prop · G203137 · 1978-12-31 00:00:00 — beslut om särskild avgift skall enligt Il6k§ tillställas den skaltskyldige"i den ordning som föreskrivs i 69 § 4 mom, andra stycket beträffandeunderrättelse om avvikelse från självdeklaration". Bestämmelserna om underrätlelseförfarandeii 69 § 4 mom, har ändrats Prop.1978/79:137 12 m. som styckeindelningen av lagrummet har slopats.Enligt de tidigare bestämmelserna i andra stycket gällde som huvudregel atlunderrättelsen skulle tillställas den skallskyldige i rekom-menderai brev, Älerkomförsändelsen som obeställbar och förekom anledning all den skaltskyldige kundeanträffas borde underrättelsen delges honom om det lämpligen kunde ske. De nya beslämmelsernasom skall lillämpas förslå gången vid årels taxering, innebär attunderrättelsen skall sändas lill den skattskyldige i vanligt brev. Försändelsenflr dock i särskilda fall rekommenderas eller delges den skattskyldige. Delnya underrättelseförfarandet på laxeringssidan innebär en påtaglig förenklingför både den enskilde och det allmänna. Flera skäl talar emellerlid för atl maninle utan vidare bör tillämpa samma regler i fråga om skattetillägg ochförseningsavgift. Antalet beslul om särskild avgift är inte på långt när av sammastorleksordning som antalet beslul om avvikelse från självdeklarationen.Vidare avser en stor del av avgiftsbesluten skattetillägg som påförts på grundav skönstaxering vid utebliven deklaration. Ett sådant beslul om skattetilläggskall enligt nuvarande bestämmelser undanröjas om deklaration kommer in från det att den skattskyldige har fatt del av beslutet. Jag skallbehandla dessa regler . Jag vill emellerlid redan nu föruiskicka atl jaganser att tidsfristen för ingivande av deklaration i skönslaxeringsfallen äveni fortsättningen normall skall räknas från den dag beslutet har mottagits. För sådanaskattetilläggsbeslut bör nuvarande ordning med rekommenderade försändelsereller särskilt delgivningsförfarande tillämpas. Även i fråga om andra beslut omsärskild avgift kan det vara av värde att man fär bevis om att beslutet harmottagits. Man måste också beakta andel här är fråga om en påföljd, som det kanfinnas skäl att särskilt markera genom att beslutet tillställs denskattskyldige på ett sätl som han tydligt uppmärksammar. Med hänsyn till delanförda förordar jag att man tills vidare behåller de tillämpaderutinerna i fråga om alla beslut om särskild avgift. Jagföreslår sålunda att det anges i I16k§ tredje stycket att lokal skaltemyndighetsbeslul om särskild avgift skall tillställas den skattskyldige i rekommenderatbrev. Vidare bör anges att beslutet får delges honom om särskilda skälföreligger. 4 Besvärstider m. m. Föriängningenav taxeringsperioden har nödvändiggjort en föriängning också av tiden förbesvär över taxeringsnämndens beslul. Det är som jag har sagt önskvärtall så långt möjligl samordna besvärstiderna i fråga om särskild avgift med denya besvärstiderna på taxeringsområdel. Jag skall här först redogöra förnuvarande besvärstider i avgifisärendena och för de Prop.1978/79:137 13 ändringarsom har vidtagits på taxeringssidan. Bestämmelserom besvär över lokal skattemyndighets beslul om särskild avgift finns i 1161-116 m §§. Bestämmelserna innebär i huvudsak följande. Skattemyndighetensbeslul överklagas hos skatterätten (116 I §). Skattskyldigs besvär skall hakommit in lill rättens kansli från det han har fatt del avbeslutet. Skatlskyldigs yrkande i fråga om särskild avgifi skall dock alllidprövas om den taxering som avgiften avser inte har vunnit laga kraft. Detsammagäller taxeringsintendents yrkande till den skattskyldiges förmån (116 m §). Taxeringsintendeniensbesvärstid regleras inte särskilt i beslämmelserna om särskild avgift. Av enhänvisning i 116 t § till övriga bestämmelser i följer emellertid attreglerna om besvär över taxeringsnämndens beslut skall tillämpas. Förtaxeringsintendenten talan i fråga om taxering skall han föra däravföranledd talan om särskild avgift (116 n §). I fråga om besvär övertaxeringsnämndens beslut har hiltills gällt att den skaltskyldige skall inkommamed sina besvär till skatterätten senasi under taxeringsåret. Taxeringsintendeniensbesvärstid går ut året efter taxeringsåret (76 §). För det fallatt skattskyldig inte har erhållit föreskriven underrättelse omtaxeringsnämndens beslul senasi har han extraordinär besvärsrättenligt 99 §. Han flr då besvära sig intill utgången av årel eftertaxeringsåret. Denna besvärstid blir ytterligare förlängd om den skattskyldigeinte heller har flit debetsedel på slutlig skatt under taxeringsåret.Besvärstiden går i sådani fall ut först efter det att den skattskyldige harerhållit debetsedel. Denya bestämmelserna innebär alt den skattskyldige flr anföra besvär till utgångenav februari månad året efter taxeringsåret. Extraordinär besvärsrält enligt 99§ föreligger om han inle har falt underrättelse om taxeringsbeslutet före utgångenav taxeringsåret. Taxeringsintendentens besvärstid föriängs till den 30 juniåret efter taxeringsåret. Genomhänvisningen i nuvarande I16t§ lill övriga bestämmelser i kommer föriängningenav taxeringsintendentens besvärstid på taxeringssidan alt gälla också i frågaom besvär över beslut om särskild avgift. Skaltetilläggsuiredningen harföreslagit atl intendentens besvärstid i avgiftsärendena skall föriängas tillutgången av året efter taxeringsåret. Enligtmin mening bör emellerlid förlängningen lill vara tillräcklig föratt intendenten skall hinna med erforderiig granskning av skattemyndigheternasavgiftsbeslut och i förekommande fall anföra besvär. När taxeringsnämndernasenare flr över avgiftsärendena är del också naturligt med en gemensambesvärstid. Jag förordar därför alt taxeringsintendeniens besvärslid i frågaom avgiftsbesluten skall löpa ut . Som jag har påpekat kräverförslaget ingen författningsändring. Prop.1978/79:137 14 Föriängningenav den skaltskyldiges besvärstid i fråga om taxeringen lill utgången avfebruari årel efter laxeringsåret gör det möjligt att också för den skattskyldigesdel låta besvärsliden på taxeringssidan gälla även i fråga om särskild avgift.Som jag har nämnt avses sålunda lokal skattemyndighet besluta om särskildavgift fortlöpande under taxeringsåret allt eftersom laxeringarna beslutas. Detinnebär atl det hell övervägande antalet avgifts-beslut kommer alt vara deskallskyldiga till banda i god lid före ulgången av taxeringsåret. Omsluttidpunkten för anförande av ordinära besvär sätts lill utgången av februarimånad året därpå innebär detla således i de allra fiesta fallen en längrebesvärslid än f n. blir reglerna enhetliga och lättare atl överskåda. Jagförordar därför som huvudregel alt den skattskyldige får anföra besvär överbeslut om särskild avgift till utgången av februari månad året efter taxeringsåret. Fördel fall alt den skallskyldige inte erhåller avgiftsbeslutet före ulgången avtaxeringsåret bör den skatiskyldige ha extraordinär besvärsrält. Det bör sålundainte komma i fråga alt i något fall förkorta den nuvarande besvärsliden på tvåmånader. Även i fråga om den extraordinära besvärsrätten bör man enligt minmening införa regler motsvarande de som gäller på taxeringsområdet enligt 99 § TL. Jagföreslår sålunda att skaltskyldig, som inle har fän del av beslutet om särskildavgift under taxeringsåret, flr anföra besvär till utgången av året efter taxeringsåret.Har han inte heller flit debetsedel eller annan handling med uppgift om densärskilda avgiftens storlek under taxeringsåret får besvär anföras inom ett årfrån del all han erhällii sådan handling. Enliglvad jag har förordal far lokal skallemyndighel i ell fall besluta omsärskild avgift efter taxeringsårels utgång, nämligen om det föranleds av atltaxeringen har rättats enligl 72 a ij TL. Även beslut om undanröjande avskattetillägg i skönslaxeringsfallen kan behöva fattas av skattemyndighetenefter taxeringsårets utgång. Jag återkommer till detta. 1 fråga om sådanabeslut som skattemyndigheten fattar efter taxeringsårets utgång bör enligt minmening nuvarande besvärstid räknat från deliaendei behållas.Vidare bör nuvarande regel om all den skallskyldiges yrkande om särskild avgiftskall prövas om inte taxeringen har vunnit laga kraft vara kvar. Minaförslag beträffande den skaltskyldiges besvärstider föranleder ändringar av 116m §. Prop.1978/79:137 15 5Undanröjande av skattetillägg som påförts på grund av skönstaxering Enligl116 c § skall skattetillägg påföras om den skatiskyldige har sköns-taxerats pågrund av alt han inte har lämnat deklaration. Beslul om sådani skattetilläggförutsätter också att anmaning atl deklarera har sänts lill den skallskyldige. Skattetilläggethar i dessa fall en viiesfunklion. Del är avseil all förmå den skaltskyldigeatt deklarera. På grund härav har i I16dS föreskrivits att beslutet omskattetillägg skall undanröjas av skatleräiten om den skatiskyldige lämnardeklaration efter det att han har fatt dei av beslutet. Lämnarskaltskyldig, som är fysisk person, deklaration efter denna tidpunkt men inom ellår efter del atl beslutet meddelades skall skallelill-läggei sältas ned till . Gör den skattskyldige sannolikt all han inle har flll kännedom om storlekenav skalletillägget från besluiei skall skallelillägget undanröjasom deklaration har kommit in efter det att han har erhållitsådan kännedom. Skattetilläggeti skönslaxeringsfallen har som nämnts till syfte all framtvinga en deklaration.Det är självfallet angelägel au de skattskyldiga i sådana fall kan förmås attfullgöra sin skyldighet möjligt och helst före taxeringsperiodensutgång. Del lalar för att man inte bör förlänga nuvarande tvåmånadersfrist. Ett bibehållande avgällande ordning i fråga om lokal skattemyndighets beslul skulle å andra sidaninnebära alt tiden för alt med befriande verkan i skaltelilläggshänseende kommain med deklaration i vissa fall löper ut innan den ordinarie besvärstiden går ut.Enligt min mening finns det en uppenbar risk för att den skattskyldige i sådanafall kan missförstå förulsäliningarna för att beslutet skall undanröjas och därigenomåsamkas en rättsförlust. Jag förordar därför att beslulom skattetillägg enligt 116 c S skall undanröjas om deklaration har kommit införe utgången av februari månad året efter taxeringsåret. För det fall att den skaltskyldigehar filt del av beslutet om skattetillägg först efter taxeringsårets utgång börenligt min mening nuvarande tvåmånadersfrist gälla. Skatletilläggsbeslutetskall således undanröjas om deklaration har kommil in från detall den skaltskyldige har filt del av beslutet. Denna ordning innebärvisserligen ett avsteg från principen att den skattskyldiges talerättslider börsamordnas. Jag anser emellertid att det med hänsyn till intresset av alt snabbtfå in felande deklarationer inle är lämpligt att, som harföreslagit, på detta område införa någon motsvarighet lill de generösa reglernaom extraordinär besvärsrätt i 99 § TL. Närdet administrativa systemet infördes fanns endasi möjlighet till heltundanröjande. Bestämmelser om nedsättning infördes sedan det visat sig att Prop.1978/79:137 16 bestämmelsernai några fall fåll en i viss mån stötande effekl. Del hade förekommit attskattskyldiga med okomplicerade inkomstförhållanden försummat atl iaktta ivåmånadersfrislenför all lämna deklaration och därför drabbats av etl för dessa skallskyldigaavsevärt skallelillägg. Medhänsyn till all Ivåmånadersfrislen enligl min förslag kommer att finnas kvarför vissa fall förordar jag att den särskilda nedsällningsregeln behålls tillsvidare. Denna regel har emellertid genom etl förbiseende i samband med 1978 årsändringar av bestämmelserna om särskild avgift utformats så atl tillägget i visslfall skall undanröjas i stället för nedsättas. Föreskrifterna bör nu ändras såatt de far den avsedda innebörden. Jagföreslår all 116 d § uiformas i enlighel med del anförda. m. m. Minaförslag i del föregående aktualiserar frågan om vilken myndighet som skallbesluta om undanröjande av beslul om skattetillägg eller nedsättning av skattetillägg.F. n. beslutar skatterätten i sådana ärenden. Som jag har sagt förut börlokal skattemyndighet kunna ompröva sitt beslut om skattetillägg bl. a. närtaxeringsnämnden har omprövat sitt taxeringsbeslut. Den lokalaskaltemyndigheten bör i linje härmed också kunna pröva fråga om undanröjande avbeslut om skattetillägg när deklaration har kommit in under taxeringsperiodenoch denna läggs till grund för omprövning i taxeringsnämnden. 1 andra fall börfråga om undanröjande liksom prövas av skatterätten. Den av migföreslagna ordningen kommer att innebära att lokal skattemyndighet regelmässigtkommer att pröva fråga om undanröjande före taxeringsårets utgång. Någotformellt hinder mot att lokal skaltemyndighet prövar sådan fråga senare bördock enligt min mening inte skapas. Jag föreslår därför att utgången avlaxeringsåret inte sätts som någon sluttidpunkt för lokal skattemyndighetsbeslutanderätt när fråga är om undanröjande av skattetillägg eller - i enlighetmed vad jag har sagt tidigare -ändring av skattetillägg som föranleds avrättelse enligl 72 a § TL. Fråga om nedsättning av skattetillägg bör enligl minmening också i fortsättningen prövas av skallerätlen. De här föreslagnabestämmelserna bör lämpligen tas in i 116j § andra stycket. Nuvarandebestämmelser i andra stycket om alt skatterätten prövar fråga om särskildavgift vid eftertaxering är enligt min mening obehövliga och bör därför utgå. Enligtnuvarande bestämmelser i 116 d § skall deklaration ha kommit in lill länsskatlerättenskansli eller lokal skattemyndighet. Deklaration flr emellertid ges in tilllänsstyrelse eller lokal skattemyndighet. Deklaration kan vidare komma attlämnas till skatterätt eller annan skatiedomstol i samband med att besväranförs över taxeringen. Också i dessa fall bör förutsättning för undanröjandeeller nedsättning anses föreligga om deklarationen lämnas inom föreskriven tid.Jag föreslår därför all paragrafen ändras så all undanröjande eller nedsättningkan ske om deklaration har kommit in till lokal skattemyndighet, länsstyrelseeller skatiedomstol. Prop.1978/79:137 17 Jaghar tidigare framhållit att den föreslagna ordningen skapar förutsättningarför en viss samordning av handläggningen av ärenden om särskild avgift ochtaxering. Det kan sålunda vara lämpligt att med att ett taxeringsbesluttillställs den skattskyldige också inhämta den skattskyldiges yttrande över ettifrågasatt skattetillägg. Härigenom flr den skattskyldige på en gång klart försig vilka konsekvenser deklaralionsavvikelsen kan fl och han kan i förekommandefall begära omprövning av taxeringsnämndens beslul. En sådan samordning ärmöjlig i de fall taxeringsnämnden biträds av tjänstemän hos lokalskattemyndighet eller länsstyrelse. Men även i fråga om deklarationer somgranskas av s. k. fritidsgranskare torde en sådan samordning kunna genomförasi viss utsträckning. Det ankommer i första hand på regeringen atl besluta om deadministrativa föreskrifter som kan behövas för handläggningen av ärendena. Deföreslagna ändringarna i TL bör lillämpas fr. o. m. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen atl antaga inom budgetdepartementel upprättat förslag till lag omändring i laxeringslagen (1956:623). Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genomproposition föreslå atl aniaga det förslag som föredraganden har lagtfram.