prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — urspmngliga direkliven för kommittén uttalades att översynen avkonkursbestämmelsema borde leda lill ell mera flexibelt konkursförfarande somskulle kunna ge möjlighel till en snabbare och mindre kostnadskrävandeavveckling utan att rimliga garantier för säkerhet och objektivitet åsidosattessamt att en sådan översyn borde inriktas på de frågor där det fanns ettpåtagligt reformbehov. I de för kommittén utfärdade lilläggsdireklivenframhölls att den övergripande behandlingen av frågoma om förvaUning ochtillsyn i konkurs i första hand borde avse kronofogdemyndigheternas roll ikonkursförfarandet. Enligthovrättens mening kan starkt ifrågasättas huruvida de av kommittén nu framlagdaförslagen verkligen innebär en sådan förenkling och effektivisering avkonkursförfarandet atl nuvarande avvecklingstider kan förkortas och kostnadernakan håUas nere. Hovrättens erinringar riktar sig främst mot kommitténs lösningav tillsynsfrågan och förslaget om konkursförvaltares kvalifikationer. Detstatistiska material kommittén tagit fram visar för åtskilliga konkurser högasiffror i fråga om såväl avvecklingstid som arvoden. Hovrätten efterlyseremeUertid en undersökning om orsakema härtill. Utan en sådan undersökningtorde ej med 1978/79:105 435 säkerhet kunna anges var svaghetema med nuvarandekonkursregler ligger och var alltså reformer behöver sättas in. Kommitténsförslag om avskaffande av rätlens ombudsman och överförande tillkronofogdemyndigheterna av tillsynsfrågorna framstår redan på grund härav sommindre väl underbyggt. Kommittén utesluter ej heller atl förslaget medkronofogdemyndighel som tillsynsorgan kan medföra en viss kostnadsökning. Somhovrätten angivit i sitt tidigare yttrande synes det föreslagna förfarandetäven från andra synpunkier framstå som mer kostnadskrävande än det nuvarande. Somdär ullalas torde kravel att förvaltare, även i konkurser där tillgångarna interäcker till konkurskosinaderna, skall ha särskild inriktning på affärsjuridikkomma all medföra betydligt högre arvodesanspråk än . Hovrätten finner på grund av anförda förhållanden attkommitténs lösning i dessa för förslaget grundläggande frågor inte fått denutformning atl den leder till snabbare och billigare konkursförfarande.Hovrätten är inte heller övertygad om att lösningen är atl söka i en ändring avtillsynsorganen. Reformbehovet synes snarare ligga på förvaltningsformema. Kommitténs förslag innebär genomgripande ändringar ikonkursförfarandet. Dessa har i förslaget inarbetats i den gällandekonkurslagen, vilket bl.a. medför atl de mindre konkurserna, som utgör cirka80% av del totala antalet konkurser, regleras genom hänvisningar till reglernaför ordinära konkurser. Dessa hänvisningar måste i många fall kompletteras medmodifieringar och förtydliganden. Konkurslagens uiformning och disposition stårför övrigt knappasl i överensstämmelse med de krav som bör uppställas på enmodern lagstiftning. Särskilt efter de ändringar som föreslås blir lagensvåröverskådlig och svårtillämpad. Det är därför enligt hovrättens mening ettslarkl önskemål alt kommittén inriktar sitt fortsatta arbete på att skapa enhelt ny konkurslag. Hovrättspresidenten , hovrättslagmannen ochadj. Vi kan i huvudsak ansluta oss lill de av kommittén nuframlagda förslagen och tillslyrker alltså all förslagen läggs till gmnd förlagstiftning. Hovrätten över och : Kommittén uttalarinledningsvis atl del är angeläget alt möjligheterna till förenkling ocheffektivering av konkursförfarandét tillvaratas samt framhåller att genomåtgärder i sådan riklning bör nuvarande avvecklingstider kunna förkortas ochkosinaderna hållas nere som bälire utbyte av konkurserna uppnås tillfördel både för borgenärerna och för gäldenären själv (s. 104). Hovrätten är emellertid inte övertygad om alt den av kommitténföreslagna reformeringen av konkurslagstiftningen uppfyller den angivnamålsättningen. De av kommittén gjorda statistiska undersökningarna visar föråtskilliga konkurser myckel höga siffror i fråga om såväl avvecklingslider somkostnader. Orsakema härtill berörs inte närmare av kommittén. Det hade varitönskvärt att kommittén gjort en analys av Prop.1978/79:105 436 orsakernalill dessa förhållanden. Även ulan en sådan analys har hovrällen emellertid denuppfattningen att det inte främst är lillsynssystemel som tynger och fördyrarkonkursförfarandét ulan förvaltningens uiformning. De långa avvecklingstidematorde, enligt hovrättens mening, i viss utsträckning hänga samman med att deadvokater som anlitas som förvallare ofta har tung arbetsbörda. Kommitténsförslag beträffande förvaltningen innebär all förvaltarskap i framlidenhuvudsakligen skall anförtros ål advokaler som är specialiserade iaffärsjuridik saml alt förvaltama skall få en mera självständig ställning. Ävenom man härigenom kan uppnå en effektivare förvaltning finns det anledningbefara att snabbheten i förfarandel i hög grad motverkas av atlförvaltarskapen koncenireras till ell mindre antal specialister. Del finnsockså anledning räkna med alt dessa specialiserade förvallare kommer all göraanspråk på högre arvoden än vad förvallarna erhåller . När detgäller tUlsynsverksamheten uttalar kommittén uttryckligen att det inte äruteslutet att förslaget om ulbyle av rättens ombudsman mol kronofogdemyndighetmedför en kostnadsökning (s. 132). Rättens ombudsman fungerar i storutsträckning som rådgivare åt förvallaren. Om rättens ombudsman inte längreskall finnas kvar, finns del anledning räkna med att systemet med flera förvallarei samma konkurs kommer att bli vanligare. Alla dessa omständigheter motverkarsträvandena atl hålla nere konkurskosinaderna. Hovrättenanser med hänsyn till vad som anförts atl kommitténs förslag inte är ägnatatt medföra några påtagliga förbättringar för att göra konkursförfarandétgenerellt sett snabbare och billigare. För att uppfylla den av kommitténangivna målsättningen behövs enligt hovrättens mening betydligt mer ingripandeåtgärder än vad som föreslås i detta betänkande. Sådana åtgärder kan emellertidväntas inverka på rättssäkerheten. Vad man framför allt saknar i utredningensförslag är en mera ingående diskussion om effektivitet contra rättssäkerhet ikonkursförfarandet. Göteborgstingsrätt: Tingsrätten delar uppfattningen att det är nödvändigt att omarbetakonkurslagens regler och tillstyrker det av kommittén framlagda förslaget idess helhet med de anmärkningar som framförs nedan. tillslyrker i huvudsak utredningens förslag. BRÅ:Från de synpunkier BRÅ har att beakta tillstyrker rådet kommitténs förslag. RPS:Den nuvarande lagsiiftningen rörande tillsynen över förvaltningen ilillgångskonkurser framstår som föråldrad och bör effektiviseras. Härtillkommer all organiserad ekonomisk brottslighet konstaterats hasystematiskt utnyttjat faltigkonkurser för alt dölja brottsliga gärningar.Riktigheien av uppfattning i yttrandet 1974-07- 19 överkonkurslagskommitténs delbetänkande SOU 1974:6, Förenklad konkurs, all brislenpå koniroll över dessa konkurser hade en 1978/79:105 437 viss brottsfrämjande effekt har säledes blivit yUeriigarebekräftad. Kommitténs nu framlagda förslag är väl ägnade all konima tillrättamed dessa brister i den gällande lagsiiftningen. Statskontoret: Från de synpunkter statskontoret har attföreträda förefaller de reformer som föreslås vara väl ägnade att åstadkommaett effektivare konkursförfarande. RRV: Riksrevisionsverkei (RRV) ansluler sig i alUväsentligt lill konkurslagskommitténs förslag lill reformering avkonkursförfarandet genom atl förslärka konkursförvallarens ställning,effeklivisera tillsynen och införa enklare förfarande i mindre konkurser. Gäldenärsbrott samt brott och förseelser mot skattelagarnautgör väsenlliga delar av den ekonomiska brottsligheten. De skymtar ofta ikonkurssammanhang men blir i stor utsträckning inte föremål för uiredning ochbeivrande. Vad gäller indrivningen av skatter och allmänna avgifter försvårasdenna ofta av atl gäldenären vidtar olika slag av juridiska och ekonomiskatransaktioner i syfte atl undgå betalning. Det har visat sig svårt alt i sådanafall genom exekuliva ålgärder - i sisla hand konkurs - nå tillfredsställanderesultat. Dessa förhållanden synes i viss utsträckning bero på att de resursersom behövs för att göra utredning och vidta åtgärder ofta inte står tillförfogande vare sig hos indrivningsmyndighet eller konkursförvaltare. Förutom bedömning av konkursrältslig och affärsjuridiskart ställs förvaltaren i konkurser, särskilt avseende större företag, införavgöranden som kräver företagsekonomisk insikl och erfarenhel. Så lorde varafallet vid uiredning om redovisningens tillförlitlighet och tidpunkterna förföretagets obestånd och belalningsinslällelse samt för all kunna upprättakonkursbouppleckning och bedöma ekonomiska Iransaktioner inom företaget och medandra företag. Kännedom om rörelsens resultatmässiga utveckling efter obeståndoch under eventuellt fortsatt drift under konkursen har också betydelse för attdenna skall kunna genomföras på ett rationellt sätt. Även kronofogdemyndigheten har att göra bedömningar avovannämnda slag, vilka i sista hand avser huruvida gäldenären skall försättasi konkurs. Vad gäller kronofogdemyndighetens tillsyn av konkursförvaltningenhar RRV utgått från att denna, som enligt förslaget även skall avseändamålsenligheten i förvaltningen, skall innefatta en granskning frånförelagsekonomisk synpunkt. Mot bakgrund av vad nu sagts vill RRV framhålla delangelägna i alt såväl konkursförvaltare som kronofogdemyndighet har tillräckligföretagsekonomisk kompetens. Enligt verkets mening föreligger behov avsärskilda utbildningsinsatser i detta syfte. RSV: 1 sitt yttrande över betänkandet (SOU 1974:6)Förenklad konkurs tillstyrkte verket det s.k. kronofogdemyndighetsalternativet, dvs. 1978/79:105 438 KFM skulle vara förvallare i mindre konkurser. Dettaskulle enligt verkets mening i de mindre konkursema lillgodose kraven på ökadsamhällelig insyn i konkursförvaltningen och ge möjligheter all la hänsyn lillbl.a. På grund av att allmänna intressen ihög grad gör sig gällande vid konkursavveckling ställde sig RSV inte hellerfrämmande för en ordning som innebar atl del allmänna log över förvaltningenäven i ordinära konkurser. Goda skäl talade enligt verkels mening för att KFMskulle vara förvaUare i alla konkurser med obegränsad rält att underförvaltningen anlita juridisk, ekonomisk eller annan sakkunskap. Kommitténs förslag innebär atl del allmännas intressen i principtillgodoses på ett, jämfört med RSV:s ovan relaterade tanke, godtagbart sällmed hänsyn till att lidigare förslag av andra skäl inte ansetts böragenomföras. Därtill kommer atl kommilléförslagel behandlarförvallnings-frågorna i både ordinära och mindre konkurser vilket enligtverkets mening är en fördel. Det kan dock i viss mån beklagas att systemet meds.k. faltigkonkurser inte avskaffades redan den vilket föreslogs iprop. 1975/76:210 och del är därför dess angelägnare atl frågan nu åter tasupp. RSV finner således att del allmännas intressen blir i principtillgodosedda och verkei tillstyrker därför atl tillsynen över förvaltningenläggs på ett allmänt organ, KFM, samt alt ett allmänt ombud kan förordnas iföretagskonkurser med uppgift all verka för alt arbetsmarknadspolitiska ochregionalpolitiska intressen beakias. RSV vill betona angelägenheten av att den föreslagnareformen av konkursförfarandet genomförs, främsi med hänsyn till detunder senare år påvisade ökade missbmkel av konkursinstitut. i : Genom det ibetänkandet framlagda förslaget lill ändring i konkurslagen lorde åsyftadmodernisering uppnås i slorl. Dock lorde tillsynen kunna effektiviserasytterligare utan att förvaltningens effektivitet hämmas. Konkursförfarandetlorde även, som ell led i samhällets åtgärder mol ekonomisk brottslighet, kunnai högre grad utnyttjas för utredning rörande sådan brottslighet utan atlkonkurskostnaderna ökar nämnvärt eller atl konkursens huvudsyfte, atlåsiadkomma en avveckling av konkursboet under hänsynstagande till allaborgenärers iniresse, förbises. i : Förslaget tillstyrkes (vadgäller ordinära konkurser) i sin helhet. vill särskiltframhålla viklen av atl erforderiig utbildning tillhandahålles dem som kommerall syssla med konkurser och konkursförvaltning inom exekutionsväsendets ram. i : Kronofogdemyndighelenvill avslutningsvis framhålla, all kommitténs förslag med hänsyn till dess ' av kronofogdeföreningen bifogat yttrande frånföreningens sydsvenska lokalavdelning överensstämmer i allt väsentligt medkronofogdemyndighetens i yttrande. 1978/79:105 439 direktiv är i slorl myckel väl underbyggl. Myndigheien harinie några väsenlliga erinringar beträffande förslagels detaljer. : Kollegiet delar ulredningens uppfattningbeträffande behovet av ett mindre formbundet förfarande vid konkursförvaltningsom medger en snabb och ralionell avveckling. Vidare synes del angeläget attarbelsmarknadspoliliska inlressen beakias och all arbetstagare hos gäldenärenges räll till samråd och information i frågor som är väsenlliga för dem. : ansluler sig i slorllill de förslag som framförs i belänkandei, men vill rörande lillsynen överkonkursförvaUaren anföra en avvikande mening. Lånsstyrelsen i : Siaisverkel har oftastora fordringar avseende bl.a. skaller, allmänna avgifier, garanlilån ochandra ekonomiska slödålgärder all bevaka i ell slort antal konkurser. Länsstyrelsenhar därför i tidigare avgivet yttrande angående föreslagna ändringar ikonkurslagen framfört, alt del är synneriigen angelägel att det allmännasinlressen vid en revision av konkurslagstiftningen bättre tillgodoses än vadsom är fallel. Del nu framlagda förslaget har en rad avgörandeförtjänster i delta avseende och innebär i stora delar väsenlliga ändringartill det bättre. i län:' konsiaterar ilikhet med kommittén att avvecklingsliden i åtskilliga konkurser är betydligtlängre än redovisade 21 månader. delar alltså den uppfallningensom kommit till uitryck att man bör försöka åstadkomma ett enklare och meraflexibelt konkursförfarande än del nuvarande. Kommittén föreslår vidare att när arbetsmarknads- ellerregional poliliska inlressen berörs skall del allmänna beredas möjlighel medverka under förvaltningen. finner detla synnerligen ange läget. i sydöstra : Vi anser atl del därförborde vara en av de främsta uppgifierna för lagstiftarna, på det områdeutredningen avser, all sätta effektivt stopp för sådana möjligheter. Inte minstmed hänsyn till alla kända fakta om förmögenhetsbroit, som förekommer med hjälpav konkurser och bolagsbildningar. Ökningen av statens utgifter för förmånsberättigadepersonalkostnader i konkursföretag, där återvinningen blir nnga eller myckelringa, är ytterligare ett skäl för skärpning. Den statliga lönegarantin är så värdefull för löntagamaatt del måsle anses som ell myckel angelägel mål för lönlagarna och derasorganisationer, såväl som samhället, alt man sätter stopp för allt somkan har till sill yttrande bifogat en promemoriaupprättad inom avseende kronofogdemyndighetens ochskatteavdelningens roll i uppföljning av företag som erhållit statligt stödm.m. 1978/79:105 440 hänföras lill missbmk. Då krävs det klara och otvetydigaformuleringar i all laglexl som har med dessa förmåner all göra. Av denanledningen bör del formuleras lagtexter i dessa frågor så del blir begripligtför alla. Del är ju nämligen, trots den för oss fördelaktiga lönegarantin, ändålönlagarna som oftast får sitta emellan i samband med konkurser och företagsnedläggningargenom otrygghet och arbetslöshet som följer därav. Det gäller därför inte bara atl 'Tå komma till tals ivikliga angelägenheler" ulan också alt få möjlighel avslöja fakta ochpåverka de beslul som därefier skall tas av den eller de som tillsalts atluireda och förvalla konkursboel. Därvid ärdet viktigt atl arbetsmarknads- ochregionalpolitiska inlressen noga beakias i anknyining lill de rättigheter deanställda har enligt trygg-helslagarna och Medbestämmandelagen. Delta harbeaklals i ulredningen men borde ha uttalats i klarare text. Lagen omanställningsskydd och Medbestämmandelagen skall gälla i alla led, frånkonkursdrabbat företag till ev. annal förelag som tar över verksamheten ellerlill konkursförvallning, som driver förelagel lills verksamheien heltnedlagts. 1 del skede som åtgärder vidlas för au i någon form helt eller delvisfortsätta någon form av verksamhet borde det finnas någon effeklivare metod förall stoppa gäldenärs fortsättning av verksamheten i annan firma, eller som I föreslagen lagtext utlryckesI.ex. för rälten och/eller konkursdomaren, om särskilda skälföreligger, all vidla vissa frihelsinskränkande åtgärder mol gäldenär. Härborde även frågan om konkurskarantän komma in i bilden så atl en gäldenär ejskall kunna fortsätla verksamheien i annal firma- eller bolagsnamn omgåendeeller en kort lid efter ingiven och beviljad konkursansökan. Med maskiner,verklyg och annal, vilket "'överlålits'" lill annan firma eller annalbolag med i slorl selt samma ägare, som i det företag som begärts ellerförsatts i konkurs. Vi menar med detta atl en spärr för fortsall verksamhet förgäldenären i det skedet är lika viktig som andra frihelsinskränkande ålgärder. Den enskilda löntagaren samt samhällel måste få ett bälireskydd mol företag, som med rena spekulaliva ålgärder ge sig själv pålönlagarnas och samhällets bekostnad. Utredningen om säkerhetsåtgärder m.m. i skatteprocessen(USS): Kommittén har med hänsyn lill föreliggande omständigheter- det handlarhär om förslag lill delreformer av ett lagkomplex som företer åtskilligabrisler från både materiella och lekniska synpunkter - åstadkommil en ihuvudsak väl avvägd helhetslösning av de problem som förelegat ifråga om konkursförvaltningen. Inte minst del förhållandet alt förslagetskiljer klarl mellan den egenlliga förvaliningen, lillsynen över denna och dendömande verksamheien utgör en påtaglig förbättring av gällande räll. Prop.1978/79:105 441 Advokatsamfundet:Samfundel har i sina ställningstaganden tagit fasta på att ändamålet med enfortsalt reformering av konkurslagstiftningen bör vara alt främja en effektivoch ändamålsenlig avveckling av konkurserna under särskilt beakiande av berördaborgenärers intresse av bästa möjliga ekonomiska utfall. Härav följer bl.a. atlsnabbhet bör eftersträvas, dock inte på bekostnad av ett ogynnsamt resultat förborgenärskoUektivet eller för förmånsberättigad borgenär. Vidare har samfundetvid sin bedömning av förslaget fäst särskilt avseende vid uttalandet i degrundläggande direktiven av atl översynen bör inriktas påsådana frågor där det finns ett påtagligt reformbehov. Med dessa angivnautgångspunkier har samfundet den inställningen att välgrundad anledningföreligger för den föreslagna reformeringen av ordningen för utseende avkonkursförvaltare och handläggningen av mindre konkurser men all förslaget ivad avser tillsyn i konkurs och formerna för inflytande och insyn i fråga omförvaltningsåtgärderna från arbetstagarorganisationer, arbetstagare ochborgenärer i väsentliga avseenden inte är förenligt med vad som ovan sagts omändamålet med reformen. Domareförbundet:1 sitt yttrande över konkurslagskommitténs förra betänkande"Förenklad konkurs m.m." (SOU 1974:6) framförde förbundet på detta förslag. Dessa synpunkter har i väsentlig månlillgodosetts i det nu föreliggande förslaget, men i den mån så icke skettvidhåller förbundet sin kritik utan att ånyo upprepa denna. Förbundet vill dockunderslryka vad förbundet i det förra yttrandet uttalade, atl del gäller alttillskapa ett konkursförfarande som är så förenklat i förhållande till detnuvarande att verkliga vinster uppstår för samhället och den enskilde. Det kanifrågasättas om så verkligen skett i det nu remitterade förslaget. förslag delas de olika funktionema i en konkurs bättre än hiltillspå olika organ. Förvaltning och tillsyn behandlas utförligt i kapitel 2 ibetänkandet, medan övriga funktioner inte får en samlad framställning.Förbundet anser alt funktionsuppdelningen är riktig och tillstyrker, med deerinringar som görs i det följande, de föreslagna ändringarna ikonkurslagstiftningen. Kronofogdeföreningen:Föreningen finner att konkurslagskommitténs förslag istort kan betecknas som relativt väl underbyggt med hänsyn till de särskildadirektiv kommittén måst beakta. Föreningen har emellertid väsenlliga erinringarmol förslagels huvudlinjer och även i vissa detaljfrågor. Slalenhar genom utvecklingen under fåll ell berättigat kravpå direkt styrning av förvaltningen i de flesta konkurser. Detta krav moliverasinte bara av all slalen fått en alltmera dominant ställning som skatleborgenär. De olika statliga organens belydande Prop.1978/79:105 442 insatsergenom lån och bidrag lill förelag av någon belydenhet medför också all delallmänna måsle få full insyn i flerialel företagskonkurser. Vidare kan åberopasdel sysselsältningspoliliska ansvar som åvilar bl.a. länsstyrelserna. Statenhar t.ex. också iklätt sig ell vittgående ansvar alt i konkurs belalaarbetslagarnas lönefordringar. bör därför vara atl betraktasom ett ansvarsområde för staten. Föreningen anser sig ha skäl att vidhålla denuppfattning, som ullalats i yllrande över betänkandet"Förenklad konkurs m.m." (SOU 1974:6) all KFM bör varaförvaltningsorgan i alla konkurser med rätt och plikt alt i ordinär konkursanlita skickliga advokater alt utföra förvaltningsåtgärder som fordrar särskildsakkunskap. Föreningenkan inte godta den konstmktion av "jäv" mot KFM som byggts upp idirekliven. Det kan inte ens teoretiskt ligga något betänkligt i att KFM är påen gång förelrädare för slalen som skatleborgenär och förvallare.Konkursdomstolen ulövar kontroll över att handläggningen sker i enlighel medlagbeslämmelsema och i övrigt på ell objektivt riktigt sätl. Väsentligt är kronofogdepersonal, som skulle få utöva förvall-ningsuppgifterna, ärunderkastade tjänstemannaansvar. Övriga borgenärer och konkursgäldenärernamåste antas fortlöpande informera sig om förvaltningens gång och kan påtala felhos t.ex. konkursdomaren. I ett syslem med KFM som förvallare borde RSV kunnatiUäggas föreskrifts-och kontrollverksamhet. Det bör också framhållas, att enordning med KFM som förvaltare ur "jävssynpunkt" måsle vara bättre änatt som ulse ivå advokaler i samma ort som förvaltare respektive rällensombudsman. Det har f.ö. ansetts tillåtiigt all på andra rättsområden tillåtamyndighet att ulöva en dubbelfunklion. Så t.ex. har del veterligen inteframkommit någon sakligt underbyggd krilik mot att en åklagare i sin egenskapav fömndersökningsledare tillvaratar kravet på opartiskhet underbrottsutredningen och själv utför statens lalan inför domstol i sammabroltmålsprocess. Vadsom myckel slarkl lalar för KFM som konkursförvaltare är atl myndigheten redanförfogar över den nödvändiga ulredningsapparalen och har en organisation, sommed små personalförstärkningar kan anpassas till konkursförvallning. De mindrelillgångar, som kan finnas i det stora flertalet konkurser, skulle medutnyttjande av KFM:s resurser snabbi kunna realiseras. Kosinaderna förkonkurshandläggningen skulle i regel bli närmast obetydliga.Handläggningstidema skulle avsevärt kunna nedbringas. Detta måsleuppenbarligen vara liU fördel för både gäldenärer och borgenärer. Delbör särskilt framhållas att KFM ofta före konkursutbrottet tagit fram ennoggrann utredning som underlag för prövning om återvinningstalan böranställas. Del skulle leda tUl ett smidigt och rationellt samt"vinstgivande" förfarande, om KFM som förvaltare kunde bygga vidarepå de undersökningar, som gjorts under indrivningsarbetet och bl.a. snabbtkunna vidta erforderliga processuella åtgärder. 1978/79:105 443 Det har ofta påtalats och genom olika utredningar givitsbelägg för att en omfattande s.k. skatteflykt förekommer, särskilt vad gällerförelagar-skatler. Taxerings- och uppbördssystemet i fråga om inkomstskatt ochförmögenhetsskatt ger f.ö. gott utrymme för obehöriga transaktioner, eftersomindrivning av kvarstående skatt enligt gällande system inte som regel färverkställas förrän förflutit från inkomstförvärvel. Del kan nämnasalt kvarstående skatt restförts saml altav detta belopp inte måst avskrivas.