prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Inomindustrisektorn finns stora möjligheler att minska oQeförbrukningen genom alti siörre utsträckning utnyttja elenergi baserad på inhemska bränslen. Dennasubstilulion av oQa mol elenergi är tekniskt möjlig redan med dagens teknik. 1många fall är den dessutom ekonomiski konkurrenskraftig 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 187 redan med de oQepriser vi har . I övriga fall tordeen ytteriigare substitution bli ekonomiskt attraktiv med hänsyn tilloQeprisutvecklingen. Tiden fram är tillräckligt lång för attprocessutrustningar skall kunna konverteras till el från oQa i den normala taktsom sådana utrustningar ändå förnyas. Kostnaderna för konverteringen kan alltsårymmas i industrins normala investeringsprogram. Den välmotiverade ökningen av elanvändningen inomindustrisektorn som förordats gör det möjligl alt ersätta ungefår 3miQoner ton oQeimport med inhemskt producerad elenergi 1990. Ett viktigt målför energipolitiken måste vara att främja denna övergång. När del gäller vidare utbyggnad av vattenkraften räknarkommissionen på grund av starka motstående intressen endast med ell smärretillskott av produktionskapacitet fram i samtligaenergialternativ. Förslag läggs således endast fram avseende stimulans förtillvaratagandet av vattenkraft från små vattenkraftverk. Detta kan enligtkommissionen ske genom att de lokala eldistributörerna åläggs att till visstpris ta emot kraft från sådana kraftverk och även från andra lokalaproduktionsenheter, t.ex. vissa vindkraftverk. Ett stort antal remissinstanser förespråkar en kraftigareutbyggnad av vattenkraften än vad kommissionen anger. Stödjer kommissionen görfiskeristyrelsen, statens planverk. , och Jordensvänner. och Älvräddarnas samorganisation. Enännu mera begränsad utbyggnad än vad kornmissionen räknar med förespråkas avModeraia ungdomsförbundet i . Det vore således enligt mycket olyckligtatt med irreparabla skador som föQd bygga ut den återstående vattenkrafteninnan man har klart för sig behovet därav på lång sikt. Det bör därför enligtstyrelsen slås fast att de fyra återstående icke utbyggda älvarna bevaras.Vidare framhålles att även användandel av s. k. minikraftverk har negativaeffekter. Liknande synpunkter framförs av statens planverk som dessutompoängterar att vattenkraften som energikälla inte förslår att trygga denframlida elförsörjningen vilket gör ett ianspråktagande av de sista outbyggdaälvarna än mer tveksamt. De övriga nämnda instanserna som enbart stödjer enbegränsad utbyggnad kriliserar kommissionen för att den inte tillräckligt hårtslagit fast att de fyra återstående outbyggda älvarna skall förblioexploalerade. För alt belysa möjligheterna till effektiviseringar ibefintliga kraftverk föreslärÅlvräddarnas samorganisation att en utredningtillsätts. Organisationen säger sig inte heller kunna acceptera överledningarav vatten. Även anser att de fyra outbyggdahuvudälvarna (älv, älv, och ) och de övriga s.k. skogsälvarna enligt beslul om riktlinjer för vattenkraftutbyggnadi första hand även fortsättningsvis bör bevaras orörda. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 188 betonar också alt de vetenskapliga värdena i Vindelälvenoch skulle lida stor skada av varje ändring i älvarnas naturligavattenföring. Verket bedömer dock att på lång sikt kan utöver vadkommissionen har räknat med ytterligare ett mindre antal vattenkraftprojekt somär acceptabla från naturvårdssynpunkt bli tekniskt-ekonomiskt utvinningsbara.Sålunda bedömer verket att ytterligare /år kan byggas ut, räknat fråndagens utbyggnadsnivå, dvs. sammanlagt ca /år. Som tidigare nämnts ifrågasätter ett stort antalremissinstanser om inte vattenkraften bör byggas ut utöver vad kommissionen harräknat med. En sådan ståndpunkt intar allmänna pensionsfonden, institutet förvatten och luftvårdsforskning, SIND, domänverket, länsstyrelserna i ,, , och , AB Asea-Atom, CDL,användning. Handelskammaren iGöteborg, , , Näringslivets energidelegation. Riksförbundeteldistributionen, handelskammare, , , , . , CF-STF, och . Enligt allmänna pensionsfondens mening skulle det urindustripolitiska och betalningsbalansmässiga skäl vara riktigt att ytterligarebygga ut vattenkraften. anser attvattenkraft är den för människor minst skadliga energiproduktionen och därförär vattenkraften från de synpunkter institutet i kraft av sin kompetens haratt beakta den bästa av alla tekniskt utförbara alternativ. Flera länsstyrelser ställer sig posittva tiU meraomfattande vattenkraftutbyggnad. Sålunda framhäller i Jämtlandslän: Vattenkraften bör enligt mening byggas utsom komplement till andra energislag. En ytteriigare och uthålligvattenkraftutbyggnad i de norrländska älvarna skulle dessutom under åtskilligaår framöver ge välbehövlig sysselsättning i inland, såväl direkt somindirekt och även ge den inhemska verkstadsindustrin i området ökad produktion. En fortsatt vattenkraftutbyggnad bör företrädesvis skekoncentrerat till större älvar i stället för många små ingrepp i ett störreantal vattendrag. Härigenom kan flera områden undantas av miQömässiga skäl.Möjligheterna att modemisera och bättre utnytQa äldre kraftverk bör bliföremål för opartiska utredningar, där det energipolitiska samhällsintressetvägs in starkare. Liknande synpunkter framförs av iVästerbottens län med avseende på en utbyggnad av . i menar att när en utbyggnadav vattenkraften sker bör detta ske i älv och Tjäkovarats. Den därvidproducerade elenergin bör nytQas i regionen. Beträffande utbyggnad av Tjäkovaratsmotsätter sig i detta. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 189 EnligtCDL bör landets vattenkraft las till vara i större utsträckning än vadkommissionen föreslår och förordar en fortsatt åriig vattenkraftutbyggnad med åtminstone1 TWh . Vattenkraften skulle därmed 1990 kunna ge ett bidrag till landetsenergibalans med drygl . För att denna utbyggnad skall kunna skebör enligt CDL de nu av fastställda tidsbegränsade undantagen förprövning enligt vattenlagen av flertalet vattenkraftprojekt ersättas med ettundantagande av de objekt som under alla förhållanden bör bevaras orörda.Övriga projekt bör således tillåtas undergå fullständig prövning enligtvattenlagen. Inuläget anser LO det rimligt att sikta på en ytterligare vattenkraftutbyggnadom utöver sådan som redan har beslutats. Inom ramen för ett sådaniprogram anser LO det möjligt att tillmötesgå olika synpunkter för bevarande avurspranglig naturmiQö. Inom den av LO angivna ramen bör älv bli utbyggd.I övrigt anser den i tidigare utredningar gjorda rangordningen avutbyggnadsprojekten vara till god vägledning. beslul om Vindelälvenföreslås bli föremål för omprövning. Ävenunder föratsättning av en stark satsning på kärnkraft anser Näringslivetsenergidelegation en utbyggnad av vattenkraften - med sikte på ettenergitiUskott av ungefär - motiverad. Enligtdelegationen måste därvid någon av de orörda älvarna t.ex. älvbli aktuell. Dessutom aktualiseras kompletterande anläggningar i flera andraälvar. finns det totalt i utbyggd, utbyggnadsvärdoch teoretiskt tillgänglig vattenkraft motsvarande ca . förefaller det uppenbart att s. k. miQövärden i stor utsträckningfinns även inom del icke utbyggnadsvärda strömmande vattnet, t.ex. vattendragmed ojämn vattenföring, eller långsträckta fall, åar, bäckar m.m. Det ärsålunda enligt föreningen inte rätt att vid bedömning av miljöfrågan bortsefrån denna del av strömmande vatten. Vattenkraftenär den överlägset bästa energikällan med hänsyn till ekonomi,försörjningstrygghel, miQö och säkerhet. En fortsatt vattenkraftutbyggnadskapar också sysselsättning i de delar av landet som är mest i behov härav.Kraftverksföreningens principiella inställning är därför att landelsvattenkraft bör utnytQas. Undantag från utbyggnad bör göras endast för enQällälv och för vattendrag inom det s. k. obrutna Qällområ-del. Utbyggnadernabör i övrigi prövas enligt de regler som vattenlagen föreskriver. Enviss ytteriigare utbyggnad av de större redan exploaterade älvarna och eneffektivisering av redan befintliga kraftverk bör enligt TCO komma till stånd.Härutöver bör någon av de stora oexploalerade älvarna byggas ut. Vid valetmellan dessa älvar måste en grannlaga avvägning ske mellan bevarandeintressenoch intressen av en effektiv energiproduktion framhåller organisalionen. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 190 Utanatt närmare kommentera behovet eller omfattningen av en vattenkraftutbyggnadanser det nödvändigt att ålgärder vidtas som syftar tillatt bevara kompetensen för sådan utbyggnad. Vadgäller frågan om att stimulera tillvaratagandet av vattenkraft från småvattenkraftverk stöds den av remissinstanserna. Enligtlantbruksstyrelsen kan ett ökat tillvaratagande av vattenkraft från småkraftverk ske bl.a. vid lantbruksföretagen. Vattenregleringen bör därvid ske påsådant sätt att jordbrukets vattenbehov också tillgodoses. Ävenlänsstyrelsen i stödjer förslaget och anför därvid; Ettiståndsättande av sådana dammar och utbyggnad av små kraftanläggningar tordekunna ge ett värdefullt tillskott av energi och positivt påverkavattenföringen i de berörda vattendragen. Problem kan här uppstå i de fallförbrukarna måste vara beroende av kraftförsörjning dels från dessa småkraftverk och dels från de störte kraftdistributörerna. Det är dock angelägetatt en centraliserad energiförsörjning kan kombineras med en decentraliserad,där varje bygd tillvaratar sina speciella möjligheter. En översyn av villkorenför staisbidragsgivningen synes också böra ske. Liknandesynpunkter framförs även av LRF som menar att åtgärder bör inriktas påeffektivisering av befintliga anläggningar, komplettering av redan utbyggdaanläggningar, bättre tillvaratagande av överskottsvatten samt en intensivsatsning på att iståndsätta och effektivisera äldre och nedlagda småkraftverk.Dessa mindre anläggningar bör kunna få betydelse framförallt för den lokalaenergiförsörjningen, framhåller förbundet. Svenskakommunförbundei anser att miQöingreppen vid de små vattenkraftverken normaltär obetydliga. Därför anser förbundet det vara angeläget att kraftproduktionenvid sådana verk kan vidmakthållas och byggas ut. Enligttidigare redovisning är tveksam till en utbyggnad av småvattenkraftverk. Helt avvisande till förslaget är . Förbundetframhåller att en utbyggnad av små vattenkraftverk endast kan ge ett begränsattillskott till elförsörjningen. Det är förbundets bedömning att inverkan påfiske och ändringar i grandvattenföringen är så stora att en utbyggnad inte ärberättigad. Fråganom hur avsättningen av producerad el i anläggningar av typ små vattenkraftverkoch vindkraftverk skall garanteras berörs av endast ett fåtal remissinstanser. Domänverketbiträder förslaget om garantier om visst minimipris på elkraft. Isitt yttrande i denna fråga framhåller SIND: Medtanke på att produktionskostnaderna kan vara förhållandevis höga i småvattenkraftverk inrymmer, enligt SIND;s uppfattning, en eventuell 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 191 mottagningsplikt och fastställande av avräkningspriser - ienlighet med EK:s förslag - en rad följdfrågor som närmare behöver belysas, t.ex. om omfallning och former för offentligt (statligt eller kommunalt) stödtill investeringar och/eller drift, andra möjligheter till kostnadstäckning, omfattningoch grad av anspråk på enskilda fysiska eller juridiska personers skyldigheleratt utnyttja en företagsekonomiskt olönsam nyttighet. Av dessa skäl förespråkar verket att en utredningtillsätts för att utreda formerna för ett mer långsiktigt stöd till småvattenkraftverk. , framhåller föQande; Det finns anledning räkna med atl eldistributörerna iöverensstämmelse med en av utfärdad rekommendation ärberedda att för sådana elenergitillskoti betala ett skäligt pris, dvs. ettpris som molsvarar kostnaden för altemativ (ordinär) kraftanskaffning. För denhändelse kommissionens förslag skulle innebära längre gående krav påeldistributörerna - t.ex. reservalionslös betalning av fulla produktionskostnadeni småkraftverken - vill föreningen bestämt protestera häremot och påpeka, atten sådan ordning skulle innebära att kostnaderna för tillvaratagande avsmåkraftverkens energitillskott osystematiskt och orättvist skulle drabbaelkonsumenter anslutna till berörda lokala eldistri-bulionsföretag. Även CDL anser att lagstiftning i frågan inte ärerforderiig. redovisar i enlighet med sina direktivtvå energi-försörjningsallernativ, A resp. B, som bygger på avveckling avkärnkraften och i samband därmed hur en sådan avveckling tekniskt kangenomföras. Kommissionens utvärdering av de möjligheter och risker som ärförbundna med utnyttjande av kärnkraften ger vid handen att kärnkraften f.n.vare sig bör avvecklas eller ökas i en sådan omfattning att den blir enoundgänglig del av landets energisystem. Merparten av de remissinstanser som har yttrat sig medanledning av kommissionens principiella inställning till kärnkraftens roll idet svenska energisystemet instämmer häri. Sålunda anser koncessionsnämnden förmiljöskydd att på kort och meddellång sikt kan kärnkraft, men även kol,UtnytQas för att minska oQeberoende. Mot bakgrund härav ochbedömningen av de med kärnkraften förbundna riskerna ansluter sig nämnden tillkommissionens uppfattning. SIND delar helt kommissionens slutsats alt man f. n.inte bör avveckla kärnkraften. En uibyggnad av ett fåtal kärnkraftverk kan vidare enligtverket inle sägas ge någon avgörande ökad långsiktig bindning till kärnkraftenoch knappasl heller göra den lill en mer eller mindre oundgänglig del avenergisystemet. När dessa anläggningar behöver ersättas kan detta ske Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 192 genom då ttllgängliga lösningar anför verket vidare. Påkort sikt finns en ekonomisk bindning såtillvida att kostnaderna för attersätta byggda anläggningar blir höga. Det är emellertid knappast troligt attförekomsten av ett antal anläggningar enligt verket skuUe kunna hindrastatsmakterna att stoppa vidare utbyggnad eller t. o. m. lägga ned befintligaanläggningar om motiven härför är tillräckligt starka. Motsvarande gäller ocksåför andra energislag - och då främst oQa - där bindningen ärstarkare. Dimensioneringen av tekniska försörjningssystem bör ske ianslutning till en utbyggnadsplanering. Denna bör kunna prövas av statsmakternamot bakgrund av det sakunderlag som finns att tillgå vid det aktuellabeslutstillfället. Däremot anser SIND det vare olämpligt att genom riksdagsbeslutange ovillkoriiga ramar för en sådan dimensionering. SIND anser det å andrasidan vara angeläget att de förutsättningar som skall gälla för inriktningen avutbyggnadsplaneringen anges av riksdag och regering. Dessa förutsättningar börvara så väl förankrade att en långsiktig planering är möjlig. Till kommissionens bedömningar ansluter sig fleralänsstyrelser, däribland länsstyrelserna i , ,, och . Äv de nämnda länsstyrelsema gör iNorrbottens län den preciseringen att ansluter sig tillkommissionens uppfattning i det fall denna innebär att energipolitiskabeslut skall fullföQas, dvs. att 13 kärnkraftblock skall uppföras. Asea-Atom, som dock anser det nämnda antalet block som ett minimum. CDL anför atl kärnkraftsblocken nr 11 och 12 behöver tas idrift om del inte nu ges tillstånd till uppförandet avett fossileldat kondenskraflverk. Härutöver anförs att det skullekunna byggas ytterligare tre å fyra block med en produktionsförmåga avtillsammans ca utöver vad kommissionen räknar med ienergialternativ C. Dessa ytteriigare block skulle då kunna ersätta minst 2,5miQ. En kraftig minskning av oQeberoendet kan endast uppnås omkärnkraften byggs ul mer än som förutsågs i riksdagsbeslutet omenergipolitiken anför Näringslivets energidelegation som därför anseratt en kraftfullare utbyggnad än vad föreslår måsteverkställas . Sålunda föreslås att den kärnkraftbaseradeelproduktionen bör inriktas på en elproduktion av . Även eldistributörerna anser att kärnkraftenskulle kunna ge ett väsentligt större tillskott till landets framtidaenergibehov förutsatt atl säker förvaring av avfallet kan ordnas. anser atl tillräckligtbeslutsunderlag föreligger för all kärnkraften successivt skall kunna byggasut under , men att nu binda sig vid ett visst antalreaktorer är dock enligt handelskammaren knappastnödvändigi eller 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 193 ens önskvärl med tanke på angelägenheten av en flexibelanpassning av produktionskapaciteten. Vidare anförs att den av kommissioneneftersträvade försörjningstryggheten förutsätter en kraftigare utbyggnad avkärnkraften än vad kommissionen anger i sitt energialternativ C. En ytterligare utbyggnad av kärnkraften utöver vadkommissionen föreslår, förespråkas också av anför sålunda i sitt yttrande: Den tveksamhet som uttalar för all nuge klartecken för en ytterligare kärnkraftutbyggnad utöver 13 kärnkraftblockdelas ej av föreningen. Hittillsvarande erfarenheter av kärnkraftverkensmiQöpåverkan, säkerhet och ekonomi borde tillsammans med de utredningar somutförts och redovisats beträffande bränslecykeln vara lillräckliga för ettprincipbeslut om en fortsatt utbyggnad av kärnkraften i enlighel med de lagarsom reglerar dessa anläggningars lokalisering, tillkomst och drift. mening bör alltså de under byggnad varande kämkraftblockenfärdigställas och utnyttjas. Därefter bör ytterligare kraftverk byggas och tasi drift i takt med ökad elkonsumtion anlingen denna ökning sker s. a. s.naturligt eller genom att oQan snabbare behöver ersättas med el av hänsyn tillekonomi eller försöijningstrygghet. Hur många aggregat som härvid kan kommatill utförande får ytterst bli beroende av när ett bätireelförsörjningsalternativ är lekniskl utvecklat och ekonomiskt och miQömässigtkonkurrenskraftigt. Även TCO anser att kärnkraften kan byggas ut.Organisationen säger härom i sitt yttrande; Till kärnkraftens fördelar hör att kraftverket undernormal produktion inte förorenar luft, vatten eller miQö i övrigt itillnärmelsevis samma omfattning som sker vid förbränning av fossila bränslen.Endast vattenkraften kan härvidlag konkurrera med kärnkraftanläggningarna. Enannan fördel är atl landet kan minska sitt beroende av utländsk energiimportgenom alt utnyttja de betydande urantillgångar som finns inom landet. Vi skullehärigenom kunna bidra till att minska efterfrågetrycket på oQa vilkel inte minslur inlernationell solidaritetssynpunkt har stor betydelse. Mot bakgrund av dagens tekniknivå lorde det vara av fögapraktiskt värde att fixera ett visst antal kärnkraftverk som vare sig fär över-eller understigas. Här finns det bara utrymme för två realistiskainställningar, å ena sidan alt kärnkraften' är förenad med sådana risker skall stoppas, ä andra sidan att risknivån i samband med kärnkraft inte ärstörre än andra allmänt accepterade risker i samband med energiproduktion. TCOhar den senare uppfattningen. De ekonomiska och försörjningsmässiga fördelarnamed kärnkraft bör därför vara styrande för antalet kärnkraftverk. tar inle ställning till frågan huruvidakärnkraften skall byggas ut eller avvecklas. Verket anför dock att verketslinje i lokaliseringsfrågan är den atl en eventuell utbyggnad endast får skepå redan befintliga platser. Osäkerheten vad gäller kärnkraftens utbyggnad har enligtForsmarks 13 1978179. 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 194 KraftgruppAB skapat ytterst svårbemästrade problem för bolaget. För bolagets verksamhetär det därför av avgörande betydelse att snara ställningstaganden tUl denfortsatta energipolitiken sker. Omkämkraften avvecklas måste enligt i "kärnkraftskommunjrna" kompenseras för såväl bortfall av sysselsättningstillfälletsom de extra investeringar och planeringsinsatser som har gjorts på grund avelableringarna. Samma inställning framförs även av Kärnkraftskommunernassamarbetsorgan. Kommissionensbedömning av kärnkraften och dess roll i den framtida energiförsöijningen delasej av bl.a. . Föreningen anför sålunda i sitt yttrande; Fråganom alt använda kärnkraft eller inte, kan delas upp i tre. 1) Kärnkraftensdirekta risker, 2) Kärnkraftens indirekta risker, 3) Behovet av kärnkraft. 1) Kämkraften har ett flertal direkta risker av olikagrad, dessa (den olösta avfallsfrågan, varmvattenutsläpp, kärnvapenspridning,driftsolyckor m.m.) ger tillsammans svaret: kärnkraften är en av de absolutolyckligaste energiformerna att använda sig av. Den kanske allvarligaste riskenmed kärnkraften är avfallshanteringen, som är en mycket komplex teknisk fråga.Men denna risk tar tydligen EK mycket lätt på genom att säga att "Vidutbyggnad av kärnkrafisysiem har man i alla länder utgått från att tekniskttillfredsställande lösningar skall kunna utvecklas för en säker slutligförvaring av det högaktiva avfallet. Det arbete som bedrivits i och annorstädestalar för att dessa problem - som vi redan har men för vår del är avsevärt merbegränsade än för många andra länder -kan lösas." Detta som manpå ett annat ställe i betänkandet menar att energiförsörjningen under detnärmaste årtiondet måste grunda sig på nu känd teknik. Men detta kanske endastgäller de förnyelsebara energikällorna? 2) Kärnkraften har även indirekta risker. Den kommernämligen att medföra ett än större slöseri med ändliga naturtillgångar än mermiQöförstöring. 3) menar vidare att kärnkraften äronödig. Samhället behöver inte en högre energiförbrukning, snarare en lägre.Det är ett bättre tillvaratagande av energi och råvaror vi behöver. Motdenna bakgrund anser föreningen att en avvecklingsplan för kärnkraften måste upprättasmed det snaraste. anser att måste fatta ettprincipbeslut om kärnkraftens avveckling. Enligt de båda organisationerna är enmycket stor majoritet av befolkning för ett sådant beslut. Beslutet ärvidare synnerligen viktigt då den del av verkstads- och byggindustrin som nusysselsätts med kärnkraftsutbyggnad måste ges klara besked så att de kan ställaom sin verksamhet till t.ex. flödande energikällor. ÄvenCentern.s_kvinnoförbund anser att ett beslut om när en avveckling avkärnkraften skall ske bör tas möjligt. Ett uppskjutande av detla Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 195 beslutskulle enligt förbundet klart försvaga våra utvecklingsmöjligheter. Ättkärnkraften måste stoppas anser också Miljövärnet för . finner att många skäl lalar för att ett bestämt nej lillfortsatt satsning på kärnkraft kan vara en verksam del i den omorientering somenligt nämnden krävs för att en reell handlingsfrihet inom energipolitikenskall kunna skapas. Kommissionenser positivt på möjligheterna att med kärnkraftvärme reducera oQeberoendet.Sålunda föreslås att en utredning görs om möjligheterna att förse sydvästraSkåne, och Uppsala-Stockholmsområdel med Qärrvärme frånkärnkraftaggregat i , resp. Forsmark. Förslagetstöds i huvudsak av remissinsianserna. ärsåledes positivt inställt ttll förslaget. Verket vill dock peka på att de storainvesteringarna i kulvertsystemen innebär en stark låsning för framliden. I ensituation där kärnkraftverken av någon anledning måste stängas av återstårendast nu befintliga oQeeldade anläggningar för alt försörja städerna medvärme. Föga har enligt verket i en sådan situation vunnits med investeringen.Den av kommissionen föreslagna utredningen om dessa kulvertsyslem bör därförenligt verkets uppfattning vidgas till att även omfatta en utvärdering avandra alternativ. Med hänsyn lill de svårighetersom kan väntas och de begränsade erfarenheler som finns beträffandelångdistansöverföring av Qärrvärme anser SIND att möjligheterna till sådan börprövas i första hand från till och , där tidigaredetaQerade undersökningar beträffande värmeöverföringen finns alt tiUgå. Omsäkerhets- och miQÖbedömningarna utfaller positivt bör enligt verket Forsmark3 fullföQas och under alla förhållanden förberedas för värmeavtappning. Beslutom byggandet av en Qärrvärmeledning till Uppsala-och Stockholms-områdena bördock avvakta tillräckliga erfarenheter från ett Barsebäck-Lund-Malmö-projekteller undersökningsresultat som kan bedömas ge motsvarande säkerhet ibeslutsunderlaget framhåller verket vidare.