prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Den förrasammansättningen bör användas företrädesvis för behandlingen av ärenden somligger närmare högsia domslolens verksamhelsområde och den senaresammansättningen företrädesvis för behandlingen av ärenden som ligger närmareregeringsrättens verksamhetsområde. När annan lagfaren person än justitierådoch regeringsråd skall tjänstgöra i avdelning, bör om möjligt lillses alt hanrepresenterar det ämnesområde på vilkel ärenden företrädesvis skall handläggaspå avdelningen. Närlagrådel skall arbela på tre avdelningar, lorde normalt fem justitieråd ochfyra regeringsråd las i anspråk för lagrådsgranskningen. Med hänsyn lillgranskningsområdet för man nämligen räkna med all två av avdelningarna skallbeslå vardera av två justitieråd och ell regeringsråd och en avdelning av ett justitierådoch två regeringsråd (jfr dock vad som anförs under 4 S). då del ärtillräckligt med två avdelningar lorde lagrådsgranskningen la i anspråk trejustitieråd och tre regeringsråd. Antalet justitieråd och regeringsråd som lasi anspråk för ijänslgöring i lagrådet är emellertid beroende också av i vilkenulsiräckning andra jurisler kommer all användas för laggranskning. Andra änjustitieråd och regeringsråd bör emellerlid inte anlitas för tjänstgöring ilagrådet annal än när lagrådels arbetsbörda eller arbeisförhållandena i högsiadomstolen eller regeringsrätten kräver det. Enligtnuvarande lagrådslag kan, om det anses behövligt, utöver de fyra ledamölernautses ytterligare en person att som ledamol della i behandlingen av visslärende, vars bedömande kräver särskild fackkunskap. Enligtdepartementsförslagel skall behovet av fackkunskap i stället tillgodoses genomatt man anlitar sakkunnig (jfr 10 S). Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4) och vad som har anförtsunder 3 § skall avdelningarna i viss utsträckning kunna ha sinsemellan olikasammansättningar. Antalet justitieråd och regeringsråd som skall Ijänslgöra ilagrådet blir därför beroende, föruiom av antalet avdelningar 1978/79:195 70 ochförordnande för annan lagfaren person att tjänstgöra som ledamol, även avfrågan hur avdelningarna skall vara sammansatta. Del måsie på grund häravfastställas hur många justitieråd och regeringsråd som skall tjänstgöra ilagrådet och hur detla antal skall fördelas på avdelningarna. 1 4 S anges allregeringen med beakiande av 2 och 3 §§ besiämmer hur många justitieråd ochregeringsråd som skall tjänstgöra i lagrådel och hur sådana ledamöter skallfördelas på avdelningar. Avgörandeför proportionen mellan antalet justitieråd och antalet regeringsråd bör varaärendenas beskaffenhei i stort, dvs. i vad mån de ligger närmare högstadomslolens eller regeringsrättens verksamhelsområde. Samråd bör naluriigtvisske med högsia domstolen och regeringsrällen innan beslut meddelas i saken. Detförtjänar att understrykas att förevarande paragrafendast avser antaletjustitieråd och regeringsråd som skall ijänslgöra i lagrådet. Frågan omuiseende av de justitieråd och regeringsråd som skall tjänstgöra i lagrådetregleras i 5 §. Försiaslyckel i förevarande paragraf i förslaget överensstämmer med 2 § nuvarandelagrådslag. I andra slyckel föreskrivs att annan lagfaren person som skall varaledamol av lagrådel förordnas av regeringen, som också bestämmer vilkenavdelning sådan ledamol skall lillhöra. Tjänstgöringstideni lagrådel för justitieråd och regeringsråd bör i likhel med vad som gäller i princip omfatia . Det synes lämpligt all annan lagfaren person, somskall vara ledamot av lagrådet, ulses för samma lid. Lagrådels verksamhet börliksom f. n. vara indelad i fasta perioderom . Härav följer emellerlidatt ledamöier av lagrådel inle alllid kan ulses fören lid av . Om enavdelning har inrättats under pågående lagrådsperiod, bör ledamölerna utsesendast för liden till periodens utgång. Ett annal fall är all avdelning vidbehandlingen av ett visst ärende skall beslå av fyra ledamöter. Den ledamot somendast skall della i behandlingen av ett vissl ärende skall utses bara fördetla ärende. I enlighel med del nu sagda föreskrivs i 6 § all ledamöier avlagrådel ulses för lagrådsperiod, om ime annat föranleds av regeringens beslulom avdelnings tjänstgöring eller sammansättning, samt atl lagrådsperiod räknat från början av högsta domstolens höstsession med uddaslutsiffra. Vidare görs en erinran om au annan tjänstgöringstid i vissl fallföreskrivs i 13 §. Delär tydligt atl förordnande au ijänslgöra som ledamot av lagrådet ibland måstekunna hävas. Några uttryckliga bestämmelser om hävande av förordnande har inteansetts behövliga. Prop.1978/79:195 71 Försiaslyckel försia meningen överenssiämmer med 6 § försia slyckel i nuvarandelagrådslag. I andra slyckel ålerfinns nuvarande regel om begränsning iskyldigheten all ijänslgöra i lagrådel för jusiilieråd eller regeringsråd somhar uppnått . Nuvarande bestämmelser beträffande en motsvarandebegränsning av tjänstgöringsskyldigheten för den som har innehaft justilieråds-eller regeringsrådsämbeie har däremoi ersatts av en regelbeiräffande den som är ordförande på avdelning i någon av domstolarna. Därvidföreslås emellerlid inle möjlighet för vederbörande att samlycka lillijänslgöring i lagrådel. Till följd härav har besiämmelsen såsombehörighelsregel lagiis upp som en andra mening i försia siycket. Dethar inle ansetls behövligt alt uppställa undanlag beträffande justitieråd ellerregeringsråd som står i lur all förordnas lill ordförande på dömande avdelning.Det kan förutsättas atl den som väntas inom korl bli förordnad till ordförandeinle ulses atl tjänstgöra i lagrådel. Även i övrigt lorde man kunna räkna medau några problem inte skall behöva uppkomma i praktiken. Dennuvarande lagrådslagen ulgår från atl lagrådets avdelningar har lika behörighetall handlägga remiiierade ärenden. Någonuiirycklig föreskrifi härom finns dock inle. Enligt 1 § andra slyckel i lagenskall, när exlra avdelning ijänslgör, ärendena fördelas mellan avdelningarnapå sätt dessa samfälll besiämmer. Med hänsyn till auavdelningarna i lagrådel enligt förslaget skall kunna ha sinsemellan olikasammansättning bör ullryckligen anges all avdelningarna har lika behörighet atlbehandla ärenden som ankommer på lagrådel. En beslämmelse härom har lagits uppi försia siyckei. Iandra siycket föreskrivs alt ärendena fördelas mellan avdelningarna på del sälllagrådets ledamöier besiämmer. Enligt11 § skall omröslning ske i den omfallning som finnes påkallad, när skiljaktigameningar förekommer vid en avdelnings behandling av ett ärende. Dessa regler förutsätteratl bestämmelser meddelas om vem som skall vara ordförande på avdelning. 1försia siycket av förevarande paragraf anges därför alt ordförande på avdelningi lagrådel skall vara del justitieråd eller regeringsråd som först har utnämntstill sådani ämbete samt all förutvarande justitieråd och regeringsrådhärvidjämställs med justitieråd och regeringsråd. Detta överenssiämmer med denordning som lillämpas f n. Enligtförslaget skall vissa frågor rörande lagrådets tjänstgöringsförhållandenavgöras av lagrådels samtliga ledamöter. Del har synts lämpligt all även ta uppen uttrycklig beslämmelse om vem som skall vara ordförande när 1978/79:195 72 lagrådetsledamöier sammanträder samfällt. Av andra slyckel framgår all ordförande isådani fall skall vara den äldsie ordföranden på avdelning. Härmed åsyftas denav avdelningsordförandena som är äldst i ijänslen. Vidlagrådels granskning av regeringens förslag är del departement i vilkelförslaget har utarbetats skyldigt au tillhandahålla föredragande, även omärendei har remitterats av riksdagsulskoli. Beträffande granskningen avlagförslag som har väckis inom ankommer del på vederbörande utskottall tillhandahålla föredragande. Bestämmelser i dessa hänseenden inleder dennaparagraf Lagrådsuiredningenhar föreslagil atl lagrådel vid behandlingen av visst ärende skall somsakkunnig kunna anlila person med särskilda fackkunskaper. Sådan sakkunnigskall enligt förslaget förordnas av regeringen på begäran avlagrådsavdelningen. Förslaget innebär den ändringen i förhållande lill gällandeordning alt den särskilt lillkallade sakkunnige inte som skall vara ledamotav lag-ådet ulan bilräda detla. En föreskrift i ämnet skall enligt förslagettas in i lagen om lagrådel. Rättighetsskyddsutredningenhar godlagil förslaget med den ändringen att lagrådel och inte regeringen skallutse den sakkunnige. Enligt min mening talar här övervägande prakliska skäl förlagrådsutredningens förslag. Andra stycket har utformats i enlighel härmed. Idenna paragraf har lagiis upp bestämmelser om omröslning i lagrådel. I förstastycket föreskrivs all om skiljaktiga meningar förekommer vid behandlingen avärende, omröslning skall ske i den utsträckning som finnes påkallad. Del harinle ansetls behövligt med några mera ingående regler härom, även om besvärligafrågor om vad som bör vara tema för omröstning kan länkas uppkomma.Enligt andra siyckei i paragrafen gäller vid omröstning den mening som omfattasav fiesl ledamöter eller, om fiera meningar har fåll lika många rösier, denmening som biträds av den äldsie (jfr 9 §) bland dem som har röstat för någonav dessa meningar. Paragrafenär lillämplig inte endast vid lagrådsavdelnings granskning av ett remitteratförfaltningsförslag utan även när lagrådets samtliga ledamöier har att beslutai vissa frågor. Förevarandeparagraf i förslaget överenssiämmer i sak med 4 § nuvarande lagrådslag, dockall förslaget lill skillnad från gällande regel omfaltar även annanlagrådsledamol än justitieråd. Prop.1978/79:195 73 Iparagrafen har lagils upp bestämmelser som i sak överenssiämmer med 5 §nuvarande lagrådslag. Beiräffande den närmare innebörden av de föreslagnabeslämmelserna kan följande framhållas. Enligtförsia slyckel skall ersällare för jusiilieråd resp. regeringsråd, som avgårfrån sitt domarämbele eller får förfall, ulses endasl när behov däravföreligger. Om jusiilieråd eller regeringsråd som avgår från sill ämbeieförordnas av regeringen au i fortsättningen ijänslgöra på avdelningen (jfr 2 S andraslyckel och 5 § andra siycket), finns inte något ulrymme för au lillämpaförevarande bestämmelse. Eu annai fall, då ersällare inte behöver ulses, är audet justitieråd eller regeringsråd som avgår eller får förfall har utsetts alli egenskap av fjärde ledamot ijänslgöra endasl vid behandlingen av visstärende. För all ersällare inte skall behöva ulses krävs dock då all regeringenupphäver sill beslut om all avdelningen skall beslå av fyra ledamöier. Om en ledamot eljest fårförfall under pågående behandling av ell ärende, uppkommer fråga huravdelningen skall förfara beträffande ärendels fortsatta handläggning. Av 3 §första slyckel följer att avdelning alltid måsle beslå av minsl tre ledamöter.Det är därför nödvändigt atl ersällare förordnas, såvida inte behandlingen avärendei kan vila lill dess den ledamol som har fäll förfall kan återinträda. Omärendet är av sådan beskaffenhet all del kan delas upp i frislående avsnitt,som kan bedömas var för sig, bör inte något hinder föreligga mol all den ledamolsom har fåll förfall svarar för avsnitt i vars behandling han har deltagit ochall ny ledamol som ersätter honom deliar endasl i granskningen av övrigaavsnilt. Ett sådani förfarande bör kunna tillämpas särskilt då ärendei omfattarfiera lagförslag (se t.ex. lagrådets yttrande i prop. 1969:124 s. 148) menibland även i andra fall. Om ärendei däremoi inte lämpligen kan delas upp påantytt sätt, blir följden all den nye ledamoten måste delta i lagrådetsyllrande i dess helhet. innebär all han måsle sätta sig in i helaärendet, lål vara alt i della läge förnyad föredragning i allmänhet lorde kunnaundvaras. Förevarandeparagraf i förslaget avser, liksom molsvarande beslämmelse i nuvarandelagrådslag, endasl den siluaiionen all del är justitieråd eller regeringsrådsom för förfall. Liknande problem kan uppkomma om annan lagfaren person, somtjänstgör som ledamot av lagrådet, för förfall. Några uttryckliga bestämmelserför denna situation har dock inle ansetts behövliga. Iparagrafen har tagils uppen bestämmelse som överensstämmer med 8 S nuvarandelagrådslag. 1978/79:195 74 Beiräffandeledighei för lagrådets ledamöier finns f n. besiämmelser i 9 S nuvarandelagrådslag. Ledamoi som lillhör lagrådels ordinarie avdelning är beräiligadlill tre månaders ledighei på lid som avdelningen eller, om även exlraavdelning är i tjänst, de tjänstgörande avdelningarna samfälll besiämmer.Beiräffande ledighei för ledamol som tillhör exlra avdelning beslutar detjänstgörande avdelningarna samfällt; ledigheien för inle överstiga tremånader . Medhänsyn till all lagrådets avdelningar enligt förslaget skall vara helllikställda bör bestämmelserom ledighei i princip vara gemensamma för allaledamöier i lagrådel. Undanlag bör dock göras för ledamol som har börjaltjänstgöra under pågående lagrådsperiod saml för ledamol som endasl deliar ibehandlingen av visst ärende. I enlighel härmed anges i försia siycket avförevarande paragraf alt ledamol av lagrådet är berättigad lill tre månadersledighet på tid som lagrådets ledamöier besiämmer. I andra slyckelföreskrivs au ledamol, vars ijänslgöring har inletts under pågående lagrådsperiod,erhåller ledighei enligt vad lagrådets ledamöier besiämmer och alt ledigheieninte . Tredje stycket slutligen innehåller allandra slyckel skall lillämpas också på ledamot, som är förordnad att delta ibehandlingen av vissl ärende. Paragrafen är tillämpligendasl i fråga om avdelningar som är i ijänsl. Därför har inte krävts någonsärskild beslämmelse för del fallel all avdelning dras in under pågåendelagrådsperiod. Man kan utgå från all ell jusiilieråd eller regeringsråd som isådani fall återgår lill den domstol han lillhör blir kompenserad för ledigheisom han inle har kommii i åtnjutande av under tjänstgöringen i lagrådet. Sågörs f n. Enligt10 § törsta stycket nuvarande lagrådslag skall, när förordnande inle gäller allextra avdelning av lagrådet skall vara i ijänsl, jusiilieråd och regeringsrådsom hör lill sådan avdelning i stället tjänstgöra i den domstol de lillhör. 1paragrafens andra stycke föreskrivs atl, om regeringen har meddelal lagrådetalt under viss lid ärende inte är all förvänla lill behandling, justitieråd ochregeringsråd som hör lill lagrådels ordinarie avdelning under denna tidlikaledes skall ijänslgöra i den domstol de lillhör, såvida de inte enligt 9 §åtnjuter ledighet. De skall dock delta i handläggningen av brådskande ärendesom ankommer på avdelningen. Dennya lagen ulgår från au lagrådsledamölers förordnanden skall gälla endasl förlid då avdelning som de lillhör är i tjänst. Någon motsvarighet lill försiasiycket i 10 § nuvarande lagrådslag behövs därför inte. Kandet förutses au avdelning, utöver en som alltid måsie finnas, kommer att saknaärenden för längre lid, bör regeringen dra in avdelningen lills vidare. Detlakan ske med slöd av 1 § departementsförslagel. Prop.1978/79:195 75 Besiämmelseni 16 S försia siyckei lar sikle på del fallel au endasl en lagrådsavdelningfinns. När regeringen överväger, om den skall lämna ell sådani meddelande somavses där, bör hänsyn las även lill evenluella remisser från riksdagsulskoli.Del bör också beakias alt avdelningen kan förbereda behandlingen av senareärenden, i. ex. genom all läsa betänkanden och sammanställningar av remissvar.En annan omständighet av betydelse är all ledamöternas arbetskapacitet inte kanulnylljas effeklivi i högsia domstolen eller regeringsrätten, om derastjänstgöring där blir endasi kortvarig. För del fall alt det mera tillfälligtinte finns arbele för avdelning kan del med hänsyn lill arbetsbelastning i debåda högsta domstolarna vara önskvärt all avdelningens ledamöier ijänslgör idomslolarna. I enlighel med vad högsia domstolen har förordat underremissbehandlingen har del därför i departementsförslagel lagls lill enföreskrifi som möjliggör en sådan tillfällig Ijänslgöring i högsia domstolenoch regeringsrätten. Enligt föreskriften förutsätts all tjänstgöringen kan skeutan olägenhel för lagrådets verksamhet. Del är lagrådets ledamöter somsamfällt skall avgöra om denna förulsäiining föreligger. Bestämmelsen i andrastycket är lillämplig oavsell om lagrådet beslår av en eller fiera avdelningar. 17§Förevarande paragraf överenssiämmer med 7§ nuvarande lagrådslag. Den nya lagrådslagen bör träda i krafl samiidigi med ändringarna i RF. Deltaförslag omfattar arton paragrafer. Det är disponerat på följande säll. Efter eninledande paragraf följer bestämmelser (2-4 SS) om den yttre organisationenför folkomröstnings genomförande. Rösträtten är reglerad i 5 S- I 6-10 SS finnsregler om omröstningens förberedande och genomförande, bl.a. om röstsedlar.Sammanräkningsförfarandel normeras genom 11-15 SS. vilka följs av tvåparagrafer (16 och 17 SS) om besvär över folk-omröstningsförrällning. I enavslulande paragraf erinras om bestämmelser som får las upp i särskild lag fören viss rådgivande folkomröstning. -I åtskilliga hänseenden har mer ellermindre generellt kunnat hänvisas till bestämmelserna i vallagen (1972:620,omirycki i 1976:404, ändrad senasi 1978:907). 1978/79:195 76 Deninledande paragrafen anger lagens tillämpningsområde genom en hänvisning lillfolkomrösining som avses i 8 kap. 4 S RF. Lagen gäller alllså endastfolkomrösining som anordnas i hela landet. Denmyndighei som enligt vallagen är ceniral valmyndighel - f n. riksskatteverket- bör ha motsvarande uppgifter i fråga om folkomröstning. En bestämmelse häromhar lagils upp i denna paragraf Regeringen kan med stöd av 8 kap. 13 S tredjestycket RF uppdra ål myndigheten all utfärda verkställigheisföreskrifter lillfolkomröstningslagen. Somrösiavgivningsområden bör tjäna valdistrikt som avses i vallagen. Paragrafeninnehåller en föreskrifi härom. En fråga för sig är vilka områden somröslsammanräkningen skall avse. Enligt vad som närmare anges under 11 och 12 SSföreslårjag atl vid den slulliga sammanräkningen kommun eller del av kommun sombildar valkrets vid kommunfullmäktigeval skall uigöra minsla redovisningsenhet. bör ha samma uppgifter i fråga om folkomrösining som beiräffanderiksdags- och kommunalval. föreslås komma lill ullryck i försia stycketav förevarande paragraf genom föreskriften all valnämnd som avses i vallagensvarar för omröstningens genomförande inom varje kommun. I de fall där enfolkomrösining hålls samiidigi med val till skall enligt andrastycket de av valnämnden ulsedda val-förrattarna också tjänstgöra somomröstningsförrätlare. I fråga om andra folkomröstningar föreskrivs atlvalnämnden skall utse särskilda omröstningsförrätlare för varjeomrösiningsdisirikl. Denna beslämmelse är analog med den i 3 kap. 4 S vallagenangående valförrättare. Vad som är föreskrivel i vallagen om valförrättare börgälla också för särskilt utsedd omröslnings-förrällare. Enligt49 S 2 mom. RF tillkom rätl alt delta i folkomröstning envar, somvar röstberättigad vid val lill . En motsvarande regel har i delföregående föreslagils beiräffande folkomrösining i grundlagsfråga (8 kap. 15 §fjärde siycket RF). Någon sådan beslämmelse finns däremot inie i RF för derådgivande folkomröstningarnas del. En föreskrifi att rösträtt vid 1978/79:195 77 folkomröstninglillkommer den som är rösiberäiiigad vid val lill bördärför införas ifolkomrösiningslagen. Föreskriften bildar försia siyckei i paragrafen. Vem somär röstberättigad vid val lill framgårav 3 kap. 2 § RF och, såviiigäller utlandssvenskar, dessulom av 4 kap. 11 S vallagen. Fråganhuruvida rösträtt föreligger vid folkomröstning bör, liksom när del gäller val,avgöras på grund av en röstlängd (jfr 3 kap. 2 S andra slyckel RF). Sammaröstlängd som vid riksdags- och kommunalval bör användas. Bestämmelser härom ingåri ett andra siycke i paragrafen. Talanmol beslul över anmärkning mol röstlängd resp. lalan mol beslul om rättelse avröstlängd bör kunna äga rum i samband med besvär över folkomröstning på sammasäll som i fråga om besvär över val. En regel av denna innebörd har ocksåtagits in i andra siycket. Iiredje siycket föreslås en föreskrift om var särskild röstlängd skall finnaslillgänglig vid folkomröstning. Föreskriften anknyier till motsvarande regel i4 kap. 20 S vallagen. Iell utkast till en motsvarande folkomröslningslag, vilket lades fram avgrundlagberedningen (SOU 1972:16), fanns en bestämmelse om att varje rösiandeäger en röst. Med hänsyn lill stadgandet i I kap. I S RFom atl den svenskafolksiyrelsen bygger på bl. a. lika rösträtt finner jag emellerlid en sådanbestämmelse obehövlig. Röstkortbör utsändas inför folkomröstning lika väl som inför val. Samma ordning som vidval bör iakttas (7 kap. vallagen). Härom finns i förslaget bestämmelser iförsia slyckel. Av bestämmelsen alt gemensami röstkort skall ulfärdas i frågaom riksdagsval och samiidigi därmed förrättad folkomröstning sammanställd medföreskriften i 7 kap. 2 S andra stycket vallagen om gemensami röstkort församiidigi förrättade val och den här iniagna hänvisningen lill sisinämndalagrum följer all ell enda röslkori skall utfärdas för alla de val ochfolkomröstningar som kan komma au äga rum samlidigt. Röslkorteninnehåller viss informaiion om folkomröstningen. Alt en folkomröstningdessulom måsle föregås av särskild informaiion lill väljarna är uppenbart. Likalilet som i fråga om val (se prop. 1972:105 s. 99) bör emellertid föreskrivasatl särskild kungörelse skall ulfärdas angående folkomröstningen. 1 ställetbör las upp en allmänt hållen erinran om atl cenlrala valmyndigheten pålämpligt sätt bör informera om omröstningen och de regler som gäller för den.Såviii gäller folkomrösining i grundlagsfråga skall denna information bl. a.avse lydelsen av det förslag som omröstningen avser. Denna erinran, som haravfattats efter mönsier av 7 kap. 4 § vallagen, föreslås bilda ett andra styckei paragrafen. 1978/79:195 78 I7 och 8 SS finns besiämmelserom röstsedlar. 9 S upptar en grundläggande regelom formen för slällningslagande vid folkomröstning. Vidval enligt vallagen används lill valsedlar särskilda, standardiseradeblanketter som tillhandahålls av cenlrala valmyndigheten (6 kap. 1 S vallagen).I stor ulsiräckning har också de valsedlar som avges vid valen försetts medpartibeteckning, kandidatnamn saml valkrets- och valbeteckningar genom cenlralavalmyndighetens försorg. Vallagen innebär emellertid inte all valsedlar som harerhållil lexi i annan ordning underkänns. skäl härtill är all vallagenbygger på principen om fri nomineringsräii för väljarna. Del står dessa frittatl rösta på parti som inte är officiellt regislreral och, med viss begränsningi syfte all förebygga missbruk, alt föra upp kandidater under enpartibeteckning. Lägelär ell annal vid folkomrösining. Endasl den frågeställning som följer av RFeller som, i fråga om rådgivande folkomröstning, har angivits i lag införfolkomröslningen föreligger till besvarande. Utrymme saknas sålunda i bådafallen för de röstande all föra fram alternativa förslag eller all förse svaretpå ställda frågor med reservationer e. d. Det är enligt min mening en naiurligsak att statsverket framställer och lillhandahåller tillräckligt antalröstsedlar inför en folkomrösining och svarar för kostnaderna härför. Undersådana omständigheter saknas behov av all medge väljarna alt använda sedlar somde själva har försett med texl. Tvärtom är fördelar förenade med ett förbudrnol användningen av andra röstsedlar än de officiella. För del första undgårman de svårigheter som annars kan uppkomma alt avgöra om en av de rösiande skriventexl i sådan grad avviker från föreskrifier om hur meningsyttringen skall angesall röstsedeln måsle underkännas. För del andra är alt beakta all del bör varamöjligl atl utforma de officiella rösledlarna så, all maskinella hjälpmedel kananvändas vid den slulliga sammanräkningen. Fördelarna med maskinellsammanräkning får sin fulla effeki endast om man kan bonse från andraröstsedlar än de officiella. Avskäl som har anförts föreslår jag i 7 S försia stycket en föreskrift om atlvid omröstningen får användas endasl röstsedlar som tillhandahålls av cenlralavalmyndigheten.