prop · G203190 · 1978-12-31 00:00:00 — I betänkandet föreslås att affäriibanker och sparbanker -liksom föreningsbanker - får räkna in i kapitalbasenförlagsbevis intill ett belopp som svarar mot det egna kapitalet. skäl häriill äratt fördelningen i en affärsbank av del egna kapitalel pä aktiekapital och friareserver är relativt godlycklig, liksom i andra aktiebolag. En affärsbank kanju genom fondemission överföra reserver till akliekapilalel och därmed vidgautrymmet för förlagsbevis i nuvarande kapilalbas. Ett annal skäl är all delenligt bankföreningens uppfattning är vikiigt atl alla bankgrupper behandlas enhelligl;för föreningsbankerna är redan enligt nuvarande regler gränsen lika med delegna kapilalet. Förlagsbevis med kort återstående löptid inräknas utanbegränsning i kapitalbasen Enligt majoritetens förslag skall alla förlagsbevis med korlåterstående löplid inräknas i kapilalbasen. Reservanterna godtar inle detlaförslag. Enligt nuvarande regler får förlagsbevis, som långivarenkan älerkräva inom fem är, endast lill en del inräknas i kapilalbasen.Bankföreningen anser liksom ulredningens majoritet atl regeln medför vissaproblem vid lillämpningen och all den ulgör en onödig komplikation. Därlillkommer all om, såsom reservanlerna föreslår, förlagslån som förfaller inom femär skall fä inräknas i kapilalbasen med "högsl så sior del av det varje årförfallande beloppei som svarar mol lio procent av bolagels aktiekapital"(dvs. samma gräns som ), skulle den ovan diskuterade ändringen beiräffandeförlagsbeviscn (som majoriieten föreslagit och reservanlerna accepterat) i praktikenbli i del närmasle verkningslös. Reglerna beiräffande förlagslånen skulledärmed få en starkare total begräns-ningseffekl än avsetl. Om återbetalning av förlagslån kan förvänlas medföra kapilalläckningsproblem,kan man förutsätta alt bankerna vidlar erforderliga åtgärder, exempelvis ger ulnya förlagslån för atl ersätta de förfallna. tillstyrker mot o\anslående bakgrund majorilelensförslag. - Om en begränsning skall gälla beiräffande förlagsbevis med korl ålersiåendelöptid, bör begränsningen knylas lill eget kapilal i stället för till akliekapilalel- i konsekvens med ändringen under punkt 2 ovan. Sådan är redan nu regeln förföreningsbankerna. Kapitalkravet sänks för vissa garaniier Enligt utredningens förslag skall kapilalkraven för andra garaniierän kreditgarantier beräknas på hälften av det nominella beloppet. vill framhålla all de garantier som enligtutredningens förslag skulle bli föremål för en liberalisering, bl.a. fullgörandegarantieroch förskollsgaranlier, erfarenhetsmässigt är förenade med mindre förluslriskerän kreditgarantier. Såsom påpekas i betänkandet är bankernas säkerhelervanligen något sämre för garantierna än för krediterna. Prop.1978/79:190 173 härav är all garaniierna lenderar all i största ulsiräckninghamna i riskkalalogens högsia klass. Garanlirörelsen kräver därmed ett större riskkapilalän övriga placeringar, trots att riskmomentel för garaniier inle kan anses varasiörre. Härigenom har de svenska bankerna fält ell onödigi dåligtkonkurrensläge på garanlimarknaden i förhållande lill försäkringsbolag och ulländskabanker. - lillsiyrker mot denna bakgrund utredningens förslag. Majorilelens förslag innebär atl ell par lyper av krediterflyllas mellan olika riskgrupper. Förslaget, som skulle leda lill vissaförenklingar för bankerna, medför små förändringar av nuvaranderiskgruppindelning, som således i huvudsak bibehålls. delar majoritetens uppfattning all man inlebör göra omfatlande förändringar av riskgruppindelningen. Kapilalläckningsreglernabör även forlsällningsvis baseras på ett syslem med flera riskgrupper.Bankföreningen anser all de erfarenheler som vunnils visar atlnuvarande riskgruppindelning är i huvudsak sakligt välmoiiverad från risksynpunki. vill, i likhet med majoriteten, framhållaall efiersom bankernas placeringsslruklur föreledde avsevärda skillnader, nedladesvid riskkalalogens lillkomsi 1968 ell omfatlande arbete på all ulforma kalalogenså alt den log hänsyn till de olikheler i kapilalkrav som olika placeringsportföljerkrävde. Den olikhet i placeringsslruklur som förelåg vid riskkatalogenstillkomst kvarslår i huvudsak forlfarande. Förändringar i riskkalalogen fårdärför inle göras sä atl konkurrensförhållandena inom bankväsendel snedvrids. I reservalionen framförs förslag om en omfatlandeförändring av riskgruppindelningen. Förslaget moliveras dels av reservanternasönskemål atl förenkla reglerna, dels av reservanlernas uppfattning all kapilalkravenbehöver skärpas i väsentligen två avseenden, nämligen ifråga om engagemang medulländska banker saml för krediter mol säkerhei av panibrev i vissafasligheter. Såsom påpekas i reservationen framförde bankföreningen1973 önskemålet atl kapitalläckningsreglerna skulle omarbetas. Bankföreningenvill påpeka atl vid den lidpunkten hade reglerna varil i krafl endasl några åroch framslod då som krångliga för bankerna all lillämpa. harbankernas datasystem och rapporteringsruliner anpassats till reglernasuppbyggnad, så all bankerna numera tillämpar reglerna utan större svårigheler.En omfaitande ändring av riskgruppindelningen skulle innebära betydandeövergångssvårigheter och nya anpassningsproblem i bankerna saml ökade riskerför felrapporieringar. kan inte finna atl reservanlernas förslagall minska antalet riskgrupper från fem till fyra skulle innebära någon pålagligförenkling i bankernas rapportering ulöver den som utredningsmajorilelen föreslår.De fördelar som en något mindre detaljerad riskkatalog skulle innebärauppväger inte de uppenbara svagheter i andra avseenden som förslaget skullemedföra. kan inle insiämma i reservanlernasuppfattning atl deras förslag skulle innebära "en förbäitring avmöjligheterna lill konkurrens pä lika villkor bankerna emellan".Bankföreningen delar i stället majorilelens uppfaUning atl reservanternasförslag inte tar lillräcklig hänsyn till risken för en snedvridning avkonkurrensförhållandena inom bankväsendet. Prop.1978/79:190 174 vill, liksom majoriteten, framhålla alt reservanlernasförslag innebär en högst avsevärd skärpning av kraven för placeringar i denuvarande riskklasserna B och C. Således fördubblas kravel för krediler mot säkerheii vissa fastigheter. Dessulom höjs kravel för övriga placeringar i riskklassB, däribland s. k. fullgoda obligationer, från en lill . Vidareskärps kravel från fyra lill sju proceni för samtliga fordringar i riskklass C,däribland fordringar för vilka säkerhelen utgörs av panibrev i vissafasligheter. vill betona all de erfarenheler som vunnits sedan1969 inte ger vid handen all det föreligger behov all skärpa kraven vad gällerplaceringarna i grupp B och C, vilkel reservanlerna föreslagil. När del gäller reservanlernas förtilag all kraven måsteskärpas för placeringar hos utländska banker på grund av all banker där gjort belydandeförlusler, vill bankföreningen framhålla följande. Svenska bankers förluslerpå placeringar hos ulländska banker har varit få och av relativt ringaomfallning. ifrågasätter om fordringar pä ulländska bankerinnefattar risker i den omfallning som reservanlerna antyder. Reservanlernasförslag på denna punkl skulle innebära en fördyring av de svenska bankernas konlohällningi utländska banker, som är vikiig för bankernas möjligheter alt erbjudakunderna fullgoda ijänsler i fräga om handelsfinansiering, utlandsupplåningetc. avvisar därför della förslag. Reservanlernas förslag all kraven måsle skärpas för faslighelskredilermol panibrev inom 75 proceni av fastighetsvärdet moliveras av alt kapitalkravetbeiräffande dessa krediler är högre för bostadsinstitulen änför bankerna. vill framhålla atl förluslerna i bankerna på dennalyp av krediler erfarenheismässigi är myckel obelydliga. Inle heller har destora kreditgivarna på detla område, bostadsinstitulen, uppvisat några förluslerav betydelse . Det vore därför rimligare all sänka kravelför bostadsinstitulen lill den nivå som gäller för bankerna. Bankföreningenavvisar mol den bakgrunden reservanternas förslag. Reservanterna motiverar vidare sill förslag lillriskgruppindelning med atl de inle vill gå lika långt som majoriteten när delgäller bankernas expansionsmöjligheter utan tillskott av riskkapital.Bankföreningen vill framhålla alt även om majorilelsförslagetsexpansionsmöjligheter förefaller belydande i dagslägel, måste detla ses i ell långsiktigiperspektiv. Även den liberalisering som skedde 19()9 var belydande och förefölldå väl tilltagen men har senare snabbt kommii all bli olillräcklig. Såsomframhållits i direktiven är del angelägel all nu föreslå en lösning som är lillräckligunder läng lid framöver. vill dessutom understryka del viktigafaktum, att de expansionsmöjligheter som följer av majorilelens förslag, sombankföreningen slöder, inte baseras på sänkta kapitalkrav för placeringarnautan på all man i kapilalbasen medräknar viss del av bankernas "dolda reserver".Bankföreningen anser mot denna bakgrund alt majoritetens förslag tillexpansionsmöjligheter är försvarligt och att således allmänna "försiktighetsskäl"inte är en lillräcklig motivering för reservanlernas förslag tillriskgruppindelning och därmed sammanhängande kapitalkrav. Utredningens majoritet föreslår vissa smärre ändringar iriskkatalogen beträffande dels kravet på borgen vid krediter mol pantbrev av fastighetsvärdet, dels mindre lån med enbart namnsäkerhel.Förslaget i fråga om inleckningslånen innebär en bättre anpassning till de 1978/79:190 175 Förslaget beiräffande demindre lånen med enbarl namnsäkerhet framförs därför all dessa i prakiikenspelar en så obelydlig roll atl en särbehandling framstår som omoiiverad.Bankföreningen delar dessa synpunkter och tillstyrker förslagen, som innebären inte obelydlig förenkling i bankernas rapportering. Enligt nuvarande regler gäller högre kapilalkrav försvensk banks fordran på utländsk slal än för fordran på utländsk bank. uppfattning finns ingen molivering för delta. Förhållandelmedför atl krediter lill utländsk stal ofta ges av svensk bank via en utländskbank eller all svensk bank begär all utländsk bank skall garanlera lånet tillden ulländska staien. Delta förefaller givetvis egendomligt eller t.o.m. stötandeför den låntagande siaten. föreslår därför alt fordran påutländsk slal hänförs till nuvarande riskgrupp B. I kapitalmarknadsulredningens belänkande framlades förslagom all banklagen bör ändras så all bankerna får fri räll all köpa förlagsbevis.Bankföreningen lillslyrkle i sill remissyttrande över betänkandet del förslagetoch framhöll all kapilalläckningskravel för börsnoterade förlagsbevis bordevara detsamma som för induslriobligalioner. är motiverat genom denprövning av dessa förlagslän, som deras börsregislrering innebär.Bankföreningen, som förutsätter atl bankerna i enlighet med kapitalmarknadsulredningensförslag och de positiva remissynpunkterna får rält att förvärva förlagsbevis,vill i detta sammanhang erinra om sina tidigare framförda synpunkter på kapilalkravelför börsnoterade förlagsbevis. Samordning av kapilalläckningsregler och skatteregler I betänkandet framhålls alt bankernas möjligheler lill skaltefriareserveringar bör omprövas i samband med all man lar ställning till ulredningensförslag om nya kapilalläckningsregler. Enligt utredningens bedömande skulle enlagregel som medger bankerna atl avsätta 10 proceni av placeringarna lillobeskattade reserver vara lillfyllesl för att lösa del skalleproblem somsammanhänger med de föreslagna kapitaltäckningsreglerna. anser, liksom utredningen, att ensamordning av bank-och skattelagstiftningen i syfte all slärka bankernaskonsolidering är önskvärd från allmänna samhälleliga utgångspunkier. En ökad skaltekonsoli-deringskulle komplettera banklagstiftningen och verka i samma riklning som denna. vill framhålla all utredningens förslagtill nya kapilalläckningsregler innebär ell slarkl incilamenl för bankerna altbygga upp sina obeskallade reserver lill ell belopp dubbell så stort som delegna kapilalel. Nuvarande skatteregler kan komma all utgöra hinder för en bank atlbygga upp obeskattade reserver till den nivå som de nya reglerna syfiar lill.De skallerältsliga avsättningsmöjligheterna begränsar således den breddning avkapitalbasen som utredningen vill åstadkomma. hemsläller att utredningens förslag tillskattefria avsättningar på av bankernas placeringar framläggs i proposiiioni samband med behandlingen av de nya kapitalläckningsreglerna. Ändring av regler om blancokrediter Vid arbetet med en proposition om ändring i banklagenbeträffande reglerna om kapitaltäckning vore det enligt bankföreningens mening önskvärlall man lill behandling även upptar frågan om en ändring av banklagens reglerom blancokrediter. I skrivelse till regeringen har bankföreningenhemställt att ännu en form av blancokrediter, utöver dem Prop.1978/79:190 176 som anges i lagen om bankrörelse 59 S första stycket, punklerna1-3, läggs vid sidan av blancokredilkvolen, nämligen blancokrediter lill fysiskapersoner, molsvarande för varje lånlagare högsl basbelopp enligi lagen omallmän försäkring. En ändring i enlighet med della förslag har enligibankföreningens mening inle sådan karaklär all den av principiella eller prakliskaskäl bör anslå i avvaktan på del slulliga resullalei av banklagsutredningens arbele.Bankerna är angelägna att den föreslagna ändringen i 59 § banklagen genomföresulan onödigi dröjsmål. hemsläller därför atl förslaget lilländring av 59 § banklagen upptas lill behandling vid arbelet med enproposition rörande en ny kapilalläckningsregel. hemsläller alt ett ikrafllrädande av nyaregler i banklagen - kapilalläckningsregler och blancokredilregler - grundadepä propositionen får ske i nära anslutning till beslul. För alt förbättra bankernas kapttaltäckningssituationföreslår ulredningen en vidgning av kapilalbasen framför all på ett avgörande sällreducera kapilalkravel. delar ulredningens uppfaUning allfrågan bör lösas enligi dessa riktlinjer. Utredningen avstår från atlframlägga förslag om några genomgripande förändringar i gällande riskkatalogunder hänvisning lill alt bankernas placeringsslruklur forlfarande företerstora olikheter. Förändringar får inte göras så atl konkurrensförhållandenasnedvrids, vilkel kan bli effekten av en alllför stor förändring avriskklass-systemet. delar utredningens uppfattning även idenna fråga. Kapitalbasens vidgning genom inräknande av delar av värderegleringskontonainrymmer ell slällningsUigande lill värdering av obligalionsinnehavel i kapilalläckningssammanhang.Ulredningen föreslår all värdering sker lill brullobokvärde och alt värderegleringskontoför obligationer i sin helhet ingår i den bas av vilken en del likslälls med egelkapilal. anser att de skäl' ulredningen anger för sittställningstagande är övertygande och föreningen tillstyrker därför ulredningensförslag. All andra värderingsregler gäller i balanssammanhang ulgör ingethinder för den föreslagna värderingen i kapilalläckningssammanhang. Föreningenvill slarkl understryka de praktiska fördelar förslaget innebär, främsi vadgäller kapitalbasens slaibililel. Föreningen lillsiyrker vidare ulredningens förslagangående föriagslå-nens siällning som läckningskapilal. Av de modeller ulredningen analyserat ansersparbanksföreningen, i likhet med utredningen, alt 50-procentsmodellen är densom bäsl svarar mol rimliga krav på nylt system. Den förbättring av kapilalläckningssitua-lionenmodellen medför kan bedijmas lillräcklig för bankernas framlida expansion ulanalt därigenom negativi påverka allmänhelens förtroende för bankernas soliditeteller ävenlyra insätlarnas medel. Slulligen tillstyrker föreningen de förslag i vissadelfrågor, som redovisas i avsnitten 7.2 och 7.3 rörande betydelsen av borgenför hänförande av placering till viss riskgrad resp. garantiförbindelsernasbehandling. Föreningen delar även ulredningens bedömning avseende förändringav bankernas skattemässiga nedskrivningsuirymme. Del är angeläget atl gällanderegler för nedskrivning inle hindrar den föreslagna vidgningen av kapilal- Prop.1978/79:190 177 basen att få full verkan. En enkel lagregel, i enlighetmed ulredningens bedömning, är därvid alt föredra framför gällanderegelkonstruktion. En ledamol har lämnal reservalion mol uiredningsmajoriletensförslag i vissa siycken. Reservalionen ulgör också ell särskilt yllrande av ensakkunnig. Föreningen vill kommentera del förslag lill "förenkling"av riskklassystemet, som presenteras i reservationen. Ett av skälen lill förändring av sysiemel anges vara alt bankinspekiionenkan påvisa all bankerna, tillämpning av gällande regler, iblandklassificerar placeringarna felaktigt. Felaktigheterna förklaras därvid avberörda banker med reglernas svårtillämpbarhel. kan inte sedella som ell slarkl skäl all förändra hela riskklass-syslemet, i synnerhei somdet av reservanlen föreslagna systemet inle heller kan utesluta felaktigklassificering även om sysiemel är något enklare. Med förenklingar följer också, som sägs i reservationen,en viss omprioritering i riskbedömningen. I reservantens förslag tar sig dellaullryck i exempelvis följande förändringar. Kapilalkravel för krediler mol säkerheiav panibrev inom 75 proceni av uppskattningsvärdel i jordbruks-, affärs-eller bosladsfastighethöjs från till . Molsvarande krediler mellan 75 och 100procent av uppskattningsvärdel höjs frän 4 lill . Samma kapilalkrav -7 proceni - gäller enligt förslaget för blancokrediter, dvs. krediler ulan säkerhei,och för s.k. andra fullgoda obligationer. I reservalionen sägs: "Majoriteten anser all deändringar vi föreslår kan medföra alt konkurrensförhållandena inom bankväsendetsnedvrids. Enligt vår mening är riskerna för snedvridning mindre med värtförslag än med majoritetens, efiersom vi i värt förslag kunnai beakla vunna erfarenheleroch alltså kunnat avväga riskerna i placeringar på ett mera realistiskt säll." När delgäller höjningen av kapilalkravel för krediler mol säkerhet av panibrev inom 75proceni av uppskatlningsvärdet hänvisar reservanten lill alt bankerna nu behandlalsgynnsammare än t. ex. kredilakliebolag för bosladsfinansiering, som har ett kapilalkravom . Därvid sägs: "Vi bedömer den riskvärdering som gällerför t. ex. krediiaktiebolag som den riktigare. Vårt förslag tar hänsyn lill della." delar inle den uppfattning, som kommertill ullryck i reservantens förslag vad gäller riskbedömningen. En höjning avexempelvis kapilalkravel för krediler mol säkerhei av panibrev inom 75 proceniav uppskatlningsvärdet synes svår atl motivera med hänvisning till den risk,som är förenad med krediterna. Förlusler på sådana krediler ulgör ensällsynthet. För atl erhålla enhetlighet i kapilalkravel mellan bankerna och kredilaktiebolagenär den naturliga förändringen att sänka kravel för krediiakliebolagen och intehöja det för bankerna. Föreningen delar utredningsmajoritetens uppfattning atten genomgripande förändring av riskklassystemet riskerar att på ett oönskat sällsnedvrida konkurrensförhållandena inom bankväsendet. En sådan snedvridning kanbli resultatet om reservantens förslag genomförs. Sammanfallningsvis tillstyrker Svenska sparbanksföreningenutredningens förslag i sin helhet. 1978/79:190 178 Förbundethar varit representerat i utredningen och tillstyrker i alla delar de förslagsom utredningens majoritet framlagt. En ledamot och den sakkunnige i utredningenhar dock reserverat sig och framfört ett eget förslag. Reservanternaanser att utredningens förslag lotalt sett, medför ett alltför stortexpansionsutrymme för bankema. Mer specifikt anförs två invändningar: 1) 1 stället för ulredningens förslag all av värderegleringskontonaför utlåning, valulor och obligationer medräknas i kapilalbasen intill ettbelopp lika med redovisat eget kapiital skall beiräffande obligationer medräknasendast av den s. k. netioreserven dvs. den del av värderegleringskonlotsom översliger vad sorn krävs för all nedskriva obligationerna lill ell 10-årigtmedelialsvärde. 2) Ulredningens förslag atl föriagsbevis med kortåterstående löplid inräknas godias ej. Deprincipiella skälen bakom ulredningens förslag all medräkna av värderegleringskonlotför obligationer i kapitalbasen redovisas i betänkandet och behöver inleupprepas här. Däruiöver vill vi emellertid framhålla alt reservanlernasuppfattning medför, all av den s. k. neiloreserven i stället för av värderegleringskonlolför obligationer skall medräknas i kapilalbasen, en minskning av bankernas expansionsulrymmemed på grund av all skillnaden mellan värderegleringskonlotför obligationer och den s. V. neiloreserven är relativt liten. Denna skillnadkommer dessulom atl minska successivi genom all äldre lågförräntandeobligationer i bankernas portföljer gradvis kommer att ersättas av nyemitteradeobligationer med ränlejusleringsklausul. Reservanlernas invändning mot ulredningensförslag i denna del har således ganska lilen belydelse vad gäller bankernas expansionsulrymme.I stället medför den en viss ökad arbetsbelastning på bankerna då man måsteberäkna det 10-åriga medellalsvärdel för obligationsportföljen perår i stället för en gäng. Förbundel anser därför atl reservanlernasinvändningar pä ovan anförda skäl bör lämnas utan avseende. Beiräffandeförlagsbevis med kort återstående löplid anser förbundel alt skillnaden mellan majorilelensoch reservanternas uppfattningar är betydelselös ur kapilalläckningssynpunkl.Majoritetens förslag innebär endasl alt en sakligt onödig komplikation iregelsystemet utmönstras vilkel förbundel tillstyrker. Ireservationen framförs ett altenativi förslag lill kapitaltäckningsregler somdels medför en genomgripande förändring av riskklassindelningen dels medger ettlägre expansionsulrymme för bankema än majoritetens förslag. Förbundel delar majorilelensuppfattning alt riskklassindelningen inle bör bli föremål för någragenomgripande förändringar av de skäl som ulföriigl redovisas i betänkandet. Placeringarnasriskslmklur måsle enligt förbundets uppfaUning vara av avgörande betydelse vidberäkning av kapilalkravel vilket inle tillräckligt beaktas i reservanternasförslag. Det medför också ur risksynpunkt omotiverade skärpningar av kraven förvissa placeringar bl.a. lån mot säkerhet i fastigheter och s.k. fullgodaobligationer. Förbundelanser all majoritetens förslag medger ett lagom slort expansionsulrymme medan reservanlernasförslag i detta avseende är otillräckligt. Vid avvägningen mellan behovet avett tillräckligt skydd för insältare 1978/79:190 179 och andra borgenärer och bankernas möjligheler all lillgodoseen ökad kreditefterfrägan bör man genom majoriletsförslagel kunna finna en lösningsom är lillfyllesl åtminstone framåt. Vid tillkomsten av nuvarande regler 1969 föreföll expansionsutrymmelväl tilltaget men kunde man konstalera alt så ej varfallet. Bortsett från all reservanternas förslag medför ell expansionsulrymmesom för bankväsendet totalt sett kan visa sig vara otillräckligt medför detockså stora skillnader i expansionsutrymme mellan bankgrup-pema och mellanindividuella banker. Föreningsbankema som grupp får sålunda ett betydligt lägreulrymme än de andra bankgrupperna och för fyra av tolv regionalaföreningsbanker medför förslaget t. o. m. en begränsningjämfört med nuvaranderegler. Reservantemas förslag innebär således en uppenbar risk för snedvridningav konkurrensen på bankmarknaden och ell avsteg från principen om konkurrens pålika villkor. Förbundel tillstyrker sålunda det förslag som utredningensmajoritet framlagt och hemsläller all reservanlernas förslag lämnas ulanbifall. 9 Post- och , har anmäll all banken för sin del ansluler sig lillbankföreningens synpunkter vad gäller behovei av en ny nedskrivningsregel förbankerna. har i övrigi avslålt från alt yllra sig med hänvisning lillalt banken har varit direkt representerad i ulredningen. 10 och SparbankernasInteckningsaktiebolag () Ulredningen har haft i uppdrag atl se över möjligheternaall förbättra bankernas kapitaltäckningssituation. Av de möjligheler somundersökts har ulredningen valt alt gå på linjen med en ulökning av kapilalbasenframför all reducera kapilalkravel. Banken och släller sig bakom ulredningensuppfattning i denna huvudfråga.