prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — I samma riklning verkar ocksåbeslämmelserna om au förfarandel skall användas bara efter yrkande och all enkvalificerad majorilel skall kunna rösta igenom ell lagförslag genasl, även omuppskovsyrkande har framslällls. Delfinns enligt min mening ingen anledning atl tro all den föreslagna ordningenkommer att erbjuda särskilt kännbara prakliska svårigheler vid lillämpningen.En invändning mol förslaget går ul på alt del skulle vara svårt alt avgöra omeu lagförslag angår någon rällighetsbegränsning eller inle. Med anledning avdenna invändning vill jag ulöver vad jag hillills har anfört framhålla allförfarandet i allt väsentligt bygger på de nuvarande reglerna omrättighetsskyddel, t. ex. dem som avser fri- och rätlighelernas innehåll.Huvuddelen av de gränsdragningsfrågor som kan uppkomma vid lillämpningen avreglerna om del särskilda förfarandel är därför inle nya ulan uppkommer när del gäller att avgränsa del område inom vilkel endast drbeslula föreskrifter. Dessa gränsdragningsfrågor har inle visal sig medföranågra siörre problem i praktiken. All förfarandel skall kunna lillämpas inlebara på förslag som innebär rällighetsbegränsning utan också på förslag som gåri andra riktningen ellerär neutrala ur rätlighetssyn-vinkel är också ägnal attminska tillämpningsproblemen. Prop.1978/79:195 36 Sammanfattningsvisanserjag all rällighelsskyddsuiredningens förslag lill ett särskiltlagsiiftningsförfarande innebär en väsenilig försiärkning av räilighetsskyddel.På grund av den utformning förfarandet har givits lorde några mer kännbaraprakliska problem inle vara alt räkna med vid tillämpningen. Jag förordardärför all utredningsförslaget genomförs i allt väsentligt. Jag kommer i delföljande all la upp några särskilda frågor angående förfarandel som harlilldragil sig uppmärksamhei under remissbehandlingen. Ulredningsförslagelinnebär all del särskilda förfarandel skall lillämpas på malerielllräiligheisbegränsande föreskrifter i en lag men inie på lagens regler ombeslutande organ och förfarandet vid tillämpningen av de räiligheisbegränsandeföreskrifterna. Denna ordning har kriliserals i en del yllranden. Naturligtviskan också regler om organisaiion och förfarande ha stor belydelse somrälissäkerheisgaraniier vid sidan av de maleriella föreskrifterna. Man kanemellertid inle borlse från del förhållandel au RF i siorulsiräckning bygger på samma synsäll som rätlighetsskyddsutredningens förslagnär del gäller att göra skillnad mellan föreskrifter av maleriell natur, å enasidan, och procedurregler och liknande bestämmelser, å andra sidan. Det är ihuvudsak de förra som omfattas av RF:s lagkrav, medan de senare i storutsträckning faller inom del område där regeringen direkl med Slöd av RF kanbeslula föreskrifter. Det bör givelvis inte komma i fråga att låla detsärskilda förfarandel för räiligheisbegränsande lagsiiftning bli tillämpligt påföreskrifiersom i princip regeringen kan beslula. ytterligare skäl för allhär följa rällighetsskyddsutredningen iir au man annars skulle fågränsdragningsproblem av ell slag som inle föreligger . Rällighelsskyddsuiredningensförslag all det särskilda förfarandel i princip skall vara lillämpligl pålagsiiftning som angår begränsning av någon av de frioch rälligheler som angesi 2 kap. 1-11 SS RF och på sådana särskilda föreskrifter i lag som avses i 2kap. 20 S andra slyckel har i allt väsentligt godlagils av remissinsianserna.Inte heller jag ser skäl all här frångå ulredningsförslagel. Somjagredan har nämnt innebär förslaget att inte bara lagförslag som går i skärpanderiklning ulan också andra lagförslag som angår en rättighet skall omfattas avdel särskilda förfarandet. Denna lösning har godtagits av del stora flertaletav remissinstanserna. Enligt min mening är del en klar fördel all man på detlasäll kan minska svårighelerna alt dra gränser kring del särskilda förfarandetslillämpningsområde. Den nackdel som ligger i atl förfarandel kankomma aii lillämpas i eu fall där del slrängl tagel inle ter sig befogal föraccepleras. Isamband med ändringar i RF fördes en diskussion om vad rättighelsskyddsulredningenkallar bihangsproblemet. Vad diskussionen gällde var det fallet alt enrättigheisbegränsning måsle företas vid en reform som i övrigt inle har någotall göra med rättighetsskyddet. Det kan gälla t. ex. en social eller ekonomiskreform som kräver en tystnadsplikt förde offenlliga 1978/79:195 37 funktionärersom skall administrera reformen elleren ansvarsbestämmelse medfrihet.sslraffsom sanktion förden som bryier mol de nya reglerna. Skulle enföreskrift om lyslnadsplikl eller friheissiraff vara underkastad det särskildalagsliftningsförfarandel,skulle della kunna påverka genomförandel av helareformen. Förall få underlag för sina överväganden om bl. a. bihangsproblemel harrättighelsskyddsulredningen undersökl hur ofta räiligheisbegränsandelagsiiftning har förekommii - riksmölel 1976/77.Undersökningen visar enligi kommittén alt fierlalel rällighelsbegränsningarrörde bara en eller ell par paragrafer i en mer omfaitande författning. De isärklass vanligasle begränsningarna ulgjordes av föreskrifierom friheissiraff,om husrannsakan eller liknande inirång saml om tystnadsplikt. Till övervägandedel var det fråga om fall där råtlighelsbegränsningen framslår som ell"bihang" lill en reform som inle i övrigt berör räilighetsskyddel. Delär mot denna bakgrund som rättighelsskyddsulredningen föreslår alt föreskrifterav nu berörl slag i princip skall undantas från tillämpningsområdet för detsärskilda förfarandet. Undanlageti fråga om föreskrifterom tystnadsplikl för offenlliga funktionärer ärbegränsat lill uppgifter som fär hållas hemliga med stöd av 2 kap. 2 S TF. Iregel godtar remissinsianserna förslaget i denna del. I några yttranden är mandock kritisk till denna koppling lill TF. En remissinsians anser atl någotundanlag beiräffande föreskrifter om lyslnadsplikl över huvud tagel inle börgöras. Föregen del förordarjag alt förslaget i denna del godtas. Det är uppenbart all detföreslagna undantaget är ägnat all minska de olägenheter som är förknippade meddel s. k. bihangsproblemet. För utredningsförslaget talar också denomständigheten att del i fråga om tystnadsplikterna för offentliga funktionärerenligi ell till lagrådel remiiierai förslag lill sekreiesslag skallinföras en ordning som i praktiken kommer atl innebära ell materiellträiiighetsskydd. 1 lagförslagci ges gemensamma regler för handlingssekrelessoch tystnadsplikt och avsiklen är all reglerna i 2 kap. TF som anger vilkabegränsningar som får göras i handlingsoffentligheten skall vara slyrande förbåde handlingssekretessen och tystnadsplikten. Någotbärande skäl all inte godla den i rällighelsskyddsuiredningens förslag gjordakopplingen lill 2 kap. TF föreligger inle. Uppenbarligen ger denna koppling enviss skyddseffekt. Även i den delen bör förslaget alllså godias. Äveni fråga om förslaget från rättighetsskyddsutredningen all göra undanlag fråndel särskilda lagsliftningsförfarandel i fråga om föreskrifier om husrannsakaneller liknande inirång har invändningar gjoris i några yttranden. För min deivill jag - liksom högsta domstolen - instämma i rätlighetsskyddsutredningensbedömning atl del inle går alt göra någon skillnad i skyddshänseende mellan åena sidan t. ex. bostäder, möteslokaler, lidningsredakiioner och advokatkontorsamt å andra sidan andra lokaler. 1978/79:195 38 Fråganarom man i dess helhet skall undania skyddel mol husrannsakan och liknandeinirång från det särskilda lagsliftningsförfarandel. För min del ärjag ocksåhär av samma uppfaiining som rällighetsskyddsutredningen, nämligen alt skälenför all hell undania della område från del särskilda förfarandel väger överskälen emoi en sådan ordning. Vid milt slällningslagande i denna fråga harjagfäst vikt bl. a. vid del förhållandel all del pågår en översyn avivångsmedelsregleringen vid förundersökning i brottmål m. m. (Dir.1978;57)ochenulredningomsäkerhelsålgärderm. m. iskalleprocessen (Fi 1973:01)och all eil av syftena med dessa ulredningar är au åsiadkomma försiärkningar irällsskyddel vid husrannsakan och liknande inirång. Ocksånär del gäller undanlaget för frihetsstraff har invändningar framförls i ellpar yllranden. Enligt min mening innefallar utredningsförslaget på denna punklen rimlig avvägning mellan för- och nackdelar. Del särskilda förfarandel skullefå ett myckel vidsiräcki tillämpningsområde utan ell sådani undanlag. Del börframhållas all undantaget är begränsal lill frihetsstraff som inte innebärnågon annan fri- och rällighetsbegränsning än den som ligger i självafrihetsstraffet. Rätlighetsskyddsutredningenstvå andra undantag från del särskilda förfarandets tillämpningsområde -förlängning i högst ivå år av tidsbegränsad lags gillighelslid ochrällighelsbegränsningar i fall där krig eller omedelbar krigsfara råder - börockså godias. Som framgår av vad jagredan har anfört anser jag all del särskilda förfarandet bör lillämpas bara påyrkande. Denna ordning innebär all de problem som lagprövningsrälien annarsskulle kunna ge upphov till blir små och att övriga länkbara prakliskasvårigheler minskar. När det gäller frågan om hur stor anslutning ett yrkandeom lillämpning av del särskilda förfarandel skall ha för alt få effeki anserjag atl kommitténs förslag innebär en rimlig lösning. Detsärskilda förfarandel bör ulformas som ell uppskovsförfarande. Som kommitténhar framhållil kan man emellerlid inle hell avslå från en möjlighet lill beslululan uppskov. Förslaget all en kvalificerad majorilel skall kunna rösta igenomett lagförslag som angår rällighetsbegränsning , fastän ett yrkandeom uppskov har framställts, bör därför godias. Den föreslagna kvalificerademajoriieten på fem sjättedelar av de rösiande innebär enligt min mening enlämplig lösning. Ifråga om uppskovets längd kan det givetvis diskuleras vilken lid som är denmest lämpliga. För egen del har jag kommii till slutsatsen all den föreslagnalolvmånadersfristen innebär en rimlig avvägning mellan ä ena sidan iniressei avatl del ges ulrymme fören allmän debait i saken och å andra sidan iniressei avatl lagstiftningsarbetet inle fördröjs mer än nödvändigi. förslag skall , efter lidsfristensuigång, ha en viss handlingsfrihet när den iräffar sill andra beslul om ellräiligheisbegränsande lagförslag. Handlingsfriheten beslår i alt kanbeslula sådana ändringar i förslaget som ligger inom ärendels ram. Prop.1978/79:195 39 Förmin del anserjag del uppenbarl au ändringar i del vilande förslaget måsle fågöras efter uppskovet. Ett av dc främsla syftena med förfarandel är som jagredan har framhållit au ge ulrymme för allmän debati. Del kan då inte gärnakomma i fråga all ha en ordning som innebär all eti nyll uppskov krävsdärföratt debatten härlett till en lindring i förslaget eller i ell annal fallev. påvisat behovei av en ändring som i någoi obelydligt hänseende innebår enskärpning av förslaget. Över huvud taget synes nya gränsdragningssvå-righeieroch därmed tillämpningsproblem uppslå med en ordning som hindrar ändringar idel vilande förslaget. Den av kommittén föreslagna ordningen däremoi knyter anlill nuvarande regler om förfarandel i . Någon pålaglig risk för allfrågan om vad som ligger inom ell lagsiiftningsärendes ram skall medföra någraproblem beträffande lagprövningen föreligger knappasl. Rällighelsskyddsuiredningensförslag, all frågan om ell lagförslag är räiligheisbegränsande för riksdagensdel skall prövas av konslitulionsutskollet och atl utskottet skall fa besvarafrågan nekande endasl om lagrådel har yitral sig i saken, har lell lillinvändningar i några yttranden. Delär givel all en central fråga vid utformningen av del särskilda förfarandel ärvem som skall pröva huruvida förfarandel är lillämpligl på ett lagförslag ellerinte. Jag anser del vara uleslulel all bestämmanderätten läggs uianför riksdagen.Enligt min mening är del en avgjord fördel om man löser frågan om vilkelriksdagsorgan som skall beslula i så nära anslutning lill de nuvarande reglernaför riksdagsförfarandet som möjligl. förslag alllåla konsiilutionsutskottet avgöra saken med vanlig majorilel ler sig därförsom en naturlig lösning. Den utformning som lagrådets medverkan har filt ärägnad all molverka de nackdelar som skulle kunna ligga i denna lösning. Jaganser vidare i likhet med högsia domstolen alt del är en klar fördel allfrågan, om ett lagförslag angår en rällighetsbegränsning eller inle, blirprövad redan i samband med lagens tillkomst. Vadbelräffar lagrådets medverkan vill jag tillägga all jag i likhel med högsiadomstolen anser all lagrådel bör ullala sig om huruvida ell lagförslag angär enrättigheisbegränsning bara när del finns särskilda skäl för del, t. ex.därföratt frågan behandlas i remissen till lagrådel. Beiräffanderiksdagsförfarandel i lagstiftningsärenden om rällighelsbegränsningar får jaghänvisa lill kommitténs uttalanden (betänkandet s. 99 fO- Lagprövningsräliensaknar f n. slöd i skrivna rättsregler. Den har utvecklats i rättspraxis ochhar befästs genom uttalanden under del konsiilulionella reformarbetet. Denanses lillkomma samtliga organ som tillämpar rätlsregler under uiövande avrättskipning eller offentlig förvallning. Lagprövningsrälien som den harutvecklats kan, kort ullryckl, sägas 1978/79:195 40 innebäraall en myndighei har rätl-och skyldighet-atl i sin rätistillämpande verksamheisälla ål sidan en föreskrift som slrider mol en beslämmelse i en författning avhögre konsiilutionell valör (prop. 1973:90 s. 200 t). I fråga omlagprövningsrällens närmare innebörd kan jag hänvisa lill vad som anfördes isamband med 1976årslri-och rällighelsreformlprop. 1975/76:209s.93 f KU1975/76:56 S. 17 ff). Somframhölls i del sammanhangei avser lagprövningsrälien såväl formerna för enförfattnings tillkomst som dess maleriella överenssiämmelse med högreförfattning och frågan om den har beslulals av ell kompeleni organ. Enförutsäitning för atl en av eller regeringen beslutad föreskriftskall få sältas ål sidan äratt ell ev. formfel vid dess tillkomst är grovteller atl föreskriften i något annal hänseende uppenbart slrider mol högreförfalining. Endasl uppenbar grundlagsstridighet får sålunda medföra all en lagsälls ål sidan i rällslillämpningen. Samma krav på uppenbar molslridighelgäller också i fråga om regeringens förordningar. Föreskrifter som harbeslutals av en förvaltningsmyndighet eller kommun kan däremot sällas ål sidanockså i fall av mindre uttalade konflikter med högre föreskrifier. Lagprövningsrälienulövas i princip ex officio. Delta innebär emellerlid inie atl prövning av ev.molslridighel mellan författningar på olika nivåer ingår som ett mera normaltled i myndigheternas rättstillämpning. Lagprövning kan enligi gällande synsällbli akluell endasl om en påstådd normkon-fiikt ullryckligen åberopas som grundforell yrkande eller om en myndighei i ell vissl fall har särskild anledningall förmoda all en normkonfiikl föreligger. I lagprövningsrätten ligger medandra ord inte någon allmän skyldighet för myndigheterna atl undersöka om derättsregler som skall tillämpas lill äventyrs slår i strid med föreskrifter påhögre nivå. 1973års fri- och rällighetsulredning föreslog all lagprövningsrätten i dessnuvarande form borde komma lill direkl ullryck i RF. 1975/ 76:209innebar förslaget all bibehålla denna lagprövningsräti en lämplig avvägningmellan de olika inlressen som här slår mol varandra. Frågan omlagprövningsrätten borde komma lill ullryck i RF var emellertid inle mogen föravgörande. Det fanns enligt föredraganden vissa skäl som talade för alllagprövningsrälien liksom dillills lämnades oreglerad. En grundlagsregel skulleotvivelakligl - även med en reslrikliv uiformning - kunna inge den orikligaföreställningen atl lagprövningsrälien skulle uigöra ell normall inslag irällslillämpningen. Vidare var del svårl all finna en för allaförfallningsnivåer invändningsfri avfattning av en grundlagsregel. Av särskildbetydelse i sammanhanget var enligt föredraganden också all frågan ommöjligheterna atl införa särskilda uppskovsregler i fråga omrättighets-begränsande lagsliflning skulle uiredas ytierligare. Han ansåg deluppenbarl alt lillkomslen av sådana regler skulle få belydelse förlagprövningsrättens innehåll och atl dessa två frågor därför inle bordebehandlas frislående från varandra. Föredraganden förordade av denna anledningall frågorna om lagprövningsrällens framtida utformning och om införande avsärskilda Prop.1978/79:195 41 uppskovsregler på fri- och rältighelsområdel skulleuiredas i ell sammanhang. Han ullalade vidare all den omsländigheien atllagprövningsrälien då lämnades oreglcrad fick lill följd all denlagprövningsriitlsom hade utvecklats i rättspraxis skulle komma atl beslå ocksåefter anlagandel av de nya regler om fri- och rälligheler som föreslogs iproposilionen (prop. 1975/76:209 s. 94 0. Konsiiiulionsuiskollel anslöl sig lill föredragandensuppfaiining och åberopade som ytterligare skäl atl uireda lagprövningsrälienall lagrådels framlida siällning, som också hade föreslagils bli föremål föruiredning, skulle få belydelse för utformningen av lagprövningsinslilulel (KU1975/ 76:56 s. 19). I ivå reservationer framfördes yrkanden om inskrivande aven lagprövningsräti i RF (s. 16 ff). Räiiigheisskyddsulredningen konslalerar alt dess förslag iövrigi inle kan sägas bringa lagprövningsfrågan i någoi förändrat läge. Deföreslagna reglerna om ell specielll förfarande för räiligheisbegränsandelagsliflning lorde enligi kommiuén i prakiiken knappasl behöva ge upphov tillnågra lagprövnings-situaiioner. Särskilt anmärker kommiuén all del särskildalagsliftningsförfarandel skall vara lillämpligl bara om så yrkas inomriksdagen. anser att man i sak bör behållalagprövningsrälien sådan den är och föreslår all rådande rällsläge får kommalill uitryck i ell grundlagsstadgande. Del stora fierlalel remissinstanserinlär en posiliv hållning lill rätlighetsskyddsutredningens förslag i dennadel. Enligi minmening är del givel all räiiigheisskyddei får erforderlig siyrka försl omrätlighetsreglerna förbinds med rällsligl verkande garaniier som är oberoendeav de politiska organen. Emellerlid måsle ell skydd av della slag ulformas påsådant säll all del inle ger upphov lill några förskjulningar i del vanligapolitiska maktsystemet. a. denna bakgrund saknar tanken all införa ellsyslem med förfaiiningsdomslol för kontrollen av grundlagsreglernasefterlevnad varje aktualitet. Ett sådant syslem är dessulom främmande försvenskförfailningslradilion. Den form avjudiciell kontroll som ärakluell förvartlands vidkommande är något slag av lagprövningsräti inom ramen förmyndigheternas vanliga rällslillämpningsverksamhet. Liksom min förelrädareanser jag all del innehåll den svenska lagprövningsrälien f n. har innebär enlämplig avvägning mellan de olika inlressen som här slår mol varandra. Å enasidan kan man vara säker på alt domstolarna och andra myndigheler inle kommeratt få någon ställning som politiska maktfaktorer. Å andra sidan har demöjlighel all ulnyllja ell oförbrukal föriroendekapilal i undantagsbelonadelägen där ell ingripande måsle anses befogal (jfr prop. 1975/76:209 s. 94). Som framgåu av del föregående har lagprövningsrälien i dagden innebörden all en föreskrifi som har beslutats av ellerregeringen får sällas ål sidan i rätlslillämpningen bara om föreskriftenuppenbart slrider mol en föreskrifi i en författning av högre konstitutionellvalör. Enligt min mening är della uppenbarheiskrav klarl befogal. Det ärnaluriigt att del är 1978/79:195 42 riksdageneller regeringen som i första hand avgör om cn tillämnad föreskrift slår iöverenssiämmelse med föreskrifter på högre nivå. Å andra sidan omfaiiaruppenbarhelskravel inle alla typer av föreskrifter. När del gäller föreskrifterav förvallningsmyndigheier och kommuner finns inle samma skäl som i fråga omrik.sdagensoch regeringens föreskrifterall ge förelräde för den lolkning av denöverordnade författningen som har gjorls av del organ som beslutarföreskriften. 1likhel med rättighelsskyddsulredningen anserjag all kommiiiéns förslag i övrigiinte kan sägas bringa lagprövningsfrågan i ell förändral läge. Enligtmin mening lalar fiera skäl för alt lagprövningsrätten får komma till utiryck igrundlagen. Med hänsyn till lagprövningens roll i rätlighetsskydds-syslemeiframstår del som nalurligl atl den regleras i RF i likhel med det grundlägganderättighetsskyddel i övrigi. Genom en uiirycklig beslämmelse klargörs ocksålagprövningsrällens. innebörd på ell säll som kan molverka all derätistillämpande organen använder sig av institutet på ell säll som inle harvarit avsetl. Somjag redan har nämnl framfördes i huvudsak tre invändningar i samband med 1976års reform på fri- och rältighelsområdel mol ell införande av en regel i RF.Den kanske viktigaste invändningen gick ul på all del var ovisst hurtillkomslen av ell särskili förfarande vid räiligheisbegränsande lagsiiftningskulle påverka lagprövningsrälien. I likhel med rättighelsskyddsulredningenharjag funnil atl del nu föreslagna förfarandel inle inverkar pålagprövningsfrågan. En annan invändning gick ul på att en uttryckliggrundlagsregel om lagprövningsrälien skulle inge föreställningen atl lagprövningenskall utgöra ell normalt inslag i rällslillämpningen. Enligt min mening finnsdel ingen anledning alt tro all blotta införandel av en föreskrifi omlagprövningen i RF skulle leda lill all de rältslillämpande organen skulleändra den försikliga hållning som de av tradition har inlagil i detlahänseende. Vad slulligen angår den iredje invändningen, svårighelen allformulera ett grundlagsstadgande, anserjag i likhet med bl. a. regeringsrällenall rätlighetsskyddsutredningens förslag slår i god överensstämmelse med vadsom nu anses uigöra gällande räll. Av de skäl jag nu har anförl anserjag ilikhel med del hell övervägande anialei remissinstanser all lagprövningsrälienbör komma lill ullryck i en föreskrift i RF. Avslutningsvisvill jag erinra om all lagprövning enligt gällande synsätt kan bli aktuell baraom en påstådd normkonflikl ullryckligen åberopas som grund för ell yrkandeeller om en myndighei i ett vissl fall har särskild anledning all förmoda allen normkonfiikl föreligger. I lagprövningsrälien ligger alllså inle någonallmän skyldighet för myndighelerna atl undersöka om de rätlsregler som skalllillämpas lill äventyrs slår i slrid med föreskrifter på högre nivå. Prop.1978/79:195 43 Fram lill gällde all lagrådelobligaioriskl skulle höras över vissa lagförslag. Besiämmelser häromfanns RF. De innebäratt förslaglill allmän civil- och kriminallag,kriminallag för krigsmakten saml kyrkolag jämte lagförslagi vissa speciella ämnen skulle granskas av lagrådel. Del ärsvårl att närmare ange gränsernafördel obligaloriska granskning.sområdel, efiersom dessa gränser i huvudsak kom all beslämmasi praxis. Till kalegorin allmän civillag räknades emellertid lagar som innebar väsentliga ingrepp i medborgarnas frihel och egendomsaml lill allmän kriminallag i allmänhet straffrättsligabestämmelser som avsåg brott av såallvarlig nalur alt straffet var ell inle alllför kort fängelsestraff (jft SOU 1963:17 s.328). Genom grundlagsändring1970-1971 gjordes lagrådsgranskningen fakuliaiiv, dvs.det överläis ät regeringen atl frill besiämma när den villeinhämla lagrådets yllrande. Enligt 8 kap. 18 S nya RF gäller denna ordning alltjämt. Som en nyhet infördes emellerlid genom RF en rällför riksdagsutskott all inhämla lagrådelsyllrande. Enligi 4 kap. 10 S riksdagsordningen (RO, omirycki 1977:90) kan redanen tredjedel av ledamölerna i ell utskoll se lill alt elllagrådsyiirande inhämias. Uiskollsmajoriieien kan dock molsäila sig minoritetens önskan, om den finner att det dröjsmål med ärendetsbehandling som är förenal med lagrådsgranskningen skulle leda tillavsevärt men. Enligt RF skall det i lagrådet ingå domare i högsia domstolen och regeringsrätten. Närmarebestämmelser om lagrådel meddelas i lag, f n. lagen (1965:186) om lagrådel (ändrad senasi1974:578). Enligt lagen kan lagrådet arbela på högst treavdelningar. I varje avdelning skall tjänstgöra tre jusiilierådoch ell regeringsråd.