prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — begär enligl programnivå A etl bidragsbelopp på51,6 milj. kr. Med denna programnivå kan det nuvarande ca 12 000 km långavägnätet med dålig standard förbättras lill genomsnittlig standard beträffandebredd, linjeföring och bärighet 1978/79:100 Bilaga 9 53 Satsningen påtätorisvägar och frilidsvägar begränsas lill enstaka objekt. Endast en mindredel av de bidragsberättigade vägarna med dålig standard kan inläs islatsbidragsvägnälel p.g.a. att de inle kan erhålla byggnadsbidrag för attförbäliras. De mesl angelägna broarna som inte tillåter 10 tons axeltryck ochdär tung trafik bör kunna framföras kan åtgärdas. Programnivå B innebär ettbidragsbelopp på 26,5 milj. kr. bedömer möjligheterna tillrationaliseringar som små vid denna programnivä. Möjliga rationaliseringarbeaktas i planeringen varför ett lägre anslag än nivå B skulle leda tillsenareläggningar av objekl. Nivån ulgör därför enligl verket etlbesparingsallernativ. Programnivän medger endast punkt-förbättringar till enförenklad genomsnittlig vägstandard bland de allra sämsta vägobjeklen på detbefintliga vägnätet. Bidrag till tätorts- och fritidsvägar kan utgå endast inågra enstaka fall. Vidare kan endasi ell mindre antal av de mest angelägnabroarna som inte tillåter 10 tons axellryck och där tung trafik bör kunnaframföras åtgärdas. Administrationskostnadernalas i båda programnivåerna upp med 6,8 milj. kr. 2.8 Tjänster till utomstående Detta anslag är ellkalenderårsanslag och avser framförliggande kalenderår. Programmet för anslaget,som för innevarande budgetår uppgår lill 17,8 milj. kr., inrymmer Ijänster tillutomstående och kostnader i samband med beredskapsarbeten. Den förstnämndaposlen avser den taxe- och avgifts-belagda verksamheten, huvudsakligen byggandeoch drift på entreprenad av vägar åt kommuner och enskilda väghållare. Den principiella målsättningenför vägverkels taxe- och avgifissällning är full kostnadstäckning. Verksamhetenberäknas av vara självbärande med enomslutning av ca 130 milj. kr. Posten beredskapsarbetenavser kosinader för centrala och regionala planeringsuppgifter etc.som sammanhänger med beredskapsarbeten. Kostnaden som beror på omfattningen avAMS-arbelen har av verket beräknats till 19,2 milj. kr. 2.9 Översyn av statsbidragssystemet för enskildväghållning 2.9.1 Inledning F. n. reglerasbidragsgivningen till såväl byggandesom drifl av enskilda vägar i kungörelsen (1952:793) angående statsbidrag lillenskild väghållning. Bidrag till redskapsanskaffning regleras i kungörelsen(1952:417) angående statligt stöd till anskaffning av maskiner och redskap förrationalisering av underhållsarbetet å vissa enskilda vägar. Genom beslut uppdrog Kungl.Maj:t ät statens Prop.1978/79:100 Bilaga 9 54 vägverk atl genomföra en översyn avslalsbidragssystemet för enskilda vägar. I den arbetsgrupp vid (arbetsgruppen för översyn av slalsbidragssysiemet för enskild väghållning.ÖSEV) som utfört översynen har även varitrepresenterat. Resultatet av översynen har den 2 december 1975redovisat i betänkandet Översyn av statsbidragssystemet för enskildväghållning. Yttranden överbetänkandet har avgivits av statskontoret, ,lanlbruksslyrel.sen, , , statenslantmäteriverk, domänverket, länsstyrelserna i , ,, och , , , ,och , vägutredning.Landstingsförbundet, . Svenska kommunförbundet.Svenska vägföreningen och Sveriges skogsägarföreningars riksförbund.Remissinstanserna har i etl flertal fall bifogat yttrande från kommuner,skogsvårdsstyrelser, vägförvaltningar, m.fl. Enliglutredningsdirektiven var det allmänna syftet med översynen avstatsbidragssystemet för enskild väghållning alt få ett bidragssystem som -oavsett vilka resurser som kunde komma att tilldelas förändamålet - bättre svarade mot aktuella förhållanden. Mol bakgrunden häravskulle klarläggas vilka olika ändamål som skäligen bör tillgodoses genombidragsgivning. Till detla framhölls i direktiven att ett klart allmänt intresse skall finnas idessa ändamål alt bidragsgivningen börslå i rimlig relation lill trafikens art och volym, samt alt bidragssystemet börvara ägnat atl främja en rationell samordning mellan olika - i första handenskilda och kommunala - väghållares planering och utförande avväghållningsåtgärder. ÖSEV har inledningsvisfunnit skäl som talar för att en översyn av statsbidrags- ochväghållningsfrågorna bör göras för alla de typer av vägar till vilka statsmedelkan länkas utgå. I avvakian på resultatet av en sådan översyn bör, enligt ÖSEV,i slorl nuvarande principer och praxis för statsbidrag från anslagen avseendeenskild väghållning tillämpas. Medlen till enskildväghållning bör enligt ÖSEV även fortsättningsvis vara uppdelade i ett byggnads-och ett driftanslag. Driftanslaget delas upp i åriigt driftbidrag, särskilldriftbidrag och redskapsbidrag. För att skapa möjligheter till en bättreplanering för såväl bidragsgivare som bidragsmol-tagare föreslår ÖSEV attanslaget till drift av enskilda vägaranvisas året före det kalenderår bidraget avser till skillnad från då anslaget anvisas . ÖSEVanseratt ett särskillplaneringssystem för byggande av enskilda vägar börinföras. Utifrån en inventering baserad på resurs- 1978/79:100 Bilaga 9 55 anpassade kriterier föreslås vägobjektangelägenhelsgraderas i en ireårs-plan som i sin turutmynnar i ett arbetsprogram. Regler om treårspianear-belel bör enligt ÖSEV skrivas in i författningenrörande bidragsgivning till enskilda vägar. Treårsplanen bör reviderasvarje år. För all möjliggöra ett överskådligt regelsystem för bidragsgivningen föreslårÖSEV atl en indelning av vägnätet görs med utgångspunkt från vägensanvändningssätt, användare och belägenhet. Förutom au ett klan allmänt intresse alltid skall finnas dokumenterat för alt bidrag skall utgå anges all som förutsättningar förbidrag lill såväl byggande som driftskall gälla alt vägen är avbetydelse som ulfartsväg eller uppsamlingsväg för fast boende, eller atl vägen är av betydelse som förbindelseväg ellergenomfartsväg för bebyggelse,eller att vägen är avväsentlig betydelse som förbindelseväg eller genomfarts-väg för näringslivet, eller atl vägen är av väsentlig belydelse som ulfarisväg ellergenomfartsväg för detrörliga friluftslivet, eller all vägen är avväsentlig belydelse som uppsamlingsväg för fritidsbebyggelse. Uppställningen avatt-satserna återspeglar i grova drag den ange-lägenhelsordning efter vilken behovenav bidrag enligt ÖSEV bör tillgodoses. skall emellertid inle uppfattas så alt förstnär alla utfarts- och uppsamlingsvägar för fast boende fått bidragförbindelse- och genomfarts-vägar för bebyggelse kan komma ifråga för bidrag.Således kan l.ex. en förbindelsevägeller en ulfartsväg för del rörliga friluftslivet av slor betydelse för en större allmänhet prioriteras före enulfartsväg för fast boende. För atlbidrag skall utgå skall dessutom gälla alt vägen har en viss minsta längd,atl kostnaden för vägen slår i rimlig proportion till nyttan av densamma och atl vägen är ändamålsenligt inpassad i övrigt vägsystem. Statsbidragets storlekbör enligt ÖSEV i normalfallet ändras från nuvarande 70 lill både för byggande och drifl av den beräknade kostnaden för en vägstandard som kan anseserforderlig för alt medge en tillfredsställandetransportförsörjning. Delta är en ökning i förhållande till , vilket motiveras med den ökande trafiken av andra än väghållarna och de därmed ökadekraven på vägstandard och trafiksäkerhet. Även redskapsbidragel föreslåsräknas upp från lill . Däremot börenligt ÖSEV den för redskapsanskaffning nu gällande bidragsformen lånegaranti avskaffas då den inteutnyttjas. För byggnadsbidrag ochårligt driftbidrag föreslås ell förhöjt bidrag på och etl reducerat bidragpå . Reducerat bidrag är en nyhel vad avser drift och avses komma i fråga dådel allmänna intresset är mindre klart uttalat och kostnadsbelasiningen pågrund av främmande trafik är begränsad för väghållarna. Genom bidragsformen kan enligl ÖSEV exempelvis skogsbilvä- Prop.1978/79:100 Bilaga 9 56 gar med en viss belydelse för del rörligafriluftslivet öppnas för en större allmänhet genom att väghållarna kan fåkompensation för del ökade slitaget . ÖSEV har också behandlatfrågor angående kosinader för markvid vägs byggande saml olika former av förrättningsom kan komma ifråga i samband med enskild väghållning. Vad avser kostnaderna föranskaffande av mark och för annat intrång som orsakas av en vägs byggande börenligt ÖSEV dessa ses som en del av kosinaderna för genomförandel av eltbyggnadsobjekl. Kosinader bör därför under vissa förutsättningar varabidragsberättigade samt kunna inräknas i den bidragsgrundande kostnaden för ettvägobjekt. Införandet av ettplaneringssystem för byggande av enskilda vägar lorde enligl ÖSEV ställa ökadeanspråk på att erforderliga förrättningar för alt lösa markfrågorna sker i etttidigt skede av planeringen så all önskvärd fasthet i systemet skapas.Kostnader för förrättning i samband med alt mark tas i anspråk för en vägsbyggande föreslås därför inräknas i den bidragsgrundande kostnaden. För att åstadkomma enrationell samordning av olika väghållares driflåt-gärder föreslår ÖSEV vidarealt särskilt driftbidrag bör utgå av kostnader för förrättningsom avser sammanföring av mindre väghållningsenheter till störreväghållningsområden. ÖSEV anser slutligen attbidrag till förrättningskostnader förövertagande av väg som dras in från allmänt underhåll bör kunna utgå med 90%.Bidrag bör därvid avse enbart de vägar till vilka årligt driftbidrag kan utgå.Som motiv för bidrag framhålls att det allmännas åtgärd att dra in en väg frånallmänt underhåll inte bör medföra betungande förrättningskostnader förenskilda fastighetsägare som fortsättningsvis blir väghållare. Den analys som ÖSEV gjortvad avser kostnaderna för i betänkandetföreslagna förändringar visar i huvudsak alt de ändradebidragsförutsättningarna, vilka är något liberalare än nu gällande, endastmarginellt påverkar bidragsbehovet. De föreslagna bidragsreglerna kommer dockatt medföra en viss omprioritering inom givna anslagsramar. Sålunda har t. ex.uppsamlingsvägar inom tättbebyggt område prioriterats någol högre i ÖSEV:sförslag än enligl gällande bidragskungörelse. Den höjning avbidragsprocenten som ÖSEV föreslagit bedöms inle innebära några störrekostnadsökningar, då möjlighet till reducerat bidrag för drifien också skapats.Om man däremot antar all de vägar som när belänkandet lades fram uppbar bidragmed resp. fortsättningsvis skulle erhålla bidrag resp. kommer utgående statsbidragför den årliga driftverksamhelen att behöva ökas med närmare 6 milj. kr. i 1975års prisnivå. Vad avser kostnader förmark och intrång samt förrättning som i betänkandet föreslås blibidragsberättigade har ÖSEV angett atl del bidragsbelopp som här kan komma ifråga sammanlagt torde uppgå till storleksordningen 3 milj. kr. Prop.1978/79:100 Bilaga 9 57 Som en konsekvens av attvissa åtgärder som f n. får isiåndsättningsbidrag i stället föreslagitserhålla byggnadsbidrag anser ÖSEV slutligen att en omdisponering av anslagen börske på så sätt atl vissa driftmedel överförs till byggnadsanslagel. Allmänt sett har positivasynpunkter framförts i flertalet remissyttranden pä de av ÖSEV framlagdaförslagen. Merparten av remissinstanserna anser sålunda att en ny lagstiftningbör genomföras hell eller i stora delar enligt tankegångarna i betänkandet.Några remissinstanser menar dock alt etl eventuellt genomförande får ses sometl provisorium tills en total översyn av statsbidragsfrägorna till olika typerav vägar har gjorts. Riksrevisionsverkel,och vägutredning anser inle alt ÖSEV:sförslag bör genomföras utan istället bör först en total översyn avstatsbidragsgivningen till väg- och gatuhållningen ske. Ingen remissinstans harmotsatt sig uppdelningen av medlen till enskild väghållning i etlbyggnadsanslag och ett driftanslag. Vad avser ÖSEV:s förslag att anslaget tilldrift av enskilda vägar bör anvisas året före det kalenderår bidraget avsertillstyrks detla av samtliga remissinstanser som tagit upp frågan. Allmäntanses att en sådan ändring bör skapa bättre möjligheter för såväl bidragsgivaresom bidragsmottagare alt planera verksamheten. Förslaget till planeringssystem för byggande av enskildavägar tillstyrks av flertalet remissinstanser i sin helhet och inte någonremissinstans avstyrker helt förslaget. Planeringssystemets fördelar anses bl.a. ligga i att det ger fasthet åt byggnadsverksamheten, att det bör medföra attförutsättningarna förbättras för att vägbyggnadsbehoven åtgärdas i angelägenhetsordningsamt att det medför god samordning med annan samhällsplanering. Någraremissinstanser föreslår vissa modifieringar av ÖSEV:s förslag. a. anser statskontoret atlj planeringen bör omfattadels en inventering , dels en flerårsplanering . I969 års vägutredning framhåller attlänsstyrelsernas roll i planeringssystemet blir alltför dominant. Kommunernafår enligt vägutredningen endast begränsade möjligheter att påverka frågan ivilken ordning och omfattning statsbidrag skall utgå till utbyggnaden även fördet vägnät som kommunen kan ta ansvaret för med stöd av blivande lagstiftningom kommunvägar. Övervägande antaletremissinstanser tillstyrker ÖSEV:s förslag om regelsystem för bidragsgivningen.Bl.a. framhålls att förslaget är enkelt, tydligt och logiskt saml fångar uppangelägna vägar - vägar för näringslivet och rörliga friluftslivet - som intebehandlas i nuvarande bidragsförfattning. Att samma regler skall gälla förbyggande och drift anses också som en fördel. Några remissinstanser har riktatkritik mot ÖSEV:s förslag angående prioriteringen av de vägar som ärstatsbidrags-berättigade. Skogsstyrelsenanser sålunda att prioriteringsregler bör Prop.1978/79:100 Bilaga 9 58 finnas i författningen eftersom det torde vararegel all anslagna medel inte räcker för alla bidragsberättigade förelag menatt ÖSEV:s förslag till prioritering är alltför diffust. anger atl man är medvetenom att tillfartsvägar för fast boende bör komma i första hand men anser attvägar av belydelse för friluftslivet har hamnat alltför långl ned påprioriteringsskalan. Del övervägande flertaletav remissinstanserna lillslyrker de av ÖSEV föreslagna procentsatserna för statsbidragets storlek. Sålunda anses en höjning avnormalbidragel och det förhöjda bidraget befogade med tanke på de ökadestandardkrav som lill följd av trafikökningar ställs på de enskilda vägarna.Flertalet remissinstanser är också positiva till införandet av elt bidrag på60%. Mot införandet av etlreducerat bidrag anför skogsstyrelsenbl. a. alt om en väg har så slor allmän belydelse all bidrag skall utgå frånanslagen till enskild väghållning bör minst normalbidraget utgå. uttrycker vidare en oro för att glesbygdsbefolkningenkan komma att drabbas om ett reducerat bidrag införs. Förslaget alt bidragetunder vissa förutsättningar skall kunna reduceras tordeenligl förbundet innebära uppenbara risker för en sänkning av statsbidraget förett slorl antal enskilda vägar. Glesbygdsbefolkningen i områden därväghållningen inle är av betydelse för allmänheten skulle därmed drabbas av enfördyrad väghållning, alternativt all kommunernas ansvar för kostnaden skulleöka. ÖSEV:s förslag omstatsbidrag till marklösenkoslnader och olika typer av förrättningskostnader tillstyrks i huvudsakav flertalet remissinstanser. Sålunda anses all bidrag till kosinader för markoch intrång bör ses som en naturlig del av byggnadskoslnaden samt att bidraglill marklösen bör kunna medföra ett bättre tekniskt utförande av vägarna.Några remissinstanser, bl.a. lantmäteriverketsamt länsstyrelserna iStockholms och länvänder sig mot den skälighetsbedömning av kostnaderna som ÖSEVföreslagit i detta sammanhang. Någon ytterligare skälighetsbedömning utöverfastighetsmyndighets eller domstols avgörande anses inte behövlig. och väghållningframhåller vidare all statsbidrag alllid bör utgå till marklösenkoslnader,alltså inte bara, som ÖSEV föreslagit, när kostnaderna är betungande. Fiertalel remissinstanseranser i likhet med ÖSEV att statsbidrag bör utgå till kostnader för förrättningi samband med byggande av väg och vid sammanslagning av mindreväghållningsenheler lill större sammanhängande väghållningsområde. Beträffandeden skälighetsbedömning som ÖSEV föreslagit i detta sammanhang framhåller lantmäteriverket all de faktiskaförrällningskostnaderna normalt är skäliga och endast om sak- Prop.1978/79:100 Bilaga 9 59 ägare har försvårat och fördyrat förrättningengenom uppenbart obefogade yrkanden eller påståenden finns anledning all bedömaskäligheten av förrättningskostnaderna. anser vidare i likhelmed i all skäl saknas för alt bidrag förförrättningskostnader vid sammanslagning av väghållningsenheter enbart skallavse väghållningsenheler till vilka driftbidrag redan utgår. bör bidrag utgå så snart minst två väghållare har vägar tillvilka driftbidrag utgår eller kan vänlas utgå inom en inte alltför avlägsenframtid. Någraremissinstanser - bl.a. statskontoret, i och Svenska vägföreningen-anseratt staten bör bestrida hela kostnaden för förrättning vidsammanslagningen av väghållningsenheler. Övervägande delen avremissinstanserna vill gå längre än ÖSEV när det gäller statsbidrag tillutgifterna för förrättning i samband med indragning av väg från allmäntunderhåll. Sålunda anses atl bidrag skall kunna uigå till kostnaderna för allaförrättningar av delta slag - oberoende av om vägen kan erhålla årligtdriftbidrag eller inle - eftersom det dels är samhället som har vidtagit en förden enskilde i regel ovälkommen åtgärd och det dels kan framstå somsvårförståeligt atl man kan erhålla bidrag till förrättningskostnader om vägenefter indragningen kan erhålla driflbidrag medan man, om driftbidrag intekommer atl uigå, inle heller kan få bidrag till förrättnings-kostnader. Mångaremissinstanser anser vidare atl staten skall bestrida helaförrättningskoslnaden antingen i form av bidrag till väghållarna ellergenom att staten betalar direkt tillförrätlningsmyndigheten. Att staten skall täcka hela kostnaden anses avremissinstanserna hell naturligt eftersom staten, som intressent ochinitiativtagare till indragningen, mer eller mindre tvingar intressenterna attordna med den egna väghållningen. Remissyttrande övervägverkets, och affärsverkens an slagsframställningar AMS har, liksom i sinayttranden över tidigare års anslagsframställningar, framhållit betydelsen avatt planeringen inom resp. verk fortlöpande bedrivs på sådant sätt atlinvesteringarna snabbt kan anpassas efter konjunktur- och arbetsmarknadsläge.Det är angelägel all del inom verken finns en snabbi aktualiserbarprojeklreserv. 1 övrigt har anslagsframställningarna inte föranlett någrasynpunkter från AMS' sida. Väg- och gatunätet ärvårt största transportsystem. Så gott som all bebyggelse kan nås med biltrafik.Över 90% av persontransporterna och ca hälften av godstransporterna sker påväg. Etl väl fungerande vägnät är vikiigl för landets näringsliv liksom för detstora anlal människor soni färdas på vägarna. Prop.1978/79:100 Bilaga 9 60 Del finns ettömsesidigt beroende såväl mellan vägtrafiken och övriga trafiksektorer sommellan vägtrafiken och andra samhällssektorer. Det är därför viktigt meden god samordning mellan vägplaneringen och övrig samhällsplanering.Förutsällningar för en bättre samordning har skapats genom riksdagensställningstaganden i fråga om den långsiktiga vägplaneringen (prop.1977/78: 10, /78: 10, rskr 1977/78:95). Det beslutade nyasysiemel för den långsiktiga vägplaneringen har prövats för första gångenunder . Härvid har nya flerårs- och fördelningsplanerupprättats för den närmaste tioårsperioden 1979- 1988. Regeringen kommer atl i dentrafikpolitiska propositionen i vår atl närmarebehandla vägplaneringen och den framlida inriktningen av väginvesteringarna. Vägbyggandel liggerunder på en myckel hög nivå sedan regeringen anvisat beiydandebelopp för sysselsättningsfrämjande vägbyggnadsarbeten. Det betyder alt fieravägpolitiskl angelägna projekt kanbyggas betydligt lidigare än som förutsatts i vägplanerna. Jag tänker bl. a. på att väg E 6 genom norra kanfärdigställas . Ett annat viktigt objekt är Stallbackabronnorr om . (TU1977/78: 11) uttalade vid behandlingen av föregående årsbudgetproposition jämte motioner atl regeringen skulle pröva att få riksväg 15omklassificerad lill . Jag kan meddela alt regeringen i skrivelse till ECE:s sekretariat anmält all önskar förlänga väg E 66 från lill . Frågan har behandlats inom ECE:s arbetsgmpp förvägtransportfrågor vid dess sammanträde 1978. Det svenska förslaget godkändes därvid av de närvarande medlemsländerna. 1 syfte all utröna de vidsammanträdet inte representerade ländernas inställning i frågan har åtagit sig att tillskrivadessa länder. En omklassificering av till förutsäller all även dessaländer ger sitt godkännande. Slalens vägverk hari skrivelse föreslagit all viss verksamhet i fråga omfrämsl småbåtshamnar bör överflyttas till . Jag återkommer lilldenna fråga vid behandlingen av anslagen till . Innan jag behandlaranslagen lill vägväsendet för nästa budgetår vill jag ta upp betänkandet Översyn av statsbidragssystemet förenskild väghålln ing. De enskilda vägarnautgör en betydelsefull del av det totala vägtransportnätet. Detta har medfört att statenansett det angeläget att genom bidrag stödjaväghållningen för delar av det enskilda vägnätet. Det nuvarande regelsystemetför denna bidragsgivning härrör . Statsbidragen regleras sålunda i kungörelsen (1952: 793)angående statsbidrag till enskildväghållning och kungörelsen (1952:417) angående statligt stöd till 1978/79:100 Bilaga 9 61 anskaffning av maskiner och redskap för rationaliseringav underhållsarbetet å vissa enskilda vägar. För atl få lill stånd ell bidragssystem för enskild väghållning sombättre svarar mot akluella förhållanden uppdrog Kungl. Maj:i år 1972 ålstatens vägverk att göra en översyn av gällande regler förstatsbidragsgivningen. Resultatet av översynen - vilken har sketl inom en särskild arbetsgrupp(ÖSEV) inom - har redovisats i belänkandet Översyn avstatsbidragssyslemet för enskild väghållning.Betänkandet har remissbehandlats. Inledningsvis harÖSEV i sitt betänkande framhållit alt skäl talar för en lolal översyn avstatsbidrags- och väghållningsfrågoma för de vägar och gator tillvilka statsmedel kan länkas utgå. Väghållningsfrågan har i vissa avseenden behandlats av vägutredning samlgalukoslnadsutred-ningen i derasresp. betänkanden (SOU 1977: 12 och SOU 1977:65) och enskild väghållning och Kommunernasgatuhållning, vilka framlades år1977. 1 betänkandena föreslås sålunda kommunerna få möjlighet att övertaviss del av den enskilda väghållningen samt få räll att la ul avgifter för denna väghållning. F. n. bereds dessabetänkanden inom berörda departement. Även om ställningstagande lill förslagen i dessa betänkanden kan komma att påverka bidragsfrågorna för deenskilda vägarna anser jag attövervägande skäl talar för alt redan nu genomföra vissa förändringar i bidragsgivningen som föranleds av ÖSEV:sförslag. Den fortsalla beredningen av vägulrednings och gatukostnadsuiredningensbetänkanden får utvisa i vad mån ytterligare förändringar kan vara motiverade. Bidragsmedlen lillenskild väghållning bör enligl ÖSEV även i fortsättningen vara uppdelade i etl byggnads- och eltdriftanslag. Driftanslagel föreslåsuppdelat i dels årligt driftbidrag som avser barmarks- och vinter-väghållning, dels särskilt driflbidrag som avserbl. a. reparationsålgärder ochförnyelse av beläggning samt vissa förrättningskostnader och delsredskapsbidrag. Den nuvarande bidragsformen lånegaranti för anskaffning avredskap föreslås utgå. ÖSEV har vad gäller driftanslagel ansett atl della böranvisas året före det kalenderår bidraget avser. ÖSEV har vidareutarbetat förslag till regelsystem för bidragsgivningen som innebär all samma regler skallgälla för att bidrag skall uigä oavsett om fråga är om byggande eller drift.Regelsystemet baseras pä den enskilda vägens användningssätt, användare ochbelägenhet. För byggande av enskilda vägar föreslås dessutom atl etl särskillplaneringssystem införs i en kommandeförfattning.