prop · G20395 · 1978-12-31 00:00:00 — KEU 76 förordar emellertiden tioårig övergångsperiod för att mildra effekterna av omläggningen.Nettominskningen i skatteintäkter för de "rika" kommunerna ochlandstingskommunerna blir därför under genomförandeåret endast ca 60 milj. kr. Slopandetav ett antal speciella statsbidrag, den ändrade finansieringen avgymnasieskolelevernas resor och inackordering samt omläggningen avbeskattningen av juridiska personer skulle således totalt för kommunsektorninnebära en ökad finansiell belastning på ca 500 milj. kr. (240 + 200 + 60)under genomförandeåret. Det betyder att kommunsektorn i initialskedet på egenhand skulle bidra med ca 500 milj. kr. av de ca 2 700 milj. kr. som skulle utgåi tillskott via skatteutjämningen. Det skulle då återstå ca 2 200 milj. kr. imerkostnad för staten. Därtill kommer 300 milj. kr. fill pensionärerna förKBT. Merbelaslningen på statsbudgeten för de reformer som diskuterats i dettaavsnitt skulle således bli ca . beräknat på 1977/78 årsförhållanden. Deovan nämnda reformerna ges således högsta prioritet ("etapp 1"). Övrigaprioriterade reformer på kort sikt ("etapp 2"). Såsnart ytterligare statliga insaiser är möjliga bör i första hand tre olikareformer aktualiseras. Fördet första bör utbetalningsreglerna för grundskolebidraget ändras så attförskottsbasen i huvudsak grundas på det löpande redovisningsåret men med enoförändrad förskottsprocent (). Detta skulle innebära enengångsförstärkning till kommunerna som skulle belasta statsbudgeten med ca300 milj. kr. under genomförandeåret (förskott på kommunernas kostnader förolika arbetsgivaravgifter för lärarna inkluderas inte). För det andra bör enförenklad beräkning av det kommunala skatteunderlaget införas som innebär attkommunerna och landstingskommunerna tillförsäkras skatteunderlaget frånskattepliktiga sjukförsäkringsförmåner, arbetsmarknadsstöd m. m., samtidigtsom de statsbidrag till kommunerna och landstingskommunerna, som utgår somkompensation för bortfallande skatteunderlag på grund av 1970 och 1974 årsskattereformer, slopas. Om omläggningen genomförs fr. o. m. skulle dekommunala skatteinkomsterna detta år totalt öka med ytterligare ca Bilaga8 Sammanfattning av utredningens betänkanden 51 1 600 milj. kr. Motsvarande belopp skulle behövafinansieras över statsbudgeten. Merinkomsterna för kommunerna ochlandstingskommunerna beräknas i löpande priser öka till ca 2 000 milj. kr. I gengäld har KEU 76 anseit det rimligt att det extrabidrag fill kommuner och landstingskommuner, som utgått , 1977och 1978 efter överenskommelser mellan regeringen och de båda kommunförbunden,då inte fömyas. Merbelaslningen på den statliga budgeten reducerasdärigenom med 720 milj. kr. Utredningen har också föreslagit att det särskildabidraget tUl kommuner och landstingskommuner om 122 milj. kr., som infördes år1973 som en kompensation för skatteomläggningen detta år, slopas. Totaleffektenav denna kvittning av ett stort antal penningströmmar mellan staten ochkommunerna/landstingskommunerna skulle bli en nettoökning avkommunernas och landstingskommunernas inkomster om ca 760 milj. kr. Den tredje reformen gäller slopandet av kommunernas bidragtill staten för bidragsförskotten. En administrativ förenkling skulle uppnåsom staten tar över hela finansieringsansvaret för bidragsförskotten. Kommunernaskulle avlastas ca 200 milj. kr. om det kommunala bidraget till staten upphöratl utgå. KEU 76 anser atl det är naturligt attskatteutjämningsreformen kompletteras med ålgärder som ger ett visst tillskotttill samfiiga kommuner och landstingskommuner, dvs. även till de kommuner ochlandstingskommuner som ligger utanför skatteutjämningen. Detta inte minsl motbakgmnd av att de som ligger utanför skatteutjämningen i ett stort antal falläven kommer att få ett reducerat skatteunderlag vid omläggningen avbeskattningen av juridiska personer. Den förenklade beräkningen avskatteunderlaget medför förutom klara rationaliseringsvinster också ökadeskatteinkomster för så gott som samtliga kommuner och landstingskommuner. Vid bedömningen av effekterna av förslagen för enskildakommuner och landstingskommuner bör de samlade konsekvenserna av de olikaförslagen beaktas. Även om en enstaka åtgärd kan innebära negativa effekterför en kommun eller landsfingskommun bör detta i normalfaUet kompenseras avandra åtgärder med en positiv inriktning för kommunen i fråga. Formerna för statUga överföringar på ("etapp3"). För att klara finansieringenav den kommunala verksamheten kommer det att krävas både kommunalaskattehöjningar och ökade statiiga transfereringar. Utredningen har behandlatett antal åtgärder som bör aktualiseras om man under en flerårsperiodsuccessivt önskar öka de stafiiga resursöverföringarna tiU kommunerna ochlandstingskommunerna. KEU 76 föreslår i fråga om skatteutjämningssystemel enhöjning av grundgarantin från lägst till lägst av medelskattekraf- 1978/79: 95 52 ten.Utan att ändra principerna för hänsynstagandet tUl de olika faktorerna påutgiftssidan vore det möjligt att successivt höja denna grundgaranti församtliga kommuner och landstingskommuner. En höjning med en procentenhetskulle tillföra kommunsektorn ytterligare 300 400 milj. kr. En sådan åtgärdskulle leda tUl en ytterUgare utjämning mellan de kommuner/landstingskommunersom uppbär skatteutjämningsbidrag och de kommuner/landstingskommuner som haren högre egen skattekraft än den garanterade. Därutöverkan förändringar också göras i reglema för utbetalning av statsbidrag ochkommunalskattemedel för att åstadkomma en successiv minskning aveftersläpningen i statens betalningar till kommunerna och landstingskommunerna.Dessa åtgärder innebär, liksom bl. a. den förenklade beräkningen avskatteunderlaget, insatser som kommer samtliga kommuner och landstingskommunertill godo, dvs. även de "rika" kommunerna. De kan därför utgöra ettlämpligt komplement till förbättringar av skatteutjämningen. Dels bör förskott för des. k. avgiftsbidragen, dvs. statsbidragen tiU arbetsgivaravgiftersamt gymnasieskolans och den kommunala vuxenutbildningens ATP-avgifter, kunnakomma i fråga, dels en successiv uppräkning av förskotten avkommunalskattemedel. Via en sådan uppräkning skulle kommunerna ochlandstingskommunerna kunna tillföras ökade statliga medel . Hur snabbt uppräkningen av förskotten kan ske blir naturligtvisberoende av de aktuella samhällsekonomiska bedömningarna. 15.3Andra åtgärder för ändrad kostnadsfördelning statkommun 1den allmänna debatten har ytterligare ett stort antal åtgärder som skulle ledatill en ändrad kostnadsfördelning mellan stat och kommun varit uppe till diskussion.Bl. a. aktualiseras med jämna mellanrum att staten skall lätta den kommunalafinansieringsbördan genom att överta huvudmannaskapet och därmed helafinansieringen av stora delar av den kommunala verksamheten. ,gymnasieskolan och barnomsorgen brukar nämnas i detta sammanhang. KEU 76 haremellertid i huvudsak utgått från rådande fördelning av huvudmannaskapet. Vidavvägningen mellan att ge ökade statliga tillskott i form av speciellastatsbidrag eller via skatteutjämningssystemet har utredningen klart förordatförbättringar av skatteutjämningen. Det betyder att ett införande av nyaspeciella statsbidrag normalt inte bör komma ifråga liksom inte heller enuppräkning av de nuvarande speciella statsbidragen utöver vad en följsamhet tUlpris- och volymutvecklingen kräver. Med tanke på inriktningen att få endämpning av den kommunala utgiftsexpansionen tUl stånd bör man även av dettaskäl vara restriktiv med statsbidrag av stimulanskaraktär. Bilaga 8 Sammanfattningav utredningens betänkanden 53 iförsta hand prioriteras av kommunerna och långtidsvården av landstingskommunerna.En statlig stimulans av utbyggnaden inom andra kommunala verksamhetsområden bördärför få anstå. Vidbedömningen av de framtida relationerna mellan stat och kommun bör förslagenfrån KEU 76 inte ses isolerade. Utredningen har behandlat frågor som rör denkommunala ekonomin både vad gäUer en möjlig utbyggnadstakt för den kommunalasektom framöver och hur finansieringen av denna kommunala verksamhet skallske. Däremot har det inte ingått i utredningsuppdraget att behandla en mängdandra aspekter som har betydelse för det fortsatta samspelet mellan staten ochkommunerna/landstingskommunerna. KEU 76 kompletteras emellertid av ett flertalandra statliga utredningar i första hand kan nämnas decentraliseringsutredningen,statskontrollkommittén och länsdemokratikommittén som också kommer att läggaförslag som påverkar den kommunala sektorns betingelser. Det är således de samladeförslagen från dessa utredningar liksom från KEU 76 som kan ge en uppfattningom hur relationerna mellan staten och kommunerna/landstingskommunerna iframtiden kommer att utvecklas. 16Sammandrag av reservationer och särskilda yttranden till utredningensslutbetänkande 16.1Reservation av ledamoten (vpk) Kommunalskatternahar ökat kraftigt. låg den kommunala utdebiteringenomkring . var utdebiteringen ca . Efter dekraftiga höjningarna kommer den att uppgå till mellan . Ettbetydande antal kommuner kommer . Medelutdebiteringen har fördubblats och tredubblatssedan 1950. Under de år som gått sedan den första kommunalekonomiskautredningen tillsattes 1971 har kommunalskatterna stigit med ungefär sex kr.Enligt beräkningar gjorda av KEU 76 skulle medelutdebiteringen uppgå till36 kr. om inga särskilda åtgärder vidtas. Kommunalskattehöjningarnamåste ses mot bakgrunden av att kommuner och landsting ålagtsnya uppgifter och svarar för en allt större del av serviceuppgifterna. Statligabeslut har medverkat till denna utveckling. Däremot har inte tillräckliga ekonomiskaresurser ställts till den kommunala sektorns förfogande. Detta har drivit uppkommunalskatterna. Stora befolkningsomflyttningar med avfolkning i vissaområden och stark koncentration i andra har medfört särskilda problem förkommunerna. Den ekonomiska krisen i det kapitalistiska systemet har undersenare år förstärkt den negativa utvecklingen. Prop.1978/79: 95 54 Utvecklingenhar lett till att en allt större del av samhällsuppgifterna finansieras viaproportionell kommunalskatt i stället för via progressiv statsskatt. För destora inkomstgrupperna är kommunalskatten avsevärt tyngre än den direktastatliga skatten. Särskilt markant är detta för låg-och medelinkomsttagama.Dessa förhållanden har inle beaktats i olika skattepolitiska sammanhang. Tvärtomhar vidtagna åtgärder medverkat till att trycket på kommianeroch landsting ökat ytterligare, med stigande kommunalskatter som följd. Utredningsarbeteti KEU 76 har bedrivits med utgångspunkten att den kommunala expansionstaktenmåste begränsas. Utifrån detta synsätt har olika styrmedel för att åstadkommaen uppbromsning i förhållande till de kommunala planerna diskuterats. Hur stordel av den totala samhällsekonomin som kommunerna skall ta i anspråk måstevara beroende på vilka uppgifter de ålagts att svara för. Det kan t. o. m. varamotiverat att denna andel ökar. Enbegränsning i förhållande tUl uppgjorda planer leder till stora problem. Redannu råder allvarliga brister ifråga om barnomsorg, sjuk- och hälsovård,äldreomsorg, miljö, bostadsförhållanden, kollektivtrafik etc. Dessa problemskulle förvärras genom en sådan begränsning. Överenskommelser mellanregeringen och företrädare för kommuner och landsting förordas och utredningenanser att överläggningarna bör få en fastare form än . Detta löser intenågra kommunalekonomiska problem. Skattetak av den typ som diskuterats löserinte heller kommunernas problem och måste därför avvisas. Ett skattetak tillförinte den kommunala sektorn några resurser för att lösa angelägna uppgifter. Enofrånkomlig konsekvens av den förordade åtstramningen på den kommunala sektorn,nämligen ifråga om sysselsättningen, behandlas mycket knapphändigt avutredningen. Detta trots att den kommunala sektorn svarar för allt större andelav sysselsättningen. Antalet anställda i kommuner och landsting är ca 680000. Olika utredningar har kommit fram till att det framförallt är på denoffentliga sektorn som sysselsättningen beräknas öka. En åtstramning förkommuner och landsting kommer att få negativa verkningar frånsysselsättningssynpunkt. Detta har otillräckligt beaktats. Taxepolitik,företagsbeskattning m. m. Jämsidesmed kraftigt stigande kommunalskatter förekommer belydande höjningar av taxoroch avgifter i kommunerna. Ofta tillgrips laxehöjningar för att begränsaskattehöjningarna. Utredningarna konstaterar att avgifterna ifråga om socialtinriktade tjänster inte får bli så höga att de som bäst behöver tjänsterna inteanser sig ha råd att utnyttja dem. Bilaga 8 Sammanfattningav utredningens betänkanden 55 Vidavgiftssättningen i koUektivtrafiken bör ett flertal faktorer beaktas, såsomavvägningen mellan kollektiv och privat trafik, fördelningspolitiska effekteretc. Dessa konstateranden borde rimligen inte leda till slutsatsen attavgiftssättningen bör anpassas till kostnadsutvecklingen. TUl bilden hör attavgifterna spelar en förhållandevis liten roll i finansieringen av olikaverksamheter, utom de tekniska, och därtUl är dyra att administrera. Avgiftshöjningarför social service liksom på områden som påverkar boendekostnader, arbetsresoretc. Beträffandekommunernas skatteunderlag från skattepliktiga sjukförsäkringsförmåner,arbetsmarknadsstöd, utbUdningsbidrag m. m. nöjer sig utredningen med attförorda en delvis kvittning med vissa statsbidrag och att frågan aktualiserasså snart det anses samhällsekonomiskt möjligl. Kommunerna borde ha kunnattillföras ekonomiska resurser utan den föreslagna kvittningen och utanytterligare dröjsmål. Skatteinkomsternafrån juridiska personer till stat och kommun har minskat. Detla hör samman medföretagsbeskattningens utformning. Skattefria avsättningar fill fonder undersenare år har ytterligare undandragit skatteinkomster. Enligt vpk:s mening börföretagen beskattas efter helt andra grunder än f. n. a. börföretagsbeskattningen göras progressiv och nuvarande avskrivningsreglerförändras. Vpk har också förordat ett system av produktionsskatter, beräknade iförhållande till företagens omsättning, råvaru- och energiförbrukning och intesom nu enbart i förhållande till löneutgifterna. Det är i samband med engenomgripande förändring av företagsbeskattning som också oUk-heterna mellankommunerna ifråga om skatteunderlaget från juridiska personer kan lösas.Företagsbeskattningen behandlas i en särskild utredning, där vpk saknarrepresentation. KEU 76 har endast haft att behandla fördelningsregler utaninflytande på företagsbeskattningens storlek och utformning. Därför innebärinte förslagen någon lösning. Skatteutjämning,statsbidrag m. m. Destora skiUnaderna mellan olika kommuner i fråga om utdebitering är oacceptabla.Det kan inte vara rimligt att man för samma service tvingas betala 56 kr.högre skatt i en kommun än i en annan. Utredningens förslag till reformeratskatteutjämningssystem syftar tiU att skapa siörre rättvisa mellan kommunerna.Den avgörande bristen i förslaget är att utredningen stannat vid en alllförlåg nivå ifråga om lägsta garanterade skattekraft. De resurser som statenförutsätts ställa till kommunernas förfogande är helt otiUräckliga för attstoppa skattehöjningarna och möjliggöra skattesänkningar. En verklig utjämningmellan kommunerna kan inte uppnås utan avsevärt större statliga insatser. Oberoendeav KEU 76 har regeringen framlagt förslag om inomregional skatteutjämning iStockholmsregionen. Den skisserade inomregionala skatteutjämningen innebärdock att skattebetalarna inom regionen 1978/79: 95 56 även låginkomsttagare i kommuner med redan hög skatt får betala kostnadernamedan staten slipper undan. Därtillkvarstår skiUnaderna mellan kommuner i olika delar av landet på 56 kr.oförändrade. Dessa kan angripas endast genom att det statligaskatteutjämningssystemet tillförs ökade resurser. Därigenom minskas ocksåskillnaderna inom en region. Utredningensförslag bör också ses mot bakgrunden av andra skattepolitiska åtgärder somföretagits eller aviserats. Indexreglering av skatteskalan motsvarar 5,5miljarder kr. Sänkningen av allmänna arbetsgivaravgiften ,varav 900 milj. kr. Dessutom har aviserats en lindring ibeskattningen av företagens kapital etc. Till detta kommer stora subventionertill företagen. En omfattande kapitalexport pågår. Detta visar att det finnsresurser att förbättra den kommunalekonomiska situationen och angripa destigande kommunalskatterna. Förvissa verksamheter är det nödvändigt med särskilda statsbidrag. Detta gäller ihög grad barnomsorgen, som är en verksamhet under uppbyggnad och i behov av stimulans.Barnomsorgen bör därför inte ingå i skatteutjämningssystemet utan erhållasärskUda statsbidrag. Måletför samhällets barnomsorg skall enligt vpk:s mening vara att tillgodose allabarns rätt till en bra och avgiftsfri barnstugeplats. För detta behövs enutbyggnad av minst 50 000 platser i daghem och fritidshem under denärmaste åren. Anordningsbidrag och driftbidrag måste utgå till kommunerna medmålsättningen att staten helt skall svara för kostnaderna för denna verksamhet. Vpkhar krävt höjda statsbidrag eller att staten helt tar över kostnaderna förvissa delar av kommunernas och landstingens verksamhet. KEU:s beräkningar visaratt kommunernas nettokostnader uppgår till . för ,1,. för gymnasieskolan, . för barnomsorgen, 1,8miljarder kr. Dessa siffror belyser det angelägna i bättrestatsbidrag till kommunerna. Vpkhar länge krävt att ett statligt grundbidrag bör utgå till kommunema förbostadstillägg till pensionärerna (). Utredningens förslag om samordning avde statskommunala bostadsbidragen och KBT innefattar ett enhetligtstatsbidrag. Det är beklagligt att utredningen stannat vid en statsbidragsnivåpå . Detta innebär att kommunerna inte kan påräkna någon ekonomiskförstärkning. Genom den sänkta statsbidragsnivån från 72 till 40procent för de statskommunala bostadsbidragen uteblir effekten av attstatsbidrag utgår tUl KBT. En avsevärt högre statsbidragsnivå än föreslagna 40procent borde ha valts. Föratt åstadkomma en successiv minskning av eftersläpningen i statens utbetalningav statsbidrag och kommunalskattemedel till kommunema hänförs frågan tillstatliga överföringar på . Möjligheter finns att redan nu tillföraden kommunala sektorn ökade resurser. Bilaga 8 Sammanfattningav utredningens betänkanden 57 Fråganom reduktion av mervärdeskatt och arbetsgivaravgifter för kommuner ochlandsting avvisas av utredningen. tvingas kommunerna att erlägga betydandebelopp till statskassan i mervärdeskatt och arbetsgivaravgifter, bl. a förfinansiering av statsskatteomläggningar. Dessa kostnader måste man finansieravia kommunalskatten. Genom reduktion av moms och allmänna arbetsgivaravgiftenskulle det ekonomiska trycket på kommuner och landsting kunna lättas. Ändradkostnadsfördelning en genomgripande skattereform KEU76 har i allt för hög grad låtit uppfattningen att en begränsning av denkommunala expansionen är nödvändig vara bestämmande. Utredningens förslaginnebär inte sådan ändrad kostnadsfördelning mellan stat och kommun attkommunalskattehöjningarna kan stoppas utan allvarliga konsekvenser för denkommunala servicen. En fortsatt utbyggnad kommer i fara. Enväsentligt större satsning av statliga medel i skatteutjämningssystemet,avsevärt ökad statsbidragsgivning liksom de övriga åtgärder som här berörtsmåste sammantaget till för att snabbt förbättra den kommunala ekonomin. Dettaär nödvändigt för att stoppa kommunalskattehöjningarna och möjliggöra sänktakommunalskatter och taxor. Endast därigenom kan den nödvändiga utbyggnaden avden kommunala servicen garanteras. Vänsterpartietkommunisterna anser att en genomgripande skattereform behövs. Denna måste bl.a. omfatta införandet av en progressiv statskommunal enhetsskatt förfinansiering av den grundläggande sociala, medicinska och kulturellaomvårdnaden. De ökade kommunala uppgifterna har förändrat relationerna mellanstat och kommun. Kommunerna svarar för en ständigt ökande del av servicen. Detblir allt mer orimligt att finansiera så stor del av samhällsservicen utanfördet progressiva skattesystemet. Därför är en progressiv statskommunal enhetsskattnödvändig. En rad av de problem som framträder i kommuner och landstingskulle kunna elimineras genom en sådan förändring av skattesystemet. Det skullevara ett viktigt steg mot en demokratisk skattepolitik och en rättvisarefördelning av skattebördorna. 16.2Reservation av ledamöterna () Utjämningav kommunernas kostnader med hänsynstagande till åldersstrukturen är enangelägen del av ett reformerat skatteutjämningssystem. Självklart bör därvidkommunernas nettokostnader för barnomsorgen ingå i ett utjämningssystembaserat på åldersstrukturen. Utredningensförslag till utjämning av kommunernas kostnader för barnomsorgsverksamhetenbeaktar inte bara kostnadema beräknade efter åldersstrukturen utan också förutnyttjat antal platser. Prop.1978/79: 95 58 nasmöjligheter att öka antalet platser är i hög grad beroende av kommunernasekonomiska situation och tillgången på utbildad personal, som kan beräknas bliknapp. Kommuner med ett attraktivt läge har lättast att täcka personalbehovet.Utredningens förslag till utjämning av kostnaderna för barnomsorgen skullegynna dessa kommuner och leda till en fortsatt ojämn fördelning av bl. Detta skulle innebära att vissa kommuner fick vara med ochutjämna kostnader utan att få del av resursema. Detta kan vi inte acceptera.Vi menar därför att nettokostnaderna för daghem, fritidshem och familjedaghemskall utjämnas enbart med hänsyn till åldersstrukturen i kommunerna. framtida bedömning om ökat statligt stöd till bamomsorgen bör det ocksåprövas om statsbidraget till kommunemas kostnader för barnomsorgen kan räknasupp så att det täcker av kommunernas totala kostnader. Detta fårenligt vår mening prövas i anslutning till annat ökat stöd till barnfamiljer t.ex. utökning av vårdnadsbidraget upp till bamets treårsålder. 16.3Reservation av ledamötema Carlstein, , , ,och () Kommunernasroll i det svenska samhället del av den sociala välfärd som vi har i vårt land svarar kommunerna för.Det är i få länder som kommunerna givits så vidsträckta befogenheter och därdet kommunala arbetet fått sådan bredd och sådant djup som i . Deverksamheter som kommunerna svarar för har dessutom en tendens att ökasnabbare än flertalet andra sektorer. Det är ett genomgående drag i den s. k.postindustriella utvecklingsfasen att tjänstesektorerna och då i första handde som har med social omvårdnad i vid mening att göra ökar snabbare än andrasektorer. Enligtvår mening får man räkna med att detta förhållande kommer att bestå framöver. För att svara mot den av flertalet människor upplevdabehovssituationen måste vi prioritera det kommunalaverksamhetsområdet. Den verksamhet som kommunema nu står för kommer därför medall sannolikhet att växa snabbare än vad många andra sektorer kommer att göra. Prioriteringenav den gemensamma sektorn Denborgerliga majoriteten i KEU 76 har vid sin behandUng av den kommunalautgiftsexpansionen i huvudsak endast framhåUit en enda sak, nämligen att den kommunalasektorns expansion måste dämpas. Man har i mycket ringa utsträckning framhållitangelägenheten i de behov som den kommunala sektorn har att tiUgodose. Man harinte velat ansluta sig till den av oss framförda uppfattningen att fleraviktiga kom- Bilaga8 Sammanfattning av utredningens betänkanden 59 munala uppgiftsområden t. ex. i fråga om barnomsorg ochäldrevård under framöver måsle prioriteras även om detta får sketill priset av en lägre takt i den privata konsumtionen. Man har inte hellervelat se den kommunala sektorns utveckling i relation tiU den övriga ekonominutan krävt en absolut sänkning av den kommunala sektorns expansion. Enbokstavlig tolkning av majoritetsskrivningen i detta avsnitt innebär uppenbararisker för en social nedrustning på det kommunala området. Vi tar avstånd frånden borgerliga majoritetens ensidiga skrivningar i fråga om den kommunalasektorns fortsatta utveckling. Skall vi bygga vidare på det svenskavälfärdssamhället måste detta ske genom en fortsall expansion.