prop · G20373 · 1978-12-31 00:00:00 — Ett sådant hänsynstagande behöver dock inte stå i motsatsförhållandelill ett krav på att de ekonomiska förutsättningama för företagets fortbeståndskall vara tillfredsställande. Att ta sociala hänsyn måste också innebära beaktar de risker för misslyckande och skuldsättning som ett olönsamtprojekt innebär. 3.8.2 Målgrupp Jör näringshjälp Näringshjälp kan nu beviljasmedelålders, äldre och handikappade, som inte kan få lämpligt arbete på denreguljära arbetsmarknaden. Utredningen föreslår atl målgruppen i framtidenskall benämnas arbetshandikappade. Förslaget motiveras med att man inte vill utpeka särskildagrupper. Förslaget får stöd av flertalet remissinstanser, men några av dem,bl.a. och , förutsätter att begreppet arbetshandikappinnebär en vidgning av möjlighetema alt erhålla stödet. Flera länsarbetsnämnderframför alt stödet också i fortsättningen måste kunna beviljas medelålders ochäldre sökande, vilkas sysselsättningsfråga man inte kan lösa på annat sätt. Jag finner inte de skäl utredningenanför tillräckliga för alt motivera en ändring av nuvarande bestämmelser omvilka som kan beviljas näringshjälp. Även om förslaget i princip tillstyrks avremissinstanserna tyder deras kommentarer på atl en ändrad benämnning kan geupphov till oklarhet om vilka som är berättigade till stödet. I likhet medflertalet länsarbetsnämnder anser jag atl medelålders och äldre arbetslösaäven skall vara berättigade till näringshjälp. Jag finner det därförmest ända- 1978/79:73 72 målsenligt att detta också i fortsättningen klart utsägs ibestämmelserna. En ändring av det slag som utredningen föreslår innebärdessutom att man indirekt accepterar att enbart att ha uppnått en visslevnadsålder skall betraktas som ett arbetshandikapp. Enligt min uppfattningfinns således inte skäl atl ändra nuvarande bestämmelser vad gäller målgrupperför stödet. Förslag från AMS och någralänsarbetsnämnder att näringshjälp skall kunna beviljas sökande finner jag vara ägnat att undanröja oklarhet om hur länge sökande skallkunna beviljas näringshjälp. Jag föreslår därför att sätts som övreåldersgräns för att erhålla stödet. föreslår i sittremissyttrande att näringshjälpäven skall kunna beviljas flyktingar och andrainvandrare som har svårigheter på arbetsmarknaden. Jag finner det naturiigtatt näringshjälp skall kunna beviljas invandrare i samma utsträckning ochefter samma principer som gäller för andra arbetssökande. Åtskilliga invandrarehar yrkeserfarenhet som hantverkare eller småföretagare från sina hemländer.Mot bakgrund av de särskilda svårigheter som invandrama ofta har påarbetsmarknaden bör det i exempelvis sådana fall vara en god lösning på derassysselsättningsproblem att bevilja näringshjälp. Näringshjälp till start av Jordbrukhar beviljats bara i ett fåtal fall . Det ställs stora krav på densom skall etablera sig som jordbrukare fysiskt, kunskapsmässigt och inteminst ekonomiskt - vilken medför att detta bara i undanlagsfall är ett länkbartaltemativ fören handikappad person, som behöver sysselsättning. Dettaframhålls också av flera remissinstanser. Jag delar dock den uppfattning somförs fram av lantbruksslyrel-sen, att möjligheten till stöd för start avjordbruk inte bör uteslutas. Jag finner det naturligt att manvid start av jordbruksrörelse i första hand prövar möjligheterna alt erhållahärför särskilt avsedda stödformer. Dämtöver skall näringshjälp inom härföreslagna ramar kunna utgå i den omfattning, som är lämplig i del enskildafallet. Ärenden som gäller näringshjälp lill start av Jordbruksrörelse börhandläggas i nära samarbete mellan lantbruksnämnd och länsarbetsnämnd. Bl.a.är det angeläget att de ekonomiska förutsättningarna klargörs och attlåntagarens sammantagna åtaganden ter sig realistiska. Undantagsvis börnäringshjälp kunna beviljas för start av jordbruksrörelse utan att annat stödsamtidigt utgår, förutsatt all rörelsen ändå bedöms kunna ge godtagbarförsörjning. 3.8.3 Förslag om förbättrad näringshjälp Enligt nuvarande bestämmelser kannäringshjälp utgå med högst . helt eller delvis som bidrag ellerräntefritt lån. Om särskilda skäl föreligger kan handikappad som börjarverksamhet som egen företagare utöver näringshjälp erhålla räntebelagt lån medhögst . Utredningen föreslår dels en kraftig höjning av stödet, delsen i princip annorlunda utformning av del. Näringshjälp föreslås kunna utgåsom ett partiellt avskrivningslån med . Utredningendiskuterar också ett andra al- Prop.1978/79:73 73 lernaliv, som innebär att nuvarande stödform bibehållesmed uppräknade stödbelopp. Enligt utredningens förslag skall en tiondel avlånet avskrivas under vart och ett av , då även amorterings-och ränlefri-het skulle gälla. Utredningen och ett flertal av remissinstansema harframhållit att det finns ett klart behov av att bättre anpassa stödets storleklill de ekonomiska fömtsättningar som råder. Det är förenat medväsentliga kostnader att etablera sig som egen företagare, även om betydandeskillnader givetvis finns mellan olika branscher och områden. Ett stort antal remissinstanser har invändningar motutredningens förslag lill utformning av näringshjälpen. Genom attavskrivningsdelen av det föreslagna näringshjälpslånet görs proportionell motlånets storlek kommer stödtagare med stora lånebehov och kostnadskrävandeprojekt atl gynnas på bekostnad av dem, som har ett mindre kapitalbehov.Konstruktionen får som följd atl näringshjälpstagare med behov av lägrestödbelopp får ett försämrat stöd jämfört med nuläget. Invändningar av detta slag har bl.a. , ,, , , ,handikapporganisationerna och ett stort antal länsarbetsnämnder. Flera av demförordar en fast avskrivningsdel. AMS säger i sitt remissyttrande altavskrivningsdelen inte bör vara beroende av den totala lånedelen. Liksomhittills bör därför ett grundbidrag alllid kunna utgå. Detta bör enligtstyrelsen förslagsvis vara högst . Ovanpå bidraget bör läggas enlånedel, som bör vara amorterings- och räntefri . Mot bakgrund av vad remissinstanserna anfört angåendeutredningens förslag lill utformning av näringshjälpen är jag inte beredd förordautredningens huvudförslag. 1 stället vill jag föreslå, alt man i enlighet medutredningens alternativförslag och de synpunkter som remissinstanserna förtfram. söker genomföra förbättringar av nuvarande stödformer. Del är enligt minmening angeläget atl en anpassning av stödnivån görs till de ökadeinvesteringsbehov som fmns för atl starta verksamhet som egen företagare.Den grupp sökande det här gäller har dessutom i många fall svårt alt fä sinalånebehov tillgodosedda på den allmänna kredilmarknaden. Jag vill därförförorda att nuvarande högstbelopp för näringshjälpslån fördubblas från högst30000 lill . Detta innebär att . kan beviljassammaniagl som bidrag och lån vid start av näringshjälpsförelag. Med del knappareformulrymme som f.n. finns är Jag däremot inte beredd atl föreslå någonhöjning av gällande bidragsbelopp. Jag kommer i del följande atl föreslå en utökad medverkanav de regionala utvecklingsfonderna i näringshjälpsföretagen. En sådan utökadmedverkan bör bl.a. medföra att länsarbetsnämnderna säkrare kan bedöma företagensinvesteringsbehov och ekonomiska möjligheter. Därigenom bör ocksåförutsättningar finnas för alt en utökad lånemöjlighet också innebär 1978/79:73 74 ökade möjligheter att etablera näringshjälpsförelag. somger slödtagama en god försörjning. Utredningens förslag omamorterings- och räntefrihet får stöd av flertaletremissinstanser. Beträffande amorteringstiden har däremot flera av dem uttalatsig för atl den skall vara längre än den av utredningen föreslagna sju år.Några anser att anstånd med amorteringar skall kunna beviljas i betydandeomfattning. Med tanke på den målgrupp det härgäller kan jag ansluta mig till remissorganens bedömning atl återbetalning avlånedelen bör fördelas över en något längre lidperiod. Jag förordar därför attamorteringstiden utsträcks till efter de tre första ränte- ochamorteringsfria åren. Med hänsyn till de svårigheter ochorättvisor som användningen av anstånd kan medföra vill jag förorda enlikformig och restriktiv handläggning av sådana ärenden. Anstånd bör bara kunnabeviljas i de fall stödtagarens handikapp medför särskilt behov härav, dock underfömtsättning att förelaget härigenom bedöms få möjlighet att bestå. Itveksamma fall bör detta prövas av utvecklingsfonden eller annanföretagsekonomisk expertis. Jag har ingen erinran motutredningens förslag beträffande säkerhet för statens fordran i samband mednäringshjälpslån. De synpunkter som framförs av är dock värda att beakta. Förbundet framhåller att säkerheter av delslag som utredningen föreslår inte alltid kan erhållas. Man pekar också på detadministrativa merarbete som uppstår om säkerheter skall tas ut för den storamängden mindre lån. Jag föreslår därför altlänsarbetsnämnderna inte skall behöva kräva säkerhet i form avföretagsinleckning eller pantbrev i de fall lånen understiger , ominte särskilda skäl talar föratt säkerhet bör utkrävas. 3.8.4 Stöd till fortsatt drift Näringshjälp för att fortsättaverksamhet som egen företagare utgår till handikappad, om synnerliga skälföreligger och den fortsatta verksamheten med sådan hjälp kan antagas blilönsam och ge honom goda försörjningsmöjligheter. Utredningens förslag altstöd till fortsatt drift av företag fortsättningsvis inte bör utgå har möttnegativa reaktioner från remissinstansema däribland AMS, ett stort antallänsarbetsnämnder, . Svenska kommunförbundet.Företagareföreningarnas förening, SHIO, HCK, DHR och . AMS framhållerall stödtagare kan drabbas av försämrad hälsa som ger behov av ytterligarestöd. De som startat en rörelse med egna medel kan drabbas av handikapp somnödvändiggör en omställning för att de ska kunna fortsätta rörelsen. Stöd lillfortsatt drift bör därför finnas kvar enligt de regler och inskränkningar somnu gäller. 1 likhet med AMS förordar jag attnäringshjälp i vissa fall skall kunna utgå för forlsalt drift enligt nuvaranderegler. Enligt nuvarande föreskrifter kan stöd till fortsatt driftav en redan eta- Prop.1978/79:73 75 blerad jordbruksrörelse inte utgå. Som framhållits avlantbruksstyrelsen och några lantbruksnämnder har möjligheteraa atl få bidraglill arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anordningar på arbetsplatsen fåttstor betydelse när del gäller all kompensera ett handikapp för en verksamjordbrukare. Jag delar utredningens och lantbruksslyrelsens uppfattning attandra stödformer än näringshjälp i första hand måste bli aktuella. Styrelsenhar här bl.a. framhållit stödformer, som gäller till följd av de nyariktlinjer för jordbrukspolitiken som antagit i anledning av prop.1977/78:19. LRF däremot förordar utökade möjligheter lill stöd åt verksammaJordirukare. Bl.a. framhåller man, all nuvarande stödbelopp lill hjälpmedel ochanordningar är otillräckliga. Jag vill erinra om all stödet till särskildaanordningar på arbetsplatsen är höjt i förhållande till vad som gälldedå LRF avgav sitt yttrande saml alt jag i det föregående förordat ytterligarehöjningar av bidragen lill arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anordningarpå arbetsplatsen. Mot bakgrund av vad jag här anförtfinner jag inte anledning att ändra nuvarande föreskrifter om näringshjälp tillfortsatt drift av jordbruksrörelse. 3.8.5 Medverkan av de regionala utvecklingsfonderna Utredningen föreslår attföretagareföreningarna - vilkas uppgifter nu övertagits av de regionalautvecklingsfonderna - i ökad utsträckning skall anlitas av länsarbetsnämdnernai näringshjälpsärenden. Denna medverkan skall gälla utredning av deföretagsekonomiska förutsättningarna för nä-ringshjälpsprojektet, yttrande överdessa till länsarbetsnämnden, ombesörjande av reverser, försäkringar,eventuellt juridisk dokumentation, utanordnande av medel och handläggning avåterkrav, som länsarbetsnämnden beslutat samt uppföljning m.m. Dessutom föreslåsmedverkan med viss rådgivning lill företagen. Förslaget har tillstyrkts avflertalet remissinstanser. Enligt ärföreningarna i princip positiva till att medverka i låneadminislralionen underförutsättning alt de erhåller ersättning för sina kostnader. Jag finner alt en medverkan från deregionala utvecklingsfonderna på det sätt som utredningen föreslår är önskvärd.En sådan medverkan bör ligga inom ramen för den rådgivnings- ochkonsultverksamhet som fonderna bedriver. Insatserna bör debileraslänsarbetsnämnderna. Som framhållits av börsamverkan mellan länsarbetsnämnden och utvecklingsfonden utformas så, att denanpassas till de rutiner och arbetsformer som finns hos de olika fondema. AMSbör därför söka få till stånd överenskommelser om avgifter ochutformning av rutiner för samarbete med fondema med beaktande av alt sådananpassning bör ske. Rådgivning till näringshjälpsförelag bör kunna ske inom ramenför den service som fonderna ger. 1978/79:73 76 Utredningar och yttranden vadgäller förutsättningar för visst projekt bör även kunna utföras av annat organmed branschkunskaper på det aktuella området. Vad gäller utredningens förslag allen särskild tjänsteman vid länsarbetsnämnden skall svara förnäringshjälpsärenden och kontakter med utvecklingsfonden anser jag det fåankomma på arbetsmarknadsverket att avgöra hur man önskar handlägga dessaärenden. 1 likhet med flertalet remissinstanser finner jag alt beslut inäringshjälpsärenden också fortsättningsvis skall ligga inomarbetsmarknadsverket. 3-8.6 Avskrivning av statens fordringar Möjlighet lill avskrivning avstatens fordringar finns nu i det fall omständigheterna ger vid handen attvederbörande inte kan betala sin skuld och heller inte beräknas kunna göradetta eller då bevakning och indrivning av fordran bedöms förenatmed sådana kostnader att del inte ter sig lönsamt att driva in skulden.Bestämmelser härom finns i avskrivningskungörelsen (1965:921 ändrad senast1978:654) samt i föreskrifter utfärdade i regleringsbrev. Jag vill i detta sammanhang peka påatt vissa ärenden om avskrivning av fordringar visat atl företaget kunnathållas i gång endast . Stödlagaren har då kanske tvingats tillkonkurs och därigenom ställts i ett svårare läge än innan stödet beviljades. Enutökad medverkan från utvecklingsfonderna bör enligt min mening bidra lill altbedömningen av näringshjälpsärenden blir sådan att människor inte i onödanförsätts i sådana situationer. Med hänsyn till den målgrupp det här gällerkommer emellertid situationer att uppstå då avskrivning av statens fordran bliraktuell även om projektet från början tett sig realistiskt. I de fallmänniskors handikapp förvärras eller de drabbas av sjukdom kan nedläggning avrörelsen bli nödvändig. I åtskilliga fall torde en försäljning av rörelseninte inbringa så mycket att kvarstående skuldbelopp till arbetsmarknadsverketkan täckas. Möjligheten lill avskrivning av statens fordran bör därför finnaskvar för de stödtagare, som inte bedöms ha möjlighet atl återbetala sinaskulder lill statsverket. Utredningen har uppskattatkostnadema för sitt förslag lill 19,5 milj. kr., varav 1,5 milj. avserutvecklingsfondernas medverkan. Man förutsätter atl stödformen i fortsättningenskall utnyttjas i ungefär oförändrad omfattning. Även jag räknar med atlnäringshjälpen skall utgå i ungefär oförändrad omfattning. AMS har i sina anslagsäskanden /80 beräknat alt verkets utgifter för näringshjälpen skall uppgåtill 9,5 milj. kr., vilket är oförändrat belopp jämfört med /79. Jaguppskattar merkostnaden för hiir föreslagna förbättringar av stödet till 4milj. 1978/79:73 77 3.9 Resurser för stöd åt arbetshandikappade I det föregående har jag redovisatmin syn på de åtgärder som sysselsättningsulredningen förordat. Del är minövertygelse att de åtgärder som jag föreslagit med anledning av utredningensöverväganden väsentligt skall öka förutsättningama atl förverkliga målet arbeteåt alla. En bärande linje i de förslag jagfört fram har varit alt de arbetshandikappades svårigheter på arbetsmarknadeni princip måste angripas på två sätt. För det första måste utslagningen av demsom har ett arbete förhindras. För det andra måste kraftfulla åtgärder sättasin för att skaffa arbete åt dem som står utanför arbetsmarknaden. När det gäller åtgärder för attförhindra utslagningen från arbetsplatser vill jag som tidigare framhålla denstora betydelse LAS har haft. Genom denna lagstiftning kompletterad medåtgärder av typ lagerstöd, 25-kronan och en rad andra insatser inomarbetsmarknadspolitikens ram har vi under den senaste lågkonjunkturenförhindrat en utslagning som för många enskilda skulle kunna ha inneburitstora problem atl åter få ett arbete. Jag vill i detta sammanhang också betonabetydelsen av insatser på arbetsmiljö-området som under stor politisk enighetgenomförts och som lett lill ett starkt ökat medvetande omproblemen i arbetsmiljön. Den lokala skyddsverksamheten vid företagen harbyggts ut och fått ökade befogenheter. Därmed har den också fått förstärktamöjligheter alt förebygga utslagning p.g.a. brister i arbetsmiljön. betonar i sitt betänkandevikten av atl åtgärder sätts in redan på arbetsplatserna. Det är åtgärder inomskyddskommittéernas verksamhetsområde, inom företagshälsovården och inte minstinom ramen för anpassningsgmppemas arbete som man tänker på. Detta arbete harsom jag tidigare betonat en avgörande betydelse för hur vi skall kunna möta derättmätiga krav som ställs på samhället från de arbetshandikappades sida. Enförstärkning av anpassningsgmppemas resurser handlar som utredningen framhålliti mycket stor utsträckning om personella resurser. Men det handlar inte enbartom arbetsförmedlingamas personalresurser utan minst lika mycket om förelagensoch de fackliga organisationernas insatser. En aldrig så kraftig förstärkningav arbetsförmedlingamas insatser i anpassningsgruppema leder knappast tillavgörande förändringar om inte övriga intressenter kan förstärka sinainsatser. Utredningen har som jag nämntbetonat anpassningsgruppernas arbete när det gäller all förebygga uppkomsten avarbetshandikapp. Som jag framhållit delar jag denna uppfattning. Jag villdock i likhet med RRV och arbelarskyddsstyrelsen peka på alt utredningen i vissmån har bortsett från det resultat i del förebyggande arbetet som ett effektivtarbetarskydd innebär. En förstärkning av arbetsförmedlingarnas resurser föranpassningsverksamheten kan enligt min mening inte ses isolerad från denplanmässiga utbyggnaden av som ägt Prop.1978/79:73 78 rum och som Jag tidigare berört. Antalettjänster vid arbe-larskyddsverkel har fördubblats samtidigtsom verket fått kraftigt ökade medel för bl.a. forskning och information. Detkan i delta sammanhang nämnas atl det centralt inom arbetarskyddsverket finnsen funktion som skall bevaka arbeismiljöfrågor rörande fysiskt handikappade.Denna innefattar bl.a. utarbetande av föreskrifter, förmedlandel av informationom handikappfrågor inom och utom verket saml ansvar för kontakter medmyndigheter och handikapporganisationer. Den lokala skyddsorganisationen vidföretagen har byggts ut kraftigt. Totalt finns nu i landet ca 120000skyddsombud. Utbildningen av personal inom företagshälsovården har utökatsavsevärt. Utredningen har på flera punkterföreslagit att särskild personal skall avsättas för viss verksamhet. Delgäller för försök i anslutning till främjandelagen och för samordning avverksamheten med lönebidrag vid allmännyttiga organisationer. Vidare har manuttalat atl om utplaceringsprocenlen vid verkstäder för skyddat arbete skallkunna höjas till behövs en arbetsförmedlare på ca 100 anställda.Sammantaget har utredningen kommit fram till alt arbetsmarknadsverket under enfemårsperiod behöver perso-nalförslärkningar med sammanlagt 2400 nya tjänster.Av dessa skulle 35 tillfalla verket centralt och övriga den lokala ochregionala organisationen. Flertalet remissinstanser harvitsordat att väsentliga personalförstärkningar bör sättas in för attarbelsförmedlingama skall kunna fungera på det sätt som utredningen harföreslagit. AMS pekar på att med ökade personalresurser följer också ettväxande behov av lokaler. Tveksamma till en så snabb utbyggnad avarbelsförmedlingama är SAF, RRV och Statsföretag. SAF menar atl man bör prövamöjligheterna att disponera om befintlig personal innan förstärkningar vidtas. För egen del vill jag betona all enförutsättning för alt kunna nå målet arbete åt alla är en väl fungerandearbetsförmedling. Inte minst för de arbetshandikappade spelararbetsförmedlingen en central roll. För att en sökande med arbetshandikappskall ha möjlighet till ett arbete behövs som regel individanpassadförmedlingsservice. I takt med att samhällets sysselsättningsambitioner ökarväxer andelen sökande med grava handikapp. Ju flerarbetshandikappade som söker förmedlingens hjälp desto fler arbetsförmedlareerfordras för all ge service åt dem. Som jag tidigare framhållit hararbetsmarknadsverket under 1970-talel byggts ut i snabb takt. Jag tänker dåinte enbart på antalet förmedlare ulan även på organisatoriska och tekniskaförbättringar. Ansträngningama atl förbättraarbetsmarknadspolitiken måste fortsätta och ett viktigt led häri är alt föraarbetsförmedlingarna in på arbetsplatserna. Anpassningsgrupperna har här somjag tidigare nämnt central betydelse. Även om gruppema, somsysselsättningsutredningen påpekar, på vissa håll fungerar mindre bra gör manpå andra håll ell gott arbete. De personal-förstärkningar somarbetsmarknadsverket fått under 1970-lalet har Prop.1978/79:73 79 Som jag sagt har verket tillförts ca 1 800 nya tjänsterunder1970-ialel, vilket innebär ca 200 . Vid jämförelse med andra statligaorgans personalförstärkningar är detta en kraftfull satsning. Satsningenpå förmedlingsverksamheten och stödet för utsatta gmpper måste fortsätta.Regeringen har därför för innevarande budgetår bemyndigat AMS all nyanställa300 aspiranter utöver normal aspiranlanlagning. Detta innebär 600 nyaaspiranter under /79. Vidare kommer jag atl förorda attregeringen i budgetpropositionen /80 beräknar medel för ytterligare350 tjänster. Jag fömtsätter därvid att dessa förstärkningar huvudsakligenkommer den egenUiga platsförmedlingen tillgodo och där i väsentliga delaranvänds för atl tillgodose behovet av förmedlingsinsatser och andraanställningsfrämjande åtgärder för arbetshandikappade och ungdomar medsärskilda behov. Jag utgår från att AMS i detta sammanhang också prövar behovetav specialislfunktioner utöver de resurser för delta ändamål som kommer attfinnas inom arbetsmarknadsinstituten. Den närmare fördelningen av verkelspersonalresurser från tid lill annan är dock en fråga som enligt min meningbäst avgörs av AMS. Jag vill erinra om all jag tidigare framhållit alllänsarbetsnämnderna har möjlighet att organisera arbetet med anknytningtill t.ex. främjandelagen på ett sådant sätt som utredningen föreslagit. De avvägningar och prioriteringar som ofta måstegöras inom arbetsmarknadsverket underlättas bl.a. genom den utbyggdapartsmedverkan som finns. Hos AMS finns förutom en partssammansalt styrelseockså en särskild arbetsvårdsdelegalion. Den partssammansatta styrelsenfullföljs regionalt genom läns- och distriktsarbetsnämnderna. 3.10Organisatoriska frågor inom AMS Tillkomsten av den nya organisationen med arbetsmarknadsinstitutoch ell centralt metodutvecklings- och forskningsinstitut kommer atl direkt ochindirekt medföra avsevärda förändringar i AMS arbete med den yrkesinriktaderehabiliteringen. Även den nya organisationen för skyddat arbete och införandetav systemet med lönebidrag kan beräknas innebära förändringar i AMSverksamhet. En central stiftelse för skyddat arbete avses att tidigast från den1 överta främst de planerings- och samordningsuppgifter som ihuvudsak ligger pä styrelsens industrienhet och på delar av dessarbelsvårdsenhel. När arkivarbetet omvandlas till en del av systemet medlönebidrag frigörs AMS från den omfattande hanteringen med löneärenden m.m.Detta berör främst personalenheten samt styrelsens ekonomifunktioner. Frågor rörande yrkesinriktad rehabiliteringhandläggs på flera enheter.