prop · G20353 · 1978-12-31 00:00:00 — Fömlsältningarnaalt öka kommunernas och landsiingskommunernas ansvar och handlingsfrihet harunder i hög grad förbättrats. Särskiltkommunindelningsreformens fullföljande och samhällsverksamhetens kraftigautbyggnad väsentligt alt åtgärder vidtas föratt stärka den kommunalasjälvstyrelsen. Därigenom kan fördelarna med en decentraliseradsamhällsförvaltning tas tillvara och vårt demokratiska samhälle ytterligareutvecklas. 1 direktiven för kommitténanges fiera motiv föran decentralisera ansvar och befogenheter. Den centralastatsförvaltningen kan avlastas arbetsuppgifter och fä bättre tid förplanering och andra övergripande frågor. Det är vidare från demokratisksynpunki angeläget alt besluten utformas nära de enskilda människorna.Därigenom skapas de bästa möjligheterna all anpassa verksamheten efierskiftande lokala förhållanden. I direktiven sägs dock samiidigi au kraven påsamordning och likformighet i samhällsarbetet måsle beakias. Bestämmelser avolika slag har tillkommit för atl uppnå övergripande mål i fråga om exempelvisrättssäkerhet, sysselsättning och samhällsservice. Med dessa delvismotstridiga utgångspunkter måsle kommittén enligt direktiven vidställningstagande lill olika siatskonlrollfrågor göra en avvägning mellanskilda intressen. Fråganom förhållandel mellan statliga och kommunala organ är inte ny. Den harövervägts vid olika lillfällen och förändringar har successivt genomförts. Ettkännetecken kommunallagsreform (prop. 1975/ 76:187,KU 1976/77:25,rskr1976/77:l48)ärali lagstiftningen lämnar största möjliga frihet för kommunemaoch landstingskommunerna att anpassa sina 1978/79:53 72 arbetsformertill de lokala förhållandena. Dessa principer har också kommii till utiryck ispeciallagstiftningen för olika kommunala verksamhetsområden. En förändringkan också iakttas när det gäller statskontrollens former. Kommuns ochlandstingskommuns skyldighet alt underställa slallig myndighei beslut förfastställelse har sålunda i betydande utsträckning begränsats. Samspelet mellanstatliga och kommunala organ har i stället utvecklats på annat sätt. Enförsta uppgift för statskontrollkommittén har varil atl göra en kartläggning avaktuella problem. utredningsarbete har bedrivits i nära kontakt medstatliga myndigheter, kommunförbunden, kommuner och landstingskommuner. Mängdenav framförda synpunkier och förslag har gjort del nödvändigi alt iuiredningsarbelel prioritera vissa frågor och verksamhetsområden. I direktivenanges alt särskild uppmärksamhet bör ägnas beslul som kräverfastsiällelseprövning av statliga myndigheter. En annan utgångspunkt förkommitténs arbete är att sådana förändringar i försia hand skal 1 övervägas,som framstår som särskilt angelägna och som kan göras oberoende av övervägandeninom ett vissl sakområde. 5.2Kommunallagens bestämmelser om lån och borgen föregående har en genomgång gjorts av bestämmelserna om den kommunalalåneräiten och rätten au teckna borgen samt av de ändringar som hargjorts i dessa bestämmelser. En redovisning har även lämnals över framfördaförslag lill reformer och förhållanden i övrigi som är av belydelse förbedömning av frågan om underställning av beslul om lån och borgen. I4 kap. den nya kommunallagen (1977:179) finns gemensamma lånerätis-ochborgensbeslärnmelser för kommunerna och landstingskommunerna. Dessabestämmelser innebär all lån med en löplid av högsl kan las uppundersiällningsfriu ulan beloppsbegränsningar och utan krav på åriigavbetalning. För sådana lån får kommunerna och landsiingskommunerna tecknaborgen ulan underställning. De får också ta upp lån som skall användas förbetalning av äldre lån och överta betalningsansvar vid förvärv av iniecknadegendom med de villkor som gäller för resp. lån. 1 andra fall fär kommunernaoch landstingskommunerna la upp lån och teckna borgen endast om regeringenmedger del. 1 förarbetena till den nya kommunallagen anförde föredraganden(prop. 1975/76:187, sid. 514) bl.a. atl den statliga kontrollen överkommunernas och landstingskommunernas upplåning, som den utformats ochtillämpats inte utgjorde något ändamålsenligt instmment vare sig för all iryggaen sund ekonomi eller för all lillgodose statens behov av överblickoch infiytande över krediimarknaden. Enligt föredraganden förelåg intetillräckligt utredningsmaterial för att man skulle kunna bedöma hurreformbehovet borde tillgodoses. Därvid hänvisades också lill denkommunalekonomiska utredningens (Fi 1971:08) uppdrag och Prop.1978/79:53 73 tillbudgetutredningens (SOU 1973:43) uttalanden om all den statliga konjunktur- ochstabiliseringspoliiiken kunde påverkas av kommunernas och landsiingskommunernasuppträdande på krediimarknaden. Mol denna bakgrund ansåg föredraganden all mandå inte hell kunde avskaffa den statliga kontrollen över kommunernas ochlandstingskommunernas upplåning eller på ell genomgripande sätl ändra dennakontroll. Förutomdel utredningsmaterial som presenteras i föreliggande betänkande har kommitténvid sin bedömning av underställningsfrågan tagit del av de överväganden som hargjons inom 1976 års kommunalekonomiska utredningfFi 1976:06)ochkapitalmarknadsulredningen (Fi 1969:59). Jämfört med förhållandena närställning logs till bestämmelserna om lån och borgen i den nya kommunallagenföreligger således nu ett bättre bedömningsunderlag. 5.3 Motiven för statskontroll i fråga om lån och borgen 5.3.1Skydd för den kommunala förmögenheten Ettav de två mera grundläggande motiven för en lånekoniroll är önskemålet atlåstadkomma ell skydd för den kommunala och landstingskommunala förmögenheten.Vid fiera lillfällen har della motiv satts i fråga. Därvid har bl. a. anförtsatt moderna budget- och redovisningssystem automatiskt ger ell verksamtförmögenhelsskydd. Kommunalrättskommitlén framhöll i betänkandet Kommunalabolag (SOU 1965:40) att det i en balanserad budget saknar iniresse vilkaresurser som las i anspråk för olika individuella investeringar. Underiåinaeller fördröjda amorteringar kan enligt kommunalräiiskommitién inte leda till någonminskning av förmögenheten om kapilalbudgeten hålls balanserad. Det bästaskyddet för den kommunala förmögenheten skulle således ligga i ett klart ochöverskådligt budgetsystem. Såvälstatsmakterna som Svenska kommunförbundei har vid fiera lillfällen framhållilall kommunerna genom kommunindelningsreformen har blivit bättre rustade såväladministrativt som resursmässigt. Utvecklingen av den kommunalekonomiskafierårsplaneringen har inneburit all långsiktiga ställningstaganden numeragörs när beslul las om finansieringen av den kommunala verksamheten. Vid ensådan planering harenligi kommunförbundet frågan om finansieringen av varjeinvestering för sig ringa iniresse och belydelse. Del väsentliga är huruvida enkommuns samtliga planerade investeringar får en från olika synpunkier lämpligfinansiering. Budget- och redovisningssystem sami statlig finansstaiisiik (bådepå utfalls- och prognossidan) är så väl uppbyggda all de ursprungligamotiven för lånekontrollen enligt Svenska kommunförbundei äraktuella. Förbundet har också anfört att den myckel omfattandeskattefinansieringen av investeringarna (i genomsnitt avbmlloinvesteringarna) som kommunerna uppvisar innebär all förmögenheten underalla omständigheter 1978/79:53 74 Någraviigande skiil för au behålla lånekonlrollen från förmögenheis-skyddssynpunkihar inie anförts under senare lid. Tväriom har uivecklingen gjort allargumenten för eu slopande förstärkts. Kommunerna och landstingskommunerna harnumera både administrativa och andra resurser. Den ekonomiskalångtidsplaneringen möjliggör bättre avvägningar av finansieringen. Budget-och redovisningssystemen är väl ulvecklade liksom även den slailigafinansslaiisiiken. Mol den bakgruriden anser komiitén all den statliga låne-och borgenskonirollen från här berörd synpunki inie längre är erforderlig.Bestämmelserna i 4 kap., I i? kommunallagen (1977:179), som säger att fasteller lös egendom som tillhör kommun eller landstingskommun bör förvaltas såatl förmögenheten inte minskas, utgör således enligt kommitténs mening entillräcklig reglering av kommunernas och landstingskommunernas beslut på dettaområde. 1 sammanhanget vill kommittén också fästa uppmärksamhet på att lån föratt bestrida driftkostnader inte är förenligt med denna beslämmelse. Detta harockså slagits fast vid regeringens låneiillståndsprövning. Något hinder alt taupp tillfälliga lån för atl erhålla rörelsemedel finn.s naturligtvis inie. Ettslopande av underställningen innebär inte några ändringar i här berördaavseenden. Enkommuns och en landslingskommuns borgensåtaganden kräver inte anslag och blirdärigenom inte föremål för automatisk kontroll i t. ex. budget och räkenskaper.Det kan därför vara motiverat atl eu slopande av den statliga kontrollen lederlill au borgensfrågorna ägnas ökad uppmärksamhet av kommuner ochlandstingskommuner. 1 likhel med vad som gäller för upptagna lån bör enligtkommitténs mening en redovisning över borgensåtagandena göras lätt tillgängligi samband med atl budget och bokslut upprättas. Del finns här anledning alläven peka på viklen av alt de kommunala revisorernas verksamhei underiättasgenom sådana redovisningar. Härigenom skapas bätire miDJIigheter förrevisorerna all erhålla en helhetsbild av kommunens resp. landstingskommunensekonomiska situation. 5.3.2Ekonomisk poUtik m. m. Detandra huvudsyftet med lånekonlrollen är atl ge statsmaklerna möjlighet lillöverblick och samordning på del ekonomiska området. Även delta moiiv har varilföremål för uppmärksamhei vid olika lillfällen. Den redovisning avlillståndsprövningens användning som kommittén har lämnat visar all bedömningarav låneärendena med utgångspunkt i allmänt konjunklurpoliliska aspekier iförsia hand har förekommii i krigs- eller krislider. Några uppgifter om alllånekonlrollen använts som ett led i den ekonomiska politiken under de senastedecennierna finns del däremot inte. Ibörjan av 1940-ialet och i början av 1950-ialet fördes förslag fram om 1978/79:53 75 skärpning av låneiillsiåndsprövningen med hänsyn lillsamhiillsckonomin och extraordinära svårigheter på kapitalmarknaden. Någraförändringar i lånerätisbesiämmel.serna föranledde dessa förslag inte. 1stiillet för en reformering av lånerätisbesiämmelserna valde statsmaklerna att reglerakommunernas och landstingskommunernas upplåning genom allmänna kreditpoliliskaåtgärder. En viss skärpning av praxis skedde dock underandra världskriget, dåock.så reglering av byggandet skärptes. , som i betänkandet Mål och medeli stabiliseringspoliiiken (SOU 1961:42) redovisade olika medel som kunde slåtill buds för den ekonomiska politiken, tog inte upp lånekontrollen som ellsådani medel. Budgeiuiredningen diskuierade i belänkandet Budgeireform (SOU1973:43) ingående möjligheler lill siabiliseringspoliiisk samordning medkommunerna och landstingskommunerna. Därvitl framhöll ulredningen bl.a. atl dennuvarande lånekonlrollen eveniuelli skulle kunna omformas och uinyitjas isiabiliseringspoliiiska syften. Några förslag lades emellertid inie fram ulanman hänvisade lill dåvarande kommunalekonomiska utredningens uppdrag. 1976 årskommunalekonomiska utredning har bl. a. belyst olika metoder för alt åstadkommaen begränsning i den kommunala uigift.sexpansionen. Utredningen framhåller isin avgivna slutbetänkande KOMMUNERNA - Utbyggnad, Utjämning,Finansiering (SOU 1977:78) att behovet av en fortsatt statlig lånekoniroll kanifrågasättas och au del är siaiskon-trollkommittén som behandlar frågan omlånekonirollens roll. Av iniresse i delta sammanhang är ävenkapiuilmarknadsutredningens bedömning. Siatskonirollkommiilén har inhämtat attkapitalmarknadsulredningen har kartlagt finansieringsmönster ochlånemöjligheler på kapitalmarknaden. Utredningen har därvid konstaterat attlånekontrollen saknar belydelse när det gäller att reglera kapitalsirömningentill den kommunala sektorn sann att undersiällningsplikten kan avskaffas frånde synpunkter ulredningen företräder. Siaiskonirollkommitién anser att tillräckligt underlag nuföreligger för au ta ställning lill lånekontrollens funktion i den ekonomiskapolitiken. Den lämnade redovisningen ger vid handen atl det frånsiabiliseringspoliiisk uigångspunki inie finns några moiiv som lalar för eubibehållande av lånekontrollen. Statsmakterna kan med andra och mer generelltverkande åtgärder i tillräcklig omfallning påverka den kommunala upplåningen.Generella åtgärder är enligt kommitténs mening all föredra framför selekliva avden lyp som den nuvarande lånekonlrollen utgör. För en sådan bedömning talarockså bl.a. det förhållandet att kommunema och landstingskommunerna har fåttökad belydelse i syss.elsättningspolitiken. En snabb igångsättning av byggnads-och anläggningsarbeten ställer stora krav på likvidiiei och ökar behovei avkrediter av såväl kortsiktig som mera långsiktig natur. Prop.1978/79:53 76 Vidregeringens prövning av ansökningar om tillstånd atl ta upp lån prövas också omde ändamål som skall tillgodoses genom lånet faller inom kommunens resp.landstingskommunens kompetensområde. En molsvarande prövning sker i fråga omborgensåiaganden. Av den redovisning som har lämnals i del föregående framgåratl 54 ansökningar avslogs och atl anledningen lillavslaget i 19 fall var atl kommunens resp. landstingskommunens beslul inteansågs kompetensenligi. Dessa 19 ärenden uigjorde mindre än 1 96 av del loialaantalet ärenden som avgjordes under dessa år. Somtidigare har redovisats tillämpar regeringen vid sin kompetensprövning sammabedömningsnormer i här angivna sammanhang som regerings-rälten gör vidkommunalbesvärsprövningen. Dengrundsyn som präglar kommiiiéns överväganden gör del naturligt att låta denumera bärkraftiga kommunerna och landstingskommunerna i högre grad än nusjälva få la ansvar för atl deras beslut all ta upp lån eller teckna borgenligger inom ramen för den kommunala resp. landstingskommunala kompetensen.Någon kompetenskonlroll av det slag som förekommer vid regeringenstillståndsprövning anser kommittén inte nödvändig. Kompe-lensenlighelen börprövas på samma sätl som gäller för andra beslul som kommuner ochlandstingskommuner fattar. För kommunmedlemmarna ulgör möjligheten all anförakommunalbesvär ett väsentligt kontrollinstrument. Det är här fråga om ärendensom behandlas av kommunfullmäktige och landsting. Detta ulgör den bästagarantin för alt kommunernas och landsiingskommunernas ekonomiska åtagandensker under allmän insyn och debatt. Det är således inom ramen för en välfungerande demokrati med kontrollmöjligheter för medborgarna som dekommunala och landstingskommunala beslutens ändamålsenlighet bör bedömas.Kommittén vill i della sammanhang erinra om all den nya kommunallagen innebärmöjligheter till en fördjupad demokrati bl. a. genom ökad insyn förkommunmedlemmarna i den löpande verksamheten. Vidnuvarande tillämpning av låneiillsiåndsgivningen följs i förekommande fall denprövning som i annat sammanhang har gjorts av slallig myndighei. Som exempelkan nämnas att låneiillsiånd inte beviljas för kostnader som överstiger del avlänsbostadsnämnden fastställda panivärdet för en byggnad. Låneiillsiåndbeviljas som regel inte heller för skolbyggnad som skall uppföras utanstatsbidrag. Motivet härför är att ramen för investeringar i skolbyggnaderannars skulle överskridas. Det förhållandel alt andra statliga myndighetersbeslul av det slag det här är fråga om beaktas vid tillståndsprövningen ulgörenligt kommitténs mening inte något skäl all behålla denna prövning. Prop.1978/79:53 77 Kommitténkan inte finna all verksamhet med avseende på kommunernas ochlandstingskommunernas uppiriidande på krediimarknaden skulle påverkas omregeringens tillståndsprövning avskaffades. följer sålundakontinuerligt ränieulvecklingsn för kommunlån och utövar genomemissionskontrollen ett direkl infiytande över obligationsmarknaden. Dessutomerfordras tillstånd för utlandslån. Deregler som olika kreditinstitut tillämpar vid utlåning lill kommunerna ochlandstingskommunerna baseras främst på lånerätisbesiämmelserna i kommunallagen.Ett borttagande av tillståndsprövningen i fråga om beslul om lån och borgenmedför enligt uppgifter från företrädare från kreditinstitut förenklingar.Någon ökad reglering från kreditinstitutens sida lorde därför inte bli aktuellom låneiillsiåndsprövningen slopas. I exempelvis lagen om bankrörelse(1955:183)anges också att bankerna fSrlämna ut lån utan särskild säkerhei lillbl. a. staten, kommunerna och landstingskommunerna. Kommunemaoch landsiingskommunerna är enligt vederlagen praxis i låneärenden intebefogade au ta upp lån mot säkerhei i form av pantbrev i sin fasta egendom.Förtroendet lill kommunema och landstingskommunerna som låntagare vilar på denprincipen att kommunens resp. landstingskommunens alla tillgångar och helaskattekraft svarar som säkerhei för upptagna lån. (Jfr Kaijser, KommunallagarnaII, Siockholm 1975, sid. 309 saml även Högstadomstolens dom i NJA 1975, sid. 110). Undanlag från den angivna principenföreligger vid förvärv av iniecknad egendom. Då fär kommun resp.landstingskommun överta betalningsansvar för intecknad skuld. 1 övrigt gerrättspraxis inget underiag för uttalanden i detalj om principens räckvidd iolika avseenden. Ett slopande av regeringens lånekoniroll innebär enligtkommitténs mening ingen ändring i rättsläget. Några bestämmelser som reglerardenna fråga i kommunallagen anser kommittén inte nödvändiga. Delkan i sammanhanget noteras alt del enligt bollenlåneinsiiiuiens bolagsordningarinte krävs inieckningssäkerhei vid lån till kommunala byggnader med statligbelåning t. ex. barnstugor. Även sladshypoteksföreningar har fått möjlighetall lämna lån till kommun utan inieckningssäkerhei. Stalskontrollkommitténhar vid sina överväganden om slopande av underställningen inte gjort åtskillnadmellan beslut atl ta upp lån och beslut atl teckna borgen. Kommittén anser inteatl de skillnader som finns mellan lån och borgen motiverar olikaståndpunklstaganden i fråga om slopande av underställningen. Del finns inteheller anledning all behandla kommuner, landstingskommuner och kommunalförbundolika i detia hän.seende. Statskontrollkommitténhar funnit att den statliga kontrollen i fråga om kommunernas och landsiingskommunernasbeslul all ta upp lån eller teckna Prop.1978/79:53 78 borgennumera saknar betydelse när del gäller förmögenhetsskyddel och intresset avsiabiliseringspoliiisk samordning. Kommittén föreslår mot denna bakgrund attbestämmelserna i kommunallagen om att kommun och landsiingskommun i andra fallän som anges i lagen får ta upp lån och teckna borgen endast om regeringenmedger det las bort. Den nuvarande regleringen bör ersättas med allmänt hållnabestämmelser om kommunernas och landstingskommunernas lånerätl. Den föreslagnaförändringen bör gälla också för kommunalförbund. Kommitténhar uppmärksammat att behov finns av att borgensåtagandena redovisas på ettläiiillgängligi sätt i budget och bokslut och föreslår att så bör ske.Därigenom får förtroendevalda och andra intresserade kommunmedlemmar siörremöjligheter att erhålla information om dessa frågor. Några bestämmelser omsådan redovisning torde dock inte behöva tas in i kommunallagen. Kommitténutgår från all kommunförbunden verkar för en utveckling i nämnt avseende. Kommittén föreslår att 4kap. 8 § kommunallagen upphävs och au det i 4 kap. 7 S föreskrivs all kommunoch landsiingskommun får ta upp lån och åtaga sig borgensansvar och ansvar iövrigi för lån. Med dessa allmänt hållna bestämmelser, som väl passar in i denkaraktär av ramlag som kännetecknar kommunallagen, ges kommuner ochlandstingskommuner stor frihet alt inom ramen för den kommunala kompetensensjälvständigt falla beslul i dessa frågor. Del lorde därvid vara en självklarhetatt kommunerna och landsiingskommunerna vid sin upplåning följer påkapitalmarknaden gällande principer. Kommitténsförslag innebär all den särskilda förordningen (1977:544) om kommuns ochlandslingskommuns upplåning m. m. inte längre fyller någon funktion och atl dendärför kan upphöra all gälla. Kommitténföreslår vidare alt 4 § lagen (1957:281) om kommunalförbund (omtryckt 1977:181)ändras som en följd av ändringen i kommunallagen. Förslaglill ändring i kommunallagen redovisas i bilaga 7. Förslaglill ändring i lagen om kommunalförbund redovisas i bilaga 8. Prop.1978/79:53 79 Utredningom minskad statskontroll över kommunerna och landstingskommunerna Direktivenför siaiskonirollkommitién meddelades av regeringen tlcn ochhar följande lydelse. Denkommunala självsiyrelsen är av stor bctvdclse för vårt lands siyrel.seskick.Genom alt vä.seniliga samhällsuppgifter decentraliseras till kommunerna ochlandstingskommunerna kan former skapas för ett aktivt medborgarinfiytande. Delär mot den bakgrunden angeläget att åtgiirder vidtas för alt stärka kommunernasoch landstingskommunernas roll i samhället. Statsmakternahar del övergripande ansvaret för samhällets utveckling och uppgifter. De måstedärför ange ramarna för kommunernas och landstingskommunernas befogenheter.Statlig tillsyn och kontrol) kan inte heller undvaras. Utvecklingen gick underlång lid i riktning mot en alli starkare statlig detaljstyrning. På detta sätturholkades den kommunala självstyrelsen. Underde har fömlsäliningarna för all öka kommunernas ochlandstingskommunernas ansvar och handlingsfrihet i hög grad förbättrats. Dehärnuinera resurser all självständigt handhade uppgifter .som har lagts på dem.Del är därför en angelägen uppgift au öka den kommunala handlingsfriheten ochdärmed ge den kommunala ;Oälvsiyrelsen ett större reellt innehåll. Undersenare år har reformer genomförts på olika områden för att minska den statligadetaljregleringen. Exempel härpå ulgör beslul vid 1969 och riksdagarom alt begränsa kommuns underslällningsskyldighel i vissa ärenden (prop.1969:63, KU 1969:44, rskr 1969:405 och prop. 1972:12, KU 1972:11, rskr1972:45). Inom kommundepartemeniet har eit fortlöpande översynsarbele bedrivitsi syfte att mönsira ui sådana föreskrifter om siailig lillsyn och kontroll sominte längre behövs. Som ett led i detta arbete har i en proposiiion (1976/77:1)lagts fram förslag som avses öka kommunernas och landsiingskommunernasmöjligheler att anpassa organi.saiion och arbetsformer efter skiftande lokalaförhållanden och behov. Detär enligt min mening angeläget alt en samlad översyn nu görs av statenstillsyns- och kontrollfunktioner genlemoi kommunerna och landsiingskommunerna.Jag vill därför föreslå atl en kommitté tillsätts med uppgift att pröva vilkaytteriigare förändringar som kan göras föran i della avseende stärka denkommunala självstyrelsen. Syftet med översynen börvara atl mönsira ut sådana detaljföreskrifter som med hänsyn till de kommunalaoch landslingskommunala organens ställning och resurser inlc längre ärnödvändiga. Del finns enligi min mening fiera moiiv för att på delta sättdecentralisera ansvar och befogenheter. Siaisför-vallningen kan avlastasarbetsuppgifter och få bättre tid för planering och andra övergripande frågor.Från demokratisk synpunkt aren förstärkning av kommunernas ochlandsiingskommunernas roll i beslutsfatiandei av sior vikt för atlsamhällsverksamheten skall kunna utformas nära de enskilda människorna. 1utredningsarbetet bör synpunkier av detta slag väga tungt. Samiidigi måstesjälvfallet kraven på samordnmg och likformighet i samhällsarbetet beakias. Detär exempelvis nödvändigi alt statsmaklerna 1978/79:53 80 meddelarbestämmelser av olika slag för att uppnå övergripande mål i fråga omrättssäkerhet, sysselsättning och lika lillgång lill samhällsservice. Vidutformningen av den statliga tillsynen och kontrollen över kommuner ochlandstingskommuner måste enligt min mening en avvägning mellan delvismotstridiga intressen göras i varje särskilt fall. Kommitténbör göra del möjligl för kommuner och landstingskommuner att under arbetetsgång framföra synpunkter och önskemål om förenklingar. Det är väsentligt all dekommunala självstyrelseorganens kunskap och erfarenheter av kontakter medstatliga tillsynsmyndigheter las lill vara i utredningsarbetet. Meduigångspunki häri bör kommittén kartlägga och behandla olika former av slalligtillsyn och kontroll.