prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — Men TCO finner det beklagligt att utredningen, sedan enklargörande analys av förekommande problem har gjorts, stannar för marginellaändringsförslag inom nuvarande institutionella ram. De senaste årens intensivadiskussion om formerna för kapitalbildningen har inte avsatt några resultat iutredningens betänkande, vare sig i de allmänna resonemangen eller i de merförslagsorienterade kapitlen. Detta förhällande reducerar i viss utsträckning värdet avutredningens slutsatser. En tryggad kapitalförsörjning förutsattes ske genomökade vinster, genom ett ökat hushållssparande i lämpliga former samt genomvissa förändringar i utlåningsformerna för nu befintliga institutioner. Fråganom nya former för kapitalbildning berörs överhuvud tagel icke. Utredningens betänkande bör dock ge ett väsentligtunderlag för debatten om formerna för kapitalbildningen, även om utredningenicke själv i förslagskapitlen för en diskussion i anknytning till den allmännadebatten. TCOkonstaterar med beklagande att utredningen ej tagit upp konsekvenserna för densvenska ekonomin och den svenska kapitalmarknaden av bankväsendets snabbainternationalisering . Eurodollarmarknaden är idagstörre än något enskilt lands nationella kreditmarknad - inklusive denamerikanska. TCO har pekat på risker och konsekvenser av dennautveckling. TCO krävde genom TUAC vid atl uppmärksammardessa problem och lar erforderiiga initiativ för att åsiadkomma en kontroll avden internationella krediimarknaden. TCO föruisätter atl konsekvenserna för den svenskaekonomin av ett långtgående internationaliserat kreditväsende behandlas inomramen för den tillsatta utredningen om den svenska valutaregleringen. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 26 1.14 Centralorganisationen /SR Balansproblem i svensk ekonomi utgår från att balansgentemot omvärlden måste återställas. Med en - jämfört med dagsläget - höjdsparkvot och investeringskvot skall näringslivets konkurrensposition förstärkasså atl det blir möjligt att uppväga nuvarande underskott i bytesbalansen ochpå sikt (eventuellt) återbetala utlandslånen. Detta förutsätter i sin tur åandra sidan alt vissa för konkurrensläget väsentliga förhållanden utanförkapitalmarknadsutredningens kompetensområde rättas till. Som ulredningenpåpekar rör det sig i flera stycken om nödvändiga och väsentliga förändringari bl.a. skattesystemet. års snabba inflation har förstärktmarginalskatter m, m, på ett sätt som ytterst kommit att bli produklionshämmande.Effekten har även blivit att man med en viss förenkling kan hävda attarbetskraften relativt sett blivit för dyr jämfört med lånekapital som undermänga år erhållit en negativ realränta. /SR instämmer i utredningens påpekande att förändringari kapitalmarknadens institutioner och funktionssätt inte på ett avgörande sättkan lösa de problem som möter den svenska ekonomin under de kommande åren.Däremot är det angeläget att göra de justeringar som positivt kan bidra tillatt kredit- och kapitalmarknaden fungerar effektivare. års underskott i bytesbalansen har sin spegelbild iett otillräckligt finansiellt sparande. Förändringen har varit särskiltdrastisk inom företagssektorn. Redan på kort sikt synes det absolutofrånkomligt att lönsamheten inom näringslivet återupprättas så att vinsternakan täcka en större del av investeringskostnaderna . Den drastiskasänkning av självfinansieringsgraden som registrerats har sannolikt varit avstor betydelse för den uppbromsning i industriinvesteringarna som skett fr,o.m.1977. En koppling mellan förbättrade vinstutsikter och ditosjälvfinansieringsgrad samt företagens investeringsbenägenhet synesofrånkomlig. /SR delar utredningens uppfattning att en utjämning avolikheterna i fräga om internationell inflation, tillväxt, bytesbalans etc. ären nödvändig förutsättning för en stabilare ekonomisk utveckling. För svenskdel innebär detta en anpassning gentemot omvärlden med lägre inflation ochutjämnade underskott i de löpande betalningarna och en högre real tillväxt änför närvarande. är det sannolikt att industrivärlden inte påmedellång sikt kan räkna med en återgång till den historiskt sett onormaltsnabba och problemfria tillväxt som skedde . och industrins långtidsprognos1976 har tecknat snarlika alternativ för återställande av den ekonomiskabalansen. Vare sig man väljer att satsa på industriell expansion eller på attkrympa gapet genom återhållsamhet i främst privat konsumtion kommerbytesbalansunderskotten att vara betydande ännu , Möjligheten att åstadkomraa en fortsatt upplåning tillförmånliga villkor är delvis relaterad till i vilken utsträckning kanpåvisa att bl.a. bytesbalansunderskotten är på väg atl reduceras. Denförbättring som förutses kan bli inledningen till ensanering av den yttre balansen. Redovisningen av bytesbalansunderskotten är härvid ickeutan intresse, /SR förutsätter att den pågående utredningen i avsikt attförbättra statistiken och enkannerligen av den s. k, restposten bedrivs medskyndsamhet. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 27 1 valet mellan de olika alternativen att åstadkommaekonomisk balans synes det förmånligast att satsa pä förbättrad konkurrenskraftgenom en i huvudsak marknadsanpassad strukturomvandling. Del industriexpansivaalternativet har bättre förutsättningar för en positiv inkomstutveckling förhushällen och en ökad anställningstrygghet för såväl privat- som offentliganställda. Kreditmarknaden, inflaiionen och skallesyslemet Utredningen konstaterar med rätta att inflationen har ensnedvridande effeki på både utbuds- och efterfrågesidan på kreditmarknaden.Utgående från lägsta industriobligationsränta har marknaden icke kunnat erbjudapositiva realräntor ens före skatt efter 1973. Detta har medfört allt störreproblem även för institutionella placerare som t. ex. AP-fonden. Situationenär än värre för hushållen eftersom de nominella ränteintäkterna beskattas fulltut, baserat på en presumtion alt någon inflalion inle skulle existera. Detsparavdrag som medges har snabbt blivit allt mer otillräckligt. Frånvaron avpositiv realränta har vidare medfört en övergång till placering i realvärdeneller i extremfallet i vad som kallats "perversa invesleringar".Detta innebär att ökade resurser undandras den kapitalal-lokeringsprocess somannars skett genom de vanliga kreditinstitutens förmedling. En förutsättning för atl en sparare eller institutionskall erhålla positiv realränta efter skatt är att realräntan före skatt ärpositiv. Detta kräver i sin tur att den nominella låneräntan överstigerinflationstakten och förutsätter således att inflationstakten kan förutses. Föratt reducera osäkerheten har tanken på indexlån framförts i olika sammanhang.SACO/SR delar utredningens uppfattning all stora problem är förenade medindexlån så länge hela det institutionella systemet är baserat på nominellaprinciper. Även penningpolitiken skulle komma att försvåras. Utredningen harinte tagit upp detta stora frågekomplex till omprövning. Den utveckling som ärav störst intresse är i stället en förkortning av den tidför vilken låneräntan är bunden. Genom tätare omprövning ökar möjligheternaatt uppnå avsedd realränta vid en lånetransaktion. Även om realräntan före skall är positiv är det långtifrån säkert all hushållssparandet får en positiv realränta efter skatt. Dettaillustreras med all önskvärd tydlighet i utredningens bilaga. Det är enkomplicerad fråga att ändra skattesystemet så att endast realräntan (och inteinflationskompensationen) beskattas och på motsvarande sätt endast eriagdrealränta är avdragsgill (och inte det som egentligen är en amortering).SACO/SR har i sitl avgivna remissvar skatteutredning framhållitdet angelägna att utredningsarbete snarasi påbörjas kring denna tänkbara lösning. Kapitalmarknadens centrala funktion är att sörja förkapitalförsörjningen inom olika delar av samhället-näringslivet, bostadssektorn,kommunerna etc. Kapitalmarknaden kan dock inte diskuteras enbart ur dennasynvinkel. En betydande del av ägandet i samhället förmedlas över kapitalmarknadenvarför dess organisation på ett avgörande sätt påverkar samhällsstrukturen istort. Enligt Svenska Arbetsgivareföreningens uppfattning bör ettviktigt mål vara att företagen i högre grad äges direkt, individuelltoch frivilligt Prop.1978/79:165 Bilaga 3 28 Aktiemarknaden måste utvecklas så att ettflertal av hushållsmedlemmarna kommer att delta i ägandet under något skede avsitt liv. Genom att företagen har en självständig ekonomisk existens, som ärförankrad hos folkets flertal genom individuellt ägande, kan de utgöra enbalansfaktor i samhället och stödja pluralismen i tänkandet och i samhällsinstitutionernasutveckling. Individuell frihet och utveckling av den egna särprägelnär endast möjlig om samhällets ekonomiska grundstruktur är pluralistisk. Detanonyma institutionella ägandet skapar inte politisk balans och underlag förpersonligt initiativtagande på samma sätt som direkt ägande av ett slort antalenskilda hushåll. Konstruktiva idéer hos enskilda personer tas bättre tillvara, om samhällel skapar goda förutsättningar för många atl under eget risktagandeulveckla och marknadsföra idéer av olika slag. Institutionellt risktagande kaninte ersätta detta, Frägan om näringslivets kapitalförsörjning kan alltså intelösas utifrån den utgångspunkten, att det gäller att finna enkla former förtillförsel av billigt kapital. Konsekvensema för samhällsstrukturen i stortsäller restriktioner för valet av metoder. När Svenska Arbetsgivareföreningeni fortsättningen granskar betänkande, sker dettaalltsä med det målet i sikte, att det individuella ägandet skall spridas ochbeslut decentraliseras, varigenom alla bereds ökade möjligheter tillsjälvständig utveckling och engagemang i samhällslivet. Den tidiga efterkrigstiden har kännetecknats av ensuccessiv avveckling av de regleringar, som infördes under andra världskriget.Särskilt gäller detta handeln och de internationella ekonomiska förbindelserna.Härigenom har förutsättningarna för regleringarna på den svenska kapitalmarknadenförändrats. Exempelvis har de större svenska företagens upplåninginternationaliserats. Utvecklingen har medfört all såväl intresset för someffekterna av en reglering av kapitalmarknaden i syfte att hålla nere deninhemska räntenivån successivt minskat. Räntenivån har kommit att anpassastill vad de intemationella förhållandena betingar. Det kan hävdas att många av de återstående regleringarnaöverievi sig själva. Planering och styrning via kapitalmarknaden framstår som allt mindre meningsfull och effekliv. Det väsentliga motivet för återstående regleringar är enligt hänsynen till bostads byggandet. Man menar att hade förhållandena på den svenska kapital marknaden mera liknat t.ex. de amerikanska, hade bostadsbyggandet utvecklats mer oregelbundet och sysselsättningen blivit ojämnare. Även detta omdöme kan emellertid ifrågasättas. Med samma rätt kunde det hävdas att regleringarna i sig själva skapat stockningsproblem, som givil upphov till störningar i igångsättning och sysselsättning. Finansieringen hade kunnat löpa smidigare på en mer liberaliserad kapitalmarknad. ------ (Se avsnitt 2.) Former och principer för lönepolitiken är vikliga inslag iramen för penningpolitiker och därmed även för förhållandena påkapitalmarknaden. berör det s. k. EFO-resonemangetoch dess betydelse för lönepolitiken. 1 nuvarande internationella läge medrörliga växelkurser och starkt varierande inflationstakt i olika länder samtstora Prop.1978/79:165 Bilaga 3 29 obalanser i de internationella betalningarna kanemellertid enligt Svenska Arbetsgivareföreningens uppfattning den utländskaprisutvecklingen i svenska kronor inte läggas till grund för lönepolitikenunder en framlida period. Lönepolitiken måste i stället inriktas på att dämpa deninhemska inflationen. En väsentlig dämpning av inflationstakten är samtidigtett villkor för en väl fungerande kapitalmarknad. Genom de senaste årens utveckling av avtalssystem ochförhandlingsformer kan inflationen dämpas mer effektivt . Enförutsättning är härvid givetvis alt staten icke pålägger företagen stegradekostnader. Om löneglidningen därtill hålls under effektiv kontroll, förstärkesytterligare greppet över prisutvecklingen. Det kan sägas atl löneglidningen aldrig kan bringas underfullständig koniroll, och alt penningpolitiken via sin inverkan påarbetsmarknadsläget har en effekt på inflaiionen. Denna effekt är dockväsentligt mycket mindre än vid andra former för lönebildning, t.ex. de somutbildats i eller . 1 en diskussion av penningpolitikensverkningsmöjligheter och mäl mäste denna skillnad i institutionellaförutsättningar mellan och de stora industriländerna observeras. Deninlernationella teoribildningen och debatten om penningpolitiken grundas på förhållanden,som i detla väsentliga hänseende avviker från vad som eftersträvas i . översteg enbart stegringen iuttaget av arbetsgivaravgifter varje är produkliviietsutvecklingen. En inleoväsentlig del av den inhemskt bestämda inflationen kanalllså härledas till höjda arbetsgivaravgifter. Penningpolitiska strävanden attmotverka inflationen till den del den tillskapats genom stegradearbetsgivaravgifter kan inte bli annat än verkningslösa. Med de former för lönepolitiken, som utbildats i de storaindustriländerna, kan det vara rimligt att ange en viss ökningstakt förpenningmängden som mål för penningpolitiken, I är förhållandenaannorlunda. Avtalsuppgörelserna påverkar självständigt inflationen. En vissökningstakt för penningmängden blir därmed ointressant som mål. Penningmängdenkan tillåtas utveckla sig efter behovet. Penningpolitikens uppgift blirall underlätta en sådanekonomisk tillväxt genom expansion av investeringarna, att sysselsättningspolitiska målsätt ningar kan realiseras vid en hög tillväxttakt för produktionen per arbets timme. Regleringar på kapitalmarknaden i syfte atl hålla tillbaka överefter frågan på varor och arbetskraft förlorar starkt i betydelse i och med atl en inflationsdämpande lönepolitik blir etablerad och kommer att prägla för väntningsbildningen. ------ (Se avsnitt 2.) Snedvridande verkningar av inflation och skatter Ett hushåll som placerar i aktier betalar såvälmarginalskatt på den direkta avkastningen som kapitalvinstskatt påvärdestegringen. En institutionell placerare som t.ex. AP-fonden eller ettförsäkringsbolag betalar ingen skall eller en väsentligt lägre skatt änhushållet. belyser dessa förhållanden relativtingående men avstår från att dra slutsatser och lägga förslag eftersom dettaligger utanför utredningens direkliv. kan dockinte underlåta att starkt framhålla den utomordentliga betydelsen avKapitalmarknadsutredningens analys. Del kan icke vara rimligt med ettskattesystem som visat sig nödvändiggöra en nominell avkastning i ettaktiebolag på det egna 1978/79:165 Bilaga 3 30 kapitalet före skatt av storleksordningen 30 ä per årför att den reala avkastningen efter skatt för ett hushåll med genomsnittligaskatteförhållanden skall bli ell par procent . Ursprungligen motiverades dubbelbeskattningen avbolagsinkomster med bolagens större skattekraft. , när praktiskt taget allproduktion sker inom bolagssektorn vars avkastning är internationellt bestämd,har detta argument förlorat sin bärkraft. I stället har dubbelbeskattningen ikombination med en hög inflation allvarligt försvårat bolagens möjligheter attfinansiera sig med nyemitterat aktiekapital. Inflationens negativa inverkan påföretagens försörjning med riskvilligt kapital sammanhänger med att den extraavkastning, som krävs för att kompensera för inflationen, inte är avdragsgillvid beskattningen vare sig för aktieägare eller för företag. Inflationen fårdärigenom en multiplikativ effekt på företagens kapitalinkomster som bäst kanbelysas med ett exempel, grundat på utvecklingen inom de 15 störstaverkstadskoncernerna i . Samband mellan aktieägarnas reala avkastningskrav efterskatt och företagens nominella förräntning av eget kapital före skatt (i %). Nominell föiTäntning av eget (33,0) (7,0) (9,2) Nominell förräntning efter skatt (16,8) Aktieägarnas avkastning före skatt (16,8) (4,0) (kvarhållna medel) (12,8) (14,5) (6,3) Nominell avkastning efter skatt (10,5) (7,6) Real avkastning efter skall -2,8 (2,9) Förhållandena vid en jämförelsevis låg inflationstaktillustreras med den första kolumnen, som gäller är 1968. Den nominellaförräntningen av det egna kapitalet före skatt var detla år 18,, Avkastningenär härvid beräknad inklusive orealiserade prisfluktuationsvinster, 1968 vardessa obelydliga. Den betalda skatten motsvarade 7,av det egna kapitalet.Härtill lägges i nästa rad en beräknad skatt om . Den har upptagils som av årets avsättning till obeskattade reserver. ViU man, sora syftet är meddenna kalkyl, visa hur mycket av den nominella avkastningen , somkan komma att bilda slutlig ersättning till aktieägarna, bör man räkna med en skattebelastningav detta slag. Genom att man också inkluderar orealiseradeprisfluktuationsvinster erhålles en sådan periodisering av resultatet, att detredovisas det år det uppkommer i stället det realiseras, som blireffekten av tillämpning av anskaffningskoslnadsprinci-pen. Efiersom nästan samtliga vinster i ett företag beskattasenligt reglerna för rörelseinkomst och endast en liten del utgörs avrealisationsvinster på aklier, mark o dyl är det rimligt att användaskattesatsen . I synnerhet de senaste årens erfarenheter har visat attför det enskilda företaget är risken för föriust påtaglig. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 31 täckas genom upplösning av obeskattade reserver. Enkalkyl, som är uppgjord under förutsättning att skattekrediterna kan förväntasbli eviga, ter sig mot bakgrund härav inte realistisk. Användning avskattesatsen i en analys av räntabiliteten ger en bättre bild. Den nominella förräntningen av det egna kapitalet efterskatt blir härefter . Utdelningarna har på basis av den historiskaerfarenheten antagils vara av det egna kapitalel. Följaktligen kvarhållesmedel molsvarande av det egna kapitalet. Dessa kvarhållna medel bildar pålång sikt underlag för en värdestegring på aktierna, varigenom denna del avavkastningen tillföres aktieägarna. Detta antagande är givetvis interealistiskt för , t. ex, , men väljes perioden tiUräckligtlång kan man på goda grunder anta, att börskurserna anpassar sig på ett sådantsätt att detta resultat uppkommer för aktieägarna. Aktieägarnas avkastning föreskatt blir härmed , Aktieägarnas skatt upptas härefter till 4,, motsvarande70% skatt på utdelningsinkomster samt en beräknad skatt på värdestegring,varvid av värdestegringen antas utgöra skattepliktig inkomst. Den nominellaavkastningen efter skatt blir härefter 4,. Stegringen av konsumentprisindexunder året var 1,, varefter återstår i real avkastning efter skatt 2,. Av den totala nominella förräntningen av eget kapital,18,, utgjorde skatter av olika slag , d. v. s. omkring 3/4. Inflationenseffekter belyses på ett slående sätt 1974 jämföres med1968. 1974 var den nominella förräntningen av eget kapital före skatt 38,1 %.Härifrån avgick emellertid skatter av olika slag med 26,3 procentenheter.Avräknas också effekten av inflationen , blir som framgår av tabellen denreala avkastningen efter skatt endast 1,. 1971, kolumn a, är exempel med något mindreinflation än 1974, och med lägre real avkastning på eget kapital än 1968. Dettaår blev den reala avkastningen efter skatt för aktieägare minus 2,, För attnå samma avkastning som 1968, , hade det krävts nominell avkastningföre skatt på eget kapital, kolumn (b). Dessa jämförelser visar atl när inflationstakten stigermåsle företagens förräntning stiga två-fyra gånger snabbare än inflationstaktenför att aktieägarnas reala avkastning efter skatt skall kunna bevaras. Dessastarka snedvridningseffekter av inflation och beskattning i kombinationförsvårar i väsentlig grad företagens möjligheter att dra till sig nyttriskbärande kapital från hushållen. Att söka mildra konsekvenserna av dessasnedvridningar genom att öka AP-fondernas utbud av riskvilligt kapital är attförvärra situationen. Sammanfattningsvis redovisar SAF följande syn på densvenska ekonomin. Det dominerandeproblemet i svensk ekonomi är inte kapitalbrist utan brist på förräntning avdet egna kapitalet, Förnäringslivets kapitalförsörjning krävs inga nya fonder, AP-fonderna behövericke byggas ut av kapitalbildningsskäl. Individuellfrihet och utveckling av den egna särprägeln är endast möjlig om samhälletsekonomiska grundstruktur är pluralistisk och bygger på individuellt ägande avproduktionsmedlen, En på siktfungerande kapitalmarknad förutsätter en i förhållande starktdämpad inflation. Realräntan masta vara positiv och högre än underde senasletvå decennierna. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 32 De snedvridandeeffekterna på placeringsinriktningen, särskilt vad gäller aktier, av inflationoch beskattning mäste elimineras. Den reala avkastningen efter skatt på aktiersom ägs av hushåll måste bli sådan att tendensen till ökat institutionelltägande bryts. Innanförsäkringsbolagens rält att förvärva aktier i ett och samma bolag vidgas,måste enligt Svenska Arbetsgivareföreningens mening beskattningsförhållandenaändrats därhän, att aktieplaceringarna åter är inlressanta för flertalethushåll. Om därtill kapitalmarknaden bringas fungera mer flexibell genom atlrealräntan blir högre och inflationen dämpas starkt, försvagas motiven för ensnäv begränsningsregel. 1.16 Lantbrukarnas Riksrörbund (LRF) Betänkandet är enligt förbundets mening en värdefullanalys av kapitalmarknadens funktionssätt. har påett förtjänstfullt sätl belyst bakgrunden till de problem som för mångasektorer -bl.a. lantbruket - är synnerligen akuta. Arbetet har fortgått underen , vilket har varit värdefullt genom att skildasamhällsekonomiska tillstånd kunnat observeras. Utredningen anför lämplighetenav att utredningar av kapitalmarknadsutredningens lyp i större utsträckning börarbeta med successivi avlämnade delrapporter. Denna uppfattning delas av LRF dådärigenom en bredare avstämning mot olika uppfattningar kan erhållas.Utredningen har endast i begränsad omfattning länmat förslag tilleffektivisering av kapitalmarknaden. Översynen av kapitalmarknadens strukturoch funktionssätt har avsett alt belysa olika låntagarkategoriers behov och geinstituten på kapitalmarknaden möjligheteratt tillgodose detta. Som utredningen framhåller löser inte förändringar somhänför sig till kapitalmarknadens institutioner och funktionssätt på ettavgörande sätt de problem som möter den svenska ekonomin under de kommandeåren. Enligt LRF:s mening skall en kreditmarknad fylla tvåviktiga funktioner oberoende av hur den är organiserad. För det första skallsparandet kunna uppsamlas och allokeras lill branscher och sektorer där kapitalefterfrågas. Vidare bör differentierade villkor finnas så att låntagare ochsparare skall finna de villkor som passar vederbörandes önskemål när det gällerränta och riskbenägenhet, bindningstid etc. För detta ändamål fyller banker ochmellanhandsinstitut en viktig funktion. De nämnda kraven behöver inte påverkas av användandet avkreditpolitiska medel i konjunkturstabiliserande syfte. Emellertid kanjämvikten på krediimarknaden rubbas av mål och regler för räntenivå, förkredilvolymer och för kreditinriktningen så att störningar inträder pä denämnda funktionerna. har förts en kredilmarknadspolitik istabiliserande syfte. Kvotering, emissionstillstånd etc har därvid orsakatstörningar för flera sektorer, bl. a. lantbruket. Svårigheter har uppstått förenskilda lantbrukare att fullfölja planerade investeringar på grund avkapitalbrist. LRF beklagar att kapitalmarknadsutredningen ej behandlatlantbrukssektorns kapitalförsörjning. Den rådande lånekön i Hypoteksbanken utgörett allvarligt bevis för bristen på anpassning mellan kreditmarknaden ochlanlbrukssek-torn. Gapet mellan tillförsel och behov av eget kapital hosföretagen förväntas Prop.1978/79:165 Bilaga 3 33 bestå och utgör bakgrunden lill den pågående diskussionenom nya former för spargenerering. har anseti att defrågeställningar av ekonomisk-politisk art som uppkommer vid en sådan diskussionligger uianför utredningens arbetsområde.