prop · G20372 · 1978-12-31 00:00:00 — Förslaget,som har utarbetats gemensamt med tjänstemän i de svenska, danska och norskaregeringskanslierna, överensstämmer i sak med del lagförslag som avses bliframlagt i och med det som redan nu har genomförls i med verkanfr.o.m. Tjänstemän från det finska hardeltagit i diskussionerna. Enligt medborgarskapslagen kan man förvärva svensktmedborgarskap antingen som självständig person eller som biperson. De olikasätl på vilkel svenskt medborgarskap kan erhållas framgår av följande uppställning. 1) vid födelsen -I S 2) genomlegitimation - 2S 3) genom anmälan -3, 4 och 10 §S 4) genomnaturalisalion - 6S, B, Förvärv som biperson: av barn genom atl fadern ellermodern blir svensk medborgare - 5 S, 6 S sista stycket, 10S b) och c), 13 a Ssamt 15 8 andra siycket. Bestämmelserna innebär följande. Förvärv vid födelsen. Barn vars föräldrarär gifta vid barnets födelse följer i princip fadern i medborgarskapshänseendeoch får enligt 1 § medborgarskapslagen svenskt medborgarskap, om fadern ärsvensk. Likaså förvärvar barnel svenskt medborgarskap vid födelsen om fadern äravliden men vid sin död var svensk och gift med barnets moder. Från regelnfinns ell undanlag. Även om fadern inte är svensk medborgare förvärvar nämligenbarnel svenskt medborgarskap vid födelsen, om modern är svensk medborgare ochgift med barnets fader eller änka efter honom och dessulom fadern ej harmedborgarskap i någon stat eller barnet inte vid födelsen förvärvar fadernsmedborgarskap. Den nämnda situationen föreligger inte sällan. I vissa av deländer varifrån invandrare söker sig till gäller 1978/79:72 25 nämligen, atl barn som har fölls i äktenskap utanförfaderns hemland inte automatiskt får faderns medborgarskap vid födelsen, ommodem är t.ex. svensk medborgare. Del kan t.ex. fordras någon form avregistrering i dessa fall. Av denna typ är lagstiftningen i t. ex. Jugoslavien.I dessa fall fär alltså barnet moderns svenska medborgarskap vid födelsen. För barn vars föräldrar inte ärgifta med varandra är del avgörande om modern har svenskt medborgarskap. Ärmodern svensk medborgare och inte gift med barnels fader eller änka efter honomblir barnel svenskt vid födelsen. Barnet får alltså moderns svenskamedborgarskap även i de fall dä föräldrarna har varit gifta med varandra menäktenskapet har upplösts genom äktenskapsskillnad kort före barnets födelse. I S försia stycketmedborgarskapslagen i sin nuvarande lydelse irädde i krafl den I januari 1977.De ändringar som då genomfördes innebar en anpassning till de samiidigi ändradebördsreglerna i (se vidare prop. 197.5/76: 136 s. 17-20 samlprop. 1975/76: 170 och SFS 1976:612). Enligt I S andra stycketmedborgarskapslagen anses hittebarn som anträffas här i rikel som svenskmedborgare till dess annat blir utrett. Förvärv genom legitimation. I 2Smedborgarskapslagen behandlas förvärv av svenskt medborgarskap genomlegitimation. Ingår svensk man äktenskap med utländsk kvinna medför del attföre äktenskapet fött barn till makarna blir svensk medborgare, om barnet vidden aktuella tidpunkten är ogift och inte har fyllt . Förvärv genoin anmälan. Enligt 3 Sförsta stycket medborgarskapslagen förvärvar utlänning, som oavbrutet har haftsitt hemvist i från del han fyllt och dessutom lidigare haft sitthemvist här under sammanlagt , svenskt medborgarskap genom atl,efter det han har fylli 21 är men innan han har fyllt , anmäla sin önskanhos länsstyrelse. Sådani förvärv förutsätter inte alt sökanden förlorar sittlidigare medborgarskap. Om ullänningen inie är medborgare i någon stat ellerstyrker att han skulle förlora sitt utländska medborgarskap genom att förvärvasvenskt, får anmälan göras redan då han har fyllt , om han vid tiden föranmälan har sill hemvist i rikel och dessutom lidigare haft sitthemvist här under sammanlagt . Till grund för bestämmelsen ligger denuppfattningen, alt utländskt barn som har växt upp här i landet därigenom harknutils så slarkl lill , all de bör ha rält att bli svenska medborgareom de så önskar. Medborgarskapsförvärvet sker genom s. k. increscens ellerinväxande i samhället. Enligt 10 S a) medborgarskapslagen likställs vidlillämpning av 3 S hemvist i , eller med hemvist här iriket. Detla gäller dock endast i den mån hemvisltiden har infallit och tidigare än före anmälan. S.k. återvinning av svensktmedborgarskap regleras i 4S medborgarskapslagen. Har någon, som vid födelsenhar blivit svensk och oavbrutet haft sitt hemvist här i rikel inlill , förlorat sill svenska medborgarskap, återvinner han detla, om han åter har hemvist i rikel och anmäler sin önskan hos länsstyrelse. Densom är utländsk medborgare måste styrka atl han förlorar delutländska medborgarskapet. Enligt 10 S a) likställs vid lillämpning av 4Shemvist intill i , eller med hemvist här irikel. Medborgare i , ellerNorge har genom 10 S b) och c) fått möjlighel att genom anmälan få svensktmedborgarskap, om de uppfyller vissa villkor. Medborgare i sådan statförvärvar svenskt medborgarskap efter anmälan hos länsstyrelse, om han harförvärvat det danska. Prop.1978/79:72 26 finländska eller norska medborgarskapet på annat sätt ängenom naturalisalion, har fyllt , har hemvist här i rikeloch inte under denna lid har dömts lill fängelse. När någon blir svensk medborgaremed stöd av 3S, 4S eller 10S b) medborgarskapslagen medför del i allmänhet atthans eller hennes ogifta bam som har hemvist här i riket och inte har fyllt 18år också får svenskt medborgarskap (5S och 10 b S medborgarskapslagen). Besvär över länsstyrelses beslut ianmälningsärenden avgörs av kammarrätt, varifrån fullföljd kan ske lil!regeringsrällen. Förvärv genom naturalisalion.Villkoren för naturalisalion är enligt 6S första stycket medborgarskapslagenatt den sökande har fyllt , all han har hemvist här i riketsamt att han har fört en hederlig vandel. 1 fråga om dansk, finländsk, isländskeller norsk medborgare krävs två ärs hemvisttid. Även om dessa villkor inte äruppfyllda kan emellertid enligt andra stycket samma paragraf naturalisalion ägarum, om det med hänsyn lill sökandens förhållanden föreligger särskilda skälför detta. Som exempel på sådana särskilda skäl nämns i lagen alt det skullemedföra gagn för rikel atl sökanden upptas till svensk medborgare, all sökandenförut har haft svenskt medborgarskap eller all sökanden är gift med svenskmedborgare. har (prop. 1975/76: 136.InU 44, rskr 400) beslutat om närmare riktlinjer för dispens från de nämndaförutsättningarna för naturalisalion. Naturalisationsärende avgörs av somäven bestämmer om naturalisationen skall omfatta också sökandens ogifta barnunder . Besvär över SIV:s beslut i naturalisationsärende kan anföras hosregeringen. En ledande princip inom svenskmedborgarskapsrält är sedan gammalt att dubbelt medborgarskap bör undvikas. Omden sökande inte utan särskilt medgivande från hemlandsmyndighel förlorar sittutländska medborgarskap genom att han förvärvar svenskt medborgarskap, kandärför enligt 6 S tredje slyckel medborgarskapslagen ställas som villkor förall sökanden skall få svenskt medborgarskap, atl han inom viss lid styrker atlsådant medgivande har lämnats. Syftet med sädan villkorlig naturalisalion äratt så långt som möjligl försöka undvika dubbelt medborgarskap. Bara genom atlbefrias från tidigare medborgarskap kan den som har fåll svenskt medborgarskapräkna med fullt svenskt rättsskydd utomlands. Den som inte fåll befrielsebelraklas i sill förutvarande hemland som medborgare endast där. Ikonfliktsituationer kan därför svenska myndigheter få svårigheter att gerättsskydd. har också anslutit sig lill1963 års Europarådskonvenlion om begränsning av fall av flerfaldigtmedborgarskap m.m. Enligt konventionen gäller bl. a. atl myndig medborgare ifördragsslutande stal inte får tillåtas att behålla tidigare medborgarskap närhan efter ansökan får medborgarskap i annan fördragsslulande stat. I 7§ medborgarskapslagen finnsbestämmelser omförlust av svenskt medborgarskap vid förvärv av annat. Svensktmedborgarskap förloras av den som förvärvar utländskt medborgarskap efteransökan eller uttryckligt samtycke eller som förvärvar utländskt medborgarskapgenom all inträda i allmän tjänst i annan stal (punkterna I och 2). Vidareförloras svenskt medborgarskap av ogift barn som blir utländskmedborgare genom att utländskt medborgarskap på angivet sätt förvärvas avföräldrarna, om de har vårdnaden om barnet. Blir barnet utländskt genom attden ene av föräldrarna får utländskt medborgarskap, förutsätts för att barnetskall föriora sitt svenska medborgarskap, atl den föräldern antingen ensam 1978/79:72 27 har vårdnaden om barnel eller har vårdnaden lillsammansmed den andre och denne inte är svensk medborgare (punkl 3). Blir ogift barnunder utländsk medborgare genom att föräldrarna ingår äktenskap medvarandra, förlorar barnet det svenska medborgarskapet. Har barnet hemvist här irikel, inträder förlusten endast om barnet innan det fyllt flyttarur riket och då har utländskt medborgarskap (punkt 4). Vidare gäller alt den som är föddutomlands och aldrig har haft sitt hemvist i och inte heller haruppehållit sig här under förhållanden som tyder pä samhörighet med Sverigeförlorar sitt svenska medborgarskap när han fyller tjuguivå år (8 S förstasiycket medborgarskapslagen). På gjord ansökan kan dock medgeall medborgarskapet behålls. När någon enligt denna beslämmelse förlorarsvenskt medborgarskap, medför della förlusl av sädanl medborgarskap även förhans barn, om inte barnet genom detla blir statslöst. kan enligt 9Smedborgarskapslagen pä ansökan befria den som är eller önskar bliva utländskmedborgare från hans svenska medborgarskap. Är sökanden inte redan utländskmedborgare, skall som villkor för befrielsen föreskrivas, atl han inom visstid får medborgarskap i annan stat. Det finns i della sammanhanganledning alt erinra om den utveckling i liberaliserande riktning som har sketti praxis i fråga om barns förvärv av svenskt medborgarskap genomnaturalisalion. Det är på den vägen som man har skapat möjlighet förbarn i äktenskap mellan svensk moder och utländsk fader atl få moderns svenskamedborgarskap. upptas barn till svensk medborgare tillsammans medutländsk fader eller moder. Utländsk man som är gift med svensk kvinna kanenligt nuvarande praxis naluraliseras hemvist i äktenskap, om övriga naturalisalionsvillkor är uppfyllda (prop.1975/76: 136 s. 30). För medborgare i nordiskt land gäller som nämnts generelltkrav på endasl två ärs hemvist i för naturalisalion. Barn kan vidare självständigtnaluraliseras lill svensk medborgare. I praxis gällde redan före den I juli1976 följande. I äktenskap mellan svensk kvinna och utländsk man beviljadesregelmässigt naturalisalion för alla barn som vid förvärv av svensktmedborgarskap förlorade sill tidigare medborgarskap. Detsamma gällde barn sominte före myndig ålder kunde föriora sitt lidigare medborgarskap, t.ex.brittiska och grekiska barn. Även sådana barn som inte förlorade sitt tidigaremedborgarskap om det förvärvade svenskt medborgarskap genom självständignaturalisalion men väl om det naturaliserades som biperson till fadern, t.ex.italienska och spanska barn, kunde undantagsvis naluraliseras självständigt. Idessa fall avvaktades dock i allmänhet all fadern skulle kunna söka svensktmedborgarskap för att dubbelt medborgarskap för barnet skulle kunna undvikas.En allmän förutsäitning för självständig naturalisalion av barn var att barnelvar bosatt i och atl föräldrarna samtyckte till naturalisationen. De av antagnariktlinjerna för självsiändig naturalisalion av barn innebar atl praxisliberaliserades ytterligare något (prop. 1975/ 76: 136 s. 23, InU 44 s. 12).Numera skall barn i äktenskap mellan svensk moder och utländskfader regelmässigt kunna naluraliseras självständigt, om familjen är bosatt iSverige och båda föräldrarna har ansökt om naturalisalion för barnet. Barn övertolv är bör få lillfälle all yllra sig. Undanlag skall kunna förekomma i defall då barnel förlorar sill lidigare medborgarskap endast om det naluraliserassamtidigt med fadern och denne kan väntas bli naluraliserad . Prop.1978/79:72 28 3 Betydelsen på skilda rättsområden av att ha svensktmedborgarskap Barn i äktenskap mellan svenskkvinna och utländsk man fär som lidigare nämnls i regel inte svensktmedborgarskap vid födelsen. I stor utsträckning kommer dock sådana bam attförr eller senare naluraliseras till svenska medborgare antingen självständigteller som biperson till fadern, om familjen är bosatt i . I åtskilliga,kanske flertalet fall kan detta antas ske redan innan barnel fyllt . Enändring i medborgarskapslagen, som medför att barn till svensk moder alllidfår svenskt medborgarskap vid födelsen, kan med hänsyn lill nuvarande liberalanaturalisationspraxis antas främst få den betydelsen, atl barnel lidigare ännu blir svensk medborgare. Den får emellertid betydelse också i de fall dåförutsättningarna för naturalisalion inte föreligger eller föräldrarna inteansöker om naturalisalion. Mol den bakgrunden lämnas i det följande enkortfattad redogörelse för den betydelse det har inom skilda rättsområden atlen person har svenskt medborgarskap. I försia hand berörs barnels situation.Redogörelsen gör inte anspråk på fullständighet utan syfiar endasl liil atl geen allmän bild av rättsläget. En ändring avmedborgarskapslagstiflningen som innebär alt barn vid födelsen får svensktmedborgarskap, om föräldrarna är gifta med varandra och någon av föräldrama ärsvensk medborgare, får vissa följder inom familjerättens område. Den skrivnainternationella rätten på familjerätts-området är ofullständig och delvisföråldrad. Innehållet i rättspraxis är inte heller alltid klart. Vissainternationella familjerältsliga frågor ses över i vårt land.Samiidigi pågår internationella överläggningar om konventionsreglering påområden som är oreglerade. Allmänt kan sägas om situationen påfamiljerättsområdel alt den tidigare starka anknytningen tillnationalitetsprincipen efter hand har urholkals. Utvecklingen kan sägas gå fränett mer formellt länkande till alt i ökad utsträckning beakta hela den fakiiskasituation de berörda personerna befinner sig i. Domicillänkandel får därmedallt större betydelse. Enligt svensk lag anses faderskapettill ell barn vara klart, om barnel föds av en moder som är gift. Mannen iäktenskapet anses då vara barnets fader (1 kap. 1 S (FB)). Dennapresumtion kan hävas enligt särskilda bestämmelser (I kap. 2 § FB). I svenskrätt saknas internationella bestämmelser om faderskapspresumtion och dess hävande.Tidigare har del ansetts atl man skall utgå från mannens nationella lag när detgäller att bestämma barnets börd. Denna uppfattning kan numera sägas varaföråldrad. Allmänt kan sägas alt barnels nationalitet endast i mycketbegränsad omfattning kan förväntas få betydelse när det i en familjerätisligtvist skall bestämmas vilken lag som skall lillämpas. En ändring avmedborgarskapslagen torde vidare sakna betydelse för lillämpningen av reglernaom fastställande av faderskap till barn utom äktenskap. I svensk rätl finns inte någonlagstiftning rörande erkännande av fader-skapsfastställelser som skett iutlandet. Överiäggningar har inletts med de nordiska länderna om en gemensamkonvention eller en uniform lagstiftning om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden.Barnets medborgarskap torde därvid komma att sakna betydelse. Beiräffande adoption finns olika bestämmelser för nordiskaoch utom- Prop.1978/79:72 29 För nordiska förhållanden gällerbestämmelserna i förordningen (1931:429)om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Om en nordiskmedborgare som har hemvist i vill adoptera nordisk medborgare, görsansökningen i den stat där sökanden har hemvist. Prövningen sker enligt lagen iden staten. Med den föreslagna lagändringen kommer antalet barn med svenskamedborgarskap alt öka, vilkel innebär alt fler barn kommer att falla in underden nordiska adoplionsregleringen. För utomnordiska förhållandengäller lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption.Om sökande är svensk medborgare eller har hemvist här tas ansökningen upp iSverige och prövas enligt svensk lag. Regeringen kan medge att också i andrafall ansökningen prövas här. Vid prövningen skall särskilt beakias, om barnelgenom medborgarskap eller hemvist eller på annal säll har anknytning lillfrämmande stat och del skulle leda till avsevärd olägenhet för barnet omadoptionen inte blir gällande i den främmande staten. Har adoptionsbeslulmeddelats i främmande stat gäller det också i om sökanden varmedborgare eller hade hemort i den främmande stålen när beslutet meddelades. Ombarnet då var svenskt eller hade hemvist i skall hagodkänt adoptionen. Genom den ifrågasatta lagändringen kan socialstyrelsenkomma all få ell ökal anial ärenden då godkännande krävs av ell utländsktadoptionsbeslul därför alt barnet dessutom har svenskt medborgarskap. Någonsiörre ökning torde del dock inte vara fråga om. Svensk rätt saknar generellainternationellträttsliga lagbestämmelser angående vårdnaden om och underhålltill barn. Ett undantag utgör lagstiftningen för de nordiska förhållandena.Barnets medborgarskap saknar betydelse för lillämpning av den nordiskaregleringen. Enligt 8 S förordningen (1931:429) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap, vilken avsernordiska förhållanden, kan i samband med hemskillnad eller äktenskapsskillnad imål mellan nordiska medborgare också las upp frågan om underhållsskyldighetlill och vårdnaden om barn. Talan om vårdnad och underhåll kan också väckassenare. Talan las då upp i den stat där den mol vilken talan riktas har sitthemvist. Vid prövningen lillämpas lagen i den staten. Nordiska avgörandengäller i utan särskild stadfästelse och utan prövning av avgörandetsriklighet (22 §). Enligt 3 kap. 6 § lagen (1904: 26s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskapfår frågor om underhäll och vårdnad tas upp i samband med äklenskapsmål avinternationell karaktär, förutsatt givetvis all äklenskapsmålei som sådani fårtas upp här. Om vårdnads- och underhållsfrågorna las upp enligt den nämndabestämmelsen, skall frågorna alltid prövas enligt svensk lag, om barnet vistashär. Det nuvarande rättsläget torde i övrigt kunna sammanfattas så, atl barnetsmedborgarskap i stort selt saknar betydelse i vårdnadsmäl, i vart fall ombarnet har hemvist i och kan beräknas stanna här, I fråga om underhålltorde svensk lags minimiförpliktelser tillämpas. Delta gäller åtminstone ombåde den underhållsberättigade och underhållsskyldige är bosall här ochsannolikt även annars, så snart barnet är domicilierat här. Någon skyldighet för atlerkänna annal lands vårdnadsdom och vice versa föreligger inte, om man bortserfrån nordiska förhållanden. Inom pågår dock arbetepå en konvention om erkännande och verkställighet av avgöranden angåendevårdnaden om barn. Prop.1978/79:72 30 De svenska bestämmelserna omförmynderskap gäller också i fråga om svenska medborgare som har hemvist utomriket (4 kap, IS lagen (1904: 26 s, 1) om vissa internationella rättsförhållandenrörande äktenskap och förmynderskap). Saknas behov av förmynderskap här ilandet på grund av atl förmynderskapet är ordnai i del landet där vederbörandeär bosatt, kan man nöja sig med del förmynderskapet. Gällande rätl knytersåledes an till nationaliteten men i praktiken torde den föreslagna ändringenfå ringa betydelse. Regler molsvarande de nu nämnda gäller i fråga om utländskmedborgare som har hemvist i . Huvudregeln är alt förmynderskap skallordnas i hemlandet. Svensk domstol kan dock anordna förmynderskap för utländskperson som är bosatt här, om del framgår all del inte kommer all anordnas ihemlandet. Särskilda bestämmelser gäller förnordiska förhållanden. Enligt 14 S förordning om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap anordnasförmynderskap för underårig medborgare i i den stat där barnel harhemort. I varje stat tillämpas där gällande lag. Enligt I kap. 1 S första stycketlagen (1937: 81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo bedömsräilen lill arv efter svensk medborgare enligt svensk lag, även om den avlidneinte hade hemvist i riket. Nationaliteten har således avgörande betydelse ochdel gäller även frågor som rör arvsordning, arvsdelning, förskoll på arv,laglott, förverkande av arv och arvinges rätt all ulöver sin arvslott fåunderhåll ur kvariålenskapen. Också inom lestamenisrällen harnationalitetsprincipen ett stort utrymme (se 1 kap. 36 §§). En annan sak äratl utländsk medborgare i princip har samma rält som svensk att ta arv här ilandet. 1 fråga om nordiska förhållandengäller följande. Hade nordisk medborgare vid sin död hemvist i skall ifråga om rätten lill arv svensk lag gälla. Hade emellertid den avlidne dockinte vid dödsfallet haft hemvist här skall hans hemlands lagvinna lillämpning om någon av arvingarna eller lestamentslagarna yrkar det (I Slagen 1935: 44 om dödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgaresom hade hemvist här i riket). Den avlidnes medborgarskap ärsåledes av avgörande betydelse för fiågan huruvida svensk lag eller dennyssnämnda nordiska författningen skall kunna lillämpas. Den föreslagnaändringen av medborgarskapslagstiftningen får därför vissa begränsade följderi fräga om arv och testamente. Enligt svensk rätt kan också densom är ingå äktenskap. I detta fall krävs dock tillstånd avlänsstyrelsen (2 kap. I § - GB). lag om vissainternationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap finnsbestämmelser om äktenskaps ingående. Huvudregeln är all om utländsk medborgarevill ingå äktenskap inför svensk myndighei, hans rält till del prövas enligtlagen i den stat där han är medborgare (I kap. I S). Ett äktenskap som haringåtts utom riket enligt främmande lag anses giltigt till formen om del ärgiltigt i den stat där det ingicks. Äktenskapet anses också giltigt till formenom del är giltigt i den eller de stater där mannen och kvinnan var medborgare. Rält för nordisk medborgare allingå äktenskap prövas enligt lagen i det nordiska land där han sökerhindersprövning eller lysning, om någon av de trolovade hade sitt hemvist där.Såvitt gäller nordiska förhållanden har medborgarskapet betydelse för fräganhuruvida förordning är lillämplig eller ej men i övrigt harmedborgarskapet endast mindre belydelse. Prop.1978/79:72 31 Makars egendom och andra ekonomiskarättsverkningar av äktenskapet utreds av Familjelagssakkunniga(Ju 1970:52). Sedan denna utredning slutförts kommer de sakkunniga all se överden internationella lagstiftningen på området. finns regler omäktenskapels rättsverkningar förordning, om vissa internationellaförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Förordningen gällernordiska medborgare och bygger på domicilprincipen. I den svenska namnlagen (1963:521)saknas generella regler om lagens tillämplighet på utländsk medborgare. 8 Sinnehåller bestämmelser om förvärv av släktnamn efter beslul avnamnmyndighelen. Enligt bestämmelserna kan svensk medborgare som saknarsläktnamn eller vars släktnamn inte är tillräckligt särskiljande eller annarsär mindre tjänligt efter ansökan få ett annal släktnamn. Reglerna gäller ävenden som är gift med svensk medborgare. Om särkilda skäl föreligger kan ävenannan utlänning som stadigvarande vislas här få släktnamn enligtbestämmelserna. Den föreslagna ändringen i medborgarskapslagen torde inte fänågra nämnvärda konsekvenser i dessa hänseenden. Såvitt gäller det släktnamn sombarnet förvärvar vid födelsen kommer den föreslagna ändringen imedborgarskapslagen att medföra atl svensk lag blir tillämplig på fler barn. Denuvarande kyrkobokföringsbestämmelserna knyter nämligen an till barnetsmedborgarskap. Barnet får alltid släktnamn enligt den svenska namnlagen ombarnet är svensk medborgare, oavsett om barnet även har annat medborgarskap ochoavsett om barnel lidigare har haft hemvist i annal land.