prop · G203197 · 1978-12-31 00:00:00 — De övergripande målen för utbildningen inom helayrkesutbildningssektorn har Vård 77 formulerat i sju punkter enligt följande. Utbildningen inom högskolans sektor för ulbildning förvårdyrken skall anordnas sä alt den studerande - skaffar sig kunskaper och färdigheter som utgör grundför olika yrken och för fortsatt utbildning samt förbereder för forskning ochutvecklingsarbete inom hälso-, sjuk- och socialvårdsområdena. 1978/79:197 11 - skaffar sig en helhetsbild av människan grundad pä försläelseför sam- bandel mellan den enskildes hälsolillslånd och ekonomiska, sociala och andra bakomliggande förhållanden. -stimuleras alt analysera och kriiiskl bedöma information omviktiga samhällsfrågor för atl i förebyggande syfte kunna medverka lillförändring av sådana förhållanden i samhället som i vid mening påverkarmänniskors hälsa. - utvecklar sin självkännedom och förmåga lill inlevelseoch därmed får beredskap att möta människor också i svåra situationer, - skaffar sig breda baskunskaper som grund för flexibel yrkesfunklion och för en förnyelse av kunskaper och arbetsmetoder vid ändrade förut sättningar, - skaffai' sigberedskap atl känna ansvar för och la initiativ till förändring och utvecklingav det egna framtida arbetsområdet och den egna arbetssituationen. - utvecklar enyrkesroll som motverkar hierarkier och förbereder för lagarbete och samverkanmed såväl patient/klient och anhöriga som medarbetare i det egna arbetslagetoch med andra personalgrupper. Remissinstanserna har i allt väsentligt godtagit deprincipiella vård- och utbildningspolitiska utgångspunkter utifrån vilka Vård77har formulerat sina mål. I allmänhet riktas heller inga invändningar mot altutbildningsmål formuleras för en hel yrkesutbildningsseklor. SÖ pekar på därmed markerar alt samtliga berörda utbildningar utgör en integrerad enhet.UHÄ är dock tveksamt till seklorsmål. Flera remissinstanser kritiserarutredningen för all dess målformulering innebär atl utbildningarna breddas utanatt motsvarande förlängningar av dem föreslås. Jag tar först upp frågan huruvida mål av det övergripandeslag som Vård 77 har föreslagit fyller en funktion. Därefter diskuterar jag deföreslagna målen. Besluten om högskolereformen föregicks av en livlig debattom vilka mål som borde gälla för högskolan, främst den grundläggandeutbildningen. På grundval av regeringens förslag i prop. 1976/77:59 omutbildning och forskning inom högskolan m.m. stadfästes i högskolelagen(1977:218) ett antal mål för den grundläggande högskoleutbildningen. Den skall enligl2 § högskolelagen bygga på vetenskaplig grund. Den skall anordnas så alt destuderande förvärvar kunskaper och färdigheter samt utvecklar sin förmåga altkritiskt bedöma företeelser av skilda slag. Utbildningen skall främja all destuderande förbereder sig för skilda yrken eller vidareutvecklar sig inom yrkende redan utövar. Inom utbildningen skall kunskaper och färdigheter som harvunnits inom arbets- och samhällslivet i övrigt tas till vara. All utbildningskall främja de sluderandes personliga utveckling och förståelsen förändraländer och internationella förhållanden. Vidare skall enligl 5 § högskolelagen verksamheleninom högskolan anordnas så alt samband mellan utbildningen, forskningen ochutvecklingsarbetet tryggas. Prop.1978/79:197 12 Innan jag redovisar mina överväganden om det berättigade iatl formulera mäl för en yrkesutbildningsseklor vill jag stryka under atl degrundläggande målen för all högskoleutbildning som jag har ålcrgetlsjälvfallet ocksä gäller for vårdutbildningarna, även om för dessa formuleras ytterligareövergripande mål. För egen del finner jag heller ingen motsättning mellan deföreslagna målen för sektorn för ulbildning för vårdyrken och de allmänna målenför högskoleutbildning. De förra kan enligt min uppfattning samtliga härledasur de i högskolelagen angivna generella målen. föreligger förslag om mål för utbildningamainom en hel yrkesutbildningsseklor. Målen utgör grund för förslag som gäller utbildningarnasinnehåll, längd och organisation. Det finns mot denna bakgrund anledning attöverväga i vad mån mål behöver uppställas för en yrkesutbildningssektor på delsätt Vård 77 har föreslagit och i vad mån regering och riksdag har anledningalt ta ställning till dem. Jag har i ett lidigare avsnitt anfört att ett av problemenmed utbildningama inom vårdområdel har varit och är den splittradestudieorganisationen och den bristfälliga samordningen mellan utbildningarna.Delta förhållande gäller trots att den yrkesseklor som utbildningarnaförbereder för är väl avgränsbar och uppvisar ett jämförelsevis fastyrkesmönster. De förslag jag i det följande kommer att lägga fram rörandeutbildningens organisation m. m. syftar bl. a. till att röja undan dessabrister. har jag inledningsvis angett atl den reformering avutbildningen som enligt min mening måste komma lill stånd inte kan genomförasvid ett enda tillfälle. Den måste äga rum stegvis och . Jag är för egen del övertygad om atl goda resultat i detföreslående reformarbetet inte kan nås med mindre än att man anlägger ensamlad syn på vårdutbildningarna. Jag anser det därför angeläget atl regeringoch riksdag lägger fast översiktliga riktlinjer för omdaningsarbetet utifrånutbildnings- och vårdpolitiska utgångspunkter. Dessa riktlinjer bör ges formenav mål för utbildningama inom sektorn. De ger myndigheterna ett redskap i detfortsatta planerings- och genomförandearbete som, enligt vad jag har angett,nu måste ta vid. Av mitt ställningstagande framgår att jag anser att de målsom här kan bli aktuella bör gälla hela sektorn, trots att minaställningstaganden i det följande endast rör de vårdutbildningar som helteller delvis har kommunall huvudmannaskap. För de övriga vårdutbildningarna börde. med de förändringar i enskildheter som kan anses motiverade avomständigheterna, utgöra en riktpunkt för det reformarbete som pågår ellerkommer att utvecklas. Jag vill framhålla, att jag inte ser mål som griper överen hel yrkesutbildningssektor som en nödvändighet eller en möjlighet för allayrkesutbildningssektorer. Med hänvisning till vad jag nu har anfört förordar jag attregeringen bereder möjlighet aU la ställning till mål för sektornför utbildning för vårdyrken. 1978/79:197 13 Jag övergår nu till atl diskutera innehållet i de mål somVård 77 har föreslagit och som jag hur älergetl i inledningen lill detla avsnill. När mäl unges för vårduibildningarna måste det ske utifrånen uppfali-ning om en önskvärd utveckling av vårdarbetet. Värd 77 har, som jaginledningsvis har anfört, sökt precisera några utvecklingstendenser inom hälso-och sjukvården. En sådan ur hälso- och sjukvårdspolitikens allt starkareinriktning mol förebyggande insatser och medverkan i samhällsplaneringen. Enannan tendens rör de alltmer uttalade kraven på en helhetssyn pä individensmedicinska och sociala behov, Ulbyggnaden av I, ex, den öppna värden förulsätlsske ulifrån denna helhelssyn. En iredje viktig uivecklingslendens rör denökande samverkan mellan hälso- och sjukvård och social service saml inom varioch ell uv dessa områden. Värd 77 pekar vidare på all arbelsorganisationenförändras. Gruppvård och lagarbete kommer all bli allt vanligare. Vidare gårutvecklingen i riklning mol atl man betraktar patienten inte som enbart enpassiv konsument av vård utan mer som en aktiv medlem av vårdarbeislaget.Slutligen ökar kraven pä siörre medmänsklighet i vården och därmed också på omvård-nadsarbetel:alltför mänga patienter upplever vården som kall och opersonlig. Enligt min bedömning har Vård 77 väl sammanfattat sådanautvecklingstendenser inom hälso- och sjukvården som är av betydelse för etlställningstagande till hur vårdutbildningama bör organiseras och vilket innehållde bör ges. Jag anser också att uiredningens förslag till mål för utbildningenväl läcker den utveckling inom hälso- och sjukvården som utredningen harbeskrivit. De utbildningar det här till en stor del gäller harnyligen förts in i högskolan. Del är viktigt alt de mål som kännetecknarhögskoleutbildningen som helhet nu får full genomslagskraft också ivårdutbildningarna inom den . De av Värd 77 föreslagna målenger exempelvis utrymme för den kritiska skolningen. Enligt Vård77:s förslagskall utbildningen också förbereda för forskning och utvecklingsarbete, som ärett annat kännetecken för högskoleutbildningen i stort. Utredningen framhållerall utbildningen skall ge breda baskunskaper, vilka skall utgöra en grund fören flexibel yrkesfunktion. 1 detta begrepp lägger jag för egen del in del iniressesom både individen och samhället har av att utbildningen inte förbereder förett snävt avgränsat yrkesområde. Den snabba utveckling som kännetecknararbetslivet även inom denna sektor gör det nödvändigt att utbildningen läggeren grund också för förändringar av yrkesrollen som kan ligga längre bort iliden. En del remissinstanser har lagt fram konkreta förslag tilländringar av eller tillägg till de av Vård 77 föreslagna målformuleringarna.Tjänstemännens centralorganisation () föreslår en komplettering av innebördatt alla utbildningar skall anordnas så atl den studerande skaffar sigöverblick över samhällets och hälso- och sjukvårdens samt socialpolitikens utveck- Prop.1978/79:197 14 resurser och metoder i syfte atl kunna förståindividens sociala situation saml att kunna tillgodose dennes sociala behov.Enligt min mening täcks innebörden i det av TCO framlagda förslaget av Vård77:sformuleringar under del andra och det tredje målel. förenadestudentkårer (SFS) föreslår beträffande det andra målet att helhetsbilden avmänniskan ocksä skall relateras till ekologiska och genetiska faktorer. Jaganser att sådana faktorer väl ryms inom den av Vård 77 föreslagna formuleringen"andra bakomliggande förhållanden". Jag kan inte heller biträda Sverigessjuksköterskeelevers förbunds (SSEF) förslag att under del femte målet byta ulorden "flexibel yrkesfunklion" mot "sin yrkesfunktion". Jag anser sammanfattningsvis atl de av Vård 77 angivnamålen är väl avvägda i utbildningspolitiskt och vårdpolitisk! Jagförordar därför alt de får utgöra riktlinjer i det fortsattaplaneringsarbetet. Jag vill slutligen beröra två frågor som UHÄ har tagit uppi sitt remissyttrande. UHÄ uttrycker viss tveksamhet till hur målen på denmellanliggande nivän, den nivå som avser grupper av besläktade utbildningar,förhåller sig lill de sektorsmål som jag nu har redovisat. Enligt min meningär inte målen på mellannivån av sådan allmän karaktär att regering och riksdagbör ta ställning lill dessa. Jag utgår från att de kommer att kunna utgöra engod grund för myndigheternas överväganden i deras arbete med att fastställa målför utbildningslinjerna. UHÄ har vidare aktualiserat frågan om vilken myndighet somkommer att besluta om vad som är godtagbart yrkeskunnande i de olika utbildningarna.Socialstyrelsen tar upp samma fråga. Enligt ämbetsverkens uppfattning är Vård77:sförslag till i utbildningsplaner angivna mål alltför vagt formulerade. UHÄ ochsocialstyrelsen anser därför att det i praktiken skulle bli linjenämnderna somfick den viktiga uppgiften att ange målen. Ämbetsverken anser alt målen förutbildningslinjerna istället måste preciseras och fastställas centralt. Enligt min mening bör den studerande efter genomgångenutbildning besitta etl adekvat yrkeskunnande, oavsett vid vilken läroanstalthan eller hon har genomfört sin utbildning. Jag utgår från att här aktuellautbildningsplaner, som fastställs av SÖ och UHÄ i samråd, kommer all utformaspå det sätt som UHÄ och har angett i sina yttranden. 2.3 Behörighet och urval m. m, Vårdutbildningarna inom den tillhöridag kompetensområde. Reglerna för allmän behörighet tillhögskoleutbildning i högskoleförordningen (1977:263) gäller alltså inte fördessa utbildningar. 1975:9 om reformering av högskoleutbildningen m.m.anförde min företrädare att det inte är möjligt att utan ytterligare översyns-och utredningsarbete och utan vissa övergångsanordningar göra de Prop.1978/79:197 15 allmänna behörighetsreglerna tillämpliga på samtligautbildningsvägar som förs lill högskolan. budgetproposition (prop.1977/78:100, bil. 12 s. 380) erinrade jag om detla uUalande. Med hänvisninghärtill anfördejag atl någon gemensam tidpunkt för övergäng lill nya allmännabehörighetsvillkor för linjer som lillhör kompetensområdeinte bör fastställas. Beslut om ändrade regler bör fattas för varje utbildningslinjeeller grupp av utbildningslinjer för sig. Jag anförde vidare, att det därvid ärsjälvklart atl behovet av övergångstid och övergångsbestämmelser måstebeaktas. lämnade dessa uttalanden utan erinran (UbU 1977/78:22, rskr1977/78:338). f)ekommunala vårdutbildningarna utgör en helt dominerande andel av de högskoleutbildningarsom alltjämt tillhör kompetensområde. Vård 77 har prövat fråganom vilka regler för allmän behörighet som bör gälla för dem. Vård 77ser inte några svårigheter med att låta de generella villkoren för allmän behörighelomfatta ocksä dessa utbildningar. Remissinslanserna lillsiyrker genomgående uiredningensförslag härvidlag. Innan jag lar upp Vård 77: s förslag lill behandling villjag först redovisa fördelningen av behöriga förstahandssökande inom del aktuellaområdet med hänsyn till tidigare ulbildning. Jag ålerger i avrundade talandelarna i följande tabell. har således av de förstahandssökandeallmän behörighet för högskolestudier. Det bör därför finnas goda förutsättningaralt förverkliga Värd77:s förslag om atl låta reglerna om allmän behörighet förtillträde till högskoleutbildning även omfatta vårdutbildningarna inom . De aktuella utbildningarna bör alltså inordnas under deallmänna behörighetsbestämmelserna. Det ankommer på regeringen att beslutahärom. Jag återkommer i det följande till tidpunkten härför och lill frågan omvilken övergångslid som bör gälla. Innan jag går vidare vill jag stryka under att en höjningav nivån för behörighel för tillträde till vårdutbildningen inom den kommunalahögskolan är en förutsättning för att genomföra Vård 77: s förslag tillstudieorganisation. Vård 77 framhåller atl kvaliteten på utbildningarnadärigenom höjs, eftersom de studerande kommer att ha bättre förkunskaper än vadsom kan förutsättas. Vård 77 förenar förslaget om en höjd allmänbehörig-hel med ett förord för all gymnasieskolans vårdlinje skall utgöranormalvägen lill de aktuella högskoleutbildningarna. Delta har i sin turföranlett Prop.1978/79:197 16 utredningen atl från högskoleutbildningarna dra av den tidsom molsvarar inhämtande av sådana kunskaper som kommer att ges inomvårdlinjen. Den kritik som har riktats mot Vård77:s förslag har i slor utsträckningkretsat kring detta spörsmål. Jag återkommer i del följande härtill. Jag går över till atl behandla ett undantag från deallmänna behörighetsbestämmelserna som Vård 77 har föreslagil. Del gällerkravet på kunskaper i engelska motsvarande slutförd lärokurs om minst tvåårskurser på någon linje i gymnasieskolan för behörighet via den s, k, 25:4-regeln, Vård 77 anser i princip att det inte finns några sakliga utbildningsmässi-gaskäl som lalar för all behandla vård- utbildningar på någol annal sätl änövriga högskoleutbildningar. Vård 77 slår fast att det allmänna behörighetskravetomfattande kunskaper i engelska i princip äger samma giltighet för dessautbildningar. Utredningen anför att etl allmänl mål för högskoleutbildningenligt högskolelagen är att den skall främja förståelsen för andra länder ochför internationella förhållanden. Vård 77 vill inte påstå att kunskaper i justengelska är en förutsättning för ökad internationalisering men anser atltillräckliga kunskaper i engelska underiättar en sådan strävan. De är vidaresjälvfallet en förutsättning för att de studerande skall kunna tillgodogöra sigkurslitteratur på engelska språket. Trots allt som talar för ett allmäntbehörighetskrav på kunskaper i engelska anser ulredningen alt man inte börställa upp nya hinder för att vinna tillträde till vård-inriktadhögskoleutbildning. Utredningen föreslår att sådana sökande till berördutbildning som är behöriga på grundval av 25:4-regeln under en övergångstid inte skall behöva redovisa kunskaper i engelska motsvarande detallmänna behörighetskravet. Remissinstanserna har på denna punkt mycket deladeuppfattningar. () t, ex, önskar ett undanlag från detallmänna behörighetskravet , TCO ochCentralorganisationen /SR anser atl behörighetskraven för de s, k, 25:4-omabör vara desamma som för övrig högskoleutbildning och kan inte acceptera enövergångstid av den längd som har föreslagits, UHÄ tillstyrker huvudprinciperna i utredningens förslagmen förordar en generell övergångstid . Med en sådan övergångstidanser ämbetet alt det inte är nödvändigt med särskilda bestämmelser förbehöriga enligt 25:4-regeln, SÖ anser att övergångsbestämmelser av mer generellart bör tillämpas under en tillräckligt lång övergångslid, SÖ pekar också på demöjligheter till dispens som högskoleförordningen medger. För egen del får jag anföra följande, I begreppet allmänt behörighetsvillkor ligger att del ärfråga om villkor som skall uppfyllas av var och en som söker sig till studierinom högskolan, oavsett studiemas inriktning. Tillsammans med de särskildaförkunskapskrav som vid behov kan ställas upp för en viss ulbildningsväg skalldessa villkor garantera tillräckliga studieförutsättningar hos den som sö- 1978/79:197 17 kei- utbildningen i fråga. De fungerar som en upplysning lillde studerande om de krav de kommer atl ställas inför. Jag är därför i princip inleberedd att göra avkall från kravet på allmän behörighel. Del rör sig dock i delaktuella fallel. som Vård 77 framhåller, ofta om människor som har varit medom all möjliggöra vårdens utbyggnad. Del är enligt min mening viktigt all inlestänga ute denna grupp inom vårdpersonalen, som med dagens regelsystem genom ulbildningkan gå vidare i sin yrkeskarriär. Jag är övertygad om all studerande fråndenna grupp lack vare sina specifika värdyr-keserfarenheler kommer all göragoda preslalioner i utbildningen trots att de saknar kunskaper i engelska avangiven omfattning. Jag vill ocksä stryka under alt denna studerandegrupp kan anlasvara förhållandevis lilen. Jag anslulermig sålunda lill Vård77:s förslag men är inte beredd atl göia (ivergängspcriodenså lång som alla är. Enligl min mening är den väg UHÄ och SÖ har anvisallämplig. Jag kommer i del följande all förorda all förändrade behörighetsregleroch ändrad studieorganisation skall träda i kraft den . Det innebären övergångsperiod om mer än tre är räknat från etl liksdagsbeslui våren 1979.För liden därefter utgår jag från all individuella dispenser ges enligt debestämmelser som finns i högskoleförordningen. Jag utgår härvid från atl resp.antagningsmyndighet kommer alt medge sådana på ell sätl som stämmer överens medde motiveringar som jag har . I anslulning lill vad Vård 77 harföreslagit utgår jag vidare frän atl det skall vara möjligt förhögskolemyndigheterna alt erbjuda de studerande sådan stödundervisning i engelskasom fordras för atl de skall kunna följa den reguljära undervisningen. Utredningen föreslår atl den vårdinriklade och sociall inrikladeulbild-ningen inom den skall bygga på gymnasieutbildning medmotsvarande inriktning eller motsvarande kunskaper och färdigheter. Som enföljd härav föreslår utredningen all en högst ettårig vårdinriktad kurs inomgymnasieskolan skall inrättas för studerande som saknar en vårdinriktadgymnasieutbildning. bör man ge bl. a. vårdlinjens elever behörighelför tillträde till de längre, statliga vårdutbildningarna genom alt del igymnasieskolan anordnas en naturvetenskapligt inriktad kurs om förslagsvishögst ett läsår, som ger kunskaper motsvarande samtliga nu gällande förkunskapskravför tillträde till läkarlinjen och andra jämförbara utbildningar. Bland remissinstanserna är meningarna starkt delade omförslaget att behöriga sökande skall ha en gemensam basutbildning i form avtvåårig vårdlinje eller en ettårig vårdinriktad kurs. Många remissinstanser,däribland . , LO och TCO. tillstyrker iprincip förslaget atl vårdutbildningarna i den skall byggapå vårdinriktad gymnasieutbildning. En sådan ordning skulle enligt dessa bl. a.öka möjligheterna att ge de studerande till skilda vårdyrken en 1978/79:197 18 Vidare anser dessa instanser att en tidiginriktning mol vårdarbete skulle öppna breda valmöjligheter förde studerande.De invändningar som rikias mol uiredningens förslag rör dels utbildningskapacitetenför de olika vårdutbildningama. dels ocksä principen för anknytning mellangymnasieskola och högskola. Uliedningens förslag kan. enligl flera remissinstanser,leda till att man pä grund av brislen pä praktikplalser och lärare kan tvingasskära ner den totala utbildningskapaciieleii inom vårdsektorn. Dessaremissinstanser framhäller all gymnasieskolans vårdlinje enligt förslagetkommer att utgöra hela rekryteringsbasen för såväl högskoleutbildningarna somutbildning för undersköterskor och skötare. Till detta kommer kraven på lärareoch praktikplatser förden föreslagna ettåriga vårdinriklade kursen. De remissinslanser som avvisar vårdlinjen som enda grundför vårdutbildningarna i högskolan anser ocksä att dessa skiljer sig fränvarandra i sådan grad att en gemensam basutbildning av föreslagen utformninginte är motiverad. Bland de remissinstanser som är direkt negativa tillförslaget kan nämnas (), medicinska forskningsrådet (MFR),/SR. Man befarar att utrymmet för undervisning inaturvetenskapliga ämnen och främmande språk blir begränsat. Sådan ulbildninganses vara betydelsefull för merparten av de här aktuella vårdutbildningarna.En del instanser fäster uppmärksamheten på atl en alltför specialiserad behörighelför ned del reella valet av ulbildningsväg till högstadium och atldetta sannolikt bidrar till att konservera den sneda könsmässiga rekryteringen lillvissa vårdutbildningar. Anknytning till vårdlinjen anses i allmänhet helt naturlignär det gäller den föreslagna hälso- och sjukvårdslinjen. Många framhåller attsärskilda behörighetskrav för övriga av ulredningen föreslagna linjer,rehabiliteringslinjen, medicinska servicelinjen och hörsdvårdslinjen, bör varanaturvetenskaplig linje eller kunskaper i naturkunskap på tvåårig sociallinje. I fråga om den föreslagna sociala servicelinjen anses anknytningen lillgymnasieskolan otillfredsställande löst. Vissa remissinstanser framhåller härbehovet av en anknytning till social servicelinje i gymnasieskolan. Förslaget om den ettåriga vårdinriklade kursen har ihuvudsak mötts positivt. Några remissinslanser framför att kursen bör kunnaanpassas i längd och innehåll så att de olika studerandegruppemas kunskaper ocherfarenheter tas till vara. Andra har svårt alt ta ställning till denna frågasärskilt som den även aktualiserar tillämpningen av motsvarande princip inomandra utbildningsområden. AMS kan inte tillstyrka förslaget med hänvisning tillatt tillgången på undersköterskor kommer alt vara större änefterfrågan. När det gäller den ettåriga naturvetenskapligt inriktadekursen anser flertalet remissinstanser att del är angeläget att de studerandepå föreslaget säll ges förbättrade förutsättningar atl söka sig till de längrevårdutbildningarna. Prop.1978/79:197 19 Föregen del får jag anföra följande. Enligl beslut med anledning av prop. 1975:9 omreformering av högskoleutbildningen m.m. (UbU 1975:17, rskr 1975:179) skallföreskrifter med villkor för särskild behörighel att antagas lill enutbildningslinje eller del därav meddelas i utbildningsplan. Utbildningsplanför allmän utbildningslinje fastställs av UHÄ för linje som anordnas avhögskoleenhet som slår under dess tillsyn och av SÖ och UHÄ i samråd för linjesom anordnas av läroanstalt som står under tillsyn av SÖ. Del ankommer sålundapå dessa båda myndigheter atl besluta om vilka krav för särskild behörighelsom skall gälla för de här akluella ulbildningarna. Utgångspunkt för de kravmyndigheterna ställer upp skall vara de riktlinjer som anges av regering ochriksdag vid inrättande av allmän utbildningslinje.