prop · G20389 · 1978-12-31 00:00:00 — Meden överflyttning av ersättningstvisterna följer att en hyresnämnd, som har attpröva en ersättningstvist, kan i tidigare medlingsärende mellan samma parterha haft att med samma ledamöter ta ställning tUI fråga, som kan vara avgörandeför utgången i ersättningstvisten, och kan över sådan fråga, exempelvis enlokals marknadshyra, ha avgett yttrande enligt den föreslagna bestämmelsen i58 b § hyreslagen. Part kan kanske inte alltid förväntas ha tilltro tUI enförmåga hos hyresnämndens ledamöter att efter sådant yttrande objektivt bedömaen ersättningsfråga. Part med sådana tvivel kan, hur obefogat det än är, i enersättningstvist komma att kanna sig dömd på förhand och på så sätt brista itilltron till rättssäkerheten. Detta är en med utredningens förslag förenadnackdel, som man enligt hyresnämndens uppfattning inte bör bortse från. förslag följer vidare att bostadsdomstolen blir andra och sistainstans i ersättningstvister enligt 57 § hyreslagen medan högsta domstolenkvarstår som tredje och sista instans i expropriationsmål. Genom attbostadsdomstolen blir slutinstans för ersättningstvister enligt 57 § hyreslagenvinner man visserligen den fördelen att sådana tvister kan komma ettsnabbare slutligt avgörande. Eftersom de båda måltyperna är förenade med mångagemensamma problem kommer emellertid systemet att medföra atl man får tvåsjälvständiga prejudikatsinstanser för likartade frågor. Lika med vad Berganför i sin reservalion finner hyresnämnden att en sådan konkurrens mellanprejudikatsinstanser inte kan anses lämplig. Somomnämnts inledningsvis i förevarande avsnitt avser utredningen att i ettslutbetänkande i enlighet med sina direktiv fullständigt behandla frågan ominte samtliga tvister på hyresrättens område bör prövas av hyresnämnd. Prop.1978/79: 89 95 Frågan om och i vilken män ytterligare hyrestvister kommeratt föreslås bli överflyttade till hyresnämnd står alltså för närvarandeöppen. anser det vara mindre lämpligt att bryta ut ersättningstvisterenligt 57 § hyreslagen ur den samling av hyrestvister, varom kan vara fråga,och redan nu bestämma alt ersättningstvisterna skall föras över tillhyresnämnd. Enligt hyresnämndens uppfattning bör samUiga hyrestvister kommatill övervägande för överflyttning i ett sammanhang. Det kan nämligen inteuteslutas att ett sådant samlat övervägande ger vid handen att med hänsynexempelvis till hyresnämndernas organisation och handläggningsformer intenågon hyrestvist alls bör flyttas över till hyresnämnd. Ätt särbehandlaersättningstvistenia och besluta så att säga i förväg om överflyttning av demtill hyresnämnd kan därför senare ge anledning till att väcka fråga omåterflyttning av ersättningstvisterna lill fastighetsdomstol. Med hänsyn till de synpunkter som hyresnämnden sålunda försin del har redovisat anser sig hyresnämnden inte beredd att tiUstyrka utredningensförslag att nu överflytta ersättningstvister enligt 57 § hyreslagen frånfastighetsdomstol tUl hyresnämnd. : bedömning iförlikningsförfarandet bör endast tillmätas rangen av ett bevismedel, som börbli föremål för fri bevisprövning i ersättningsprocessen. Redan härav tordefölja alt hyresnämnd framförallt om skyldighet som föreslagits åläggesnämnden att i samband med förlikningsförfarande avge yttrande om marknadshyransnivå inte är skickad att även handha ersältningsprocessen. Vidare är att märka att för ledamot av hyresnämnd gällerde i RB 4: 13 uppslällda strikta reglerna om domarjäv. Sådan ledamot får såledesinte varken i egenskap av skiljemän eller sakkunnig lidigare haft med saken attskaffa. Kollegiet kan inte inse att det är möjligt utan att göra intrång påjävsreglerna att först låta samma hyresnämnd uppträda som förlikningsorgan,därefter närmast som sakkunnig avge yttrande beträffande marknadshyrans höjdoch slutligen döma i en ersättningsprocess, allt rörande samma sak. På grund härav och med hänsyn tUl den erfarenhetdomstolarna har från expropriationsmål när det gäller att bedömaersättningsbelopp, ifrågasätter kollegiet om det är lämpligt att somutredningen föreslagit överföra ersältningsprocessen i hyresmål från domstoltill hyresnämnd. I vart faU bör ett sådant stäUningstagande anstå tUl dessutredningen i enlighet med sina direktiv slutfört en undersökning om inte samtiigatvister på hyresrättens område bör prövas av hyresnämnd som första instans. HSB: HSB avstyrker förslaget att överflyttaersättningstvister från allmän domstol till hyresnämnd och i sista handbostadsdomstolen. Beräkning av ersättning till lokalhyresgäst, enligt 57 §hyreslagens regler, skall ske enligt samma grunder som gäller beräkning avrörelse skada enligt expropriationslagen. Om man flyttar över ersättningstvisternafrån allmänna domstolar till hyresnämnd och bostadsdomstol etableras tvåsjälvständiga juridiska instansordningar för helt likartade frågor, Expropriationsmåli allmänhet skall alltjämt handläggas av vanliga domstolar med högsta domstolensom sista instans. En sådan konkurrens mellan prejudikatinstanser är olämplig. KF: KF avstyrker förslaget. Det är enligt KF:s meningprincipiellt felaktigt atl hyresnämnd överprövar sitt egel ynrande. Prop.1978/79: 89 96 ning torde endast under mycket speciella omständigheterleda till att nämnden frångår sin tidigare uppfattning. Effekten blir då återatt man riskerar ett förhållande där hyresnämnden i praktiken fastställer lokalhyrorna.Visserligen kan hyresnämnds beslut i ersättningstvist överklagas Ullbostadsdomstolen. Härmed kommer man in på KF:s andra invändning mot att förabort ersättningstvisterna från allmän domstol. Frågan om rätt tUl ersättningoch ersättningens storlek bör enligt KF:s mening avgöras i samma process. KFifrågasätter om bostadsdomstolen är rält forum för prövning av ersättning pågrund av rörelseförlust. Ersättningsgrunderna är i stora delar desamma som i expropriationsmåloch följden skulle kunna bli att de allmänna domstolarna och bostads domstolenskapar olika praxis för likartade typer av ersättning. KF anser i vart fallatt frågan bör anstå och med bättre belysning ingå i den heihetsprövning avhyresnämnds kompetens, som utredningen arbetar vidare med. : Enligt utredningsförslagetskal! eventuell prövning av ersättning till hyresgästen överföras från fastighetsdomstoltill hyresnämnd. Härigenom skulle hyresnämnden komma att överpröva sitt egetyttrande om marknadshyran. Ett sådant förhållande vore enligt förbundetsuppfattning olämpligt från rättssäkerhetssynpunkt. : Genom att låta ersättningstvisten liggakvar på fastighetsdomstolen skulle hyresnämnden inte hamna i den besvärliga situationenatt behöva överpiöva sitt eget beslut i medlingsärendet, (= stadsjuristen): Ersätlningsprocessenbör ligga kvar vid de i dessa frågor erfarna fastighetsdomstolarna. Negativakonsekvenser kan uppkomma, om hyresnämnden i ersättningsprocessen sätts altpröva sin egen i medlingen angivna uppfattning om marknadshyran. Det torde fåanses naturligt om nämnden vid sin prövning i ersättningstvisten känner sigbunden vid prövningen under medlingen, särskilt som kanske hyresgästen i förlitandepå alt den prövningen var riktig, räknat med att lokalen ej skulle gå att hyraut för den hyra som hyresvärden krävt. För hyresnämnden torde det då ligga näralill hands att, om hyresvärden lyckats hyra ut lokalen till denna hyra, finnaatt denna hyra inte är rimlig med hänsyn till hyresläget på orten. Vad somsåledes anförts talar emot en förändring av forumreglerna för ersättningsprocessen.Mot en sådan förändring talar även att fastighetsdomstolarna, som nuhandlägger ersättningstvisterna, i expropriationsmål handlägger värderingar avsamma slag. Förutom att de båda tvisterna bör handläggas lika talar även denomständigheten, att man bör utnyttja fasUghetsdomstolarnas erfarenhet, att lösatvister inom detta område, för att någon ändring ej bör ske. komnmn (= fastighetsnämnden): Atl först ange denskäliga hyran med ledning av parternas och eget material och därefter kanskenågra månader senare faslställa ett skadeståndsbelopp med ledning av dettidigare gjorda ställningstagandet och med stöd av legal presumtion framstårsåsom en märklig ordning. I en reservation UU utredningen belyses frågan. som en gång yttrat sig i marknadshyran ställs kanske i densituationen att hyresvärden för ersättningsfrågans avgörandefaktiskt hyrt ut lokalen till hyra som ligger påtagligt över den av nämndenangivna. Nämnden måste då konstatera att den felbedömt marknaden.Hyresnämndens ledamöter ställs här i en situation som man i århundradenbesparat domarkåren från 1978/79: 89 97 Denna omständighet i. förening med följande förhållanden talaremot en överföring av handläggningen till hyresnämnd. Hyresnämndenhandhar , fömtom de mera rutinbetonade ärendena enligt hyreslagstiftningen,frågor enligt bostadsförvaltningslagen (tvångsförvaltning etc),bostadssaneringslagen och lagen om förvärv av hyresfastighet. skallockså handlägga ärenden om förhandlingsordningen på bostadsmarknaden. 1 fråganom skadeslåndsbedöm-ningar gäller enligt 1974 genomförd lagändring atthyresnämnd skall pröva tvist om reparationsföreläggande och tvister i fråga omskadestånd då bostadshyresgäst genom att själva måla, tapetsera eUer vidtaannan sådan åtgärd påstås ha minskat lägenhetens bruksvärde. Processmaterialeti de nu ifrågavarande ersättningstvisterna är ofta företagsekonomiska och redovisningslekniskasakkunniguUåtanden utarbetade av auktoriserade revisorer förebragta av bådaparter, vanligen med olika slutsatser. Målen kräver erfarenhet ochspecialkunskaper. Ex-propriationsdomstolarna och sedermerafastighetsdomstolarna har i samband med inlösen av fast egendomoch nyttjanderätter handlagt en mängd mer eller mindre komplicerade mål avifrågavarande art. Fastighetsdomstolen kommer också att ioförminskad omfattning få handlägga sådana mål. Det kan ifrågasättas om det ären reform i ordets gängse mening med en ordning där två "specialdomstolar",vanligen verksamma i en och samma kommun, skall oberoende av varandra slitatvister med ett ofta ytterst komplicerat processmaterial. Härtill kommer attfastighetsdomstolarna genom sin sammansättning måste anses bättre ägnade attlösa ifrågavarande tvister än de partssammansatta hyresnämnderna. Sverigesadvokatsamfund: Sedan fastighetsdomstolar med tekniskt sakkunniga ledamöterinrättades, föreligger enhgt samfundets mening ingen anledning att överföradessa ofta mycket komplicerade ersättningsmål tiU hyresnämnderna.Ersättningsyrkandena avser ofta mycket höga belopp och det kan vara fråga omföretagsekonomiskt avancerade problem, där parterna åberopar omfattandebevisning bl, a. genom förhör med sakkunniga. Ersättningsmålen fordrar prövningenligt det förfarande som gäller för domstolsprocessen. Särskilt omhyresnämndens yttrande rörande marknadshyran och bedömningen humvida anvisad ersättningslokalär godtagbar skuUe få prejudicerande verkan, måste det vara helt uteslutet attlåta ett därpå följande ersättningsmål avgöras av hyresnämnden. : En av de gmndläggande principerna inom svenskträttsväsende är, att frågor om skadestånd skall prövas under domstolsmässigaformer med den allsidiga möjlighet till bevisning, som då står parterna tillförfogande. Utredningen påpekar, att samma grunder skall tillämpas iersättningstvister, som gäller vid s. k. rörelseskada med anledning avexpropriation. Äv detta har fastighetsdomstolen stor erfarenhet. Sett mot dennabakgmnd kan det starkt ifrågasättas om det är riktigt att nu överföraersättningsmålen till hyresnämnd. De enda ersätlningsmål, som hyresnämnderna nuhar att handlägga, är då en hyresgäst enligt 24 a § hyreslagen vidtagit sådanaåtgärder, att lägenhetens bruksvärde minskat. Sådana mål är emellertidsällsynta och avser endast mindre belopp. Någon omfattande bevisning behöverinte förebringas. har i sin reservation ytterligare berört deprincipiella betänkligheterna, som föreligger mot ett överförande aversättningsmålen till hyresnämnden. kommer i praktiken att varabåde första 7 1978179.1 saml Nr 89 1978/79: 89 98 ochandra instans i dessa mål; ett förhåUande som inte kan godlagas. en gång i sitt preliminära yttrande uttalat sig om hyran för enlokal, torde extraordinära omständigheter behöva föreligga för atl nämndenskall frångå della. Mot överförande av ersättningstvisterna till hyresnämndenkan även åberopas, att expropriationsmålen beträffande rörelseskada även ifortsättningen skall prövas av fastighetsdomstolen med vanlig inslansordning,medan målen från hyresnämnden slutligen avgörs av bostadsdomstolen. Härigenomuppkommer ett konkurrensförhållande, som kan leda till olika praxis för debåda måltyperna. Detta kan inte vara ägnat att inge förtroende förrättsskipningen. Förbundetanser alltså, atl man inte nu bör överföra ersättningsmålen tillhyresnämnderna. Denna fråga bör övervägas ytterligare. Utredningen gesdärigenom möjlighet att i sitt slutbetänkande närmare ta ställning till denlämpliga inslansordningen. : Den föreslagna ordningen synes innebära atthyresnämnden i praktiken kommer att överpröva ett tidigare av nämnden antagetbeslut. Förslaget strider mot normalt förekommande procedurregler och ingerstarka betänkligheter ur rättssäkerhetssynpunkt. Ersätlningsmålenkan i många fall röra sig om mycket stora belopp och innefattar ofta vidlyftigoch svårbedömbar bevisning av ekonomisk karaktär. För avgörande av denna typ avtvister måste domstolsprocess vara den mest lämpliga. För fastighetsdomstolentalar vidare den erfarenhet domstolen har från bedömning av likartadeersättningsfrågor i expropriationsmål. SBEFanser att ersättningsprocessen även i fortsättningen bör handläggas avfastighetsdomstol och avstyrker därför att ersättningsmålen överförs tillhyresnämnderna. Bostadsdomstolen:Det föreslagna, utvidgade medlingsförfarandet kommer att kräva ökadearbetsinsatser av hyresnämnderna, i synnerhet vad gäller storstadsområdena, ochdetta måste enligt bostadsdomstolens uppfattning föranleda en förstärkning avnämndemas resurser. Överföres dessutom ersättningstvisterna tillhyresnämnderna torde en ytterligare resursförstärkning vara ofrånkomlig. är av den bestämda uppfattningen att arbetsbördan förhyresnämnderna kommer att öka avsevärt om utredningens förslag genomförs.Parterna kan kostnadsfritt få ett utlåtande från hyresnämnd om lokalensmarknadsvärde vUket torde innebära ökat antal ärenden. Vidare kommer varjeärende att bli mer arbetskrävande än . Mednuvarande ordning där ersättningstvisterna anhängiggörs i fastighetsdomstolkan man anta att risken för att få svara för motpartens rättegångskostnader haren avhållande effekt. Förs dessa tvister över tUI hyresnämnderna, där juvardera parten bär sin rättegångskostnad, kan tänkas att antalet sådana målkommer att öka. Förslagettorde innebära att det krävs personalförstärkning åtminstone vid vissahyresnämnder. Även det av förordade medlingsförfarandet kommeratt innebära ökad belastning på hyresnämnderna. 1978/79: 89 99 Domstolsverkethar gjort en utredning om arrende- och hyresnämndernas nuvarande organisation.Därvid har bland annat konstaterats att de små nämndkansliernas organisation ivissa avseenden inte är tillräcklig, t. ex. i samband med ledigheter och arbetstoppar,men å andra sidan är överdimensionerad i fråga om en del funktioner. I syfteatt få till stånd en mer effektiv och rationell organisation har domstolsverketdärför hos regeringen föreslagit att frågan om en inordning av arrende-ochhyresnämnderna i tingsrätterna utreds. har i sin framställningav naturliga skäl utgått från hyresnämndernas nuvarande uppgifter och fömtsattatt de komplikationer som kan följa av att tingsrätt erhåller de medlingsfunktionersom nu ankommer på hyresnämnd skulle bli belysta under utredningsarbetet.Hyresrättsutredningens förslag ligger knappast i linje med domstolsverketstankegångar om en lämplig organisatorisk utveckling av hyresnämnderna. Det ärenligt mening angeläget att ställning tas tiU verkets begäranom utredning innan hyresrättsutredningens arbete slutförs. Hyresnämndeni : Ersättningstvister får anses vara kvalificerade tvistemål. Med hänsynhärtill och till förekomsten av andra slag av kvalificerade ärenden, vUkanumera förekommer vid hyresnämnderna och arrendenämnderna, vill hyresnämndenframhålla att genomförandet av förslaget nödvändiggör en översyn avhyresnämndernas organisation för proiokollföring. vill i dettasammanhang erinra om följande. tre ledamöter är vanligen bara ordföranden jurist. Vidhuvudförhandling i disposiliva tvistemål tjänstgör i allmän domstol och ifastighetsdomstol minst två jurister. De allmänna domstolarna och fastighetsdomstolarnahar lUIgång till notarier för proiokollföring vid huvudförhandling.Protokollförarna vid hyresnämnden är normalt inte jurister. Denna ordning medenbart en jurist i nämnden och inga notarier för proiokollföring har funnitsalltsedan hyresnämnderna började verka . De ärenden som ankom påhyresnämndemas prövning avsåg huvudsakligen ändringav bashyra med anledning av underhålls- eller förbättringsarbeten, överlåtelseav hyresrätt, förlängning av hyresavtal och vUlkor vid förlängning samtmedling i hyrestvister. För sådana ärenden kunde hyresnämndernas organisationanses godtagbar. Emellertid har därefter bland annat ärenden enligt bostadsförvallningslagen,bostadssaneringslagen, lagen om förvärv av hyresfastighet ochhyresförhandlingslagen anförtrotts hyresnämnderna. Efter ändringar i 12 kap.jordabalken prövar nämndema numera också tvister om reparationsföreläggandeenligt 16 § andra stycket och om ersättning för skada enligt 24 a §. Hyresregleringsärendena,alltså ärendena om ändring av bashyra med mera, har upphört efter ändrad lagstiftning.Vidare är de flesta hyresråden sedan 1.1.1972 ordförande i arrendenämnd.Arrendenämnderna har bland annat till uppgift att pröva tvister om förlängningav avtal vid jordbruksarrende och bostadsarrende och om villkoren vid sådanförlängning ävensom att medla i arrendetvister överhuvud. Mångaav de ärenden som ankommer på hyresnämnderna och arrendenämnderna är ifråga om storlek ävensom tvistefrågomas beskaffenhet och ekonomiska betydelseför partema väl att jämställa med dispositiva tvistemål. villunderstryka att de nuvarande protokollförarna gör förtjänstfulla insatser. Detligger emellertid i sakens natur att protokollföringen kan bli svårbemästradför dem i om- 1978/79: 89 100 fångsrikaärenden med invecklade juridiska frågeställningar och med ett flertal olikayrkanden och grunder. Förhållandet kan i sin tur få tUl följd att det blirsvårt för ordföranden att handlägga sådana ärenden så snabbt och säkert somparterna får anses ha rätt att förvänta. Härtill kommer att ävenintresseledamöternas tid är dyrbar. De har vanligen en heltidssyssla att sköta.Om denna deras gärning skulle bli alltför mycket lidande tUl följd av onödigtutdragna förhandlingar i nämnderna finns uppenbarligen risk för att dessakvalificerade personer inte längre anser sig kunna ställa sig tUl förfogandeför tjänstgöring i nämnderna. mening bör notarietjänster inrättas vid hyresnämnderna ocharrendenämnderna. De nuvarande tjänstema för assistenter/protokollförare i befordringsgång6 A bör emellertid i flertalet fall finnas kvar. Med hänsyn härtUl och tUlförhållandena i övrigt synes det tänkbart att notarietjänster kan särskilt vidnämnder med enbart en ordförande föranleda särskUda anordningar. Emellertidfinns tingsrätt på de orter där hyresnämnderna har sina kanslier. Såvälhyresråd som andra tjänstemän vid hyresnämnderna ar skyldiga att i den mån göromålentillåter det tjänstgöra bland annat vid tingsrätt. Förutsättningama för attfinna svar på de organisatoriska frågor som kan väntas uppstå vid inrättande avnotarietjänster vid hyresnämnderna får därför anses goda. Eventuelltinrättande av notarietjänster kommer att få betydelse inte enbart för denegentliga protokollföringen. Nämndernas avverkning av ärenden kommer attfrämjas av att notarierna i sedvanlig omfattning biträder ordförandena medverkställande av rättsutredningar före sammanträdena och med skrivning avförslag till beslut efter sammanträdena. (= Näringslivets byggnadsdelegationsgranskningspromemoria): Förslaget betyder ökade arbetsuppgifter förhyresnämnderna. Detta kan ge upphov tUl praktiska problem. Det är tänkbart attförlikningsverksamheten kan bli betydligt mer arbetskrävande än förnärvarande. Härtill kommer att hyresnämnderna enligt förslaget också skallöverta ansvaret för skadeståndstvister i första instans frånfastighetsdomstolarna. Detta ökar arbetsbelastningen ytterligare och man kaninte bortse ifrån att det nya systemet också kan öka antaletskadeståndstvister, åtminstone i ett inledningsskede. Värderingsmålen kan ivissa fall röra betydande ekonomiska värden, och kräver då vanligen omfattandeutredningar av samma slag som i expropriationsmål. Föratt hyresnämnderna skall kunna fylla sina nya funktioner somförlikningsorganisation på ett tUlfredsställande sätt vilket är en fömtsättningför att de nya besittningsskyddsreglema skall fungera tillfredsställande behövs sannolikt betydande förstärkningar av organisationen. Det krävs atthyresnämndernas kapacitet ger möjlighet för parterna att få avseddförhandlingsmedverkan och att handläggning kan genomföras utan förseningar. Denya uppgifterna som värderingsorgan i skadeståndstvister torde vidare kräva,att hyresnämnderna förses med särskild expertis med erfarenheter av expropriationsvärdering.Dessa frågor övervägs f. n. inom ramen för hyresrättsutredningens fortsatta arbete.Dessa frågor behöver få en snar lösning. Ätt hyresnämnderna fungerar effektivtär nämligen, som påpekats, en nödvändig förutsättning för att de skall vinnaparternas förtroende som medlingsinstitution på hyresmarknaden enligt den nyaordning som föreslås. Prop.1978/79: 89 lOi En ökad arbetsbelastning är också att vänta förbostadsdomstolen, som enligt förslaget skall bli slutinstans förvärderingstvister. Dessa problem kan bli betydande, efiersom bostadsdomstolenfår ta emot den samlade arbetsbördan av överklagade värderingstvister från helalandet. Akuta problem kan uppstå, om frekvensen skadeståndsmål skulle öka efterinförande av de nya besittningsskyddsreglema och benägenheten föröverklagande växer, när värderingstvisterna övergår från fastighetsdomstolar tUlhyresnämnder. Om den föreslagna forumförändringen skall genomförasförtjänar därför övervägas att genomföra förslaget i etapper. 1 en första etappborde då hyresnämnderna förstärkas och tillföras erforderlig kompetens ivärderingstvister av expropriationskaraktär. Tills erfarenheter vunnits avomfattningen i fråga om värderingstvister och klagofrekvensen i dessa fallskulle överprövningen av värderingstvister lämpligen kunna ligga kvar hosfastighetsdomstolarna, I en senare etapp fick så övervägas, om bostadsdomstolenskall inrättas som överprövande instans i värderingstvister. Detta germöjligheter både att bedöma behovet av kapacitetsförstärkning och vilkenlösning som bör ges frågan att skapa en enhetlig prejudikatsinstans ivärderings-tvister. Viktiga värderingstvister avgörs nämligen också i expropriations-rältsligordning slulligt av HD också då det gäller lokaler. i : har ingen erinranmot utredningens förslag beträffande indexklausul i ettårskontrakt. i : kan upplysa attettåriga avtal med årlig indexreglering förekommer i betydande utsträckning ide tvister angående lokaler som anhängiggöres hos hyresnämnden. Det förekommeräven att hyresvärden fordrar att indexregleringen sker med utgångspunkt frånindex vid tiden före avtalstidens början. förekom exempelvisunder sommaren och förhösten 1977 för medling åtskilliga ärenden om hyra förlokal från och med 1.10.1977, Flera hyresvärdar föreslog ettåriga avtal medförlängningstid ävensom årlig indexreglering av hyranmed utgångspunkt från index för , Beroende på förändring av indexfrån skulle alltså den under förhösten 1977från och med 1.10.1977 överenskomna hyran kunna höjas redan från och med1.1.1978, Nämnden har i sin medlingsverksamhet i ett flertal fall avrått frånsådana villkor.