prop · G20328 · 1978-12-31 00:00:00 — Molivuttalandena bör eventuelltförtydligas på denna punkt. I fråga om beslut inför föreståendetaxeringsprocess eller under pågående taxeringsrevision bör skattechefen ellertjänsteman inom taxeringavdelningen ha beslutanderätt. När det gällerarbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt bör på motsvarande sättallmänna ombudet i uppbördsfrågor vara den tjänsteman som är behörig attbesluta. Lagförslaget lägger en del av indrivningsuppgifterna på andraavdelningar och enheter än dem som har att bevaka det allmännas fordringaravseende skatter och därtill hörande räntor och avgifter. Det kan ifrågasättasom detta är en lämplig lösning. Länsstyrelseni framhåller att om beslutsfunktionen läggs påskattechef bör en enhetlig och konsekvent tillämpning kunna erhållas. Ettsärskilt problem är att en skaltskyldig ofta har att erlägga skatter elleravgifter av flera olika slag, som handläggs av olika enheter eller myndigheterinom skatteförvaltningen. Så kan t. ex. en integrerad revision gällainkomstskatt, mervärdeskatt, arbetsgivaravgifter och preliminärskatter enligt75 och 77 SS UBL. Genom att beslutsfunktionen läggs på skattechefen kommer ensamordning till stånd. Del är vare sig rationellt eller lämpligt attbetalningssäkring mot en och samma skattskyldig skall handläggas av olikamyndigheter. För att avgöra behovet av betalningssäkring i det enskilda falletmåste en totalbild göras av det allmännas krav på skatter, tullar och avgifter.Även risken för betalningsovilja från en viss skattskyldig måste bedömas i ettsammanhang. Det är därför nödvändigt med en gemensam handläggnings-ochbeslutsfunktion. Betalningssäkring för skatter och allmänna avgifter får sessom etl led I uppbörds- och indrivningsverksamhet. Ärenden ombetalningssäkring bör därför handläggas på uppbördsenheten. Denna enhet harnära kontakter med kronofogdemyndigheter och lokala skattemyndigheter. Dessamyndigheter får I allmänhet på ett tidigt stadium kännedom om förhållanden somkan föranleda betalningssäkring. På uppbördsenheten finns också tjänstemän mederforderiig kompetens för att 1978/79:28 94 bedömastorleken av de fordringar som skall bli föremål för betalningssäkring. Motförslaget att taxeringsintendent skall äga rätt att besluta ombetalningssäkring talar bl. a. det förhållandet, att taxeringsintendent normallingriper i ett sent skede i processen under del alt uppbördsenheten fortlöpandeunderrättas om aktuella skatte- och avgiftsfordringar. Den föreslagna lagenavses kunna tillämpas på såväl arvs- och gåvoskatt som bevillningsavgifter.Detta kommer dock att bli svårt att genomföra. Arvsskatt kan nämligen intefastställas utan bouppteckning och gåvoskatt inte utan särskild deklaration.Betalningssäkring kan därför inte beslutas på skönsmäs-slga grunder. Det finnsinte heller någon som enligt förslaget "har att föra det allmännastalan". I delta sammanhang må också påpekas, all en följd av förslaget äratt länsskatterätl prövar besvär över beslut om betalningssäkring under det althovrätt prövar besvär i sakfrågan. Del ter sig för naturiigt attsamma Instansordning skall gälla vid prövning av såväl sakfrågan som beslutetom säkerhetsåtgärden. Den enda framkomliga vägen synes vara, all överförabeslutsfunktionen beträffande arvsskatt till länsstyrelserna och låtakammarrätten bil besvärsinstans för ärenden avseende både arvsskatt ochgåvoskatt. Därjämte bör möjlighet ges att skönsmässigt bestämma arvsskatt ochgåvoskatt. Talan om fastställelse av dessa skatter bör föras på samma sätt somi fråga om skatt på inkomst och förmögenhet. Flera remissinstanser motsätter sig utredningensförslag I behörighetsfrågan. Till dem som avvisar utredningsförslaget hör JK,RÅ, de tre hörda domstolarna, niervärdeskatteuiredningen, iMalmöhus län. etl mindre antal kronofogdemyndigheter. Föreningen auktoriserade revisorer. Föreningen ,kommunala la.xeringsrevisorer. Svenskarevisorsamfundet, SAF. och indusiriförbund.Enligt den uppfattning som huvudparten av remissinstanserna företräder börrätten att beslutaom betalningssäkring tillerkännas uteslutande domstol,företrädesvis länsskatterätl. Etl flertal av remissinstanserna redogörutföriigt för sitt ställningstagande i frågan. Som exempel härpå kan återgesföljande. crmrar om att långtgåenderättssäkerhetskrav måste ställas vid så allvarliga ingrepp I enskildasrättssfär som betalningssäkring utgör. Utredningens förslag ombeslutsbehörigheten tillgodoser inte sådana krav. Visseriigen har åklagare ochpolis enligt 26 kap. 3 S RB rätt att ta egendom i förvar i avbidan på rättensbeslut om kvarstad. Åklagaren skall emellertid avlåtaframställning om kvarstad till rätten. Del är från rättssäkerhetssynpunkt ävenviktigt med en likformig bedömning av besluten. Utredningens förslag innebäratt beslutanderätt ges åt etl stort antal personer inom skilda myndigheter.Besvär över dessa beslut skall prövas av flera olika myndigheter och domstolar.Det finns därför en påtaglig risk för att rättstillämpningen inte blirenhetlig.Enligt hovrättens uppfattning bör beslut om betalningssäkring fattas avlänsskatterätt. Med hänsyn till att ärendet ofta är av brådskande natur bör detemellertid finnas möjlighet att fatta Prop.1978/79:28 95 Dessa kan anförtros åt tjänsteman som har att föra det allmännas talani mål otn den fordran som avses bli säkerställd. Beslutet bör då inom visskortare tid underställas länsskatterätten för prövning. Härigenom kommer vissöverensstämmelse till stånd med reglerna i 26 kap. RB. Hovrättenöver och menar att utredningens förslag går betydligt längre änvad direktiven anvisar. 1 alltför hög grad har utredningen lagt tonvikten påbehovet av att verksamheten skall kunna bedrivas effektivt. Detta har skett påbekostnad av den enskildes rättssäkerhet. Ett väsentligt krav som bör ställaspå alla bestämmelser om tvångsåtgärder är att de omgärdas med starkarättssäkerhetsgarantier. Så har också skett I fråga om de civil- ochstraffprocessuella tvångsmedlen. Behörigheten au besluta om dessas användningligger normalt på domstol. I sitt förslag har utredningen emellertid inteendast frångått denna normala beslutsordning och lagt bestämmanderätten på enenskild tjänsteman vid en myndighet utan har t. o. m. gått så långt att den sombeslutande har utpekat den skattskyldiges motpart. Eu sådant förslag är ägnatatt inge allvarliga betänkligheter. Det gäller I synnerhet som det inte harförebragts något skäl för en sådan ordning. Att beslut om säkerhetsåtgärder ärmer brådskande i fråga om offentligrättsliga anspråk än beträffande andratyper av fordringar finns ingen anledning att förmoda. Med den föreslagnaordningen kommer beslut om betalningssäkring vidare att fallas av ett stortantal tjänstemän, av vilka några kanske inte har den erfarenhet och utbildningsom är nödvändig. Genom att beslutanderätten ges åt olika befattningshavareblir med all sannolikhet även likformigheten i bedömningen lidande. Eftersomtjänstemännen har att uppträda som motpart i skatteprocessen kan man inteheller bortse från risken att de brister i den objektivitet som ärett absolut krav i dessa sammanhang. De villkor som bör ställas påbeslutsordningen i fråga om betalningssäkring blir däremot uppfyllda ombeslutanderätten läggs på domstol, lämpligen länsskatterätl. 1 fråga om sådanskatt och betalningsskyldighet som fastställs eller åläggs av allmän domstolbör dock beslutsfunktionen läggas på tingsrätt. Det behov av snabbhet som kanvara för handen i ärenden av ifrågavarande typ bör kunna tillgodoses Inom ramenför domstolsprövningen. Ärendena borde kunna handläggas av ensamdomare. Det kanvidare övervägas att, efter förebild av bestämmelserna i 26 kap RB, införarriöjlighet alt i synneriigen brådskande fall ta egendom I förvar i avvaktan pådomstols beslut angående betalningssäkring. menar att det i och försig finns skäl för att låta det särskilda allmänna ombudet fatta beslutbeträffande mervärde-, punkt-och vägtrafikskatter, vilket blir följden omutredningsförslaget genomförs. Antalet processer när det gäller mervärdeskattär dock förhållandevis litet. I åtskilliga fall stannar meningsskiljakllghelermellan skaltskyldig och länsstyrelse på länsstyrelsenivå och i andra fall ärdet inte skallens storlek utan dess inbetalning som är problemet. Vidarehardetallmänna ombudet en mer Prop.1978/79:28 96 passivroll i mervärdeskatteprocessen än hans motsvarighet 11, ex. inkomstskatteprocessen.Allmänt ombud kan t. ex. inte själv åstadkomma det slutliga beslut som utgörgrunden för processen. Dessa omständigheter talar för alt låtabetalningssäkring beslutas i samma ordning som vid beslut om kvarstad, dvs. avallmän domstol eller överexekutor. Det bör inte vara uteslutet att lettmodifierat kvarstadssyslem uppnå samma fördelar som idet föreslagna systemet. Liknandeuppfattning ger i uttryck för. LänsstyrelsenIfrågasätter om inte kraven på snabbhet i förfarandet och den enskildesrättssäkerhet bäst tillgodoses genom att beslutsbehörighelen tilläggslänsskatterätt. Tjänsteman hos länsstyrelse bör dock erhålla rätt alt meddelaprovisoriskt beslut I de fall där skatterättens beslut inte kan avvaktas. Ensådan ordning överensstämmer med motsvarande bestämmelser om säkerhetsåtgärderi RB. Starka skäl talar för att provisoriska beslut om betalningssäkring börunderställas skatterättens prövning utan avvaktan på besvär från gäldenärenssida. Någon motsvarighet till offentlig försvarare förordnas nämligen inte avskatterätt utan gäldenären har själv alt anskaffa och betala sitt ombud. Allmänrättshjälp torde även vara utesluten i flertalet fall. Beslut ombetalningssäkring bör kunna fallas av rättens ordförande ensam. Bestämmelserhärom bör införas i lagen om skatterätt, fastighetslaxeringsrätt och länsrätt. Lantbrukarnasskattedelegation pekar på den utveckling som kan komma till stånd om förslagetom generalklausul mot skatteflykt lagfästs. Tillämpningen av generalklausulenkommer att ställa stora krav på myndigheterna och skattedomstolarna ochutgången av en sådan process kommer att vara given. Ett beslut ombetalningssäkring som grundas därpå kommer följaktligen att vara osäkert.Risken för felaktiga beslut är påtaglig. Utgångspunkten för lagstiftningen börvara att ge det allmänna samma tillgång till skyddsåtgärder som finns för decivilrätlsliga anspråken. Avvikelser härifrån bör tillåtas endast om det kananses motiverat av viktiga principiella skillnader mellan de tvåfordringsslagen. Av de utav utredningen i betänkandet redovisade enkätsvarenframgår att samtliga länsstyrelser anser att länsskatterätt skall fatta beslutom betalningssäkring. 1 fråga om provisoriska beslut anser länsstyrelserna attdet i första hand är kronofogde eller chef för revisions- resp.mervärdeskatieenheien som skall ges behörighet. Trots detta har utredningenföreslagit att taxeringsintendent skall fatta beslut i taxerings-mål.Delegationen delar Inte utredningens uppfattning ulan menar att beslut ombetalningssäkring skall fattas av länsskatterätten. En sådan ordning ökarrättssäkerheten och aren garanti mot obefogade beslut, I brådskande fall kandelegationen tänka sig att beslut får fattas av taxeringsintendenl men detskall då omgående överprövas av länsskatterätten. Svenskarevisorsamfundet föreslår all länsskatterätl i det län, som har att prövayrkande om taxering till inkomstskatt av gäldenären, skall äga besluta ombetalningssäkring, Länsskaileräll i annat län än det, vari gäldenären har Prop.1978/79:28 97 sitthemvist, bör fä besluta avseende fordran hänförilg till förvärvskälla inomlänet och mellankommunala skatterätten beträffande skattskyldiga, vars besvärskall prövas av denna domstol. Provisoriska beslut om betalningssäkring börkunna handläggas som enmansärende i länsskatterätten. Beslutet bör docköverprövas av länsskatterätten , förslagsvis inom . Medhänsyn till skattechefens partsställning anser samfundet att del är olämpligtatt han ges rätt att fatta provisoriska beslut. Frågan om kommunikation med gäldenären har föranleuyttranden från några remissinstanser. Hovrätten över och Blekingebehandlar frågan om kommunikation innan beslut om betalningssäkring meddelas.Hovrätten hävdar att utredningens förslag åsidosätter grundläggandekommunikationsprinciper. Vid praktiskt laget all annan myndighetsutövning fården som riskerar att drabbas av en åtgärd lillfälle att framlägga sinståndpunkt innan definitivt beslut fattas. Så blir inte fallet enligtförslaget, som ändock avser en så ingripande åtgärd som tvångsmässigtomhändertagande av den drabbades egendom. En sak är all etl interimistisktbeslut bör kunna fattas utan att den skattskyldige hörs. Betydligt merlångtgående är dock utredningsförslaget, som medger aU det slutliga beslutet inormalfallet får fattas utan gäldenärens hörande. Med en sådan ordning kommerden skattskyldige att sakna möjlighet alt förebringa utredning inför det beslutandeorganet, I stället är han tvungen att anföra besvär för att föra In sådanutredning i målet, JK och RSV ht&r behandlar frågan omkommunikation på verkställighets-stadiet. De anser all säkerhetsåtgärder skulleförfela sitt syfte om det krävs att beslut om betalningssäkring ellerverkställighet därav skall föregås av kontakt med gäldenären. Samma inställninghar kammarrätten i i fråga om brådskande fall. SAF och anser det inte förenligt med svensk rättstradition att låta bliatt underrätta före verkställighet. Lantbrukarnas skattedelegation granskar deföreslagna bestämmelserna om kommunikation från sekrelessynpunki. Hosmyndigheter upprättade handlingar blir enligt gällande rätt offentliga närbeslut i ärendet är fattat. Undanlag härifrån är de i sekretesslagen uppräknadefallen. Vid framtida tillämpning av lagförslaget kan problem uppstå eftersombeslut kan fallas och verkställigheten göras . Om intesekretesslagen ändras kan den situationen uppstå alt gäldenären får läsa ombeslutet i massmedia innan verkställigheten görs och beslutet därigenom kommerhonom tillhanda. Delegationen anser därför att förslaget bör omarbetas i dennadel och all hänsyn skall tas till såväl gäldenärens intressen som tillborgenärernas intresse av alt skyndsamt få kännedom om betalningssäkring. Några remissinstanser har behandlat frågan ombetalningssäkring får eller bör ske genom muntligt beslut. Hovrätten över och menar altlagförslagets utformning innebär att någon skyldighet inte föreligger förkronofogdemyndighet att företa verkställighet på grund av ett muntligt beslutäven om det enligt 7 1978/79. 1 sam/. Prop.1978/79:28 98 utredningensmening inte finns något hinder häremot. Kronofogdemyndigheteni vänder sig mot att verkslällighel skall få äga rum innan ettskriftligt beslui föreligger. Enligt myndighetens uppfattning måste hänsyntill såväl gäldenären som den verkställande myndigheten kräva, att det finnsetl skriftligt beslut om betalningssäkring när verkställigheten påbörjas. Attenbart med stöd av muntliga uppgifter genomföra en förrättning av delingripande slag som det här kommer att bil fråga om kan Inte accepteras. Vid framställningom betalningssäkring har kronofogdemyndighet att I vanlig ordning göra enexigibilltetsprövning. För all en sådan skall kunna ske måste myndigheten hatillgång till en exekutionsurkund. Myndigheten måsle också kunna åberopa enrättslig grund vid planering av åtgärder och ageranden mot gäldenären. Attbeslutande tjänsteman skall fatta beslut "skriftligt underförrättningen" förefaller verklighetsfrämmande. Behov av så skyndsammaIngripanden alt ett beslut på därför avsedd blankett inte kan upprättas tordealdrig föreligga. Liknande uppfattning uttalas av kronofogdemyndigheten iMa/mö. Lanibrukarnas skattede/egation menar att det ärnödvändigt att ett beslut om betalningssäkring innehåller uttryckliga skäl föråtgärden. Tanken i lagförslaget är att etl beslut om betalningssäkring skallupprättas skriftligt men att det I de fall tiden inte räcker till skall fåfattas muntligt vid förrättningen. Såväl då beslutet upprättas skriftligt somdå det fattas muntligt torde beslutsfattaren kunna hävda att det är brådskande.Om detta är fallet blir 17 S FL tillämplig. Enligt detta lagrum fårbeslutsskälen utelämnas "om ärendet är så brådskande att det ej finns tidatt utforma skälen". Endast på begäran av part åligger det myndigheten attupplysa om skälen i efterhand. Delegationen anser denna ordningotillfredsställande. Del bör ovillkorligen åligga beslutsfattaren alt utförligtmotivera skälen för beslut om betalningssäkring. Delta bör framgå avmotivutlalanden, 1 och med att beslutsfattaren tvingas motivera beslutet redanfrån början kommer en del dåligt grundade beslut troligen att undvikas.Gäldenären får vidare vetskap om de omständigheter som gmndarbeslutet. Enligt utredningsförslaget skall beslut ombetalningssäkring hävas, helt eller till viss del, om ålgärden intelängre behövs för att säkerställa betalning av fordringen eller om eljest skälför beslutet inte längre föreligger. Bestämmelsen om hävning av beslut ombetalningssäkring har föranlett yttranden från en del remissinstanser, främstkronofogdemyndigheter. framhåller att domstol som handläggermål, vari beslut om betalningssäkring har meddelats, skall ha rätt att när somhelst häva åtgärden. Domstolen bör vidare ha skyldighet att I samband med atthuvudsaken avgörs pröva om beslutet skall bestå och i sådant fall ange denlängsta lid det får bestå. i menar att det ärsvårt att fastställa den tidpunkt då utmätning för en fordran har vunnit lagakraft. Det är därför mer Prop.1978/79:28 99 praktisktatt låta eu beslut om betalningssäkring bestå till dess skulden har betalatseller debiteringen undanröjts än att häva det när utmätningen har vunnit lagakraft. Beslut om civil- eller straffprocessuella säkerhetsåtgärder står fastäven om utmätningsbar egendom inte påträffas vid verkställigheten. Skallhärefter skatt eller avgift betalas åter kan återbäringen tas i anspråk ulanatt nytt beslut behöver utverkas. Motsvarande regler bör gälla vid betalningssäkring. Kronofogdemyndigheteni anser alt det inte bör vara nödvändigt att häva beslutet ombetalningssäkring I alla de fall, där fordringsbeloppet endast minskas men inteförsvinner. Om åtgärden har avsett endast ett värdefullt föremål framstår detsom onödigt att beslutet skall förklaras avse ett lägre belopp. Bestämmelsernaom hävning bör därför mjukas upp. Enligt utredningen skall vidare etl besluthävas om egendom Inte anträffas och gäldenären har befunnits sakna tillgångar.Gäldenären kan dock senare komma att tillföras utmätningsbar egendom. Beslutetbör därför bestå och bevakas av kronofogdemyndighet. Sistnämnda uppfattningdelar kronofogdemyndigheterna i och . i menar attbestämmelserna om hävande är otill räckliga. De kriterier som ställs upp är desjälvklara fallen. Del finns emellertid situationer där beslut bör hävas föratt ge den betalningsskyldige tillflille att fullgöra sin skyldighet i rättlid. Exempel på en sådan situation är då någon på grund av betalningssäkring avall egendom inte kan använda denna för rättidig betalning utan förs upp irestlängd. Det bör vara möjligt att använda den egendom som omfattas avbetalningssäkring så att betalning kan ske i rätt tid. 7.3.4 Verkställighet m. m. Det övervägande antalet remissinstanser anslutersig till eller lämnar utan erinran utredningsförslaget om verkställighet. RSV anser alt det är oklart huruvida lagförslagetmedger möjlighet till självrättelse enligt 77 § 3 mom. Verket ifrågasätterockså om fordran som omfattas av betalningssäkring får drivas in hossekundogäldenär. Enligt verkets uppfattning är betalningssäkring i praktikenjämförbar med utmätning. Verkställigheten sker i enlighet med de regler somgäller för utmätning. De föreslagna avvikelserna från vad som gäller vidutmätning är desamma som gäller när utmätning sker för dom som inte har vunnitlaga kraft. Enligt verket finns det mycket som talar för alt man skall lasteget fullt ut och låta betalningssäkring verkställas genom utmätning. Det ärnärmast fråga om att välja en annan beteckning på den åtgärd som utredningenföreslår. medför vissa fördelar. Tillämpningsproblem somtorde uppkomma vid betalningssäkring i enlighet med förslaget kommer attbortfalla. Det blir Inte heller nödvändigt att häva beslut ombetalningssäkring, när åtgärden inte längre behövs. I konkurssammanhang tordestörre klarhet Prop.1978/79:28 100 En stor del av den föreslagna följdlagstlflnlngenblir onödig. Slutligen finns också fördelar all vinna I besvärshänseende. Liknande tankegångar om au omformaden föreslagna säkerhetsåtgärden till etl verkställighetsinstitut avutmätningskaraklär kommer till uttryck i yttrandet frånStatstjänsiemannajörbundei. Skaiieiilläggsutredningenframhåller att den föreslagna ordningen för verkställighet redan förekommer igällande rätt i fråga om kvarstad. Del framstår enligt utredningen .som enfördel att man kan utnyttja de verkställande myndigheternas praktiskaerfarenhet i hithörande frågor. Utredningen erinrar vidare om det förbud motutmätning som enligt 49 § ML gäller beträffande skatlskyldigs fordran påöverskjutande ingående mervärdeskatt. Sådan fordran får inte utmätas men välkvittas mot annan mervärdeskatt. En förutsättning för kvittning är dock att denkviitnlngsbara skatten är fastställd. Del har i praktiken uppkommit avsevärdaproblem i de fall pågående utredning eller revision I och för sig har motiveratall överskjutande ingående skatt hålls inne men kravet på skyndsam återbetalningav överskjutande ingående mervärdeskall har hindrat kvittning. Under år 1974uppgick statens utbetalningar av överskjutande Ingående skatt till ca 7,9miljarder kronor. Utredningen ifrågasätter om del Inte bör öppnas möjlighet attta fordran pä överskjutande ingående mervärdeskatt i anspråk genombetalningssäkring. Liknande synpunkter förs fram av iVästerbottens län. Kronofogdemyndigheterna i ochMariestad anser alt gäldenärens lön inte bör få tas I anspråk genombetalningssäkring. Ett uttryckligt stadgande härom bör tas in i den föreslagnalagstiftningen. i Göteborgframhåller att enligt förslaget skall 69 § UL äga tillämpning vidverkställighet av beslut om betalningssäkring. Enligt praxis saknas möjlighetatt vid verkställighet av kvarstad hänvisa tredje man att väcka talan motgäldenär och borgenär. Enligt kronofogdemyndigheten bör verkslällighetsreglernautredas I vidare omfattning än vad som har skett. Även från konkursrältsligsynpunkt bör verkan av betalningssäkring ytterligare belysas. Förslagetinnehåller t, ex, inte någon närmare upplysning om den situation som uppkommernär förmånsrätten på grund av betalningssäkring står sig i efterföljandekonkurs. Frågan om kommunikation medgäldenären I samband med verkställighet av beslut om betalningssäkring tas uppav ett par remissinstanser. Föreningen att det är nödvändigt att säkerhetsåtgärden kan sättas in utan att denskattskyldige får förvarning. Han ges då inte tillfälle att skaffa undantillgångar eller genomföra skentransaktioner med sin egendom. Det är docksannolikt aU kommunikation kan förekomma i flertalet fall så att gäldenären fårtid att ställa säkerhet för fordran. Från effektivitetssynpunkt är det ocksåönskvärt att kommunikation sker I de fall då någon risk för rättsföriust fördet allmänna Inte bedöms föreligga. Prop.1978/79:28 101 förstapersonliga kontakten mellan gäldenären och företrädare för staten torde ske påverkställighetsstadiet. Erfarenhetsmässigt uppnås de bästa resultaten, närgäldenären är villig att medverka under förrättningen och lämna upplysningaromsin ekonomiska situation. Om förrältnlngsmannen besöker gäldenären utanföregående kommunikation, föreligger i många fall en uppenbar risk för attgäldenären söker att försvåra utredningen. Lanibrukarnas skattedelegaiion framhåller att i desituationer där grundad anledning finns att anta att gäldenären verkligenkommer att undandra sig betalning bör verkställighet företas utan attgäldenären underrättas. Emellertid aren generell regel av föreslagen anförenad med så stora nackdelar att delegationen inte kan godta den. Del måsleanses rimligt att gäldenären ges möjlighet att hindra verkställigheten genom auställa säkerhet.