prop · G20311 · 1978-12-31 00:00:00 — I de fall detta skulle inträffa torde den som liditrättsförlusten ha möjlighet att besvära sig över domvilla i enlighet med 59kap. 1 § 3 st. RB. Motbakgrund av vad som anförts anser RRV att det i promemorian föreslagnatillägget till 19 § delgivningslagen bör utformas på sådant sätt att såvälkvittering med stöd av postfullmakt som hämtning av försändelse genom budskall kunna betraktas som bevis om genomförd delgivning. Detta torde leda tiUatt delgivningar i många faU skulle kunna genomföras på ett bUligare och mindreingripande sätt än genom stämningsmannadelgivningen, vilket i annat fall oftablir det enda alternativet när brevdelgivning misslyckats. Rättegångsutredningen:Utredningen tUlstyrker de förslag promemorian innehåUer i postfuUmaktsfrågan. : Vad som inte minst ur syn- Prop.1978/79:11 171 punkttilldrar sig särskilt intresse är den s. k. postfullmaktsfrågan. Delgivningsutredningenföreslog genom ett tiUägg till 19 § DL att delgivning skulle kunna ske genomatt handlingen utkvitteras av den som erhållit postfullmakt av den sökte.Genom pleniavgöranden har regeringsrättens majoritet godtagitdelgivning genom att postfuUmäktig utkvitterat försändelsen medan utgången ihögsta domstolen blev den motsatta. Isitt yttrande över delgivningsutredningens första delbetänkande (DsJu 1974:15) Förenklad delgivning framförde styrelsen inga erinringar motförslaget att delgivning skulle kunna ske genom att handlingen utkvitterades avden som erhåUit postfullmakt av den sökte. Vad styrelsen vände sig mot var attbetydelsen av den föreslagna lagändringen syntes avsevärt begränsas genomvissa uttalanden som gjordes i betänkandet om bestämmelsens räckvidd. Isamband därmed framhöll styrelsen att lösandet av de problem som kunde tänkasuppkomma vid en postfullmakt borde vara en angelägenhet för huvudmannen ochhans ombud. 1 de fall då svårigheter av berörd art kunde tänkas uppkomma bordevederbörande adressat undvika postfullmakt. Såsom delgivningsutredningen ocksåfunnit borde eventuella rättsförluster kunna förebyggas genom lämpliginformation tUl aUmänheten. Styrelsenär fortfarande av den uppfattningen att delgivning i princip bör kunna skegenom att aktueU handling utkvitteras av postfuUmäktig. Befarade olägenheterur rättssäkerhetssynpunkt kan undvikas genom att det av postverket tiUhandahållnaformuläret för postfullmakt får en lämplig utformning. Av formuläret börsåledes klart framgå vUken innebörd postfullmakten har beträffande delgivning.Detta kan förslagsvis ske så, att texten kompletteras med uttryckligen angivnamöjligheter för utfärdaren av postfullmakten att låta fullmakten avserespektive inte avse även befogenhet att utkvittera delgivningshandlingar. Den idepartementspromemorian föreslagna lösningen att delgivning inte anses haskett i och med att postfullmäktig utkvitterat berörd försändelse framstår somtveksam om man ser den i belysning av allmänna fullmaktsrättsliga regler. Omman likväl skulle välja den i promemorian förordade metoden bör detta direktframgå av lagtexten. Att låta denna viktiga rättsprincip endast framgåmotsättningsvis av den föreslagna bestämmelsen om kvitterad postförsändelsesom hämtas av bud kan inte anses tillfredsställande. Möjligheten att låtapostfullmakt avse även utkvittering av delgivningsförsändelser ter sigsärskilt motiverad i fråga om vissa juridiska personer. Att den som genomvederbörlig postfullmakt är behörig att utkvittera till huvudmannen stäUdapostförsändelser inte skulle kunna med bindande verkan mottaga delgivningsförsändelserförefaller mindre motiverat. Uppenbarligen kan det inte vara särskiltpraktiskt att kanske nödgas tillgripa annat och omständligare delgivningssätt,särskilt som i sådana fall den som är postfullmäktig ofta också har en generellfullmakt att företräda sin huvudman. Möjlighetenatt genom telefonbekräftelse få besked om att den sökte faktiskt tagit emot denhandling som skall delges är enligt departementspromemorian förenad med sådanaosäkerhetsmoment att den endast undantagsvis bör komma till användning jämförtmed en skriftlig bekräftelse på delgivningskvitto. Styrelsen vill instämma härioch vill tillägga att det vore olyckligt om man genom att begränsa räckviddenav en postfullmakt skulle fä anledning till ökad användning av s. k. telefondelgivning. Sammanfattningsvisvill styrelsen därför som sin mening uttala, att i DL 1978/79:11 172 börinföras en bestämmelse om delgivning genom postfullmäktig i huvudsakligöverensstämmelse med vad delgivningsutredningen föreslagit. I annat fallriskerar man en icke önskvärd begränsning av möjligheten att använda systemetmed rekommenderade försändelser och mottagningsbevis. I anslutning härtiU börpostverkets fuUmaktsformulär överses så att omfattningen av postfullmakt iberörda hänseenden klargörs på ett otvetydigt sätt. : Förbundet tillstyrker vad som föreslagits om utkvittering avpostförsändelse (19 § 4 st. Övervägande skäl talar för att utkvitteringmed stöd av postfullmakt inte godtages såsom delgivning. Sverigesadvokatsamfund: 1 promemcirian (sid 67) framhålls att ett tidigare av delgivningsutredningenframlagt förslag att delgivning skall anses ha skett när försändelse harkvitterats med s. k. postfullmakt fått ett blandat mottagande av remissinstansema.Samfundet ansluter sig tiU kritiken, som främst tar sikte på risken förrättsförlust och att postfullmakten skuUe ge en vidare behörighet än en rättegångsfuUmakt.En regel av innebörd att adressaten presumeras ha mottagit hiindlingen genompostombudets kvittering kan därför inte godtas. 1 många fall tordepostfullmakt utfärdas i samband med att fullmaktsgivaren reser bort, ofta underlängre tid. I sådana fall är presumtionen snarare för att adressaten intemottagit handlingen genom ombudets kvittering. Däremot synes några berättigadeinvändningar icke kunna anföras mot den föreslagna nya lydelsen av 19 § [Qärde]stycket DL. Bilaga 3 De remitterade lagförslagen Lag om ändring idelgivningslagen (1970:428) Härigenom föreskrivs att 3, 4, 17, 19 samt 22-24 §§delgivningslagen (1970:428) skaU ha nedan angivna lydelse. Myndighet ombesörjer delgivning genom att sända handlingen med posten eller med bud till den sökte, varvid som bevis att denne mottagit försändelsen begäres delgivningserkännande eller mottagningsbevis (ordinär delgivning). Myndighet som Konungen bestämmer får ombesörja att hand-Ungen lämnas till den sökte i särskild ordning genom postverkets försorg om det finns anledning antaga, att delgivningserkännande eller mottagningsbevis ej kommer att lämnas eller ej kommer att erhållas (särskild postdelgivning). Kan delgivning ej ske enligt första eller andra stycket, skall myndigheten anlita stämningsman eller annan, vars intyg utgör fullt bevis om delgivning (stämningsmannadelgivning). I fall som avses i 15 och 16 (kungörelsedelgivning). Föreslagen lydelse 3 § Myndighet ombesörjer delgivning genom att sändahandlingen med posten eller överlämna den med bud eller på annat sätt till densökte, varvid som bevis att denne har mottagit försändelsen begäres delgivningskvittoeller mottagningsbevis (ordinär delgivning). Om det finns anledning antaga att delgivningskvitto ellermottagningsbevis ej kommer att lämnas eller ej kommer att erhållas , fårallmän domstol och allmän förvaltningsdomstol ombesörja att handlingenöverlämnas till den sökte i särskild ordning genom postverkets försorg(särskild postdelgivning). Kan delgivning ej ske enligt första eller andra stycket,får delgivning ske genom stämningsman eller annan, vars intyg enligt 24 §utgör fuUt bevis om delgivning (stämningsmannadelgivning). får delgivning ske genom kungörelse Om befordran av meddelande, som skall delges, genom telefon, telegram eller på annat liknande sätt till den på vilken delgivningsuppdraget ankommer meddelas bestämmelser av regeringen. Ombefordran av meddelande, som skall delges, genom telegraf, telefon eller påannat liknande sätt tUl den på vilken delgivningsuppdraget ankommer meddelasbestämmelser av Konungen. Kungörelsedelgivning sker genom att handlingen hålles tillgäng- Kungörelsedelgivning sker genom att handlingen håUes tillgäng- Senaste lydelse 1977:677. ligviss tid hos myndigheten eller på plats, som myndigheten bestämmer, och genomatt meddelande härom och om handlingens huvudsakliga innehåU införes i och ortstidning eller endera av dessa frånbeslut om kungörelsedelgivning, Är införande i tidning uppenbarligenmeningslöst, får meddelandet i StäUet anslås i myndighetens lokal inom sammatid. Detta förfarande får också användas, om kungörelsedelgivning enligt 15 §ägt ram och därefter ny delgivning skall ske i samma mål eller ärende. Viddelgivning i fall som avses i 16 § första stycket andra punkten med de personersom hyr eUer annars innehar lägenhet i samma fastighet skaU dessutommeddelandet anslås inom fastigheten på lämpligt sätt frånbeslutet om kungörelsedelgivning. IfaU som avses i 16 § sändes dessutom meddelande med posten till någon ellernågra av de personer som sökes för delgivning under deras vanliga adresser föratt vara tillgängligt för alla dem som avses med delgivningen. Ingår statiigmyndighet eUer kommun bland dem som avses med delgivningen, skall sådantmeddelande alltid sändas tUl myndigheten eller kommunen. Avser delgivningen ifall som avses i 16 § första stycket andra punkten de personer som hyr ellerannars innehar lägenhet i samma fastighet, skall i stället handlingen ellermeddelande enligt 6 § andra stycket sändas med posten till envar av dem, om ejockså detta förfarande skulle medföra större kostnad och besvär än som ärförsvarligt med hänsyn till ändamålet med delgivningen. ligviss tid hos myndigheten eller på plats, som myndigheten bestämmer, och genomatt meddelande härom och om handlingens huvudsakliga innehåll införes i och ortstidning eller endera av dessa frånbeslut om kungörelsedelgivning. Är införande i tidning uppenbarligenmeningslöst, får meddelandet i stället anslås i myndighetens lokal inom sammatid. Detta förfarande får också användas, om kungörelsedelgivning enligt 15 §ägt rum och därefter ny delgivning skall ske i samma mål eller ärende. Viddelgivning i faU som avses i 16 § första stycket andra punkten med de personersom hyr eller annars innehar lägenhet i samma fastighet skall dessutommeddelandet anslås inom fastigheten på lämpligt sätt frånbeslutet om kungörelsedelgivning. 1fall som avses i 16 § sändes dessutom meddelande med posten till någon ellernågra av de personer som sökes för delgivning under deras vanliga adresser föratt vara tillgängligt för alla dem som avses med delgivningen. Ingår statligmyndighet eller kommun bland dem som avses med delgivningen, skall sådantmeddelande alltid sändas till myndigheten eller kommunen. Gäller delgivningeni fall som avses i 16 § första stycket andra punkten de personer som hyr ellerannars innehar lägenhet i samma fastighet, skall i stället handlingen ellermeddelande enligt 6 § andra stycket sändas med posten till envar av dem, om ejockså detta förfarande skulle medföra större kostnad och besvär än som ärförsvarligt med hänsyn till ändamålet med delgivningen. 1978/79:11 175 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Delgivning har skett genom att den som sökes fördelgivning har mottagit handlingen i huvudskrift eller styrkt avskrift ellerstyrkt kopia oavsett på vilket sätt den kommit honom tiUhanda. Förekommer vid särskild postdelgivning eller stämningsmannadelgivningatt den som sökes för delgivning vägrar att taga emot handlingen, ansesdelgivning ändå ha skett. Delgivning skall anses ha skett enligt 6 § andra stycket genom att handlingen ärtillgänglig och meddelandet delgivits, enligt 12 eller 13 § genom att det blivit fullgjort som föreskrivesdär, enligt 15 § andra stycket sista punkten genom atthandlingen lämnats i den söktes hemvist eller fösts på dörren till hans bostad, enligt 17 § på tionde dagen efter beslutet om kungörelsedelgivningunder förutsättning att det blivit fullgjort som föreskrives i paragrafensförsta stycke. Har den sökte kvitterat postförsändelse som hämtas av budpå postanstalt, skall delgivning anses ha skett når försändelsen har hämtats. 11 § Bestämmelsema i denna lag om delgivning av handlingtillämpas även vid delgivning av annat än handling. Lagen gäller i tillämpliga delar Lagen gäller i tillämpliga delar när någon på grund av föreskrift i närnågon på grand av föreskrift i författning har att, utan samband författninghar att, utan samband med mål eller ärende, ombesörja med måleller ärende, ombesörja delgivning. 1 fall som avses i 15 el- delgivning.1 fall som avses i 15 el ler 16 § skaU han påkalla biträde ler16 §/år han påkalla biträde hos hos som föranstaltar länsstyrelsensom föranstaltar om om delgivning på hans bekostnad. delgivningpå hans bekostnad. För varje kommun skaU finnas en förordnar stäm- Stäm- ningsmän tiU det antal som behövs ningsmanförordnas av länsstyrel- i varje polisdistrikt, sen. Det åUggerlånsstyrelsen att föra förteckning över stämnings-mån inom länet. Intyg av stämningsman gäller Som fullt bevis att delgivning har som fullt bevis att delgivning skett skett på sätt som anges i intyget på sätt som anges lintyget. Samma gäller intyg som i tjänsten utfärdas vitsord tillkommer intyg av nämn- av stämningsman, tjänsteman vid ' Senaste lydelse 1977:677. deman, publicus, tjänsteman vid svenskutlandsmyndighet, åklagare, polisman, utmätningsman och exekutiv tjänstemansom är underställd utmätningsman. Detsamma gäller intyg som utfärdas avtjänsteman vid postverket enligt bestämmelser som Konungen meddelar, och intygsom utfärdas enligt särskilda föreskrifter om anslag på kommunens anslagstavla. svensk utlandsmyndighet, åklagare, polisman, kronofogde,exekutiv tjänsteman vid kronofogdemyndighet samt, vid delgivning med den somär intagen i kriminalvårdsanstalt, häkte, allmän vårdanstalt föralkoholmissbrukare, ungdomsvårdsskola eller rättspsykiatrisk klinik,tjänsteman vid anstalten. Samma vitsord tillkommer intyg av publicus,intyg av nämndeman i tingsrätt vid delgivning för tingsrättens räkning samt,vid särskild postdelgivning, intyg av tjänsteman vid postverket. Intyg att delgivning skett på utrikes ort skall gäUa som fuUtbevis att delgivning skett på sätt som anges i intyget, om intygsgivarensbehörighet styrkes av tjänsteman vid svensk utlandsmyndighet. Intyg omdelgivning på utrikes ort gäller som fullt bevis även utan sådant bestyrkandesom nämnts, om detta följer av överenskommelse med främmande stat. Denna lag träder i kraft . meddelat förordnande att tillsvidare vara stämnings man gäller tiU utgången av . Lag om ändring i utsökningslagen! (1877:31 s. 1) Härigenomföreskrivs att 195 a § utsökningslagen (1877:31 s. 1) skall ha nedan angivnalydelse. 195 a §' Ansökan enligt 195 § skall jämte föreläggande förmotparten att yttra sig delgivas denne på sätt som är föreskrivet för stämningi tvistemål. Delgivning sker genom över-exekutors försorg, om sökanden ejhellre vill ombesörja delgivningen själv. Föreläggande som överexekutor i kapitel sändes med posten. Ansökan enligt 195 § skaU jämte föreläggande för motpartenatt yttra sig delgivas denne på sätt som är föreskrivet för stämning i tvistemål. annat fall meddelar part enligt detta Denna lag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1921:244) om utmätningsed Härigenom föreskrivsatt 5 § lagen (1921:244) om utmätningsed skall ha nedan angivna lydelse. Upptages ansökning, somgjorts av borgenär, skall förhör med partema hållas inför konkursdomaren å tidoch ort, som av honom bestämmas. Konkursdomaren teckne genast å ena exemplaretav ansökningen föreläggande för gäldenären att instäUa sig vid förhöret,beredd att avgiva förklaring över ansökningen, vid äventyr att uraktlåtenhet däratinnanej utgör hinder för målets avgörande. Nämnda äventyr skall utsättas iföreläggandet, vUket ock skall innehåUa erinran om att utmätningseden måavläggas vid förhöret samt anmaning till gäldenären att, om han saknar laga orsakatt bestrida ansökningen, personligen infinna sig vid förhöret för att medföreteende av förteckning över sina tillgångar fullgöra edgången. Det exemplarav ansöknings-handlingama, vara föreläggandet tecknats, skall delgivas gäldenären.Delgivning skall ske genom konkursdomarens försorg, där borgenären ej hellrevill själv ombesörja delgivningen. Ifråga om delgivning äge i övrigt vad omdelgivning av stämning i tvistemål är stadgat motsvarande tillämpning. Upptages ansökning, somgjorts av borgenär, skall förhör med partema hållas inför konkursdomaren å tidoch ort, som av honom bestämmas. Konkursdomaren teckne genast å ena exemplaretav ansökningen föreläggande för gäldenären att instäUa sig vid förhöret,beredd att avgiva förklaring över ansökningen, vid äventyr att uraktlåtenhet däratinnanej utgör hinder för målets avgörande. Nämnda äventyr skall utsättas iföreläggandet, vilket ock skall innehålla erinran om att utmätningseden måavläggas vid förhöret samt anmaning till gäldenären att, om han saknar laga orsakatt bestrida ansökningen, personligen infinna sig vid förhöret för att medföreteende av förteckning över sina tillgångar fullgöra edgången. Det exemplarav ansökningshandlingarna, vara föreläggandet tecknats, skaU delgivas gäldenärenpå sätt om stämning i tvistemål är stadgat. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1946:813. Prop.1978/79:11 178 Lagom ändring i växellagen (1932:130) Härigenomföreskrivs att 94 § växellagen (1932:130) skall ha nedan angivna lydelse. 94§' / växelmål må, där käranden det äskar, delgivning av stämning ombesörjas avhonom. Påframställning av käranden skall rätten, om synnerligt hinder ej möter ochsvaranden är så till hands att han kan infinna sig, utsätta första instäUelsetill som stämning sökes eUer . Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i checklagen (1932:131) Härigenomföreskrivs att 72 § checklagen (1932:131) skall ha nedan angivna lydelse. 72§ / checkmål må, där käranden det äskar, delgivning av stämning ombesörjas avhonom. Påframställning av käranden skaU rätten, om synnerligt hinder ej möter ochsvaranden är så tiU hands att han kan infinna sig, utsätta första inställelsetill som stämning sökes eller . Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1946:845. 2 Senaste lydelse 1946:846. Lagom ändring i lagsökningslagen (1946:808) Härigenom föreskrivsatt 5 § lagsökningslagen (1946:808) skall ha nedan angivna lydelse. 5 § Det exemplar av ansökningen Det exemplar av ansökningen vara enligt 4 §föreläggandet tecknats skall jämte fordringshandlingen delgivas gäldenären påsätt om stämning i tvistemål är stadgat. Delgivning skall ske genom rättensförsorg, om borgenåren ej hellre vill själv ombesörja delgivningen. varå enligt 4 §föreläggandet tecknats skall jämte fordringshandlingen delgivas gäldenären påsätt om stämning i tvistemål är stadgat. Dennalag träder i kraft . 1978/79:11 180 Närvarande:f d. justitierådet Brannberg, regeringsrådet , justitierådet ,justitierådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av chefen för , statsrådet , beslutatinhämta lagrådets yttrande (iver förslag till 1. lagom ändring i delgivningslagen (1970:428), 2. lag om ändring i utsökningslagen(1877:31 s. 1), 3. lag om ändring i lagen(1921:244) om utmätningsed, 4. lag om ändring i växeUagen(1932:130), 5. lag om ändring i checklagen(1932:131), 6. lag om ändring ilagsökningslager (1946:808). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsfiskalen föranleder följande yttranden. Förslagettill lag om ändring i delgivningslagen Beträffandesärskild postdelgivning gäller enligt 3 § andra stycket attdenna delgivningsform får användas av de myndigheter som regeringen bestämmer.Dessa myndigheter anges i en bilaga till delgivningskungörelsen. Detremitterade förslaget innebär att rätten att använda särskild postdelgivningbegränsas till de allmänna domstolama och de allmänna förvaltningsdomstolama.Någon övertygande motivering till en sådan begränsning av användningen avdenna till synes praktiska delgivningsform har inte lämnats. Att den nu brakashuvudsakligen av tingsrätter torde ha sin historiska förklaring. - Regeringenbestämmer nu vilka myndigheter som får använda särskild postdelgivning. Någonanledning att övergå till att i lag detaljreglera rätten att använda denna delgivningsformsynes inte föreligga. Med hänsyn härtill bör i den föreslagna lydelsen orden "aUmändomstol" och "aUmän förvaltningsdomstol" ersättas av "myndighetsom regeringen bestämmer". Enligtden föreslagna lydelsen av 3 § tredje stycket sker stämningsman- Prop.1978/79:11 181 nadelgivninggenom "stämningsman eller annan, vars intyg enligt 24 § utgör fullt bevisom delgivning". Av 24 § i den föreslagna lydelsen framgår att intyg av bl.a. stämningsman har sådan bevisverkan endast om det utfärdas i tjänsten.Avsikten torde vara att denna begränsning skall gälla även enUgt 3 § tredjestycket. Om stämningsman utför en delgivning utom tjänsten skulle det med andraord inte bli fråga om en stämningsmannadelgivning i paragrafens mening. Bland de personer somuppräknas i 24 § ingår tjänsteman vid postverket. Intyg av sådan tjänstemanhar emellertid bevisverkan enligt paragrafen endast vid särskild postdelgivning.Det finns alltså inte något utrymme för posttjänsteman att utföra stämningsmannadelgivning.Regeln i 3 § tredje stycket bör därför inte omfatta posttjänsteman. Detta kanundgås genom att regeln om bevisvärdet av posttjänstemans intyg bryts ut tillett särskilt, andra, stycke i 24 § och hänvisningen i 3 § tredje stycket till24 § får avse endast denna paragrafs första stycke. 1denna paragraf beskrivs de fyra huvudformema för delgivning, var och en i ettstycke. Paragrafens tre första stycken skildrar sålunda ordinär delgivning,särskild postdelgivning och stämningsmannadelgivning. Det Qär-de handlar om kungörelsedelgivning.Ordinär delgivning inrymmer i sin tur tre delformer: brevdelgivning, delgivningmed rekommenderad försändelse och buddelgivning. Huvudformema är avsedda attbegagnas i den ordning i vilken de uppräknas. 1 första hand skaU sålundaordinär delgivning komma till användning. Särskild postdelgivning får blottbrakas av vissa myndigheter (enligt förslaget endast domstolar). Stämningsmannadelgivningfår tillgripas först om de båda nyssnämnda formema ej lett eUer ej kan väntasleda till delgivning inom önskad tid. Allmänt kan sägas att densystematik som tillämpas ger ram för åtskilliga erinringar. Deändringsförslag, som framläggs i lagrådsremissen, markerar ytterligare dennuvarande systematikens inneboende brister. Vad som kaUas för stämningsmannadelgivningär exempelvis egentligen en form av buddelgivning. Den skiljer sig från övrig buddelgivningendast därigenom att budets intyg om att handlingen överlämnats tiU den somsöks tiUäggs särskild bevisverkan. Denna beviskraft åstadkommes genom att lagenutsäger att intyg om delgivning utfärdat av vissa personer skall ha en viss processuellverkan. Motsvarande intyg utfärdat av en person som icke tillagts dennabefogenhet får visserligen icke sådan formell beviskraft men då, som särskiltunderstryks, fri bevisprövning skall tillämpas kan man räkna med att ett intygav annan person som åtnjuter samma tilltro som den som givits formell ställningsom intygsutfärdare i verkligheten får samma betydelse som det formellaintyget. I realiteten blir sålunda skillnaden mellan stämningsmannadelgivningoch buddelgivning i flertalet situationer obetydlig. Olikheten framkommer försti det fall att den sökte vägrar mot- 1978/79:11 182 Enligt 19 § andra stycket DL får då stämningsmans intyg härom denverkan att delgivning anses ha skett. Ilagrådsremissen föreslås att området för buddelgivning vidgas. Det sker genomen definitionsändring. Buddelgivning är enligt förslaget att genom bud ellerpå annat sätt överlämna handlingen till den sökte. Om exempelvis ensjukhuskurator under sin verksamhet till en på sjukhuset intagen överlämnar enhandling och skriver ett intyg om att så skett, bUr fråga om buddelgivning.