur innebär. Vidare menar alt glesbygdsdelegationensallmänna syn är lilllalande och kan befrämja bätire överblick, lokalkännedomvid problemlösningar saml minskad byråkrati vid handläggning av de s. k. glesbygdsfrågoma. Länsstyrelsen1 lån och i lån menar alt delegationens förslag ökarmöjligheterna att förverkliga vissa av länsplaneringens intentioner. En mer ålgärdsinrikladlänsplanering som läggs till grund för de statliga sektorsorganens agerandemåste därför enligt på bli det seklorsövergripandestyrinstrument som bildar ramen föroch knyter samman glesbygdsinsatsema. Prop.1978/79:112 218 Enligt LRF:s uppfaUning måste de särskilda stödåtgärdematill kombinationssysselsättning i glesbygd förslärkas. Del behövs en samordnadglesbygdspolitik med inriktningen från avveckling till utveckling. LRF menardärför alt de flesta förslag, som framförts av sysselsättningsutredningen ibetänkandet om regionalpolitiken och i glesbygdsdelegationens promemoria omsysselsättning och service i glesbygd, passar in i en sådan ram, Decenlraliseringsulredningen framhåller all förslaget påflera punkler illustrerar de principer som bör prägla den offentligaverksamhetens sätl att fungera. redovisar sin principiellauppfattning all statliga punktbidrag av stimulanskaraktär bör undvikas och sålångt möjligt ges som generella bidrag, huvudsakligen genom skatteutjämningssystemel. delar delegationens tankegångar att glesbygdsinsalserifråga om service och sysselsättning måste grunda sig på lokala behov ochförhållanden och att stor flexibilitet och uppslagsrikedom fordras föratt insalsemaska bli effektiva. Det är också enligt styrelsens mening angeläget atterforderliga åtgärder kan sältas in snabbt och utan alltför krånglig byråkratii beslutsfattandet. 1 anser all delegaiionen harvall en riklig väg när man föreslår ökad flexibilitet i stödhanteringensamtidigt som ansvaret och beslutsfattandet i hög grad föreslås blidecentraliserat till den regionala nivån, som även får ökat ansvar församordningen av olika insatser. Dessa förenklingar av stödhanteringen ligger helti linje med en önskan om en aktivare glesbygdspolitik. är dockinte helt övertygad om all de förslag delegaiionen lämnar räcker för alt lösaglesbygdsproblemen. Lanlbruksstyrelsen är principiellt tveksam till förslaget efiersomdet enligt lantbruksslyrelsen bygger på synen alt regionalpolitik är någotfrån övrig näringspolitik fristående. Konsumeniverkei avslyrker glesbygdsdelegalionens förslagav förändringar av stödverksamheten beiräffande kommersiell service. För allde regionalpoliliska åtgärderna och därmed också samhällsinsatserna i glesbygd,skall bli effektiva fordras enligt uppfattning all deregionalpolitiska utgångspunkterna vägs in i verksamheien inom de olikasektorerna av den offentliga förvaltningen. Det måsle därför vara naturligt allansvarei för samhälleis konsumentpoliliska verksamhei, även då det gäller all siödjakonsumentgrupper som på grund av sin bosättning har särskilda problem medtillgängligheten till olika former av kommersiell service, åvilarkonsumentverket. Detta borde enligt verket vara en självklarhet, inte minstmot bakgrund av att de regionalpolitiska och konsumentpoliliska strävandena pådenna punkl hell sammanfaller. Prop.1978/79:112 219 Glesbygdsdelegationens uppfattning att serviceproblemen iglesbygder måste lösas där de uppstår delas hell av flera remissinstanser.Lånsstyrelsen i menar att samhällets insatser i dessa avseendenmåste präglas av stor flexibilitet och anpassningsförmåga efter de skildalokala fömlsältningarna. delar även uppfattningen all del främstbör ankomma på den kommunala nivån atl göra de bedömningar av de lokalaserviceförhållandena. Delegationens förslag atl även de statliga medlen förservicen samordnas på den regionala nivån ger goda förutsättningar härför.Länsstyrelsen vill här peka på den stora belydelse det statliga stödel tillkommersiell service i glesbygder haft för möjlighelema all upprätthålla en godlagbarservice i glesbygdsområdena. i ställer sig bakomdelegationens förslag, som enligt kan ge ökade möjligheler ävenåt icke gles-bygdsdominerade landsändar att få slöd lill service. Länsstyrelsenanser vidare att garanterad service styrd till enbart vissa orter inte gererforderlig flexibilitet. KF instämmer i glesbygdsdelegationens syn på hurserviceproblemen i glesbygd bör lösas och ansluter sig också till delegationensprioriteringar i stort. Det är enligt KF:s mening angelägel all man kan bevarafasta serviceställen på strategiskt belägna platser även inom utprägladeglesbygdsområden. Inriktningen bör vara atl till sådana fasta serviceställenknyta så många servicefunktioner som möjligt. Därigenom kan underlaget förservicestället vidgas och fömtsättningama öka atl bevara servicefunktionemamed förhållandevis små stödinsatser eller utan att stöd behöver tillgripas. remissinstanser vill i sammanhanget fästauppmärksamheten på del arbele som inlett för atl åstadkomma enkomplettering av dagligvambutikemas service i glesbygd. i delar delegationensuppfattning när det gäller mindre orter och service av typ livsmedelsaffär ochlåg- och mellanstadieskola. När det gäller dessa typer av serviceproblem ärdet viktigt att man utgår från ett individorienterat synsätt och att problemenkan lösas från fall till fall. När det däremot gäller den typ av service somkan behövas i kommundelscentra anser atl man bör föra ett resonemangmed utgångspunkt från orten och även kunna ange vilken typ av service som börfinnas i dessa orter. Det är enligt länsstyrelserna i , Kopparbergsoch angeläget att precisera målen för kommundelscentra och demedel som skall användas för att där upprätthålla en viss grundservice. Några remissinstanser har varil tveksamma tilldelegationens behandling av frågan om servicegaranlin. Enligt RRV måste detnärmare definieras vad som menas med basservice. 1978/79:112 220 Syftet med en eventuell samhällelig servicegaranti måsteenligt uppfattning bl. a. vara atl befolkningen i glesbygd påförhand kan identifiera vilken miniminivå beträffande tillgängligheten tillviss service som samhället utfäster sig att säkerställa. För den kommersiellaservicens vidkommande, där samhällets påverkansmöjligheter är begränsade,skulle detla innebära lämligen vittgående utfästelser som skulle medföra storakrav på samhälleliga stöd- och styrmöjligheter. Sannolikt skulle del innebäraatt stat eller kommun i vissa fall skulle tvingas bedriva såväl försäljningsom hemtransporl av varor i egen regi. Kraven på ett system för servicegaranti går enligtkommunförbundets mening inte att infria. beionar atlfrågan om fastställandet av en s.k. servicegaranti är utomordentligtkomplicerat. Dels är både de regionala och ortsmässiga avvikelserna betydande,dels är individemas behovtillfredsställelse icke något enhetligt begrepp.Samtidigt skall emellertid understrykas att de grundläggande tankegångar ochvärderingar, som ligger bakom kravel på denna servicegaranli, är utomordentligtsociall tilltalande och nödvändiga som ell inslag i en seriös och framålsyftandeglesbygdspolitik. Utformandet av en sådan samhällsutveckling är enligtköpmannaförbundet ell betydande socialt ansvar för statsmakiema. Flera remissinstanser, däribland länsstyrelserna iBlekinge, och anser på samma sätt som delegationenatl en förutsättning för att slöd till service i glesbygd skall kunna utgå äratt kommunema upprättar en plan för serviceförsörjning. Länssiyrelsen iVästernorrlands län menar atl serviceplaneringen bör kompletteras så snabbisom planeringsresursema i kommunema tillåter med planer över befolkningsutveckling,sysselsättning, boende, drivmedelsförsörjning m. m. för att åstadkomma en såtotal planering som möjligt. KF anser det mycket viktigt atl en utvecklad kommunalserviceplanering kommer till stånd. Enligt KF;s uppfattning börvaruförsörjningsplanering bedrivas i alla kommuner. KF anser att det arbelemed kommunala varuförsörjningsplaner som har genomförts eller påbörjatsi många kommuner, bör vidareutvecklas och att utgångspunkten kan vara den planeringsom bedrivits i . EnUgt LRF bör serviceplaneringen göras enkel. Liknande synpunkierframförs från bl. a. 1 som menar atl planen bör iförsta hand inriktas på kommunens glesbygdsområden. erinrar om alt i den kommunplaneringsmo-dell,som flertalet kommuner tillämpar, ingår planering av de olika verksamheterna.1 denna s, k. verksamhetsplanering behandlas glesbygdsfrågoma som en vikiigdel. När del gäller den kommersiella servicen har de flesta glesbygdskommunernaupprättat särskilda varuförsöriningsplaner. 1978/79:112 221 Enligt i bör begreppetplanering i detla fall tolkas med flexibilitet. Vad som enligt länsstyrelsenbehövs är ett beslutsunderlag anpassat för ärendena ifråga. Krav påregelmässiga serviceplaner skulle enligt mening kraftigt kunnaförsena förverkligandet av glesbygdsdelegationens intentioner. De statliga stödåtgärdemafår enligt inte kräva stora kommunala administrativa och andraresurser. Med hänsyn lill atl har i uppdrag atlunder i samråd med decenlraliseringsulredningen överväga hur endecentralisering av butiksstödel skulle kunna åsladkommas, anser bl. a.Svenska kommunförbundei atl beslutsfunktionen när det gäller investerings- ochdriftstödet tills vidare skall ligga kvar på . förutsätierall den prövning som senare skall ske bör kunna leda till en effektivaredecentralisering än vad nu föreliggande förslag innebär. avstyrker delegationens förslag i dedelar som rör kommersiell service och föreslår att bör handhadessa frågor. , , och KF avstyrker förslagetatt den till knutna glesbygdsnämnden skal! Flera remissinstanser har påtalat den stora betydelsen förglesbygdshandeln som projekt kan få. Några remissinstanser, bl. a. KF. framhållernödvändigheten av atl nuvarande anslag för stöd lill kommersiell service iglesbygd väsentligt höjs. 1 fråga om driftsstöd framhäller iNorrbottens län atl det är hög lid att driftstödet mer regelmässigt kommerifråga än som . anser vidare alt procentsatsen föravskrivningslån vid stöd till butiksinvesteringar bör höjas till förslagsvismaximall . Altemativet lill förbättrade stödformer är enligt socialloacceptabla nedläggelser. Socialsiyrelsen anser att den sociala servicen ochomvårdnaden i glesbygden skall utvecklas. Den lokala kunskapen, dvs.kommunemas behov och önskemål, har varit helt styrande. Fackkunskapemahar tillhandahållits av glesbygdskonsulenter och fackbyråer.Genom denna uppläggning har enligt erfarenhetema från verksamhetenpå ett direkl och naturligt sätt kommit andra glesbygdskommuner i hela landet lilldel. I promemorian saknas enligt en närmareanalys av vad den sociala servicen i glesbygd skall innehålla och hur del statligastödet skall utformas. Några bärande motiv för att sammanföra det staUiga stödel 1978/79:112 222 till kommersiell och social service i glesbygd till ettanslag finns enligt inte, utöver att man på så sätt vill uppnåflexibilitet och öka samordningen. En sådan sammanföring är enligtsocialstyrelsen iveksam med hänsyn lill all behovei av insaiser inom de bådaserviceområdena är olika. Några remissinstanser bl.a. ochlänsstyrelsen i Väsiernorrlands lån har föreslagit all försöksverksamheten medsocial service avslutas. Enligt/?/?V kan ett altemativt tillvägagångssätt varaatt vid behov stödja sådan verksamhei genom extra skatteutjämningsbidrag ellergenom ordinarie anslag till motsvarande verksamhet. De flesta remissinstanser ser positivt på förslaget om ensammanslagning av det särskilda regionalpolitiska jordbruksstödet,skärgårdsstödet och stöd till hemarbete för sysselsättning i glesbygd. Enligtlänsstyrelsen i m. fl. kan en sådan samordning öka förutsättningamaför mer effektiva insatser. Enligt LRF bör del nya slödel lill kombinationssysselsällningses som ett försia led i en utbyggd landsbygdspolilik där målsättningen är allpå sikl utvidga och förstärka glesbygdemas näringsliv. vill i delta sammanhang instämma idelegationens uppfattning och starkt understryka behovet av särskilda insatserför fysiskt och psykiskt handikappade. Några remissinstanser har berört storleken på bidraget lillkombinationssysselsättning. i menar såledesall möjlighelema alt föra en handlingskraftig regionalpolitik i länetsskärgårdsområde försvåras av att bidraget är maximerat till . Delegationens förslag om höjning av bidraget lill . i särskilda fall ärdärför bra men inte tillräckligt. föreslår att glesbygdsbidrag i särskildafall kan ulgä med . 1 lån anser alt den övregränsen bör höjas lill . Vidare bör enligt begränsningeni bidraget till . för investering i byggnad för uthyming höjas till50000 kr. Enligt delegationens förslag bör IKS-bidraget anpassastill de regler som gäller för de kommunala beredskapsarbetena och således utgåmed av lönekostnadema. Lånsstyrelsen i lån förordaremellertid en återgång till de ursprungliga bidragsbestämmelserna med 100 %bidrag till lönekostnaderna. är Iveksaml lill atl länsstyrelsenskall godkänna de utvalda arbetsobjekten i IKS. Enligt i lån borde glesbygdsdelegalionennär- Prop.1978/79:112 223 mare ha klargjort på vilket sätt en utvidgning av IKS-verksamhelenkan komma lill stånd. AMS understryker att den föreslagna samordningen mellan IKSoch de kommunala beredskapsarbetena av praktiska skäl bör innebära all stödformenIKS administreras på central nivå av AMS och på regional nivå avlänsarbetsnämnderna. Liknande synpunkter framförs från . Landstingsjörbundei är tveksam till om del särskilda siödettill de regionala utvecklingsfonderna skall föras ihop med de övrigastödformerna och fördelas av . LRF och Svenska kommunförbundeiframför liknande synpunkier. Flertalet remissinstanser tillstyrker delegationensförslag om atl skall fatta beslut i ärenden om glesbygdsstöd. Siaiskoniorei finner den beskrivna handläggningsordningenacceptabel. Modellen som tillämpas för glesbygdsstödet bör enligt statskontorettill stora delar kunna appliceras även på övriga regionalpolitiska stödformer. i understryker kommunernasutomordentligt betydelsefulla roll närdet gäller genomförande av glesbygdsdelegalionensförslag. Enligt är det kommunema som har den bästa kännedomen omde varierande lokala förhållandena och del är även kommunema som ytterst haransvaret for glesbygdsbefolkningens välfärd. har i olika sammanhang framfört attglesbygdsfrågorna ligger uianför verkels verksamhelsområde och attglesbygdsärenden därför inle bör handläggas vid industriverket. Induslriverkelanser mot den bakgrunden alt ärenden som rör det nya glesbygdsstödet inte börhandläggas vid verket. RRV ifrågasätter om del är möjligl att hell slyraglesbygdsverksamheten genom medelsramar som tilldelas varje länsstyrelse. Dettorde vara nödvändigt all utfärda generella riktlinjer för glesbygdsstödet ochalt komplettera dessa med riktlinjer för varje länsstyrelse i samband medlänsplaneringen. Flera länsstyrelser påtalar behovet av alt delegera vissaberednings- och beslutsfunktioner lill fackmyndighelema. i anser att det avpraktiska skäl därför är motiverat att låta lantbruksnämnden svara förhandläggning och beslut i normala och okomplicerade ärenden. För atl ytterligare förstärka samordningen bör enligtlänsstyrelsen en samrådsgrupp inrättas med representanter för länsstyrelse,lantbruksnämnd, utvecklingsfond och andra länsorgan beroende på frågans art.Större ärenden bör beslutas av efter förslag från lantbruksnämnden. 1978/79:112 224 a. i börlantbruksnämnden svara för beredning och föredragning av slödärenden inför länsstyielsen. i Siockholms län förutsätter att rutiner förhandläggning och beslut av stödärenden på länsnivå helt och hållet fårfastställas av länsstyrelsema själva. bör enligtlänsstyrelsen - sedan de nya siödreglerna fastställts av - själv beslulapå vilken nivå och av vilket organ grupper av ärenden skall avgöras. Rör investeringama till övervägande del de areella näringamabörenligt lånsstyrelsen i Väsiernorrlands lån beslut fattas av lantbruksnämndenefter atl givits tillfälle atl lämna synpunkier på deregionalpolitiska aspeklema. 1 båda fallen bör ansökningama ställas tilllantbruksnämnden eftersom övervägande delen avser lantbruksföretag. Decenlraliseringsulredningen framhåller att beslutanderätti vissa enskilda ärenden sannolikt också kan läggas på lokal nivå - hoskommunerna. Erfarenhelen får visa vilka ärendegrupper det kan komma att gällaoch vilken avvägning mellan kommunema som blir nödvändig i ett sådani merdecentraliserat system. Möjligheterna att på det här sättet gå ell steg längrei decentralisering blir beroende av vilket underlag för beslulen som olikakommuner kommer all bidra med och hur dialogen mellan lokal och regional nivåutvecklas. har i princip ingenerinran mol all vissa beslut decentraliseras till länsstyrelserna ochkommunerna och därmed komma närmare de objekt stödet avser. Trots detta måstedet enligt vad förstår finnas vissa centraladirektiv och föreskrifter och dessa bör allljäml kunna ulformas och få uppföljningi . KF avstyrker förslaget att glesbygdsdelegalionen skallsvara för den centrala uppföljningen av stödet till kommersiell service ochföreslår att får behålla den övergripande tillsynen överstödet. Enligt länssiyrelsen i förefaller detmindre rationellt atl regeringen beslutar i områden uianför de län somtilldelats ram. Länssiyrelserna i och framför liknandesynpunkter. Ett närmare klargörande av de regler som gäller för länutanför det primära glesbygdsområdet hade enligt i Väslmanlandslän varit önskvärl. anser att länsstyrelsema bör kunna haett övergripande inflylande vad avser stödet till sysselsättning i glesbygd,dock som nämnts med undantag fördel särskilda stödel till de regionala utvecklingsfondema.Dessa medel bör fördelas inom ramen för de ordinarie medelstilldelningarna lillde regionala utvecklingsfonderna. Vidare är en finansiering avserviceinsatserna via extra skatteutjämningsbidrag enligt styrelsen attföredra. Glesbygdsfrågoma bör enligt Svenska kommunförbundethandläggas inom den ordinarie verksamheten för berörda statliga organ. 1978/79:112 225 Frågan om hos vilken eller vilka instanser besvär skall fåanföras i ärenden om glesbygdsstöd vid den föreslagna beslutsordningen harenligt lantbruksstyrelsen inle berörts men behöver närmare övervägas. De flesta remissinsianser, som har tillstyrktdelegationens förslag, uttalar som en förutsättning för alt klara dennahandläggning i länet alt tillförs ytteriigare resurser på handläggarsidan. En förutsäuning för att länsstyrelserna, enligt socialsiyrelsen.ska kunna överta ansvarei all fördela glesbygdsmedel är dock all de lillförskunskaper och resurser för atl kunna bedöma sociala serviceinsalser i glesbygden.Glesbygdskonsulentverksamhelen bör inordnas i den framtida social-konsulentorganisalioneninom . menar vidare, att slyrelsen fortfarandehar ell centralt ansvar för utvecklingsarbete och planering inomsocialpolitikens område. Statsmakterna har bl. a. att genom sina centrala verkfrämja en rättvis och jämn reformutveckling mellan regioner.