prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — Motsvarande gäller iprincip för annan medicinalpersonal.Klara regler för kompletterande utbildning, behörighetsbedömning och legitimation finns för utländskmedicinalpersonal. Ansvaret för verksamheten ligger hos ,som avgör ärenden beträffande läkare, tandläkare och sjuksköterskor m. fl. Behörighetsregler finns förhemspråkslärare fr. o. m. 1977.Behörighetsförklaring ges av SÖ. Bedömning i fråga om behörighet för högre utbildning görs av UHÄ eller de enskildahögskoloma. Erfarenhetema från detnya antagningssystemet, där sökande med utländsk förutbildning förstill en särskild kvot, är ännu få. Både från flyktingamas och det svenska samhälletssynpunkt är det be- Prop.1978/79:100 Bilaga 15 209 klagligt att vissa flyktingar har så svårt attfå anställning inom sina egna yrken eller inom yrken som molsvarar derasutbildning. har från många håll påpekats alt behovet av l.ex. kuratorer, psykologer och psykiatrersom talar flyktingarnas språk är stort. Adekvat psykiatrisk eller psykologiskhjälp kan ges endast på del egna språket och av en person som har god kännedomom den hjälpsökandes kulturella bakgrund. Behov finns också av lärare för undervisningoch andra uppgifter inom de olika språkgrupperna. Flyktingar, som ihemlandet varit sysselsatta inom industri och hantverk, har ibland heller intelämplig yrkesbakgrund eller tillräcklig yrkesutbildning för den svenskaarbetsmarknaden. Också de har således svårt alt finna arbete inom del egnayrket. Det finns en liten gruppflyktingar som har sådana yrken att de skulle kunna utöva självständigverksamhet efter ankomsten till . De behöver ibland medelför att skaffa arbetsmaterial, verktyg, arbetslokal etc. Socialvården kan gebidrag till inköp av redskap eller verktyg eller lill annat dylikt ändamåleller teckna borgen för lån. kan bevilja lån för t. ex.arbetsverktyg. Näringshjälp, som skulle kunna vara en effektiv starthjälp förmånga, ulgår enligt nuvarande regler endast till handikappade och äldre. Ovan har redovisais desvårigheler vissa flyktinggrupper möter, när de söker sig ut i arbetslivet. Detbör dock betonas att flyktingarna, trots svårigheter, i mycket slor omfattninglikväl snabbt fält arbete på den svenska arbetsmarknaden och blivit självförsörjande och oberoende avsociala hjälpåtgärder. Överväganden och förslag Informationsfrågor Landsmän eller andraspråkkunniga personer med god kännedom om flyktingens bakgmnd och om detsvenska samhället bör i vissa fall kunna anlilas som informatörer iförläggningar. Vi föreslår atl sådana personer ges fördjupade kunskaper omsamhälle och arbetsliv, arbetsmarknad och ulbildning, så att de på bäsla sättkan förmedla information lill flyktingarna. Värdefulla insatser kangöras från den fackliga sidan. Dess representanter kan underlättaflyktingarnas inplacering i arbelel genom att ge information och vägledningredan på föriäggningama men framför alll på arbetsplatserna. Vad som här sagtsgäller i tillämpliga delar också flyktingar i enskild inkvartering. Vid ulplacering i arbeteär del viktigt att förläggningen sörjer för att kontakt tas med fackligaorganisationer och att dessa tillsammans med arbetsgivaren medverkar till engod introduktion i svenskt arbetsliv. Fackliga förtroendemän har här enväsentlig uppgift. LO och de olika fackförbunden har drivit enaktiv verksamhet för invandrare och blivit 14 1978/79. Prop.1978/79:100 Bilaga 15 210 alltmera medvetna om flyktingarnas särskilda situation.Arbetsgivare och arbetskamrater på de nya arbetsplatserna behöver upplysningar om flyktingarnas bakgrund,kullur och den politiska situationen i ursprungsländerna, dvs. om orsaken tillatl flyktingen har lämnal silt land. Fortbildning av arbetsförmedlare och yrkesvägledare Stora krav ställsbåde på yrkesvägledare och arbetsförmedlare när det gäller atl hjälpaflyktingar med olika bakgrund och yrkeserfarenheter lämplig plats på arbetsmarknaden.Del är viktigt å ena sidan för den enskilde individen alt få etl tillfredsställande arbete, å den andra sidan fördet svenska samhället atl flyktingars kunskaper och erfarenhetertillvaratas inom alla yrkesområden (se också avsnitt 7.2). Vi föreslår att allasom i sitt arbete sysslar medflyktingar ges goda kunskaper omakluella flyktinggrupper och deras bakgrund. Detta är särskilt viktigt när del gäller atl bistå flyktingar somhar kvalificerad utbildning. Högre yrkesinriktade kurser i svenska Del har påpekatsovan all flyktingar som är beroende av goda svenskkunskaper i sinyrkesutövning ofta har svårt att finna arbele inom sitt eget eller inom eltnärliggande yrke. Pä motsvarande sätt som för utländsk medicinalpersonalbör specialinriktade kurser i svenska ordnas för flyktingar ur andrayrkeskategorier. Vi föreslår vidare att kurserna ges sådan kvalitet och nivåall yrkesutövning blir möjlig. Enligt vår mening bör övervägas i vilken utsträckning sådanakurser kan ordnas inom arbetsmarknadsutbildningen. Tillträde till viss utbildning Vid urval tillallmänna och lokala ulbildningslinjer gäller enligt 5 kap. 40 § högskoleförordningen attantagningsmyndigheten får anta "sådana sökande... som på grund avhandikapp eller annan synnerlig omständighet bör erhålla föreiräde framförannan sökande...". Behovei av psykologer ochsjukvårdspersonal med andra modersmål än svenska borde tala för att l.ex.spansklalande flyktingar ges föreiräde till utbildning. Samma förhållande kan gälla l.ex. lärare och socialarbetare.Skulle nya stora flyktinggrupper komma hil bör givelvis motsvarandemöjligheter prövas för respektive grupp. Vid urval tillenstaka kurser får antagningsmyndigheten med förturania behöriga sökande efterbedömning av varje sökandes behov av utbildning, lidigare utbildning och yrkesverksamhet. Det får förutsättas att antagningsmyndighetenär uppmärksam på den sökandes behov av utbildning för atl denne snabbt skall kunna verka framför allt inom den egnagruppen. Möjligheter förvissa yrkesgmpper atl verka blaijd landsmän , lärares, psykologers och psykiatrers svårigheteratt komma 1978/79:100 Bilaga 15 211 in i sina yrken har redovisats ovan. Delsamrådsorgan som föreslås i kap. 9 börenligt vår mening fä i uppdrag alt la uppproblemaliken med ansvariga myndigheler. Dessa bör i sin lur skapaförutsättningar för här nämnda yrkeskategorier alt verka inom den egna gruppeni lämpliga former redan på ett tidigt stadium. Så kan ske t. ex. påAMS-lorläggningar, på AMU-cenler och för flyktingar i enskild inkvartering(genom länsarbetsnämndens försorg). Alternativ inom universitetens ram Vi har erfarit alt detinom UHÄ finns elt intresse att undersöka möjlighetema till oprövade insatser inomuniversitetens ram för en speciell grupp som de latinamerikanska flyktingama.Det kan avse inventering av möjligheterna atl inrätta extra lärartjänster ochutarbeta särskilt anpassade kurser för denna grupp. Samrådsorganet bör tadirektkontakt med UHÄ i denna fråga. Naturligtvis bör inte enbart denlatinamerikanska gruppens inlressen tas tillvara ulan moisvarande insatser börövervägas också för andra grupper. Som ovan påpekats har speciella kurser förutländsk medicinalpersonal ordnats för atl ge kompletterande kunskaper,nödvändiga för verksamhet i . Vi anser atl enligl samma principer börspeciell, kompletterande utbildning ordnas också för andra gmpper. Särskiltangeläget är delta för sådana yrkeskategorier vars verksamhei är behövlig inomden egna språk-och kullurgruppen. Som exempel på dessa kan nämnas psykologer,kuratorer, socialarbetare, lärare och förskollärare. Flyktingar som är arbetslösakan liksom andra arbetslösa anvisas beredskapsarbete, arkivarbete eller annanarbetslöshetshjälp. Atl prioritera flyktingar eller skapa särskildaberedskapsarbeten för denna grupp är enligl vår mening i regel inte lämpligt.I särskilda fall kan del dock bli nödvändigt för all bereda flyktingar ellerandra invandrare reella möjligheter. Beredskapsarbete och arkivarbele underbegränsad period bör kunna utnyttjas för all ge flyktingar svenskarbetslivserfarenhel. Del är av vikl atllänsarbetsnämnderna stimulerar arbetsgivare så atl de verkligen utnyttjar demöjligheter som slår till buds alt anordna arbetstillfällen för flyktingar. Regeringen har uppdragilåt sysselsättningsutredningen atl behandla frågor om arkivarbetets framtidautformning och inriktning. föreslår i sittbetänkande (Arbete åt alla, SOU 1978: 14) all arkivarbele ersätts medanställning med lönebidrag vars gmndläggande syfte är alt öka dearbetshandikappades möjligheter att få anställning på den reguljäraarbetsmarknaden. De som har anställning med lönebidrag skall omfatlas av sammakollektivavtal som övriga anställda på arbetsplatsen. De får därmed även sammaanställningsförmåner som de övriga och blir an- Prop.1978/79:100 Bilaga 15 212 ställda av arbetsgivaren. Myndigheler böråläggas ett aktivt arbete för alt de personer som har anställning medlönebidrag får annan ijänst vid myndigheten. Arbetsförmedlingarnasmöjligheteratt följa den enskilde arkivarbetarens situation skall förstärkas.Om dessa förslag genomförs, torde enligt vår mening åtskilliga flyktingars anställningsförhållanden förbättras. Regeringen har också iårels budgetproposition vilken antagits av föreslagit en ökning avantalet arkivarbelsplalser med 500. Detla borde i någon mån kunna underlättautplaceringen av flyktingar i avvakian på beslut om arkivarbetets framtidaulforming. Vid ulplacering frånförläggning bör ett aktivt sökande vid universitet, högskolor och andrainslilutioner, som bedriver forskning och t. ex. information, efterarkivarbeiar- eller forskarplatser ske. Kontakter för samarbetebör etableras mellan flyktingarna och olika fack- och yrkesorganisationer samtfackförbund. Dessas uppmärksamhet bör bl.a. riktas på de formella krav somställs för att en flykting skall kunna arbeta inom sitt yrke. Det är vårförhoppning att en större medvetenhet om de svårigheler. som flyktingar inomden egna yrkeskåren möter, skapar en generös attityd. Det har över huvud taget varit mycket svårt för lärare avolika kategorier saml för andra i utlandet utbildade att få sina meriterbedömda. När det gäller både lärare och psykologer bör från såväl myndighetersom fackligt håll större intresse visas för alt lösa frågor om utländskaexaminas värde för behörighetsbedömning i . Varje flykting som saknarlämplig yrkesbakgrund för svensk arbetsmarknad eller erfarenheter inomarbetsområden som är aktuella i behöver grundlig yrkesvägledning.Sådana flyktingar bör också stimuleras atl delta i arbetsmarknadsutbildning.För närvarande är väntetiden för att få yrkesvägledning i regel lång. Detlaförhållande drabbar särskilt dem som fått vänla länge på sill uppehålls- ocharbetstillstånd. Vi anser att i sådana fall bör speciella insatser övervägas,t. ex. i form av förtur. Näringshjälp utgår förnärvarande till handikappade ochäldre. 1 betänkandet Arbele med näringshjälp (SOU 1977: 22) föreslås attnäringshjälp i fortsättningen skall kunna utgå till arbetshandikappade och attstödet dessutom skall förbättras. Vi föreslår att även flyktingar bör kunna fåsådan hjälp. Frågan om näringshjälpens fortsatta utformning bereds för närvarandei . 1978/79:100 Bilaga 15 213 7.2 Skola och utbildning 1 detla avsnitt las uppfrågor om undervisning av barn och ungdom. Dessutom behandlas viss utbildningav vuxna, arbetsmarknadsutbildning och undervisning i svenska efter förläggningsvistelseeller enskild inkvartering som etl led i flyktingamas inlemmande i samhället.Frågan om svenskundervisning för vuxna i flyktingförläggning och i enskildinkvartering har behandlats i kapitel 6. Invandrare måste i regelha varit bosatta och arbetat i för alt kunna få sludiesiöd.Flyktingar kan få studiestöd utan denna kvalifikationstid. De har därföromedelbart efter ankomsten till möjligheter att få ekonomiskl stöd förstudier vid folkhögskola eller vid högre utbildning. De måste emellertiduppfylla de inskrivningskrav som ställs av vederbörandeutbildningsinstitution. Från m.\nga synpunkterkan det vara bra att det inom varje fiykling-grupp finns en bred representationav yrkeskategorier. Detta har stor betydelse, inte bara för respektive gmppsframtid i , utan också för barnens identifikation med de yrkesarbetandevuxna inom den egna kulturkretsen. När elt flyktingbamkommer till en kommun är denna, liksom ifråga om andra bam, skyldig all erbjudaplats i allmän förskola (deltidsgrupp för 6-åringar), meddela undervisning igrundskola för skolplikliga barn och under vissa förutsättningar erbjuda ävenannan utbildning l.ex. Hemspråksträning i förskola, liksomhemspråksundervisning och stödundervisning i svenska i grundskola ochgymnasieskola skall också ordnas. Kommunens skyldigheter gäller i princip påpermanenta eller tillfälliga föriäggningsorter liksom på de orter, därflyktingar finns i enskild inkvartering. De krav som ställs på kommunema attfå fram särskilda resurser för flyktingbam är naturligtvis olika, beroende påom det gäller barn i fasl eller tillfällig föriäggning eller i en faslbosättningskommun efter förläggningstiden. De åtgärder som kommunerna bör vidtapåverkas givetvis också av gruppemas storlek och den snabbhet med vilken barnenutplaceras. har bristande kommunikation mellan föriäggning och mottagandekommuner orsakat svårigheler för skolan atl inom rimlig tid ordna lämpligundervisning. Tillgången på tvåspråkigalärare och undervisningsmaterial kan vara ett problem för kommunerna, särskiltdå nya, stora flyktinggrupper oförutsett anländer. Speciella behov kanytterligare uppstå när det gäller tillgången på t. ex. kuratorer, konsulenter ochannan extra personal liksom undervisningslokaler. Barnen kan under enövergångslid behöva förstärkt stödundervisning i svenska och enspråkigaundervisningsgrupper kan vara påkallade för viss lid. I och med att hemspråksreformen i förskola,grundskola och gymnasie- Prop.1978/79:100 Bilaga 15 214 skola genomförs /78 bör kommunernafå fastare rutiner bl.a. för anställning av hemspråkslärare. Detla bör kommaockså flyktingbarnen tillgodo (ang. lärare avsnitt 7.1). Staten ersätter iefterhand vissa ulgifter bl.a. i samband med hemspråksundervisningen.Extrakostnaderna för flyktingelever är i regel inle stora proportionellt settmen det bör understrykas att möjligheter till ytterligare statsbidrag finns.Enligt gällande stalsbidragsbestämmelser kan länsskolnämnd, om särskilda skälföreligger, bevilja ett någol högre statsbidrag än de schablonbidrag som utgårper deltagande elev i grund- och gymnasieskola. Sådana särskilda skäl kanl.ex. vara en oväntad och ovanligt stor invandring. kan ocksåefter kommunens ansökan befria kommunen från skyldigheten att anordnahemspråksundervisning om särskilda skäl föreligger. Inom vissaflyktinggrupper finns ett stort antal tonåringar med bristfälligskolunderbyggnad. Erfarenheterna visar vad gäller svenska ungdomar atl det ärde lågutbildade unga som först kommer i svårigheter i ett kärvt arbetsmarknadsläge.Detta gäller i än högre grad unga flyktingar. Invandrarelever fortsätter intei samma utsträckning som svenska elever sina sludier efter avslutadgrundskola. Vissa invandrargrupper är nästan inte alls representerade inom deteoretiska linjerna på gymnasieskolan. Svårigheter att förslå och uttrycka sigpå svenska utgör ett hinder att klara särskilt de teoretiska linjema.Invandrarelevernas svårigheter kan också avläsas i att många av dem utnyttjarskolans sociala resurser och behöver individuellt stöd. Under föriäggningstidenupptäcks ofta vuxna flyktingar som har otillräckliga läs- ochskrivfärdigheter, dvs. saknar grundläggande färdigheter i läsning, skrivningoch matematik. Inom den kommunala vuxenundervisningen erbjuds grundutbildningför vuxna (alfabetiseringsundervisning) så snart flyktingen kommil till denpermanenta bosättningsorten. Flyktingar i föriäggning påböijaralfabetiseringsundervisning i samband med svenskundervisningen. Grundutbildningen skallge grundläggande färdigheter i läsning, skrivning och matematik och är avseddför vuxna och ungdomar som har fått mindre än fyra årsskolundervisning på heltid. Invandrare kan i princip få undervisning på delegna språket. Etl särskilt studiestöd utgår. För sludier av detta slag ärmotivationen av avgörande betydelse. I allmänhet är det svårt för gamlamänniskor att förstå värdet av sådan undervisning. Detta kan gälla också yngrekvinnor utan läs- och skrivkunskaper eftersom de i hemlandet kunnat klara sigganska bra. Bland dessa två kategorier, äldre och kvinnor, finns de flestaillitterata. Prop.1978/79:100 Bilaga 15 215 Folkhögskolorna speladeredan före andra väridskriget en vikligroll då del gällde att la emot flyktingar. De har fortsatt att göra detla ävenom de under vissa perioder utnyttjats i ringa omfattning. Efter Ungemrevollenår 1956 togs flyktingar emot på praktiskt tagel samtliga folkhögskolor och undervisningordnades för dem i anslutning till de pågående vinterkurserna. Dåflyktingströmmen från blev starkare log sexton folkhögskoloremot 170 flyktingar (125 vuxna och 45 bam). Undervisningen var anpassad till delatinamerikanska flyktingarnas önskemål. Tonvikten var lagd på svenska språketmen engelska var också ett av de flesta deltagarna önskat ämne. Många valdedenna studieform därför att de ville lära sig svenska i samvaro med svenskaroch fä individuell lärarhandledning. En konsulent anslälld'"s genom SÖ:sförsorg för all organisera verksamheten. Nära kontakt hölls medarbetsförmedling och yrkesvägledning. Folk-högskolevisielsen var en positiverfarenhet för de flesta latinamerikanska flyktingarna. Svenskundervisningen påfolkhögskola jämställs enligl be slul med moisvarande undervisning på eller hos studie förbund. inrikesutskolt, som har prövat frågan om rätten för andra än studieförbund alt anordna svenskundervisning som avses i lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invan drare, uttalade (InU 1974: 28) att "lagen är tillämplig inte bara påden svenskundervisning som bedrivits av sludieförbunden och för vil ken slatsmaktema ställt medel lill förfogande ulan även på undervisning som anordnas av andra institutioner, exempelvis folkhögskolorna i den mån statsbidrag utgår............ ". ordnar ettanlal folkhögskolor särskilda kurser för invandrare. Dessa ordnas ibland somfamiljekurser med bl. a. barnverksamhet. var t. ex. (IOO personer) av deltagama i sådanasommarkurser judiska flyktingar från , och (48 personer) spansktalande,säkerligen till största delen flyktingar. Universitets- ochhögskolesluderande flyktingar torde höra till de grupper som utsälls för storapåfreslningar eftersom de är unga, ofta ensamstående och kommer hit med höglställda förhoppningar att la upp sina av-bmtna sludier. De har oftast ingaeller endast bristfälliga kunskaper i svenska språket och har vagaföreställningar om den svenska studiegången. Andra förutsättningar varierarmed olika flyklinggmpper, beroende på var de har fullgjort sin skolgång. En delhar inte studerat engelska, andra har inle tillräckliga bakgrundkunskaper i t.ex. matematik, fysik och kemi för atl kunna klara studierna här. Åtskilligaupplever alt tillräcklig hänsyn inle las till deras tidigare förvärvadekunskaper och erfarenheter. Många känner sig isolerade och besvikna. Några harvalt ämnen för vilka de har Prop.1978/79:100 Bilaga 15 216 föga intresse eller läggning, då denutbildningslinje de skulle ha föredragit varit stängd för dem. Beklagligtvisfinns det ingen aktuell grundlig och omfattande undersökning av flyktingarsstudieresultat vid och högskolor. Det tycks emellertid stå klartatt förhållandevis många misslyckas i sina studier, medan andra visarutomordentligt goda studieresultat. Undervisning i svenska har gettsav universiteten som förberedelse för utländska studerandes högre sludier. 1vissa fall har även andra personer med akademisk ulbildning från hemlandetkunnat få della i svenskundervisningen utan att därefter fortsätta medakademiska studier. 1 har (lES) varit ansvarigt för undervisningen, vid andra universitet har denuppdragits åt Kursverksamheten. Den framtida organisationen har nyligenutretts, men regeringen har ännu inte tagit ställning till förslagen. Arbetsmarknadsutbildningen(AMU) har under 1970-lalet expanderat kraftigt både vad avser antalet kursdeltagareoch breddning av kursutbudet. Iögonfallande är också det kraftigt stigandeinslaget av invandrare. Medan av gmndskolans elever och någotöver av gymnasieskolans utgörs av invandrarelever' uppgår deutländska med-borgamas andel av det totala antalet kursdeltagare i AMU tillnärmare , varav ett stort antal i svenskutbildning och olikaorienteringskurser. De representerar ca 50 språk. Hur många av dessa som ärflyktingar är dock okänt. Invandrarna i AMU har iallmänhet ringa kunskaper i svenska och saknar användbar yrkesutbildning.Undervisning i svenska ges dels i kursen Svenska som främmande språk medsamhällsorientering dels i andra teoretiskt förberedande kurser.Svenskundervisning i den direkta yrkesutbildningen är ännu på försöksstadietoch har begränsad omfattning. Under innevarande budgetår genomförs två störreförsök med stödåtgärder för invandrare i yrkesutbildningen vid AMU-centren iNorrköping och . Även viss försöksverksamhet med yrkesutbildning påhemspråk och svenska (finska och eventuellt serbokroatiska) kommer /79 atl påbörjas. 1 det arbetsmarknadslägesom råder måste mänga flyktingar gå igenom AMU-kurser innan dekan finna lämpligt arbete. Men arbetsmarknadsutbildningen, som i och för sigär en positiv möjlighet till arbete och självständigt liv, är problemfylld förvissa flyktingar. Det faktum att den i första hand är planerad och anpassad försvenskar för med sig svårigheler för människor från andra kulturer. Det kanockså ibland uppstå långa väntetider. var den genomsnitfiigaväntetiden för ' Med invandrarelev avsesi 1977 ärs undersökning (SMU 1977:2 SCB) en elev vars moreller far är av utländsk härkomst och har annat modersmål än svenska. Prop.1978/79:100 Bilaga 15 217 flyktingar i förläggning för att komma inpå vissa AMU-center. Långaväntetider och därefter korl varsel inför en kursstart skapar också problem medbostadsanskaffning. Flyktingar som nudeltar i AMU-kurser kommer från alltmer avlägsna länder med en annan kulturell, socialoch teknisk bakgrund. De har förkunskaper som starkt skiljer sig från dem man räknar medinom den svenskaarbetsmarknadsutbildningen. Då flyktingarnalämnar förläggningen är deras kunskaper i svenska språkel ofta så begränsadeatt framgångsrika studier på svenska inle är möjliga. Läromaterialel i AMUtycks vara alltför svårsmält för många flyktingar, både från språkligoch innehållsmässig synpunkt. Många klarar inte de självinslruerande läromedlen. Ocksåsvenska AMU-elever möter - liksom invandrama - många av dessa svårigheter. Åtskilliga av dekontakter arbetsgruppen har haft har visal på svårigheterna för flyktingamaatt helt tillgodogöra sig arbetsmarknadsutbildningen. Många flyktingarhar därför upplevt utbildningen som föga givande. De kan ibland ha käntsig mer eller mindre tvingade in på kurser, som inte stämmer med derasönskemål. Vuxenutbildning och omskolning är i hemlandet okändabegrepp för många flyktingar och detta skapar också lätt ett visst inre motstånd. På samma sätt somvuxna får vägledning för arbetsplacering (se avsnitt 7.1) börungdomarna ges studie- och yrkesorientering. Grundskola och gymnasieskola är genom sina syokonsulenteransvariga. Helst bör ungdomarnas framtid planeras så att de får en möjlighetatt välja mellan konkreta, realistiska förslag som sedan kan förverkligas därde blir bosatta. På så sätt kan mankanske undvika att de hamnar i låglöneyrken eller riskerar arbetslösheti framtiden. Särskilda utbildningsinsatser inom gymnasieskolan Bland flyktingarnafinns många ungdomar med bristfällig utbildning vilka riskerar alt hamnai låglöneyrken . Förläggningstiden bör därför utnyttjas attkartlägga sådana utbildningsbrister. Det bör göras stora ansträngningar attmotivera dessa ungdomar att skaffa sig lämplig grund för yrkesutbildningoch arbete, t. ex. genom introduktionskurser för invandrarungdom igymnasieskolan.