prop · G203109 · 1978-12-31 00:00:00 — Delsynes emellertid knappast riktigt all skadan skulle kunna påverkas av hur ochfrån vem uppgifierna inhämtas; utgångspunkten vid bedömandet måste ju varavissa givna uppgifier. Vidare synes den logiska relationen mellanskadeprövningen och det senare kriteriet något dunkel. Det är ju här fråga omuppgifternas relevans i förhållande lill regislrets ändamål och della ändamålsrelevans i förhållande lill sökandens verksamhet. Del är svårt all förslå, hurregislrets och ändamålels relevans skulle kunna påverka den skada som kantänkas drabba de registrerade. i verkligheten har åsyftat synes vara att grundprincipen förlillslåndsprövningen skall ändras: del skall inte längre vuru tillräckligt ulldet inte finns någon risk för skudu, registret skall också hu ell på vissl sällkvalificeral ändamål, och vissa krav skall siällas på uppgifternas ursprung ochsäliei all samla in dem. Hovrättenkan inte bedöma, om de åsyftade skärpningarna är moiiverade. Om de skallgenomföras, bör de emellerlid ulformas som vad de i verkligheten är, alltså somytterligare förutsättningar för lillsiånd, dvs. som lillägg till 3 § 1 st. Delsynes emellerlid Iveksaml, om kommitténs lanke har någon praklisk belydelse.Dalainspeklionen har ju möjlighel all med slöd av 6 § p. I ge föreskrifter ominhämtande av uppgifter för registret. Härmed kan myndigheten hindra all ellregisier fär en uiformning som inie fyller rimliga krav i fråga om "huroch från vem uppgifierna inhämias". Del torde också vara möjligl fördalainspeklionen alt med slöd av skilda punkler i samma paragraf ge sådanaföreskrifter alt del i prakiiken blir omöjligt att föra ett register som intefyller något rimligt ändamål. 1978/79:109 88 Hovrättenavslyrker således förslaget lill ny lydelse av 3 § dalalagen. vid Siockholms universilel finner försökel lill precisering avgrunderna för tillståndsprövningen lovvärt och har också förståelse för desvårigheler DALK nämner när del gäller att bevara fiexibilitet och möjligheleratt göra inlresseavvägningar i varje särskilt fall men fortsätter: Fråganär dock om man inte med lillgång till nuvarande erfarenheler från bådedaiainspekiionens verksamhet och debatt och utredningsarbete i ochutlandet skulle kunna nå längre i precisering av aktuella skyddsinlressen ochskyddels syften. DALK berör i bl. a. avsnitt 5.3 "Förslag ochsynpunkier" de överväganden som här kommer i fråga men avslår för egen delfrån mer systematisk diskussion i denna del: vad som är innebörden av begreppetotillbörligt intrång i de registrerades personliga integritet kan inte avgörasgenerellt ulan måsle i framliden liksom nu bedömas från fall lill fall,konslalerar kommittén (bl. a. sid. 64). finner det emellertidtveksamt om diskussionen bör och måsle avbrytas på den nivå som sker ibetänkandet. Bland de problem som enligt nämndens mening fordrar en meringående diskussion finns frågan om vilken hänsyn som skall tas till"oro" och "olust" hos enskilda som i och för sig ärförklariig men objektivtsett knappast försvariig Ofr sid. 107). DALK lar inteklar ställning lill denna fråga även om del funnits skäl all göra så; t. ex. isamband med den föreslagna ändringen av "insynsparagrafen" (10 §datalagen) som innebär all en av datalagens mest cenlrala regler förses med eninskränkning av innebörd all datainspektionen kan medge undantag frånunderrättelseskyldigheten om det är uppenbart att undertällelse kan underlåtasulan risk för otillbörligt intrång i regisirerads personliga integritet. Enspringande punkl gäller här om datainspektionen skall beakla mer eller mindreogrundad "olust" och därigenom måhända legitimera och t. o. m.underblåsa den eller om myndigheten skall sträva efter all i sintillståndsprövning ta fasta på faktiskt förekommande risker. Ytteriigare ettexempel på principiella frågor som borde diskulerals samlal och mer ingåendeutgör förhållandel mellan samhällets krav på insyn och den enskildes krav påinsynsskydd (jfr här t. ex. diskussionen om konlrollbehov på sid. 109) ochiniegritetsbegreppets förhållande till riktiga respektive orikliga uppgifier.Sammanfallningsvis vill fakullelsnämnden framhålla atl del inte minsl vidöversyn av försökslag-stiflningav dalalagens typ måste anses angeläget att mersystematiskt än vad som skett i betänkandet granska integriietsskyddetshuvudsyften och söka formulera regler och riktlinjer som både lar tillvaravunna erfarenheter och ger minsta möjliga utrymme för inkonsekvens ochgodtycke. Någraremissinstanser uppehåller sig vid frågan om insamling av uppgifter förpersonregister får påbörjas innan tillstånd har beviljats. Datainspektionen görgällande att så ej fä ske och konstaterar atl DALK synes dela denuppfattningen. Inspektionen vill emellertid gå ett steg längre än DALK ochinföra en regel härom i datalagen. Om datainspektionens uppfattning är rikliginnebär det atl ett flertal av den regisleransvariges skyldigheler inträderredan när insamlingen börjar. a. kan straff ådömas enligt 20 § ochskadestånd utdömas enligt 23 §. Del kan därför enligt inspekiionen finnas skälatt i lagtexten ange när ett personregisier skall anses inrättat, framför alltsom 1978/79:109 89 såvälallmänheten som i synnerhet många registeransvariga inte f n. lycks hasituationen klar för sig. Hovrättenför VäsiraSverige, , tndusiriförbundei. och delar inspektionens uppfattning. Också Advokaisamfundei pekar påatt dä ett otillåtet inrättande av personregister är underkastat straffansvarenligt 20 § är del angeläget alt bestämmelsen är så tydlig att någotmissförstånd inte kan uppkomma. Det är enligi samfundets mening väl länkbartall en blivande registerförare genom den nuvarande lydelsen av 2 § förstasiycket får den uppfallningen att insamlandet av uppgifter är tillåtet ochdärför inte lar kontakt med inspekiionen förrän det är akluelll all bearbetauppgifterna med hjälp av ADB. Atl under sådana förhållanden låta innebörden avuttrycket inrätta personregister framgå endasl av moliven och daiainspekiionensföreskrifier är enligi samfundels mening inie godiagbarl. framhålleralt 2 § dalalagen i många fall missförslås och anseratt ell sådani missförsiåndkan medföra avsevärda ekonomiska följder för företag som samlal in uppgifierinnan tillstånd meddelats. Del är ell rättssäkerhelskrav alt risk för sådanamissförsiånd undanröjs och delta bör i försia hand ske i lagiexien, inte bara ilillämpningsmyndigheiens föreskrifter. föreslår därför att etttillägg om innebörden av registers inrällande görs i 2 § dalalagen. KarolinskaInstitutet anför däremoi atl erfarenhelen visar all liden för anmälan lilldalainspektionen av forskningsregister är nästan omöjlig attfölja. Det vore lämpligt alt ansökan om registret inkom när detta börjar laform och någon institution eller enskild forskare börjar atl knyta detlapersonregisier lill något projekt saml avser att rationellt börja arbela meddenna datamängd. Denna fråga bör uiredas ytterligare. diskuterar om inte ytterligare självsländiga krilerierför lillslåndsprövningen borde införas. Föreningen pekar på all ocksåkvaliteten på de uppgifter som skull registreras bör bedömas. TCO finner DALK:sslåndpunkl alt många självsländiga krilerier försvårar lillslåndsprövningendiskuiabel. TCO hävdar all i den mån dalalagen kompletteras medbedömningsgrunder som inte är av renodlad integritetskaraktär datainspektionensmöjligheter atl, från fall lill fall. göra en avvägning mellaniniegriielsaspekieroch allmäniniressei i slället kan stärkas. Tyngdpunklen idaiainspekiionens prövning kan, beroende på ärendels karaklär, i högre grad anhittills variera mellan de olika bedömningskriierierna. Del lorde snarareförhålla sig så alt ell lilet urval kriterier lättare inbjuder till en rigidUllämpning. Sammansättningen av daiainspekiionens slyrelse gör den också lämpadför sådana mer övergripande intresseavvägningar. TCOföreslår att ändamålet med en verksamhei införs som självsiändigbedömningsgrund i datalagen. Det är alllså inie lillräckligi au ändamålsenlighetenbegränsas lill en jämförelse mellan regisier- och verksamhelsända-mål. 1978/79:109 90 Delbör enligi TCO:s uppfattning övervägas om inte även behovei av ell regisier börinföras som självsiändig bedömningsgrund vid prövning av lillsiånd. Del ärnaluriigl utt del i en rud full uppslår uvvägningsproblem mellun vad som å enasidan bör tillåtas enligt en snäv iniegriielslolkningtJch å den andra enligtell bredare allmänintresse. Dalainspeklionen har i denna fråga slällls inför enrad avvägningsproblem. En praxis har uivecklais som innebär au vid prövning avregisier för forskning och för siaiislikproduklion får inlegritelsaspeklernairäda lillbaka för del allmänna intresset av alt ett regisier kommer lillsiånd. Del är lämpligt ull en ordning som redun i viss ulsiräckning hur elublerulslugfäsis. På summu säll som allmäniniressei redan nu har motiverat atl ellregister bör komma till siånd, kan del hända atl detla allmäninlresse gör delmoliverai med en än siriklare belöning av inlegritelsaspeklerna. En ändring avdalalagen med ovan ungiven innebörd möjliggör enligt TCO en fiexibilitet i bådurikiningurnu, d. v. s. från full till fall kan de renodladeinlegritelsaspeklerna ges olika tyngd. 6Allmänintressets betydelse vid tillståndsprövningen DALK:söverväganden har i huvudsak godlagils eller lämnals ulan erinran. Krilikframförs dock av RÅ, RSV och . Ytterligare några instanserframför vissa anmärkningar. Kammarräiieni delar DALK:s uppfattning all del skulle skada den fiexibilitei ochsmidighet som kännetecknar den nuvarande tillståndsprövningen, om man lillskillnad från väljer au i dalalagen generelli reglera frågan vilkenbelydelse som i del enskilda fallel skall lillmälas allmäniniressei.Kammarrätten anser i likhel med kommittén alt del inte är möjligt att en gångför alla genom en regel i datalagen lägga fasl hur dessa svårainlresseavvägningar bör ulfalla i dei enskilda fallel. Enligi kammarräl-tensmening vore det emellertid fördelaktigt om man i datalagen kunde föreskriva altsådana bedömningar som de nu berörda skall ankomma på ellerregeringen. För atl minska de prakliska olägenheier, som en sådan ordningenligi kommittén kan medföra, kan man överväga en regel i datalagen somföreskriver att datainspektionen med egel yllrande skall hänskjuta frågan omtillstånd till inrättande av regisier lill regeringen i fall därtillståndsfrågan är avhängig av vilken belydelse som skall tillmätas behovet avdet tillämnade registret eller där registret uppkommer genom samköming.Uiiryckligl undanlag skulle därvid kunna göras för register avsett förvetenskaplig forskning eller statisiikprodukljon. Beiräffande regisier av delsisinämnda slagel skulle dalainspeklionen kunna ha valfrihei mellan allhänskjula tillsiåndsfrågan lill regeringen, vilken möjlighel inspekiionen bordeutnyttja i tveksamma fall, eller atl själv avgöra tillslåndsärendel. Datainspektionenpekar på all begreppei allmäninlresse är myckel vagt men hävdar att begreppet idet av DALK använda sammanhanget rymmer alla de faktorer som objeklivi lalarför ail eii regisier skall inrättas. 1978/79:109 91 kun i sin lur vara myckel olika och i. o. m. artskilda,såsom ekonomiska, ideologiska elc. Inspekiionen anser sig i likhel med DALKinte kunna renodla begreppei. Alt dalainspeklionen under sådunu förhutlunden isinu beslul skull unge i vud mån allmäniniressei har påverkat prövningen av ellullslåndsärende ler sig svan. Del är givet all inspekiionen skall redovisaskälen för sina avgöranden. Ofta kan säkeriigen styrkan av skälen som talarforell register vara sådan att del kan påslås vara ell allmänt iniresse alt delinrättas. Någon mer nyanserad redovisning av allmäniniressei lorde dock intekunna komma i fråga. Länssiyrelsen i Siockholms län godiar DALK:s slutsats, menunför i summunhanget: Enligt länsslyrelsens uppfattning ulgör de bedömningar somhör ihop med allmäniniressei mera frågor av poliiisk art än enlaglillämpningsfråga. Duluinspeklionen bör därför inie i lug ges befogenheleruu siällu ullmäniniressel mol inlegritelsskyddsbehovet på sådant sätt alldella lar en direkl avgörande belydelse för lillslåndsfrågan. När det gäller personregisier för vars inrättande ochförande ett starkt samhälleligt intresse föreligger är del enligtlänsslyrelsens mening å andra sidan helt naturligt och riktigt attdalainspeklionen bör pröva om och hur iniegriletsintressel kan skyddas genomsådana särskilda föreskrifter, som inspektionen enligt dalalagen har befogenheioch skyldighei all meddela. Den nu tillämpade ordningen där regering och riksdag görprövningen av allmänintresset, har såviti kan finna inteinneburil några olägenheier eller len till all kravel på iniegrileisskyddblivit åsidosatt. kan inie finna all någoi av de av kommitténdiskuierade aliernaliven ger en bälire lösning än de regler som gäller, ochhar därför ingen erinran mol all dessa behålls. Länssiyrelsen vill emellertid framhålla belydelsen av altdel i beslul av regering och riksdag om inrällande av udminislrulivupersonregisier lydligl preciseras vilket eller vilka allmänintressen sommoiiverar registrets förande. Beslulen bör klarl ange vilka begränsningar iomfattning och användning som skall göras för att trygga integritetsskyddetsamt arten och omfattningen av del inlegriieisinirång som måste accepteras. SCB har ingel all invända mol DäLK:s principiella slåndpunkl och lillägger att för många avSCB:s siaiislikprodukter beslutet om inrättande av erforderliga personregisierredan nu fallas av eller/och regeringen, ofta i samband medbehandlingen av verkels anslagsäskanden. Emellertid skulle en generelltillämpning på statistik och forskning av den av DALK förordade lösningen iprakiiken resuliera i en, med hänsyn lill del myckel siora aniallillslåndsärenden som underställs datainspektionen, orimligt tung ochtidsödande beslutsprocess. Denna ökning av arbetsbördan för såväl regeringensom de undersiälldu insiunserna synes enligt centralbyrån omotiverad ochonödig. Den nuvurunde ordningen fungerar hell tillfredsställande, varvid ävenkravel pä snabb behundling uv bl. u. ärenden inom ramen för SCB:suppdrugsverksumhei kun lillgodoses. och ansluler sig lill DALK:ssynpunkier och 1978/79:109 92 förslaglill bibehållen praxis. Enligi dessa yttranden bör daiainspekiionenstillslåndsbedömning på ijänsiemannanivå koncenireras lilliniegriieisaspek-lerna. En ev. överordnad bedömning där även andra fakiorerövervägs bör ske på annal håll, möjligen i den parlamentariskt tillsalla delenav inspektionens styrelse. delar DALK:s upplänning all nuvarandelagreglering av allmänintresset ej bör uividgus. En förändring skulle som DALK framhållermedföra risk för förlängda väntetider och ökad byråkrati för registeransvarigainom l. ex. försäkringsväsendel vilka i sina regisier behöver införa vissauppgifier som förutsätter särskilda eller synnerliga skäl enligt 3 a och 4 §§datalagen. 7"C0anför all besvärsrälten och regeringens möjligheler atl ändra datainspektionensbeslut skapar förutsättningar för alt allmänintresset kan komma att bevakas ilillräcklig omfallning. RÅuppehåller sig utförligt vid frågan om allmänintressets betydelse ochkonsiaterar inledningsvis all DALK har slannal för all inte föreslå särskildaregler om della. Härutinnanhar utredningen biand annat anfört atl datalagstiftningens syfte är att slåvakt om skyddel för den personliga integriteten och att den inte flr vidgaslill alt också innefatta andra intresseavvägningar. erkännerulredningen att allmänintresset måsie vägas in. senare synsätt ärenligtmin mening del enda rimliga. All en iniessea v vägning måsle göras kommer förövrigi på vissi sätl till uitryck i den gmndläggande bestämmelsen i 3 § försiaslyckel, enligi vilken dalainspeklionen skall meddela tillstånd lill inrättandeoch förande av personregisier, om det saknas uniedning utt ania attotillböriigl intrång i regisirerads personliga iniegriiel skall uppkomma. Medbegreppei olillböriigi ges enligi gängse lagsiiflnings-teknik uitryck för atten avvägning mellan olika intressen skall ske, i förevarande fall mellanintresset av skydd för den enskildes personliga integritet och iniressei av allregislrering kan komma till stånd. Ju starkare della senare intresse är desiosiörre inirång kan accepleras. Siiuaiioner med inbyggda inlressekollisioner ärgivelvis inie ovanliga. Vanligivis ges i lag besiämmelser för sådant fall medanlitande av endast rekvisilen "otillbörligt", "obehörigt"eller dylikl. Vilka speciella krilerier som skall beakias i del särskildafallel anges sålunda sällan i lagtexten, men i motiv och andra förarbeten görsstundom uttalanden lill ledning för rällslillämpningen. I dalalagen har i vissmån en annan lagstiftningsteknik kommit till användning såtillvida all i 3 §inte bara används det allmänna uttrycket otillböriigt ulan också anges vilkakriterier som skall beaktas vid bedömandei huruvida intrånget är all anse somotillböriigt. Kommittén har föreslagit atl ytterligare kriterier meduigångspunki från iniegriletsintressel skall anges i 3 § andra stycket samt attden nuvarande ordningen vad avser allmänintresset skall bibehållas. Deinvändningar, som kan göras mol atl avvägningen mellan allmänintresset ochiniressei av skydd för den enskildes personliga integritet förblir oreglerad,saknar enligt kommitténs mening tyngd, eftersom denna intresseawägning främsiblir akluell när del gäller regisier inom den offentliga sektorn, varsinrättande beslutas av statsmakterna. Kommittén torde emellenid ha förbisettden landslingskommunala och den kommunala Prop.1978/79:109 93 sektornsom i dagens samhälle är av störsla belydelse. Även inom den enskilda sektorngör sig ullmäniniressel i många läll starkt gällunde. Vid datalagens tillkomstslod del klart utt lagens tillämpning skulle komma ull innebära en avvägningmellan samhällets behov av regislrering, allmänintresset, och iniressei av uuskydda den enskildes personligu integritet. Eftersom duluinspeklionen iprukiiken tillåts och måsle göru dennu uvväg-ning mellun allmäninlresse ochiniegriieisiniresse, unserjag au det kan verka missledande om förhandenvuron uvmoiiniressen inte på något säll kommer lill uuryck i lagen. Det förtjunurhuraitpåpekas atl när fråga arom tillstånd lill personregisier med särskiltintegriieiskänsligl regisierinnehåll bestämmelserna i 4 § ger uttryck för allallmänintresset kan beaktas genom all tillstånd får meddelas endusi omsynnerliga eller, för vissa fall, särskilda skäl föreligger. Fråganom uvviigningen uv ullmäniniressel mol iniressei uv skydd för den enskildespersonligu iniegriiel blir särskilt ukluell vid sumkörning uv oliku regisier.Kommittén hur som sin mening uiialui ull någon reglering uv samköming imebehövs utun anser utt dei är lillfyllesl med de ulförligure grunder somkommittén föreslugii för lillsiåndsprövning i 3 § undru slyckel. Del föreliggeruppenburligen siörre risk för inirång i den enskildes iniegriiel när uppgiftersom lämnuls ändumål samkörs med uppgifter ureli annal register sominrätiais för annal ändamål. Sker det dessulom utan den enskildes veiskap kandeiia i framliden föranleda oro hos allmänheien samt leda lill ovilja att lämnauppgifier om personliga förhållanden. Samhället har å andra sidan av rättvise-och likformighelsskäl ell berättigat iniresse av att samulnyiija uppgifier urolika regisier för koniroll, lillsyn och planering. Del är av viki allsamhälleis resurser lill fullo uinyitjas bl. a. när del gäller brottsbekämpningsaml konlroller av uppgifter lämnade under sanningsförsäkran för laxering ochbehovsprövade förmåner. Den enskildes intresse av skydd försin personligainiegriiel kan här behövu få slå lillbuku. Den enskilde bör dock vid avlämnandeiav uppgifierna upplysas om all hans uppgifter kan komma att användas för unnatändamål än del som direkt avses med del akluella regisirel. I sak harjag intetall erinra mol innehållei i del föreslagna lilläggei lill 3 § andra slyckel.Men med uigångspunki i vad jag lidigare anföri om den lillämpadelagstiftningstekniken synes del mig erforderligl all i anslutning lill de nyabestämmelserna i 3 S klart uttalas atl även det s. k. allmänintresset skallbeakias. RSVfinner det framgå att DALK uppfattar datalagens reglering avtillståndsprövningen på så sätt atl allmänintresset dvs. del samhälleligabehovet av registret, inte bör vägas in i bedömningen av frågan om ellpersonregisier kan anses medföra otillbörligt intrång i regisirerads personligaintegritet. RSV delar inie denna uppfattning. Eftervissa hänvisningar lill betänkandet (SOU 1972:47) Data och integritet,remissvaren härpå sumt den duruv föranledda proposilionen (1973:33) med förslaglill daialagsiiftning anför RSV: EnligiRSV:s mening måsie således vid prövningen huruvida ett samhälleligtpersonregister bör inrättas såväl dalainspeklionen som regeringen ellerriksdagen se till att registret, under förutsättning att det förs och används ienlighel med föreskrifterna lor delsamma, inte kommer att medföra otillböriigtintrång i regisirerads personliga integritet. Vid denna prövning ingårallmäniniressei (behovei av regisirel) som en omsländighel, vilken 1978/79:109 94 oftaslmed siörre eller mindre siyrka talar mol den enskildes iniegrileisskydd. Allprövningen av vissa regisier likväl förbehåll ils regering eller riksdag sy nesvara en följd av all del i dessa fall är fråga om en myckel känslig ochutpräglat politisk avvägning mellan den enskildes personliga integritet ochandra intressen samt all tillräckligt preciserade riktlinjer för hur olikainlressen, även lekniska och ekonomisku, skull vägus mol varandra än så längeinie kan formuleras. Avdel nu sagda följer au RSV i princip inie kan ansluta sig till D. '\LK;suttalande atl det inte bör ankomma på dalainspeklionen all avgöra vilkaregisier som från samhällelig synpunkt behövs för myndigheternas verksamhet.Vid den ullmännu inircsseuvvägningen - eller med undra ord prövningen uv fråganom regisier medför olillböriigi intrång j regisirerads personliga iniegriiel -måsie såsom framgåu ovan, enligi RSV:s mening, denna synpunki varu enomsiiindighei som hur belydelse uven för daiainspekiionens bedömning. framför viss krilik. Kommunen framhåller au personregisier ärviktiga hjälpmedel i den komniunala förvuliningen. Deförenklurudminisiraiionen,ger förulsäiiningur för god och snubb service tillinvånurnu, skupur möjligheter lor säkerhet och kvulitei i verksumheten sumt gerunderlug för plunering. Kommunens regisier har därför ett ston ullmäniniresse..Även om de ändringur DALK föreslår i 3 ij dulalagen i huvudsak innebär atttillämpad praxis inskrives i lagen synes enligt kommunen härigenom enbegränsning kunna uppstå i möjlighelerna all tillgodose allmänintresset ikommunala sammanhang. Del kun ifrågusällus om inte kommunerna borde hamöjlighel att i sina angelägenheler för sina invånare göra moisvurundebedömning som riksdag eller regering för ställiga regisier. Eftersomdalainspeklionen inie anser sig böra bedöma allmäniniressei är allemalivei altkommunerna liksom de statliga organen vänder sig direkt till sluistnukiernu förprövning uv sådunu frågor, en väg som i mångu full är lång och omsiiindlig. Kommunenlillägger ull en uv de lidigure tillumpude rikllinjernu som inskrivits ilugtexien innebärutt inte kun hu namn-och adressuppgifter pålänets övriga invånare. Den fiytlning som sker mellan Slt)ckholm ochkringliggande kommuner förorsakar problem tich den service som Siockholm geröver kommungränsen skulle förenklas om kommunen hade lillgång lill länelsinvånaruppgifter som då även skulle kunna användus i planeringssammanhang. Kommunenanser all man hade kunnai förvänta sig all den senare tidens debatt omallmänintresset av utt personregisierinlbrmution används för ell rälivisuresumhälle skulle hu suii vissu spår i DALK:s förslag, men finner uu någonändring i dessa avseenden inte har föreslugiis. 1978/79:109 95 7 Samköming och användning av personnummer Remissinsianserna hälsar med tillfredsställelse alt DALKinte vill förbjuda eller på något avgörande sätt begränsa användningen avpersonnummer. .STB anseratl ett annal slällningslagande skulle leda lill belydande förluster förstatistik och forskning.