prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Mot bakgmnd härav förordar , atl personlrafikenpå och bandelen Holing-Forsmo bibehålls. Länsstyrelsenbetonar - liksom i - även inlandsbanansbetydelse frän lotalförsvarssynpunkt. Denkorta ansluiningslinjen till behandlas inteseparat i trafikplanen utan får sägas ingå i uppgifterna för bandelenHoting-Östersund. Densamhällsekonomiska analysen för persontrafiken pä de bandelar i Västerbottenslän, som undersökts, nämligen Arvidsjaur-Sloruman, ochSioruman-Hällnäs, visar enligt bedömning - vad gällerkvantifierbara faktorer- atl landsvägs-alternativet är ca 200 0(X) kr. resp.400 000 kr. dyrare för bandelama och ,medan jämvägsalternativet är ca . dyrare beiräffande trafikenpä bandelen Arvidsjaur-Stomman. Sammantaget för de nämnda tre linjerna blirsåledes de kvantifierbara kostnadema enligt beräkning ungefärlika för järnvägs- och landsvägsallernalivel. Därvid har förlandsvägsallernalivel räknats med bl. a. koslnader för ökad långvägapersonbilstrafik, sämre bekvämlighet vid bussresor jämfört med resor imotorvagn samt ökade biljeltkostnader, vilka tillsammans uppgår till ca 2 milj.kr. Om hänsyn tas till den beräknade ökningen av trafikolyckor vidlandsvägsallernalivel, vilken av värderatslill ca 400 000kr. perår,blirenligt järnvägsalternativet Prop.1978/79:99 151 fördelaktigare.Länssiyrelsen framhåller även all mäsle ha ell vissl malarvärdevad gäller irafiken på SJ:s affärsbanenät, som inte beaktats. Motbakgrund av den samhällsekonomiska analysen menar , allpersonlrafiken på inkl. bandelen bör bibehållas.Det är enligt länsslyrelsens uppfaiining inie minsi vikligl, all personlrafikenpä dessa banor får vara kvar lill dess all ställning lagils lill såvältrafikpoliliska ulredningen som lill ulredningen om regionall gällandeirafikrabatier. beslul rörande sådana rabatler kan enligt länsstyrelsenkomma all innebära väseniligi lägre priser för iransporiljänsler. Därmed kanmed slörsla sannolikhei en hell förändrad eflerfrägesitualion på allmännakommunikationer och då även pä järnvägstransporter uppkomma. 1Väsierbonens läns trafikplan redovisas även en mera begränsad analys avalternativa transportlösningar vad gäller personlrafiken på bandelen Arvidsjaur-Jörn.Analysen ger vid handen all koslnadema för bibehållen järnvägslrafik översligerkosinaderna för bussirafik med ca . iNorrboliens län konsiaterar för sin del au beslul fattats om föriäggning tillArvidsjaurav ell mililärl fredsförband. Med hänsyn lill i försia hand härtillbörenligt någon omläggning av personlrafiken lill landsväg f n.inte vara aktuell. Densamhällsekonomiska kalkyl, som i upprättat förpersontrafiken på bandelen , visar all landsvägsaliemaiivelmedför en ärlig mindrekostnad av siorieksordningen . Dälandsvägsalternativet även medger en lidiabellslägg-ning som är bätire anpassadlill del regionala resbehovel än dagens järnvägstidtabell, anser länsstyrelsenatl personlrafiken pä järnväg bör utbytas mot bussirafik. Linjen ingär bland deåtta bandelar som nedläggningsprövas av regeringen. Ävenpersontrafiken pä linjen u r är föremål för sådanprövning. Den samhällsekonomiska analys som genomfört visar atten driftomläggning av persontrafiken frän järnväg lill landsväg skulle ge enkostnadsminskning på ca 1 milj. kr. Pä gmnd härav och med hänsyn tillall en övergäng till bussirafik också för denna linje kan ge en i förhållandetill del regionala resbehovel bättre anpassad tidtabell än nuvarandejämvägstidtabell förordar en övergäng från järnvägs- lillbussirafik. prel. versionen av Nortbottens läns trafikplan redovisas en alternativirafikuppläggning vad gäller personlrafiken pä bandelen Haparanda-Boden.Överarbelningen av planen i samråd med berörda kommuner har resulterat i aulänsstyrelsen i den slulliga planen förordar att någon omläggning av irafikenlill landsväg inle bör ske i en försia omgång. anser emellertidau linjens trafik- och resandestruktur bör följas med uppmärksamhei inom ramenför en mllande regional trafikplanering. 1978/79:99 152 Någralänsstyrelser tar i anslutning till sin behandling av de irafiksvaga bandelarnaäven upp andra hilhörande frågor. Sålunda framhäller länssiyrelsen iKronobergs län, all man fåll framställning om atl eu äieruppiagande av densedan några år nedlagda personlrafiken pä linjen bordeövervägas. föreslår all regeringen låler föranstalta om sådanuiredning. Enrad kommuner m. fl. har i särskilda skrivelser lill regeringen framförlsynpunkter på trafikeringen av de irafiksvaga järnvägslinjerna och påersäliningstraflkens ordnande. Utformningav regionala linjenäi Anvisningarna Huvudvikteni förslagen till transportlösningar skall enligt anvisningama läggas vid denkollekliva irafiken med särskild inrikining på utformningen av ett regionaltslomlinjenäl. Planen skall därvid föras fram lill en sädan grad avkonkreiisering att den kan tjäna som underiag för kommunernas planering av denlokala irafikförsörjningen och för diskussioner med trafikförelagen. Detkonkrela förslaget till persontrafikplan - stomlinjenäiet - bör enligtanvisningarna ulformas pä gmndval av konstaierade kontakt- och resbehov. Vidutformningen av stomlinjenäiet bör följande gmndläggande föruisätlningarbeaktas: - olika orters funktionella ställning - orternas befolkningstal och utrustning med olikaservicefunktioner - orternas näringsgeografiska belydelse samt arbets-och bostadsmarknad - vägnät, jämvägsnät och övriga iransportanläggningar - minimistandard i fräga om anta! - regionala och intertegionala kontaktbehov. Vidareanges atl trafikuppläggningen bör avvägas med hänsyn till trafikföreiagensekonomiska förutsättningar atl bedriva trafiken jämte bidragsmöjligheter -närmast i form av bussbidrag - som kan stå till buds. Avstomlinjenäiet skall framgå antal turer i olika relalioner, tidtabellsläggning,anslutningar m. m. Länsstyrelsernahar som regel följt anvisningarna och redovisat eu stomiinjenät, uppbyggt pädel regionala kontaktnätet och motsvarande förbindelsenät. Undantag i dellaavseende utgör . där framhåller att de stmkturellaoch organisaioriska fömlsäliningarna i länel avviker helt frän normal länei.Planen upptar därför inte nägot regionall Prop.1978/79:99 I53 stomiinjenätutan behandlar i stället vissa ekonomiska frågor i avsikl att underslrykabehovet av statliga insatser för den kollektiva trafiken även isiorsiadsomrädei. De flesta länsstyrelsernaredovisar eu lidiabellslagl slomlinjenäl, där varje lur har tidsbestämts. 1regel avser stomlinjenäiet trafiken under normaldagar, dvs. Itre län, , och , har även lördags-och söndagsiurernas tider angetts. Övriga trafikplaner anger som regel endastatt irafiken och får anpassas till irafikbehoven ochall irafikinsaisen dä inle behöver vara av samma omfattning som under övrigaveckodagar. Tiolänsstyrelser redovisar ell slomlinjenäl upplagande endasl antalet lurer pernormaldag i olika relalioner ulan lidlabellsangivning. Av de komplelteranderelationsvisa kommentarerna framgär dock i de flesla fall den ungefäriigalidtabellsläggningen. Viddetaljutformningen av del regionala stomlinjenäiet har länsstyrelserna så länglmöjligl sökl beakla bl. a. följande fakiorer: - de generellt uppslällda riktpunkterna i fräga omlinjesträckning, restid, uppehållstid, tidsmässig förläggning och omsligningar - den nuvarande trafikförsörjningen ochtrafikomfaltningen - behovei av anpassning lill arbetstider, skoltideroch öppelhållandetider - möjligheler lill samordning med lokala transporter - möjligheler lill samordning av person-, gods- ochposllransporter - de irafikekonomiska förutsättningarna - specifika förhållanden i övrigt för varje relalion. Någralänsstyrelser framhåller i sina kommentarer svårighelerna alt åsiadkomma entidlabellsläggning som lar full hänsyn lill dessa skilda fakiorer. Såledeskonsiaterar i län, atl många regionala förbindelser kräveranknytning till varandra som de ocksä skall medge tillfredsställandeuppehållstider i malörterna och ibland dessutom utgöra delar i intertegionalaförbindelselänkar. En annan svårighet harenligt flera länsstyrelser varil att flnna lösningar, som i sig förenarönskemålet om god trafikförsörjning med kravet pä en så längt möjligtföretagsekonomiskt lönsam irafik. iNorrbottens län fömtsätter för sin del atl ett företagsekonomiskt underskollaccepteras i den regionala trafiken och att staien lar hela kostnadsansvaretför atl upprätthälla det i den regionala trafikplanen angivna luranialet. Denturtäthet som föreslås i den regionala trafikplanen, får enligt länsstyrelsensmening ses som ett utiryck för samhällets ambition atl ombesörja irafiken iregionala relalioner på ett tillfredsställande sätt. Kravel pä att slalen skallgaranlera såväl nuvarande som i planerna föreslaget lumibud, framförs ocksä avlänsstyrelserna i , och . Någralänsstyrelser framhäller att det inte varil möjligl atl i full ulslräck- Prop.1978/79:99 154 ningtillgodose alla olika önskemål. i anför exempelvisall kvällsförbindelser för nöjes- och besöksresor saknas i vissa relalioner,där bl. a. kommuner ultryckl önskemål härom. Eftersom trafik-underlaget försådana lurer oftasl har visal sig vara svagt och ett tillgodoseende avönskemålen skulle ha inneburil ell ökal antal lurer pä linjer med redanlidigare stora ekonomiska underskoll, har all ev.uppfyllande av dessa önskemål måsle bli beroende av en mer ingåendeundersökning. i framhåller au arbetsresor med deregionala kollektiva färdmedlen inom länet i de flesta relalioner måsle bedömassom mindre realistiska med hänsyn lill de förhållandevis stora avstånden mellanlänets regionala orter. i Jönköpingslän anser au det presenterade stomlinjenäiet endasl kan betraktas som eilprincipförslag vad gäller irafikuppläggningen. Del är enligt länsslyrelsensmening knappasl möjligl att redan lill försia trafikårel i sin helhet genomförade trafiklösningar som föresläs. Liknande synpunkter framförs av länsstyrelseni län, som även framhäller alt trafikplanen ständigt måsteanpassas lill nya krav och erfarenheter. Någralänsstyrelser, bl. a. i och , framhåller au del viduppgörande av de regionala stomlinjenälen inte varil möjligl au föreslå nägramer genomgripande förändringar av den nuvarande kolleklivapersontransportförsörjningen och alt i en fortsatt planering en vidareutvecklingoch en anpassning lill bl. a. ändrade förutsättningar i olika avseenden börkomma till stånd. Liknande synpunkter framförs av i Västerbottenslän som även framhäller att det lurantal som anges i planen är au betrakta somen minimimälsätining. Sammanfattningsviskan konstaleras att länsstyrelserna vid ulformningen av de regionalastomlinjenälen sökl eliminera eller reducera de brisler i länens kolleklivapersontrafikförsörjning som framkommil under arbelel med den regionalatrafikplaneringen. De förbäuringar som kan erhållas med de föreslagnastomlinjenälen har av några länsstyrelser sammanfattats i bl. a. följandepunkler: - densamordnade trafikuppläggningen medför atl turerna bättre kan anpassas till de fakiiska resbehoven - nya snabba förbindelser inrättas eller tryggas - anslutning mellan olika linjer och turer förbällras - lurer framförs på ändrade vägsträckningar för atlbättre tillgodose de lotala krav som ställs på trafikapparaten - kommunerna får ett samlat underlag för sin lokalaIrafikplanering. Prop.1978/79:99 155 1anvisningarna framhålls bl.a. atl i de fall förslagen lill slomlinjenäl innebärall personlrafik flyttas från jämväg lill landsväg kan särskild uppmärksamheibehöva ägnas den lokala trafiken. Vidarebetonas vikten av atl möjlighelerna till samordning redovisas. Del gällersamordning av verksamheien säväl mellan irafikuiövare i regional irafik, sommed lokal och iniertegional irafik samt med gods- och posllransporter liksommöjlighelerna lill utvidgat samarbele irafikföretagen emellan vad avserterminal- och servicefrägor saml biljett- och taxefrågor m. m. Ifråga om den inlerregionala irafiken anges att länsstyrelserna, utöver lidigarebehandlad avvägning mellan olika trafikmedel, även skall redovisa förslag tillanknyining och iransportlösningar. Anvisningarnaanger även alt den regionala trafikplanen vid behov skall omfattabesfällningslrafiken och de uppgifter som lämpligen bör ankomma på denna samlatl de ekonomiska frågorna i den regionala bussirafiken skall behandlas i ellsärskilt avsnilt. I detta avsniu kan bl. a. redovisas behovet av stöd tillolönsam irafik pä gmndval av gällande bidragsbeslämmelser. Vidareanges i anvisningama alt länsstyrelserna fömisätts hålla fortlöpande kontaktermed bl. a. kommuner och irafikförelag under planeringsarbetets gäng ochbeaktar de synpunkter som därvid framkommer. Deregionala trafikplanerna behandlar endasl i ringa utsträckning ev. åtgärder ifråga om den lokala irafiken vid överflyttning av persontrafik från jämväglill landsväg. Enligt länsstyrelserna får dessa frågor behandlas inom ramen fördet samräd som bör äga mm med kommunerna inför en jämvägsnedläggning.Länsstyrelsen i redovisar emeilertid eu principförslag lill hurden mer lokalt betonade trafiken längs linjen borde utformasvid en ev. överflyttning av linjens personlrafik lill landsväg. Frägan är idella fall av särskilt intresse, eftersom parallellväg till järnvägslinjensaknas helt och långtgående ingrepp i de lokala trafikplanerna måsle vidtagasvid en överfiyttning av personlrafiken till landsväg. Deflesla länsstyrelserna behandlar ulföriigt samordnings- och andratrafikorganisaloriska frågor. Länsstyrelserna framhäller därvid allmänt, altäven om en viss samordning redan föreligger är ytterligare sådan både önskvärdoch nödvändig. Länsstyrelsernai nortlandslänen pekar särskilt på den splittrade ägarstmk-luren inombussirafiken. i Norrbollens län uppger i. ex. all linjetrafikenmed buss i länel är uppdelad på ca 120 irafikförelag, varav 18 bedriver trafikav regional karaktär, och all länels ca 425 laxibilar är fördelade 1978/79:99 156 påca 360 olika lillståndshavare. Enligt framslår del mol bakgmnd avden splittrade irafik- och ägarstmkiuren som synneriigen angeläget att delredan existerande samarbelel mellan trafikförelagen fördjupas. Länsstyrelseni län anför, att det bl. a. med hänsyn till resenärernas bekvämlighetär viktigt att en samordning mellan irafikföretagen kan åsladkommas genomöverenskommelse om genomgående irafik på sådana siräckor där irafikulövarnastrafiktillstånd sammanlagna läcker hela sträckan, men där den enskilde trafikulövarenendast har trafiktillstånd på viss delsträcka. i län framför liknande synpunkter men säger , alt allmänt börgälla, all samordningen mellan företag inte får drivas därhän altkonkurtenseffeklerna försvinner. Fleralänsstyrelser, bl. a. i län, föreslår atl genomgående bussirafik börordnas i vissa mer långväga relalioner, i försia hand för att därmed öka resansbekvämlighet för trafikanlerna. Ävenlänsstyrelsen i berör frägor om samordning och huvudmannaskapoch meddelar sin avsikt att diskutera dessa frägor med landstinget.Länsstyrelsen i menar däremoi, alt inga förändringar bör vidtasi den nuvarande organisationsstrukturen, förrän huvud-mannaskapsfrägan förlokal och regional trafik har lösls i samband med Ulredningen om regionaltgällande irafikrabatier. Länsstyrelseni lar upp frågan om förekomslen av förbud för bussar i viss trafikatt ta upp passagerare pä vissa vägsträckor, s. k. uppiagningsförbud.Länsstyrelsen anser atl trafiktillstånden inle bör innehälla sådana förbudvilka förhindrar ell effektivt utnyttjande av resurserna och är lill men förresenärerna. i Gävleborgslän anser atl bestämmelserna rörande tillståndsgivningen bör ses över motbakgrund av det ökade planeringsansvar som kommunerna fån utöver siu tidigareekonomiska ansvar för den lokala irafiken. Fleralänsstyrelser, bl. a. i och , pekar pä problem ochsvårigheter med den lidiabellsmässiga samordningen mellan ä ena sidan regionaltrafik samt ä andra sidan lokal och interregional trafik. Det har i praktikenofta visat sig svårt att tillgodose olika krav och önskemål, exempelvis pågrund av låg turtäthet. Avvägningen har i sådana fall fått göras inom ramen förvad som bedömts rimligt med hänsyn lill mest uttalade iransporlönskemål ochslrävan atl uppnå en tillfredsställande iransportförsörjning. Vadgäller samordningen med järnvägslrafiken framhäller i Värmlandslän, atl trafiken på det ersättningsberättigade nätet i huvudsak har regionaloch i nägon män lokal betydelse samt fungerar som matartrafik lillaffärsbanenälel. Med lanke härpä anser länssiyrelsen,aU goda möjligheler bordefinnas för ett utökat samråd mellan och SJ vidtidtabells-läggningen av denna trafik. Liknande synpunkier framförs avlänsstyrelsen i Prop.1978/79:99 157 Jämtlandslän som även anser atl samråd bör ske ifråga om lidtabellsläggningen påaffärsbanenäiet. Samordningenmed gods- och posllransporter har i flerialel län kunnai lösaslillfredssiällande. i län hävdar dock, all lidskrävandepostservice av lyp brevlädeiömning bör kunna slopas ulan alllför sioraekonomiska avbräck för irafikulövaren. Restidsvinsierna kommer nämligen i dessafall au vara klarl mälbara. i anser emellertidför sin del att även en omfattande postservice, b/, a. av typ brevlädeiömning,utan siörre olägenheier för reshastigheten bör kunna ulföras även forlsällningsvis.Länsstyrelsen i framhäller all någon samordning med andratransportbehov knappasl kan komma i fråga på de regionala turer där höga kravslälls pä snabba och lidsanpassade persontransporter. Del gäller i första handarbets- och ulbildningsresor men även lerminalresor för anknyining lill detmellanregionala transportnätet medan i övrigi möjligheler torde föreligga fören samordning. Beträftandelaxesamordning framhålls allmäni alt det är angelägel med en genomgåendeprisberäkning för de i planerna ingående regionala landsvägslinjerna, även omflera irafikförelag ombesörjer trafiken. i länframhäller alt en sådan prisberäkning inle enbarl börgälla förlandsvägslinjerna ulan även förde regionala järnvägslinjerna. iUppsala län menar, alt samordningen av taxorna kan lösas genom au länsstyrelsenfastställer en s. k. länstaxa. Innan diskussioner tas upp med trafikföretagenom införandel av en sädan taxa, bör dock enligt uppfattningförslag från periodkortsuiredningen avvaklas. i Gollandslän har lagil upp de speciella laxeproblem som är förknippade medpersontransporter lill och frän fastlandet och utvecklar närmare ett förslagtill lösning på kort sikl av laxefrägan för färjetrafiken. För au erhälla enreskostnad mellan Golland och fastlandet, som är jämförbar med de reskoslnaderandra regioninvånare har för motsvarande resavstånd, erfordras enligtlänsstyrelsen i princip en taxesäuning som lar hänsyn till kostnadsbilden förde alternativa transportmedel som står lill förfogande för en resa påfastlandet. Beträftande laxesäliningen för flyget anses den böra motsvara SJ:staxa i I-klass. Förall befolkning och näringsliv skall kunna erbjudas en tillfredsställandeinterregional iransportförsörjning är det enligt i stort seu samtligalänsstyrelser av stor belydelse atl olika former av iransportlösningar kanerbjudas. i underslryker särskilt belydelsen avalt en sädan irafikuppläggning eftersträvas som kan minimera olägenheterna medlänga resavstånd mellan primära centra som har kontaktbehov med varandra.Länsstyrelsen framhåller vidare nödvändigheten av atl behovei av snabbatransporter beaktas. Denna uppfattning delas av flera länsstyrelser, bl. a. iÖstergötlands, , och . iJämtlands län anför liknande synpunkier men framhåller också, au del ärnödvändigi au de intertegionala transporterna blir Prop.1978/79:99 158 föremålför en riksövergripande planering. anser vidare, atl varjebefinlligl irafikmedel bör ges möjlighel all utvecklas efter sina särskildaförutsättningar. Därigenom kan befolkningens och näringslivets olika krav påsnabbhet, bekvämlighet och kostnader tillgodoses. Länsstyrelseni Västerbonens län framhåller belydelsen av atl det inlerregionala nälel kannäs smidigl och bekvämt och atl detta förutsätter bl. a. en tidsmässigsamordning med del regionala nätet och de olika transportmedlen.Länsstyrelserna i och ger uitryck för sammauppfattning men framhåller ocksä, atl brister i samordningen oftast inte ärberoende av bristande kapacitet ulan hänger snarare samman med otillräckligtgenomtänkt tidlabellsläggning och dä i första hand av den regionalaanslutningstrafiken. Vadgäller speciellt flygförbindelser framhåUer i ,atl del för länel är väsentligt angelägnare med en daglig högfrekvent kollektivmarkförbindelse med än med irafik lill och från egel flygfält.Länsstyrelserna i , och län underslryker behovei av enexpressbussförbindelse Örebro-Köping-Väster-ås-Ärianda. Länsstyrelseni framhåller atl nuvarande uppläggning av inrikesflygetmedför atl resande lill och från länet i flera relationer tvingas mellanlanda iSiockholm med ibland långa uppehåll. Del anses därför angelägel all flerdirekta förbindelser upprättas med andra primära centra i landet.Sundsvall/skulle därvid kunna utgöra knutpunkt förirafiken till och frän de fyra nordligaste länen. Samma synpunkter redovisas avlänsstyrelsen i . i menaremellerlid, alt för länets del mäsle anknyining till och ske påArianda beroende på att underiaget sannolikt endastmedger en daglig direktförbindelse med . Flertaletav länsstyrelsema i de län som blir direkt berörda av en nedläggning av Brommasinrikesflyg framhäller, att fortsatt flygtrafik på ter sig somangeläget. Sådana synpunkter framförs av länsstyrelserna i , ,och . Å andra sidan menar i Gollandslän atl kontaktmöjligheterna med vissa regioner i landet är bristfälliga pågmnd av att inrikeslrafiken är uppdelad på och . iVärmlands län framför liknande synpunkter. Beträffande deninlerregionala järnvägslrafiken understryker bl. a. länsstyrelserna i Kalmaroch den stora betydelse en utbyggd järnvägstrafik har för ett länskollektiva trafikförsörjning. Liknande synpunkter framför iStockholms län, som menar ätten lämplig utbyggnad kan vara att införaexpresspendeltrafik av typ Ösigötapendeln med eniimmes intervaller mellan Stockholmoch närliggande orter. i lämnar en rad förslagtill fotrbätirade järnvägsförbin- Prop.1978/79:99 159 delsertill och frän länel. Länssiyrelsen i Göteborgsoch län betonar också den inlerregionala järnvägsirafikens belydelse ochframhåller del angelägna i all dagliga förbindelser med tåg till framföralltprimära centra även fortsättningsvis kan säkerställas. Vid sidan om deinlerregionala flyg- och lågförbindelserna finns enligt i princip allalänsstyrelser också behov av en långväga bussirafik. Framför allt gäller detlavid veckosluten. För norrlandslänen föreligger i försia hand behov av sådantrafik till och frän samt längs norriandskuslen. I övrigt kanlänsslyrelsernas uppfaiining sägas vara atl veckosluisirafik bör förekomma inomtriangeln Siockholm-Göleborg-Malmö. Behov av daglig snabbussirafik vad gällers. k. ivärförbindelser där bussen ger kortare restider än läget, redovisasfrämsi av några länsstyrelser i bl. a. i , ,, och . Del gäller framför allt förbindelsermellan å ena sidan och län och ä den andra Krisliansiads- ochMalmöregionerna samt , och /. Vadgäller besiällningstrafiken konslalerar länsstyrelserna generellt au behoveiav sådan irafik är väl lillgodosetl ulifrån faslslällda krav. Önskemål finnsdock i nägra fall om en högre servicegrad och all gemensammabesiällningscentraler ordnas i de kommuncenira, där så ännu inte skell. De flesta länsstyrelsernaberör även de ekonomiska frägorna. Nägon samlad bild av behovet av slöd tillden regionala busstrafiken går emellerlid inle alt få på basis avtrafikplanerna. Länsstyrelserna anger att en slutlig avvägning får ske viddeialjuiformningen av trafikplanen med hänsyn till trafikbehov, förväntadkosinadsiäckningsgrad och de medel som kan slå till förfogande för all siödjaolönsam trafik. Några av de länsstyrelsersom haft alt redovisa effekterna av en överflyttning av trafik frän järnvägtill landsväg har även angett pä vilkel säll statens bidrag lill de olikairafikformerna kan påverkas. Del framgår därvid klarl att anspråken på statligtstöd reduceras väsentligt vid övergäng lill landsvägslrafik.