prop · G203157 · 1978-12-31 00:00:00 — a. mol bakgrund av all grunderna förrikets indelning i kommuner och landstingskommuner enligl 8 kap. 5 §regeringsformen skall bestämmas i lag. Del bemyndigande för regeringen attmeddela de föreskrifter som behövs för genomförande av landstingskommunalindelningsändring, som tagils in i 2 kap. I g lagförslaget, kan inte uppfattassom avsett att ge lagstöd åt beslut om ändringar i länsindelningen.Landstingsförbundet konstaterar all kommitléns förslag leder lill au ändringari den landstingskommunala indelningen i normalfallet skall beslutas av regeringen.Innebär ändringen på samma gång ett mer omfattande ingrepp i länsindelningen,skall la ställning enligt en oklar praxis. Mindre ändringar skall åandra sidan kunna beslulas av kammarkollegiet. Förslaget leder, enliglförbundets mening, lill besvärande oklarheter i gränsfallen. Del synes sålundainte bli närmare fastslaget vilka ändringar som skall anses så slora allbeslutet bör fattas av eller vilka som är så små att beslul ikammarkollegiet är lillräckligt. föreslår atl ändringar ilänsindelningen och i den landslingskommunala indelningen skall beslutas avsamma instans och vid samma tillfälle genom elt samordnat förfarande. Förbundeltar däremoi inle slällning lill vilken instans som slutgiltigt skall fastställaindelningsändringar. 1 alla viktigare eller mer omfattande fall förulsätierdock förbundet att kommer alt fatta det avgörande beslutet. EnliglKopparbergs läns landstingskommun måsie ändringar i den lands- Prop.1978/79:157 227 lingskommunalaindelningen bedömas som relativt sällsynia och när de förekommer torde de varaav sådan beskaffenhet att de påfordrar ell regeringsbeslut. Ges kammarkollegietrält atl falla beslul i vissa ärenden kan gränsdragningsproblem uppkomma. Omkring50 remissinslanser behandlar i sina yttranden särskilt kommitténs förslagangående kyrkliga indelningsändringar. Förslaget omfattar församlingarna ochansluter sig i alla väsentliga avseenden lill de regler som föreslås gälla förkommunerna. Av de remissinslanser som yttrat sig i frägan är del ca 25 som helltillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Till dessa hör bl. a. trelänsstyrelser, domkapitel och tolv församlingar. Fleraremissinslanser är kriiiska lill kommilléns förslag all den nyaindelningslagen, i likhel med den nuvarande, inle skall vara direkt lillämpligpå kyrkliga samfälligheler. Således anser församlings- ochpastoratsförbund all indelningslagens beslämmelser även skall omfaita dekyrkliga samfälligheterna. Enligl förbundel måste del anses otillfredsslällandeatt ett slort antal kyrkokommuner, som kan bli föremål för indelningsändringar,helt står ulanför i della sammanhang gällande lagstiftning. Den omständighetenatt bestämmelserna i nuvarande indelningslagsliftning i praxis tillämpatsanalogi vid ändringar som gällt kyrkliga samfälligheler innebär enliglförbundet inget reellt skäl mot en utvidgning av kompetensområdet för den nyaindelningslagen. Även , , , Salems, Bäve, Vase, Frösö och Jörnsförsamlingar saml och kyrkliga samfölligheter utlalar sigför all den nya indelningslagen uttryckligen bör omfatla kyrkliga samfälligheler. Domkapitleti ser däremot med lillfredsställelse att den nya indelningslagen inlegörs lillämplig pä kyrkliga samfälligheler. Någraremissinslanser tar upp frågan om medverka n i ulredning omkyrklig indelningsändring. Enligl i bör den nuvarandelagbestämmelsen om samverkan med i ulredning om kyrkligindelningsändring tas in i den nya indelningslagen. Även i samlFrösö, Eskelhems och församlingar intar denna ståndpunkt. Domkapitleti och Alfiaförsamling har den uppfattningen atl möjlighet bör finnas för kammarkollegielatl överiåla åt all verkställa utredning i ärende om kyrkligindelningsändring. Enligt är motiveringen härför allstiftsstyrelsen har den största kännedomen om kyrkliga förhållanden. Endasinågra få remissinslanser diskuterar frågan om förutsättningar fö r ändring iförsamlingsindelningen. Kommitténs förslag innebär atl samma förutsättningarför sådan ändring skall gälla som 1978/79:157 228 förändring av kommunindelningen. Utredningen om översyn avförsamlings-styrelselagen anför i denna fråga bl. a. följande. Vadsom skulle kunna diskuteras är huruvida något särskilt skydd erfordras förförsamling, som motsätter sig en ändring. Med tanke pä den stora skillnad i indelningsstmktursomefter de slora kommunindelningsreformerna har uppkommit mellan kyrkliga ochborgerliga kommuner kan del konstateras att sammanslagning av enheter förframtiden mäsle bli vanligare på den kyrkliga sidan. Därmed blir det också påden kyrkliga sidan som man har främsi anledning au överväga om de nya reglernaerbjuder tillräckligt skydd för församling som drabbas av vad som enligtnuvarande lagsliftning är "avsevärd olägenhet". Den nuvaranderegleringen erbjuder åtminstone formellt inle någol särskilt skydd förförsamling i detta hänseende. Utredningen anser att indelningslagskommitlénsförslag på denna punkl bör kunna godlagas. Enligl uiredningens uppfaiining lordeäven i fortsättningen församlingarna ha ett indirekt skydd mot sammanslagningarsom de inte önskar genom beslämmelsen i 1 mom. lagen omförsamlingsstyrelse. Stadgandet innebär atl kyrklig samfällighet lår bildas motförsamlingarnas vilja endasi om åtgärden "finnes påkallad av betydande allmänlbehov". På grund av förhållandet mellan samfällighetsinstitutei ochförsamlingsindelningen måste rimligen mer kvalificerade förutsättningar irealiteten vara för handen om en indelningsändring aktualiseras framför en samfällighetsbildning. Yllestadsförsamling uttalar att den känner viss oro inför tanken alt samma regler utanvidare skall gälla för församlingsindelning som för kommunindelning.Församlingen påpekar alt kyrkokommunerna i många avseenden har en annankaraktär och funktion än kommunerna. Därför bör särskild hänsyn lillförsamlingarnas villkor tas vid bestämmandet av vilka förutsättningar somskall gälla för ändring i församlingsindelningen. Holmbyförsamling anser all man vid överväganden om ändring i församlingsindelningenbör utgå från vad som från församlingslivets krav bedöms vara fördelaktigt. Frösöförsamlingframhäller alt en församling skall vara en gemenskap och all den blir för slornär någon gemenskapskänsla inte längre går att skapa. Enligt Frösö församlingbör därför en församling delas redan när medlemsantalet överstiger 20 000. EnligtNorrköpings kyrkliga samfällighet kan ifrågasättas om inle mer kvalificeradeförutsättningar bör gälla för ändring i församlingsindelningen än för ändring ikommunindelningen. Som motiv för denna ståndpunkt åberopar församligen rådande församlingsslruklur. FöreningenSveriges kommunalekonomer konstaterar atl sambandei mellan kommunala ochkyrkliga indelningar behandlats kortfattat av kommillén. Därför har enliglföreningen inte heller den principielll intressanta frågan om gränsdragningskonfliklerberörts närmare av kommittén. Konflikter mellan kyrkliga och kommunalaintressen kan inte uteslutas vid kommande indelningsändringar. Föreningenföreslår därför atl frågan om lösning av Prop.1978/79:157 229 konflikterav aktuellt slag blir föremål för ytteriigare utredning. kommun anser alläven kommun skall kunna väcka fråga om ändring i församlingsindelningen. Det ärinie ovanligt att en kommun exploaterar ett område som lillhör olikaförsamlingar. Enligt kommun kan del vara lämpligt atl etl sådantexploateringsområde tillhör samma församling. Om i ell sådani fall varkenförsamling, statlig myndighet eller enskild tar initiativ till ändring avförsamlingsindelningen, bör kommun kunna göra del. Flera remissinslanseruppehåller sig vid frågan om ekonomisk reglering i samband med ändring iförsamlingsindelningen. Enligl kommilléns förslag skall de beslämmelser omekonomisk reglering som föresläs när del gäller ändring i kommunindelning ävengälla pä den kyrkliga sidan. utlalaralt det råder vissa särskilda ekonomiska förhållanden inom kyrkokommunerna. Detstora antalel kyrkokommunala subjekt jämle de stora skillnader i invånarantalmed åtföljande organisatoriska olikheler som förekommer, har enligl förbundel bidragiitill all rekommenderade redovisningsprinciper inle kan följas av alla. Således lordei de flesta fall bokförda värden inle förekomma på egentlig kyrklig egendomeller på t. ex. kyrkogårdar. Vid en ekonomisk reglering måste därför samtidigvärdering ske också av den kyrkliga egendomen. Dessa värden kommer ofta alt blihell godtyckliga. Enligl förbundel skulle delta kunna uigöra en källa lillkomplikationer. Liknande synpunkler framförs ocksä av bl. a. Bäve ochVaseförsamlingar, och kyrkliga samfölligheter samlutredningen om översyn av församlingsslyrelselagen. 10Ändring i och kyrklig indelning i samband med fastighetsbildning Enligt3 kap. fastighelsbildningslagen fär faslighelsbildning som medför ändringav kommungräns ske dels om åtgärden är av väsentlig betydelse för en ändamålsenligfastighetsindelning, dels om den kommunala indelningen blir lämpligare. Denna beslämmelsebör enligl kommilléns mening slå kvar i sin nuvarande ulformning. 1 de fall dåen fasiighelsbildningsåigärd leder lill mera betydande ändringar i den kommunalaindelningen bör dock frågan om indelningsändringen normalt handläggas enliglindelningslagen. Endasi elt fåtal remissinslanser kommenterar deiia. Kammarkollegietanser all del finns en viss tendens all hellre använda fasligheisbildningsinsliluieiför all åstadkomma kommunala indelningsändringar än all anhängiggöra ettärende enligt indelningslagens regler. Kammarkollegiel finner emellertid inleanledning all förorda någon lagändring som inskränker nuvarande möjligheler lillfastighetsbildning. Däremot inslämmer kollegiel i kommitléns uttalande att -då en tänkt fastighetsbildnings-åtgärd skulle leda lill betydande ändringar iindelningen i förvaltningsområden - frågan i stället bör behandlas som etlindelningsärende enligt Prop.1978/79:157 230 indelningslagen.Delta uttalande bör rikias som en rekommendation till de faslighelsbildande myndighelerna. framhåller alt om kommitténs tanke skall genomföras synes det prakliskaförfarandel få uiformas i huvudsak pä del sättet atl fastighelsbildningsmyndigheleni vanlig ordning anmäler för länsslyrelsen frågan om medgivande enligt 3 kap.11 § fastighelsbildningslagen. Länsslyrelserna får sedan la ställning lill omen fråga bör behandlas enligl fastighelsbildningslagen eller indelningslagen. Dellaförfarande synes inte påkalla någon särskild reglering i indelningslagen elleri fasligheisbildningslagen. bör lämpligen i anslulning tillinförandet av den nya indelningslagen se över sina tillämpningsanvisningar lill3 kap. Il § fastighelsbildningslagen. I samma riklning ullalar sig ocksälänsstyrelsen i län. Enligt bör del i fastighelsbildningslageninföras en ovillkoriig räll för berörd kommun all begära all enindelningsändring skall genomföras enligt indelningslagen. Enligtnuvarande regler påverkas församlingsgräns av fastighetsbildning endast om densammanfaller med kommungräns som ändras vid fastighetsbildningen. Kommillén,som framhåller alt detla förhållande kan medföra olägenheter av olika slag,anser att del finns slarka skäl för atl öka beroendet mellanförsamlingsindelning och fastighetsindelning. Kommittén diskuterar en tänkbarlösning, men stannar dock för all inte lägga fram någol förslag, främst medhänsyn till förslagel om ändrade relationer mellan staten och . Fleraremissinstanser uppehåller sig närmare vid denna fråga, bl. a. statistiskacentralbyrån, kammarkollegiel, , statens lantmäteriverk, 16 länsslyrelser,och domkapitel, , , och , Bäve, , Frösö och Jörns församlingar, kyrkliga samfällighetsamt församlings och pasloralsförbund. De inslämmer allmänl i atldet finns slarka skäl för all öka beroendei mellan församlingsindelning ochfastighetsindelning och beklagar därför alt kommillén inle lagt fram någolförslag om ändringar i faslighetsbildningslagstiftningen. Atlde nuvarande förhållandena medför betydande ölägenheter vitsordas av fieraremissinstanser. Enligt uppstår del problem när delgäller arealredovisning på församlingsnivå. uppger altavsaknaden av bestämmelser om ändring av församlingsgräns vidfastighetsbildning över församlingsgräns som inle samlidigl ulgör kommungränsorsakar mycket exlra arbeie hos flera myndigheler. a. måste lokalskattemyndighet i särskild ordning utreda församlingstillhörig-helen förpersoner bosatta på sådan fastighet. Länsslyrelseni uppger atl fastighetsbildning över församlingsgräns som intesamtidigt utgjort kommungräns har skeil i 154 fall i ,då nu gällande bestämmelser infördes. kan vitsorda atl beiydandeölägenheter uppstått vid folkbokföring. Prop.1978/79:157 231 taxering,upprättande av röstlängd, vid förfrågningar hos fastighetsregister-myndighetoch vid registreringen av fastighetsbildningen. Länsstyrelseni anser all rådande regelsyslem är olämpligt. Reglernahar inneburit ett trettiotal avvikelser mellan församlings-och fastighetsgränssedan den 1 januari 1972 inom länet. Avvikelserna ger upphov lill oklarheter iolika sammanhang, 1. ex. på registerkarta, vid folkbokföring, vid fasiighelslaxeringoch vid beskallning. Liknande synpunkler framförs också av bl. a.länsstyrelserna i Östeigötlands, , och samtHelsingborgs och kommuner. Flera remissinslanser anserau förslaget om ändrade relationer mellan staten och inte börhindra att faslighetsbildningslagsiift-ningen möjligl ändras sä allförsamlingsindelningens beroende av fastighetsindelningen ökas. I denriktningen uttalar sig bl. a. kammarkollegiet, länsstyrelserna I ,och , , kyrkliga samfällighetoch . framhållerattde nuvarande olägenheterna är så besvärande all en ändring möjligl är slarklmoliverad. Om frekvensen av faslighelsbildning över församlingsgräns blirungefär densamma som under 1972-1977 kommer, enligl lantmäteriverkel,ytteriigare ca I 000 avvikelser mellan fastighetsgräns och församlingsgräns attha uppkommit redan före den tidigaste tidpunkt då en eventuell nyförsamlingslagstiftning kan komma till slånd. iMalmöhus län anser alt den av kommillén skisserade lösningen är en lämpligutväg. Den innebär att faslighetsbildningsmyndig-helen fär beslula om sådananpassning av församlingsgränsen lill de nya fastighetsgränserna som behövs förall undvika olämplig indelning. Del skulle således bli fråga om en prövning ivarje särskilt fall. Om ändringen avser obebott område bör sådan anpassningregelmässigt ske. Till denna lösning ansluter sig också bl. a. riksskatteverketoch länsstyrelserna i , , ochVästmanlands län. föreslär däremot att huvudregeln bör vara atlförsamlingsindelningen automatiskt följer ändringar i fastighetsindelningen. 1de fall della skulle medföra olägenhel borde man kunna besluta om undantag.Denna uppgift skulle t. ex. kunna läggas pä fastighetsregisiermyn-digheten. kan nämligen med hjälp av registerkartan rutinmässigt följa i vilkafall församlingsgräns över huvud laget berörs av fasiighelsbildningsåigärd. Lanimäleriverketpåpekar all av de ca 900 fall av fastighetsbildning över församlingsgräns somskett avser ca 800 obebyggda områden. Del övervägande anlalelfall utgörs alllså av sådana där enligt kommitténs mening en anpassning avförsamlingsindelningen lill fastighetsindelningen regelmässigt bör ske. 1 huvudsak sammalösning förordas ocksä av bl. a. länsslyrelserna i , , , Gävleboigsoch . Prop.1978/79:157 232 Enligllänsstyrelsen I bör en klar och entydig regel införasför såväl kommun- som församlingsgränser. Denna regel bör innehålla allgränserna skall jusieras vid förändrad faslighelsbildning. Lämpligaundantagsregler bör kunna formuleras. Ocksåkammarkollegiet anser att församlingsgräns aulomaliskl bör följa ändring i faslighelsindelningen.Hur man skall lösa problemel med all olämplig församlingsindelning dä evenluelllkan uppslå bör man emellertid enligt kammarkollegiets mening utreda närmare.Eventuellt kan kollegiet länka sig den lösningen atl möjlighet lill administrativprövning av indelningsfrågan införs. Om alllså fastighetsbildningsmyndigheleller berörd församling finner au en av faslighelsbildning föranledd ändring avförsamlingsgräns skulle medföra olämplig församlingsindelning, skall särskiltprövas om församlingsgränsen skall ändras eller ej. Sådan prövning skullelämpligen kunna verkställas av kammarkollegiel. Idelta avsnitt behandlas synpunkler som inte kan hänföras till något allmäntkapitel i kommitténs betänkande. Riksarkivetlar upp frågan om överflyttning av kommunala a r k i v i samband medindelningsändringar. Regeringen får enligt kommitléns förslag liksom förnärvarande meddela de föreskrifter som behövs föratt genomföra enindelningsändring. Med stöd härav kan förfarandet med arkiven regleras. hade del emellertid varit en fördel om det i indelningslagen hadedirekt sagts ut atl särskilda beslämmelser finns utfärdade för kommunala arkiv(kungörelsen 1966:568 om överiämnande av kommunala arkiv vid ändring i kommunalindelning). Ändringar i landstingsindelningen får enligl förmodasbli mer sällsynta, varför beslämmelser bör kunna utfärdas frän fall till fallenligt bestämmelsen i 2 kap. i förslagel lill ny indelningslag om möjlighetför regeringen att meddela särskilda föreskrifter som behövs förenindelningsändring. Kyrkoarkivskall enligt allmänna arkivstadgan (1961:590)behandlas som stafiiga arkiv, varav följer atl siadgan och med densammanhängande allmänna arkivför-faiiningar skall lillämpas pä dessa. För dekyrkliga arkiven gäller vidare oförändrat kungörelsen (1961:514) med särskildabestämmelser rörande dispositionen av vissa kyrkliga arkiv vid ändring i denkyrkliga indelningen eller den prästerliga organisaiionen. Kammarkollegietnämner all kommittén inle har ansett del nödvändigl att ge kollegiet rätt atl isamband med beslut om Indelningsändring meddela särskilda föreskrifter förändringens genomförande. Sådana föreskrifter behövs enligt kommillén normallinte i de fall det här är fråga om. Beträffande administrativ indelning sombygger på kommunindelningen föreskrivs ibland i författning atl de kommunersom skall ingå i viss indelning avser kommunerna i den omfattning de har vidviss angiven Prop.1978/79:157 233 tidpunkl(l. ex. kungörelsen, 1973:875, om rikels indelning i polisdistrikt). I sädanafall meddelas föreskrift om ändring i den adminislraliva indelningen i sambandmed beslutet om ändring i den kommunala indelningen. Dessutom måste den förfallningsom reglerar den adminislraliva indelningen ändras. Kommiuén har ifrågasatt omdenna ordning är lämplig. Kammarkollegiel delar uppfaltningen att det ärolämpligtatt i författningar låsa fast indelningsgränser vid de kommungränser somgällde vid en viss lidpunkl. En allmän översyn av dessa förfallningar bördärför göras. 1 annal fall bör kollegiet av praktiska skäl få möjlighet aU vid beslulom ändring i indelning meddela erforderliga föreskrifter om ändring iadministrativ indelning. mening bör del för samlliga fall finnas klara beslut ellerregler som anger om kostnaden för förrättning enligt 13 kap.fastighetsbildningslagen skall läggas pä staten eller på berörda kommuner ellerpå endera av dessa. Kommilléns förslag är enligl verkel i delta avseende inletillfredsställande, eftersom det förutsätts all fasiighelsbildningsmyndighelensbehandling av koslnadsfördelningsfrågan i vissa fall kommer all få ske utanstöd av normerande beslul av regeringen eller annan myndighet. Det gäller ifråga om indelningsbeslut som enligt kommitléns förslag får fallas av kammarkollegiel.Om fastighetsbildnings-myndigheten skall beslula i kostnadsfördelningsfråganutan slöd av lagregel eller beslul i indelningsärendet, kan i vissa fall besväriigaprövningssitua-tioner uppkomma liksom också risk för besvär. Detla förefaller enligllantmäteriverket alt vara hell onödigi. Tvålänsslyrelser har uppmärksammal kommilléns förslag i fråga om indelningsändringsinverkan på kommunala författningar (I kap. Il g förslaget lill nyindelningslag). Förslagel innebär atl kommunala författningar skall gälla inomsamma område som före indelningsändringen till dess de anpassats lill den nyaindelningen. Enligl i är ändringar av kommunalaförfallningar ofta omständliga och tidskrävande. Särskilt vid mindre omfattandeindelningsändringar är det ofta uppenbart all de kommunala författningar somgäller i den kommun till vilken elt område överflyttas även skall gälla i överflyltningsområdet.Del är enligt uppfattning därför i många fall önskvärt att ensådan bestämmelse tas in i beslutet om indelningsändring. Möjlighet till eltsådant förordnande finns f n. i . Även om denna beslämmelse kanske inlehar tillämpats i avsedd omfaltning, bör den enligt länsslyrelsen behållas ochdess lillämpning övervägas i varje särskili fall. Efter indelningsändring isamband med faslighelsbildning torde för övrigl i prakliken en anpassning haskett av tillämpningsområdena för kommunala förfauningar utan särskilt beslulhärom. Del kan, anför , möjligen sättas ifråga om en sådanautomatik även bör författningsregleras. i län anser lydelse som kommillén föreslår kan leda lill oklarheier om de kommunala förfailningarnasgiliighel efter, indelningsändringen. 1978/79:157 234 Enutred n i ng i ell i ndelningsärende skall enligt kommitténs förslag till ny indelningslagomfatta alla omständigheter som inverkar på frågan (1 kap. 22 §). bör denna föreskrift ulgå, eftersom den skulle kunna åberopasför alt förhala utredningsarbetet. Beslämmelsen i 21 § om att behövligutredning skall verkställas anser kommunen vara en tillräcklig anvisning. Delmåste enligt kommunen förulsällas alt kammarkollegiet själv kan bedöma vad sombehövs för utredningsarbelel. Kommunen anser däremot all beslämmelsen i 22 § omsamråd med de kommuner som har intresse av frågan är angelägen och därför börslå kvar. Av samma uppfaiining är kommun. Krokomskommun förutsätter att de berörda kommunerna bereds tillfälle all yttra siginnan ulredning beslulas i de fall då en enskild kommunmedlem har väckt frågaom indelningsändring. Så snart ulredning i ell indelningsärende har beslulalsbör enligl kommunen t. ex. ta initiativ till viss planeringberörda kommuner emellan. Enligl kommunens mening lorde en beslämmelse omskyldighet alt delta i sådan planering behövas. Jönköpingskommun säger sig inle kunna accepiera alt utredningsuppgiften läggs påkammarkollegiet eller på eller särskild ulredare. Prövningen aven ny kommunbildning är enligt kommunen i själva verkel en fråga om hur ivåeller flera kommuners planerings- och verksamhetsföml-sätiningar skallintegreras saml fördelar och nackdelar därmed. Dessa utredningsuppgifter ochdärmed sammanhängande bedömningar kan enligl kommunen inle kompetensmässigtgenomföras av andra än de berörda kommunerna, förslagsvis genom elt gemensamtbildat organ för ändamålet. Kommunen anser inte atl bestämmelsen i I kap. 22 §i kommitléns förslag om samråd med de kommuner som har intresse av frågan ärtillfyllest. kan indelningsärenden vara av sådan art att hänsyn tillkulturminnesvårdens synpunkter bör tas i utredningsarbetet. Det gäller i. ex. ifall som medför ändring av faslighetsregislerbeleckningar. Riksanlikvarieämbeletnämner atl kommittén uttalat atl kammarkollegiet alllid bör samråda med länsslyrelseninnan beslul fattas om hur en utredning skall ske. Ämbetei lar för givet expertis i kulturminnesvård som finns inom länsslyrelsen beakias såväl vidsjälva samrådet som i utredningsarbetet. Jokkmokkskommun tar upp frågan om utredningskoslnadernas fördelning (1 kap. 26 gförslaget till ny indelningslag). Om kommunerna inte har beslutanderättbeträffande utredningskoslnaderna, bör de enligl kommunen inle heller kunnaåläggas all svara hell eller delvis för dessa. Åtminstone bör, anför kommunen, skälighelsrekvisiteti 32 § behållas. -föreslår all ordet förskjuta i kommillénsförslag lill beslämmelse om uiredningskoslnader ersätts med förskoilera. Någraremissinslanser har berört olika beslämmelser i kommilléns förslag lill lagom kommunala indelningsdelegerade. Prop.1978/79:157 235