prop · G203157 · 1978-12-31 00:00:00 — 1969:128 med förslag lillfasiighelsbildningslag uttalade föredragande departementschefen (s. B 767-768)all en sådan ordning skulle kunna leda lill en splittring avfaslighelsbeslåndet och molverka del pågående ralionaliseringsarbeiel inomjordbruket och skogsbruket. I1 och 2 §§ LÄIF fasisläs principen all kommungräns är beroende avfastighetsgräns. I 3 § regleras i vad mån också församlingsgräns skall varaberoende av fastighetsgräns. Där föreskrivs att en försam/ingsgräns påverkas avfastighetsbildning endasi om den sammanfaller med en kommungräns som ändras vidfastighetsbildningen. När fastighetsbildning sker över en annanförsamlingsgräns, kan alltså en fastighet komma att bli belägen inom fleraförsamlingars område. Hoskammarkollegiel har under de senasle åren anhängiggjorls ell flertal ärenden omändring i församlingsindelningen, vilka haft sin gmnd i oregelbundenheter somuppkommit genom fastighetsbildning över församlingsgräns. Ärendena har i deflesta fall uppkommit genom anmälan av . Några ärenden har väcktsav en kommun eller församling. Kommiuénhar övervägt i vad mån lagsiiftningen om förhällandei mellanfastighetsindelningen och indelningen i kommuner och församlingar bör ändras.Enligt kommilléns uppfattning råder det ingen tvekan om att den gällandeordningen från olika synpunkter har inneburit förbättringar jämföri medlidigare förhållanden. Lagstiftningen bör därför enligl kommilléns meningbehållas. Del kan emellertid enligt kommillén inte bortses frän all 1978/79:157 96 beslämmelsernai 3 kap. 11 § FBL kan komma i konfiiki med indelningslagens beslämmelser. Enfasiighelsbildningsåigärd kan i vissa fall leda lill betydande ändringar i denkommunala indelningen. 1 sådana fall bör enligt kommittén frågan omindelningsändringen normalt handläggas som ett indelningsärende enligtindelningslagen. Bestämmelserna bör ändå kunna kvarstå i sin nuvarandeutformning. Endastell fåtal remissinslanser tar upp frågan om förhållandel i slorl mellanfaslighelsbildningslagsiiflningen och indelningslagstiflningen. Någon kritikrikias inte mot förslaget att lagstiftningen skall behållas i sin nuvarandeform. Kammarkollegiel anser dock au det finns en viss tendens all hellreanvända faslighetsbildningsinslituiei för alt åstadkomma indelningsändringarän atl anhängiggöra elt ärende enligl indelningslagen. Kollegiel inslämmerdärför i kommilléns uttalande att - när en länki fasiighelsbildningsåigärdskulle leda till beiydande ändringar i förvaltningsområden -frågan i ställetbör behandlas enligt indelningslagen. Även jag anser au de bestämmelser i som jag har berört bör behållas. De lorde vara lill stor fördel förfastighetsbildningsväsendei och även vara av väsentlig betydelse urindelningssynpunkl. Vad det gäller konkurrensförhållandel mellanfasiighelsbildningslagsliflningen och indelningslagen kan man givelvis intebortse från att det i vissa fall kan uppkomma tveksamhet om vilken lagstiftningsom i första hand bör tillämpas. Det finns emellerlid inte något som tyder påau del är särskilt vanligt med fasiigheisbildningsåtgärder som leder lill merbeiydande ändringar i den kommunala indelningen. Även om jag har vissförslåelse för kommitténs synpunkter, ser jag därför ingen anledning all härgöra några uttalanden om förhållandel i stort mellanfastigheisbildningslagstiftningen och indelningslagen. Närdel sedan gäller förhällandei mellan fastigheisgränseroch församlingsgränserkonslaierar kommittén atl den bristande överensstämmelse mellan dessa gränsersom ibland föreligger kan medföra ölägenheter av olika slag. a. när detgäller folkbokföring, laxering och upprättande av röstlängd är det viktigt allosäkerhel inte råderom i vilken församling en person är bosall. Kommittén anseralt del finns slarka skäl för att öka beroendei mellan församlingsindelningenoch fastighetsindelningen. Kommittén skisserar en lösning som innebär attfastighelsbildningsmyndighelen får beslula om en sådan anpassning avförsamlingsgränsen lill de nya fastighetsgränserna som behövs för all undvikaen olämplig indelning. Del skulle således bli fråga om en prövning i varjesärskilt fall. Om den ändring i församlingsindelningen som skulle föranledas avfastighetsbildningen avser etl obebott område, bör enligt kommittén en sådananpassning regelmässigt ske. Kommittén stannar dock, främsi med hänsyn tillförslaget om ändrade relationer mellan staten och , för alt inielägga fram några förslag om sådana ändringar ifasligheisbildningslagstiftningen. Kommiuén underslryker också all den inle harhaft möjlighet att fullständigt utreda konsekvenserna av den skisseradeordningen. Prop.1978/79:157 97 Fråganom förhållandet mellan församlingsindelningen och fastighetsindelningen harrönt slorl intresse hos remissinslanserna. I frågan yttrar sig bl. a.statistiska centralbyrån, kammarkollegiet, , slatenslantmäteriverk, 16 länsstyrelser saml några kommuner och församlingar. Deinslämmer allmänt i att del finns slarka skäl för au öka beroendei mellan debåda indelningsformerna. Flera remissinstanser vitsordar atl de nuvarandeförhållandena medför beiydande olägenheter av olika slag och de beklagar därföralt kommittén inte har lagt fram något förslag om ändringar ifastigheisbildningslagstiftningen. En del remissinstanser, bl. a. riksskatteverketoch några länsslyrelser, anser därvid atl den lösning som kommittén skisserarskulle vara en lämplig utväg. Andra remissinslanser föreslår emellertid enannan lösning. föreslår således att huvudregeln bör vara attförsamlingsindelningen automatiskt följer ändringar i fastighetsindelningen. fall delta skulle medföra någon olägenhet borde man kunna besluta omundanlag. Denna uppgift skulle enligt lantmäteriverket kunna läggas påfastighetsregistermyndigheten. påpekar att av de ca 900 fallav fastighetsbildning över församlingsgräns som sken under perioden 1972-1977avser ca 800 obebyggda områden. Det övervägande antalet fall utgörs alllså avsådana där, enligl kommitténs mening, en anpassning av församlingsindelningentill fastighetsindelningen regelmässigt bör ske. Några remissinslanser som ihuvudsak förordar samma lösning föreslår alt fastighelsbildningsmyndighelen börkunna förordna om undantag. Ävenjag anser atl den nuvarande regleringen av förhållandet mellanförsamlingsindelningen och fastighetsindelningen är otillfredsställande. Vadsom framkommit vid remissbehandlingen visar all det finns elt klart behov avalt i ökad uisiräckning låta församlingsgränserna följa fastighetsgränserna.Enligt min mening saknas del emellertid en tillräckligt allsidig och utföriigbelysning av hur frågan om förhållandet mellan församlingsindelningen ochfastighetsindelningen bör lösas. Jag är därför inte beredd att f. n. lägga framnågot förslag i frägan. En närmare ulredning bör göras med utgångspunkt från detvå allernaliva lösningar som föreslagils. Jag har i denna fråga samråll medchefen för jusliliedeparlemenlel. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom kommundepartementet upprättatsförslag till 1. lag om ändring i rikelsindelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar, 2. lag om kommunalaindelningsdelegerade, 3. lag om ändring i lagen (1972:229) om kyrkligasammanläggningsdelegerade, 7 1978/79. Prop.1978/79:157 98 4. lag om ändring i kommunallagen(1977:179), 5. lag om ändring i lagen(1961:436) om församlingsstyrelse, 6. lagom ändring i lagen(1955:138)om proportionelltvalsätt vid val inom landsting, kommunfullmäktige m. m., 7. lag om utdebitering och utbetalning av skall vidändring i rikets indelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar, 8. lag om upphävande av vissa författningar omövergångsbidrag vid vissa ändringar i den kommunala indelningen. Deunder 7 och 8 angivna förslagen har upprättats i samråd med chefen för ekonomi-och budgetdeparlementen. 4.1Förslaget till lag om ändring i rikets indelning i kommuner, landstingskommuneroch församlingar Somframgår av vad jag anfört i det föregående (avsnitt 2.1) avses den nyaindelningslagen ersätta . I fråga om lagens innehåll i siort och deprinciper som ligger lill grund för lagsiiftningen får jag hänvisa till vad jagsagt i den allmänna motiveringen. Ändring i indelningen i kommuner Dettakapitel molsvarar första kapitlet i . I kapitlet finns bestämmelser omförutsättningar för ändring i kommunindelningen, om rätten alt besluta om sådanändring, ekonomisk reglering mellan kommuner vid en indelningsändring,indelningsändrings ikraftlrädande, den kommunala beslutanderätten vid en sådanändring och förfarandet i indelningsärenden. I 2 § andra stycket KILfinns en bestämmelse om vilka typer av indelningsändringar som kan förekomma.En sådan beslämmelse har jag i likhel med kommittén inte funnit nödvändigt attta in i den nya lagen. 1 enlighel med vad jag anfört i det föregående (avsnitt2.1) regleras alla typer av indelningsändringar i lagen. De typer som kanförekomma är sammanläggning av kommuner,delning av en kommun och överföring aveu område från en kommun lill en annan. De bestämmelser i lagen som inleultryckligen anges gälla en viss typ av indelningsändring avser alla dessalyper. När det i lagen talas om delning av en kommun, avses dels utbrytning avett område från en kommun till en nybildad kommun, dels en kommuns upplösningoch nybildning av ivå eller flera kommuner och dels sådan upplösning av enkommun som innebär all kommunen delas och delarna förs till befintligakommuner. Beslämmelseni 2 a § om plan för länels indelning i kommuner har inte getis någonmotsvarighel i den nya lagen. Frågan om sådan indelningsplanering som avses idenna paragraf har behandlats i den allmänna molive- 1978/79:157 99 ringen(avsnill 2.2). Ifråga om övriga beslämmelser i som inte getts någon motsvarighet i den nyalagen får jag hänvisa lill specialmotiveringens olika avsnitt i det följande. 1denna paragraf anges de grundläggande förutsättningarna för att beslut omindelningsändring skall få meddelas. Paragrafen molsvarar 2 § första stycketoch 3 § . Av första slyckel framgårall regeringen har beslutanderätten i ärenden om ändring i kommunindelningen.Regeringens beslutanderätt omfaltar mer beiydande indelningsändringar.Besluianderällen i fråga om indelningsändringar av mindre omfaiininglillkommer enligl 3 § kammarkollegiel. 1 fråga om gränsdragningen mellanregeringens och kammarkollegiels kompelens-områden hänvisar jag lill vad jaghar anfört i den allmänna motiveringen. Jag återkommer ocksä lill frägan ispecialmoiiveringen lill 3 §. Deallmänna förutsättningarna för indelningsändring enligl första stycket innebärall regeringen får beslula om en sådan ändring endasi om den kan antas medförabeslående fördel för en kommun eller en del av en kommun eller andra fördelarfrån allmän synpunkl. Del måste finnas från allmän synpunkt objektivt bärandeskäl för en indelningsändring. Prövningen av en indelningsfråga innebärvanligtvis all fördelarna med indelningsändringen vägs mol nackdelarna. Viddenna avvägning, som inte sällan är besvärlig, bör alla omsiändigheler somlalar för eller mot en indelningsändring uppmärksammas. Prövningen avfördelarna med en föreslagen indelningsändring skall vara allsidig. De fördelarsom kan uppnås med en indelningsändring och som är av den arten atl de får ledalill all ändringen genomförs kan variera från fall lill fall, beroende på bl.a. ändringens omfattning. Fördelar för en kommun meden mindre indelningsändring kan vara exempelvis all kommungränsen kommer altdras på ell lämpligare säll eller all s. k. enklaver undanröjs, vilket kanunderiätla den kommunala verksamhelen. En indelningsändring kan göra dellättare all planlägga och exploatera ell markområde som är beläget i tvåkommuner. All ell samhälle delas av en kommungräns kan också vara skäl nog fören indelningsändring. Som fördel för en kommun kan vidare nämnas alt kommunengenom indelningsändringen fär sill behov av mark för bostäder och induslritäckt. Den fördel som en indelningsändring skulle medföra för en kommun måstegivelvis alltid vägas mot den nackdel som ändringen kan ha för en annan kommun,öm kommunerna i sådana fall är överens om indelningsändringen och någraölägenheter inle vänlas uppkomma från allmän synpunkl, behöver kraven påstyrkan hos de skäl som anförs för indelningsändringen inle sällas särskilt 1978/79:157 100 högl.Del finns hinder mol all även enskilda önskemål beakias iindelningsfrågor under förutsättning alt de inte slår i strid med de kommunalaintressena. Medfördel för en del av en kommun avses främst fördel för befolkningen i ettområde som är avsett att överföras från en kommun till en annan eller brytas utatt bilda egen kommun. Härmed understryks vikten av att befolkningensförhållanden ges en central plals vid bedömningen av en indelningsfråga. Detkan exempelvis vara fråga om människornas närhet till eller annanservice, deras tillgång till kommunikationer och över huvud taget derasinriktning mot en annan centralort än den egna kommunens. Enindelningsändring kan också medföra sådana fördelar från allmän synpunkl sominie direkl anknyter till kommunala förhållanden men som ändå kan uigöra skälför ändring i indelningen. Den regionala utvecklingen av arbetsmarknad ochservice saml hushållningen med mark- och valleniill-gångar kan tänkas ställakrav på ändringar i den kommunala indelningen. Förbätlrade förutsättningar förden kommunala demokratin kan motivera en indelningsändring. Delning av tillytan myckel slora kommuner är eil sådani fall. 1 fråga om mindreindelningsändringar, som innebär alt gränsdragningen förbättras, kan fördelaruppnås inte bara för kommunerna utan även för den statliga verksamheten. Störreindelningsändringar, dvs. sammanläggningar, delningar och överföringar avstora områden från en kommun lill en annan motiveras sällan av etl enda skäl.En rad olika faktorer inverkar på bedömningen. Man kan inte bortse frånbefolkningsutvecklingen. De näringsgeografiska frågorna har stor betydelse. Delgäller t. ex. täiortsslrukturen, avsiåndsförhållanden, arbeis-marknad ochsysselsäitning, bostäder och kollekliv trafik. Indelningsändringens inverkanpå service, bl. a. hälso- och sjukvård, barnomsorg, skolväsende samlfritids- och kullurverksamhel måste beakias. De kommunalekonomiska frågorna kaninte lämnas ål sidan. Ökade förvaltningskostnader kan påverka bedömningen. Enkraftig höjning av kommunalskallen kan inie undgå aU få slor betydelse föralla inblandade parters bedömning av en indelningsfråga. Dekommunaldemokraliska frågorna om förändringar i antalel förtroendevalda ochalternativa former för medborgarinflytande genom lokala organ är ytteriigare enviktig faktor i bedömningen. 1de fall då en indelningsändring sker, samverkar i allmänhet en rad positivafaktorer till all uppväga nackdelarna och till alt ändringen erbjuder sådanfördel all den får genomföras. För delning av en kommun är det knappasttillräckligt med uleslutande fördelar av kommunaldemokratisk karaklär. Dennybildade kommunen bör också uppfylla rimliga krav i fråga ombefolkningsunderlag, i näringsgeografiskt hänseende elc. Föratt utgöra skäl för en indelningsändring .måste fördelen anlas bli bestående.Delta innebär att en indelningsändring bör tillgripas endasi om 1978/79:157 101 denbedöms medföra en lösning under överskådlig framlid av de aktuella problemen.Här bör framhållas alt del alllid bör göras en helhelsbedömning så alt allaomständigheter av betydelse vägs in. Om någon form av interkom-munalt samarbelekan vara ett alternativ till indelningsändring, bör frågan om sådanasamarbelsformer finnas med i bilden vid indelningsfrågans bedömning. Regeringen får enligl förstaslyckel meddela de föreskrifter som behövs för ändringens genomförande. Förnärvarande kan denna befogenhet utläsas indirekt av beslämmelsen i 28 § förstaslyckel om atl förslag skall göras upp också lill "övrigavillkor" vartill ändringen kan ge anledning. Vissa sådana föreskrifter kanha slöd i annan författning. Detta gäller t. ex. frågor om överfiyttning avkommunala arkiv, som regleras i kungörelsen (1966:568) om överiämnande avkommunala arkiv vid ändring i indelning. kan föreskrifterbehövas om den allmänna väghållningen inom etl överföringsområde. Möjlighetenalt bestämma all kommun skall vara väghållare regleras i 5 § väglagen(1971:948). Någon uurycklig hänvisning lill andra förfallningar har inleansetts nödvändig. Beslämmelsen ger emellertid regeringen befogenhel allmeddela även andra föreskrifter som behövs i samband med övergången lill dennya kommunindelningen. Det kan i. ex. ibland vara lämpligt au regeringenbeslämmer om slaten eller någon av kommunerna skall bekosta den förrätlningenligl 13 kap. fasligheisbildningslagen som blir nödvändig, omindelningsändringen inte följer faslighelsgrän-serna. Frågan om sådanakosinader får i annal fall las upp av faslighelsbild-ningsmyndighelen i sambandmed förrättningen. Vidare mäste ibland meddelas särskilda föreskrifter omanvändningsområdena för kommunala donationsfonder. Sådana frågor regleras docki allmänhet vid ekonomisk reglering mellan kommunerna. Nären ny kommun bildas, måste namn bestämmas för den nybildade kommunen.Regeringen beslutar i namnfrågan, givetvis med beakiande av de berördakommunernas synpunkler. I kommunalrältskommilténs betänkande (SOU 1967:58)Enhetlig kommuntyp (s. 88-89) behandlas vissa riktlinjer för slällningslagandeli namnfrågan. Vid bestämmande av kommunnamn bör samråd ske medriksantikvarieämbetet och orlsnamnsar-kiven. Ifråga om beslämmelserna i andra slyckel om hänsyn lill önskemål och synpunklerfrån kommun och verkan av all en kommun motsätter sig en indelningsändringhänvisar jag till vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3).Kravet pä synneriiga skäl för indelningsändring mol en kommuns vilja innebäralt en sådan indelningsändring inte kan förekomma särskilt ofta. gällersärskili när ändringen är en sammanläggning eller delning som innebär altkommunen upplöses. Med kommun som närmast berörs av indelningsändringen avsesen kommun som skulle föriora eller tillföras område genom ändringen eller somskulle sammanläggas med en annan kommun eller delas. Även kringliggandekommuner, som inle 1978/79:157 102 direklskulle beröras av indelningsändringen, kan givelvis ha iniresse av frågan. Ensådan kommun kan ha samarbete, exempelvis på skolområdet, med en kommun somdirekl skulle beröras av indelningsändringen. Om ändringen skulle förändraförulsäliningarna för ell sådant samarbete eller på något annat säll varanegaliv för kringliggande kommuner och dessa därför molsälter sig ändringen,bör della naturiiglvis påverka den allmänna bedömningen av indelningsfrågan.Den särskilda viki som enligt förslaget bör fästas vid en kommuns inställninggäller dock endasi de kommuner som direkl skulle beröras av ändringen. Mol ensådan kommuns bestridande får indelningsändringen inle genomföras ulan atlsärskili slarka skäl föreligger. Kraven på sådana skäl mäsle givelvis ställashögre ju mer omfattande indelningsändringen är. De moliv som en kommun anförför alt motsätla sig en indelningsändring bör beakias vid prövningen av fråganom synnerliga skäl föreligger. Del förekommer atl en kommun ställer villkor avolika slag i sitt ställningstagande lill en indelningsändring. Del får frånfall lill fall avgöras om villkoren är av den arten all de måste anses innebäraall kommunen molsäller sig indelningsändringen. Äveni fråga om beslämmelsen i Iredje stycket om hänsyn till önskemål och synpunklerfrån ortsbefolkningen hänvisar jag till vad jag har anfört i del föregående(avsnitt 2.3). Omosäkerhel råder i fråga om gränsen för en kommuns område får regeringen enligldenna paragraf förordna om gränsens rälla sträckning. Paragrafen stämmer i alltväsentligt överens med 2 § tredje stycket . Beslämmelsen fiytlades dit fränkommunallagen i samband med kommunallagsreform. Därvid togstalsmakterna ställning för au beslämmelsen bör finnas kvar (prop.1975/76:187, KU 1976/77:25, rskr 1976/ 77:148). Normall kan osäkerhel i frågaom en kommungräns undanröjas genom fastigheisbestämning enligl 14 kap.fasligheisbildningslagen. Det kan emellertid inte ske, om kommungränsen inte sammanfallermed fastighetsgräns. Härmed åsyftas främsi de fall då kommungräns går överallmänl vattenområde. Härav drogs den slulsalsen alt en bestämmelse fortfarandebehövs om förfarandel när del råder osäkerhel om den rätta sträckningen av enkommungräns. Beslämmelsen ansågs böra flyttas från kommunallagen lill (prop. 1975/76:187 s. 329). Jaghar i likhel med kommillén inte funnit anledning lill annan bedömning än densom gjordes i samband med kommunallagsreformen. Beslämmelsen har därför förtsöver till den nya indelningslagen. Ärendenom gränsbeslämning är sällsynta. Särskilda bestämmelser om förfarandel behövsinle. Frågor om gränsbeslämning väcks genom ansökan hos regeringen. 1978/79:157 103 Dennaparagraf, som saknar motsvarighel i , reglerar under vilka förutsättningarkainmarkollegiet får besluta om en indelningsändring. Med den avgränsning avkammarkollegiets kompetensområde som gjorts kommer de mera omfattande ellerpolitiskt känsliga indelningsärendena även i fortsättningen atl avgöras avregeringen. De indelningsärenden som kollegiel beslutar om lorde huvudsakligenkomma au avse områden med enstaka fastigheter eller delar av fasligheter. Detkan i och för sig även i dessa fall förekomma au det krävs ekonomisk regleringmellan kommuner. Det torde dock inle inträffa så ofta att det finns skäl allavstå från att kräva beslut av regeringen. Paragrafen regleraruttömmande förutsätlningarna för de ändringar som kammarkollegiet får beslutaom. Kammarkollegiel är alltså inle bundet av de förulsätiningsbestämmelser somgäller enligt 1 §. Några vitala kommunala intressen står i regel inle på spel idessa fall. Skulle i något fall olägenhet kunna uppkomma för en kommun, skallgivetvis hänsyn las till kommunens önskemål och synpunkter. Kommunerna böralllid beredas lillfälle alt yitra sig, innan frågan avgörs. Det har inie anseitsnödvändigt atl ge kammarkollegiet rätt alt meddela särskilda föreskrifter förindelningsändrings genomförande Qfr 1 §) Sådana föreskrifter behövsnormalt inte i de ärenden som det är fråga om här. Skulle det bli nödvändigtmed föreskrifter av det slag som nämnts i specialmotiveringen lill 1 §, får demeddelas senare i den ordning som gäller för den aktuella frägan. Det kan t.ex. i något fall bli fråga om att bestämma om slaten eller en kommun skall varaväghållare i ell överföringsområde. En sådan fråga får avgöras enligl 5 §väglagen. Fråga om kosinader för eventuell förrätlning enligl 13 kap.fasligheisbildningslagen (1970:988) får tas upp i faslighetsbild-ningsärendei.Det lorde i regel inle vara någon svårighet för fastighelsbildningsmyndighelenatl med stöd av 13 kap. 5 § fasligheisbildningslagen bestämma om en kommuneller sialen skall svara för förrältningskostna-derna. Kammarkollegiets beslul omindelningsändring leder normalt aulomaliskl lill ändring i sådan judiciell ochadministrativ indelning som är knuten till kommunindelningen. Del förekommeremellerlid au det belräffande administrativa indelningar, som bygger påkommunindelningen, ultryckligen anges i den förfallning som reglerar denadministrativa indelningen alt de kommuner som räknas upp i förfaiiningen avserden omfaltning resp. kommun har vid viss angiven lidpunkl (t. ex. kungörelsen(1973:875) om rikets indelning i polisdislrikl och kungörelsen (l973:922)omrikels indelning i lanimäieridislrikt). I sådana fall mäsle den adminislralivaindelningen ändras genom särskili beslul. Dessutom måsie den författning somreglerar indelningen ändras. Del kan ifrågasättas om det är lämpligt all genomförfaiiningsbesiämmelser fixera olika indelningsgränser vid de kommungränsersom gällde vid en viss tidpunkl. Prop.1978/79:157 104 Paragrafenmotsvarar 29 § iredje stycket . Kammarkollegiel ges hären generell rätt attavslå en framställning om indelningsändring. Omdel är uppenbart au en ansökan om indelningsändring inte kan bifallas, bcirkammarkollegiet direkt kunna avslå den.