prop · G2039 · 1978-12-31 00:00:00 — a. peka på att det bör klart framgå avlagen i vilka avseenden bankinspektionen skall kunna utfärda för fondkommissionsbolagenbindande generella föreskrifter. Detta bör enligt vad jag förordar kunna ske ifråga om kapitaltäckning, courtage, räkenskapernas förande ochvärdepappersförvaringen. Enligt utredningensförslag skulle, i de fall fondkommissionsbolag inte följer bankinspektionensråd och anvisningar, inspektionen ytterst kunna påverka detta förhållandeendasl genom atl återkalla bolagets tillstånd. En sådan ordning är enligt minmening inte tillfredsställande. Från fiera synpunkter är det sålunda olämpligtalt inspektionen i sådana fall skall behöva välja mellan att låta saken beroeller vidta en så drastisk åtgärd som att återkalla bolagels tillstånd. Jagförordar därför atl inspektionen, utöver möjligheten alt återkalla ettfondkommissionsbolags tillstånd, får befogenhet att meddelafondkommissionsbolag skriftlig erinran. Sådan erinran bör kunna kombineras medföreläggande vid vile att göra rättelse eller i övrigt vidta erforderligaåtgärder. Sådan erinran bör enligt min mening tillgripas i stället föråterkallelse i de fall inspektionen kan anta att bolaget låter sig rättasdärav. Detsamma bör gälla om del föreligger missförhållande som inte är av så allvarligbeskaffenhet atl återkallelse av tillståndet är befogad. Om ettfondkommissionsbolags tillstånd har återkallats bör avvecklingen avfondkommissionsrörelsen ske under så effektiv kontroll som möjligt. Utredningenföreslår därför att förordnandet för den revisor som utses av bankinspektionenskall gälla tills rörelsen har avvecklats. Utredningens förslag är enligt minmening inte helt tillfredsställande. Även i del fall alt ettfondkommissionsbolags tillstånd har återkallats är det angeläget att inspektionenhar möjlighet att vidta åtgärder för att skydda allmänhetens intressen ibolaget. Jag anser att en så ingripande åtgärd som att försälta bolaget ilikvidation inte är nödvändig. Jag förordar i stället att utredningens förslagkompletteras så alt inspektionen får rätt att vid vite förbjuda ett bolag, varstillstånd har återkallats, att utöva verksamhet intill dess fondkommissionsrörelsenhar avvecklats. Jaghar tidigare framhållit att den aktiesparande allmänhetens intressen kan kommai fara, om ett fondkommissionsbolag förlägger sådan finansiell 1978/79:9 154 verksamhetsom har samband med fondkommissionsrörelsen utanför bolaget. I den mån sammapersoner har ett bestämmande inflytande i ett fondkommissionsbolag och i ettföretag som huvudsakligen driver sådan finansiell verksamhet så bör enligt vadjag har förordat fondkommissionslagen såvitt avser verksamheten ochtillsynen i tillämpliga delar gälla också för detta företag. Jag förordade idetta sammanhang också att företag, som har inslag av finansiell verksamhei ochstår i visst samband med fondkommissionsbolag, bör ha vissupplysningsskyldighel bl. a. om sitt samröre med fondkommissionsbolaget. Detkan vara fallet om t. ex. samma personer har ett bestämmande inflytande i ettfondkommissionsbolag och i ett annat förelag som, utan alt del utgör delhuvudsakliga verksamhetsområdet, driver sådan finansiell verksamhet som nysshar nämnts. Vidare avser regeln det fall att de personer som har ettbestämmande inflytande i fondkommissionsbolag också har ett inflytande, om änej bestämmande, i företag som driver finansiell verksamhet. Det är givet attinflytandet i sidobolagetmåste vara väsentligt. Jag avser att ispecialmotiveringen närmare la upp dessa frågor. 1sådana fall som har angetts är det angelägel att bankinspektionen kaninhämta uppgifter om del närslående företaget så att inspektionen kan övervakaall den aktiesparande allmänhetens intressen inte åsidosätts. Inspekiionen börsåledes kunna informera sig om i. ex. i vilken omfattning del närståendeföretaget handlar med aktier och i vilken omfattning företaget lämnarkreditåtfondkommissionsbolagets kunder. Inspektionen bör sålunda kunna förelägga sådaniförelag atl lämna upplysningar om förhållandet till fondkommissionsbolaget ochom verksamhet som har samband med fondkommissionsbolagets rörelse. Vad utredningen har anförti fråga om tillsynen över bankinstituten och förutsättningarna för attåterkalla tillstånd för bankinstitut att driva fondkommissionsrörelse innebäratt dessa frågor regleras enligt banklagstiftningen. Detta har i huvudsaklämnats utan erinran vid remissbehandlingen. För egen del kan jag instämma ialt bankinspektionen redan enligt banklagarna har möjlighet att utöva tillsynöver bankinstituts fondkommissionsrörelse och all särskilda bestämmelser idetla avseende inte behövs. Med hänsyn till att bankinspektionen enligt mittförslag bör verkställa tillståndsprövningen för alla fondkommissionärer börbankinspektionen ges rätt att pröva även fråga om återkallelse av bankinstitutstillstånd. Sådant tillstånd bör kunna återkallas på i huvudsak samma grundersom i fråga om fondkommissionsbolags tillstånd. Bankföreningenhar riktat kritik mot utredningens uttalande alt bankinstiluten tillinspektionen skall rapportera krediter för vilka säkerheten utgörs avmarknadsmässiga värdepapper. Jag har förståelse för kritiken. Det fär ankommapå bankinspektionen att i sin tillsynsverksamhet bedöma behovet ochomfattningen av rapporteringsskyldigheten. 1978/79:9 155 har behandlat bankinspektionensframställning lill regeringen om närmare precisering av inspektionensskyldigheter och befogenheter när det gäller att verka för att fondhandeln ägerrum på ett tillfredsställande sätt. Inspektionen begärde att den gavs allmänbefogenhet atl infordra de yttranden och göra de påpekanden som föranleddes avärendets art. Utredningen konstaterar bl. a. att även andra än fondkommissionärernahar betydelse för börsens funktioner samt att enstaka personers handlande kanfå stor genomslagskraft på kursbildningen på en så begränsad börs somStockholms fondbörs. Mot bakgrund härav föreslår utredningen attbankinspektionens insynsmöjligheter såvitt gäller värdepappersmarknadenförbättras. Utredningensförslag innebär att bankinspektionen får rätt att av den som yrkesmässigtbedriver eller medverkar vid handel med värdepapper kräva upplysning angåendedenna handel. Samma rätl föreslås inspektionen lä beträffande juridisk personsom äger eller förvaltar värdepapper i en ej obetydlig omfattning. Ulredningenföreslår vidare en utvidgning av lagen (1971:827) om registrering avaktieinnehav, den s. k. insideriagen, lill kategorien stora aktieägare,ledamöter i förelagsnämnder och arbetsiagarkonsuller. Enligt utredningen börinspekiionen ha rätt alt av den som är anmälningsskyldig enligt insideriageninfordra uppgift om dennes handel med värdepapper. Ulredningen konstaterar alt den föreslagna utvidgningen avinspektionens befogenhet att begära information av andra kategorier änfondkommissionärer är av känslig karaktär. Ulredningen intar därför vissrestriktivitet och finner ej skäl att ansluta sig lill inspektionens förslag ifråga om befogenheten atl göra påpekanden. Den information inspektionen flr äravsedd alt tjäna som underlag för framställningar om t. ex. lagändring ellerför kontakt med börsstyrelsen för att denna skall kunna få fylligare underlagför t. ex. beslut om börsstopp. Förslaget har fält ett blandat mottagande vidremissbehandlingen. Vissa remissinstanser finner bestämmelserna ägnade attstärka allmänhetens förtroende för börsen och tillstyrker därför förslaget.Vissa av näringslivels organisationer finner däremot att förslaget går längreän vad som krävs med hänsyn till den aktieköpande allmänhetens intresse.Bankinspektionen anser att,om inspektionen inte får rätt alt göra påpekanden,det är lika bra att inte ha någon lagstiftning alls i detia avseende ochavstyrker i så fall förslaget. Enligt inspektionen har erfarenheterna från degångna åren ytteriigare understrukit behovet av en tillsyn från samhälletssida. Inspektionen konstaterar dock att en tillsyn över fondhandeln är förenadmed betydande svårigheter och alt andelen affärer som bort uppmärksammas mensom undgår upptäckt under alla förhållanden måste bli stor. Om en tillsyn överfondhandeln alls skall ha någon mening måste den dock även innefatta en rättatl framföra kritik mot begagnade affärsmetoder. Prop.1978/79:9 156 Sedanfondbörsuiredningens förslag remissbehandlats har bankinspektionen i enskrivelse till regeringen pekat på vissa uppmärksammadehändelser som ägt rum på värdepappersmarknaden . a. att ett bolag, som har ägnat sig åt värdepappersförvallning ochsom inspektionen inte kunnat ingripa mot, har uppträtt på ett sådant sätl altåtskilliga personer drabbats av myckel stora förluster. Inspektionen pekarockså på vissa misstänkta fall av insideraffärer i samband med försäljningen avett börsnoterat förelag. Inspektionen finner att del i samband med dessahändelser har förekommit inslag som är betänkliga särskilt utifrån intressetatl bevara allmänhetens förtroende för värdepappershandeln. Inspektionen begärmot bakgrund bl. a. härav, alt regeringen närmare överväger förutsättningarnaför en skärpt lagstiftning på ifrågavarande område i syfte att kunna åstadkommabättre möjligheter alt komma till rätta med för samhället skadliga affärer avdet slag som insideraffärer innebär. Enligt inspektionens meningar frågornasannolikt så komplicerade att en särskild utredning kan vara motiverad. Föregen del vill jag anföra följande. Jag delar uppfattningen atl del ärväsentligt med en sådan tillsyn över värdepappersmarknaden alt allmänhetensförtroende för värdepappershandeln kan bevaras. Utredningens förslagtillgodoser i viss utsträckning delta önskemål. De händelser bankinspektionenhar redogjort för i sin skrivelse lill regeringen tyder dock på att det finnsskäl att närmare överväga förutsättningarna för atl ytteriigare skärpalagstiftningen på ifrågavarande område. En möjlighet är att inspektionen gesrätt att göra påpekanden i anledning av den information inspektionen harinhämtat om hur värdepappershandeln äger rum. Utredningen har ulan all gånärmare in på frågan avvisat en sådan lösning med hänsyn till frågans känsligakaraktär. Jag kan dela uppfattningen att frågan är känslig. Från den enskildessynpunkt skulle det t, ex, kunna ses som ett ingrepp i den personligaintegriteten om inspektionen gavs möjlighet alt genom offentliga påpekanden geuttryck för sin uppfattning i hithörande frågor. Frågan kräver därför enligtmin meningen noggrann prövning från bl. a. rättssäkerhetssynpunkt. eller remissinstanserna - bortsett från bankinspektionen - haremellertid behandlat dessa aspekter. Även om jag således anseratt det kanfinnas skäl att skärpa lagstiftningen på detta område är jag därför f n. inteberedd alt slutgiltigt ta ställning lill denna fråga utan anser atl den börövervägas ytterligare. Ulredningenföreslår all bankinspektionen liksom hitintills skall kunna förelägga vile ochatt talan mol sådana beslut skall föras hos regeringen genom besvär. Förslagethar i huvudsak lämnats utan erinran vid remissbehandlingen. Kammarrätten iStockholm framhåller dock att beslut av denna art är mer lämpade för endomstolsmässig prövning. Såvitt gäller möjligheten alt förelägga vite går, somjag lidigare har nämnt, mitt förslag något längre än utredningens. Ettfondkommissionsbolag skall således vid vite t. ex. kunna åläggas att görarättelser eller förbjudas alt fortsätta viss verksamhei. 1978/79:9 157 typav beslut som huvudsakligen avser lämplighetsfrågor är enligt min mening intesärskilt väl lämpade för en domstolsmässig prövning. Jag instämmer därför iutredningens förslag all besvär över beslut om föreläggande av vite bör förashos regeringen. Detta överensstämmer också med principerna bakomförvaltningsrättsreformen. Vadgäller tystnadsplikt för styrelseledamot i eller befattningshavare hosfondkommissionsbolag ansluter jag mig lill utredningens förslag att sådanapersoner ej obehörigen skall få yppa eller nyttja vad de under uppdraget elleri tjänsten fät vela om annans affärsförhållanden eller personliga förhållanden.Enligt min mening bör motsvarande gälla för styrelseledamot i ellerbefattningshavare hos bank. Utredningensförslag lill sekretess- och tystnadspliktsregler i övrigt bygger på de förslag(SOU 1975:22 resp, SOU 1975:102) som har lagts fram av offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén samt tystnadspliktskommittén. Dessa förslaghar ännu inte resulterat i lagstiftning. Inom pågår f. n.arbetet härmed. Jag anser det därför lämpligast atl tills vidare i huvudsakbehålla de regler som f n. gäller. Såvitt gäller tystnadsplikt för den som hosbankinspektionen har tagit befattning med tillstånds- eller tillsynsärendeföreslår jag dock att reglema tills vidare utformas på likartat sätt som deregler som föreslås gälla för befattningshavare hos fondkommissionär. Utredningen föreslår attstraff skall kunna ådömas den som driver fondkommissionsrörelse ulan tillståndoch den som ulan all ha tillstånd all driva fondkommissionsrörelse använder sigav ordet fondkommission i sin firma eller vid beteckningen av sinaffärsrörelse. Vidare föreslår ulredningen att straff skall kunna ådömasstyrelseledamot eller befattningshavare hos fondkommissionsbolag somuppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar bankinspektionen orikliga upplysningarom verksamheten eller vilseleder bankinspektionen genom oriktig bokföring. Deföreslagna bestämmelserna har lämnats ulan erinran av remissinstansema. Ävenjag kan ansluta mig till utredningens förslag till straffbestämmelser. 1fråga om lagens ikraftträdande har ulredningen föreslagit övergångsbestämmelsersom i stora drag innebär atl den nya lagen skall gälla fr. o. m.ikraftträdandet för fondkommissionärer som är banker eller aktiebolag. Förkommanditbolag föreslås en anpassningslid . I några avseenden föreslåsvidare en övergångstid av , bl. a. i fråga om fondkommissionsbolags rättall inneha värdepapper och inskränkningarna för siörre intressenter ifondkommissionsbolag att driva viss verksamhei. Utredningens förslag har ihuvudsak godtagits av remissinstanserna. Även jag kan i allt väsentligt anslutamig lill utredningens förslag. Som jag har framhållit börfondkommissionärerna genom lämpligt avvägda övergångstider ges god tid allanpassa sig till de nya reglema. Den nya lagstiftningen bör träda i kraft den 1januari 1980. Jag ämnar i specialmoli-veringen närmare behandla deövergångsbestämmelser jag förordar. Samtidigtmed FLtillkomlagen(I919:242) med vissabesiämmelserom rätt 1978/79:9 158 allförfoga över annan tillhöriga fondpapper. Motivet för sistnämnda lag var bl, a,atl fondhandlarna då hade den uppfattningen att de kunde praktiskt tagel frittdisponera över andras fondpapper, som de hade i sin besittning, bara de påutsatt lid återställde till ägaren ell lika antal papper av samma slag som de mottagna. Ilagen föreskrivs atl överenskommelse genom vilken en fondkommissionär ellerpanthavare har erhållit rätt atl för annans räkning än ägarens förfoga överfondpapper är utan verkan, om inte överenskommelsen har träffals skriftligen isärskild, endasl därom upprättad handling. Vidare skall i denna handlingfondpapperen beskrivas så tydligt atl de kan skiljas från andra och delförfogande som avses noggrant anges. För pantsatta fondpapper gäller all deinte får ålerbelånas av panlhavaren annat än i förening med den fordran sompanten utgör säkerhet för, om inte överenskommelse om detta har träffals isådan ordning som har nämnls. Inte i något fall får pantsatta fondpapperålerbelånas för högre belopp eller på strängare villkor än de för vilka dehäftar hos panthavaren. Förfogande i strid med nämnda bestämmelser bestraffassom olovligt förfogande, om det inte innefattar grövre brott, Lagen ärgenerellt tillämplig på panthavare, dvs. även utanför kretsen avfondkommissionärer. I övrigt, dvs, vid innehav av annan tillhörigt fondpapperför försäljning i kommission, inköp i kommission eller för förvaring gällerlagen i huvudsak endasl för fondkommissionärer. Ulredningenhar konstaterat all lagen komplicerar en fondkommissionärs möjligheter tillfinansiering av verksamheten och har därför övervägt all föreslå alt lagenavskaffas. Lagen gäller emellertid inte enbart fondkommissionärer träffaren vidare krets av personer som mottar fondpapper som pant. Bankirer som gerkredit mot säkerhet av fondpapper lorde enligt utredningen på senare lid haökat i antal. De står ej under tillsyn. Fondkommissionsfirmorna har vidareenligt ulredningen ej alllid på ett tillfredsställande sätt iakttagit lagensbestämmelser. Hänsyn lill den olägenhet lagen medför för fondkommissionärer ochpanthavare bör vika för del skydd som den i de avsedda fallen ger allmänheten.Utredningen föreslår därför att lagen behålls. Enligt ulredningen böremellertid olägenheten med nuvarande regler beaktas på del sättet atl kravet påatt fondpapperen noggrant skall beskrivas utgår ur lagen. Utredningensförslag har tillstyrkts av och fondkommissionsfirmornasamt har i övrigt lämnats utan erinran av remissinstanserna.Fondkommissionsfirmorna har dock satt i fråga, om de inte kunde undantas frånlagens bestämmelser med hänsyn till att de slår under tillsyn avbanpinspeklionen. Enligtmin mening ar de skyddssynpunkter som ligger till grund för ifrågavarande lagså starka all del kan sättas i fråga om någon ändring av lagen bör vidtas.Kravet på att de fondpapper överenskommelsen avser noggrant skall beskrivassyftar nämligen till att förhindra, atl någon skall kunna genom en generellförklaring av annan förvärva sig rätt att föregen räkning förfoga 1978/79:9 159 överde fondpapper denne kan komma atl lämna honom. Genom de krav lageni övrigt uppställer har emellertid bankinspektionen goda möjligheter att vakaöver att fondkommissionärer och andra som står under inspektionens tillsyn intekommer all missbruka en eventuell rätt atl inhämta generella medgivanden. Jagföreslår därför att kravet på ell noggrant angivande av vilka fondpapper somavses inte längre skall gälla för den som slår under bankinspektionens tillsyn.För andra personer anser jag det däremot inte försvarbart att göra någonändring i fråga om nuvarande krav, Lagen bör emellertid i detta sammanhangomarbetas och ersättas av en ny lag. Några siörre sakliga ändringar avses inteutöver vad jag angav. Fondbörsensuppgift är att främja handel med värdepapper genom att skapa tillfälle lillregelbunden handel och notering i ordnade former. Genom sin verksamhet bidrarfondbörsen till att placeringar i allmänt spridda värdepapper blir relativtlikvida, dvs. snabbi kan omsättas i pengar. Delta medför atl sådana värdepapperkan bli attraktiva placeringsobjekt, vilket i sin tur främjar utbudet avriskvilligt kapital. Härav följer också att börshandeln har betydelse förkapitalbehövande förelag genom all underiäita deras kapitalförsörjning. Aktiemarknadenanses av många vara en mätare på det ekonomiska klimatet i landet.Börsnoleringarna läggs sålunda ofta lill grund för antaganden i fråga om denkommande ekonomiska utvecklingen. Genom att kursnoteringarna på värdepapperomedelbart offentliggörs får allmänheten en aktuell bild av marknadsläget.Särskild uppmärksamhet tilldrar sig därvid den s. k. börsbaromelern, dvs. densenaste tendensen för aktiekurserna, som publiceras i dagstidningarna eftervarje börsdag. Fondbörsen har genom all i samband med inregistrering avvärdepapper ålägga utgivarna en tämligen omfattande informationsskyldighetockså bidragit lill all förbättra nyhetsspridningen i ekonomiskt viktigaangelägenheter. Börsverksamheten kan på så sätt bidra till en förbättrad insynför allmänheten i flertalet av våra största företag. Vidsidan av handeln med värdepapper som har registrerats vid fondbörsen bedrivs,som har nämnls, i börsens lokaler handel och notering med andravärdepapper, upptagna på den s. k. fondhandlariistan. Denna lista handhas f n.på eget ansvar av , som aren sammanslutning avfondkommissionärer med både banker och fondkommissionsfirmor som medlemmar. Imånga fall innebär registrering på denna lista ett förstadium tillbörsinlroduktion. av typ familjeföretag kan nämligen, i sambandmed en utförsäljning av aktier i förelaget till ett flertal personer, tas upppå fondhandlariistan. Aktierna blir därmed föremål Prop.1978/79:9 160 försådan offentlig och marknadsmässig kurssättning som utgör en avförutsättningarna för börsinlroduktion. Detanförda utgör exempel på fondbörsens betydelse i skilda avseenden. Det ärenligt min mening uppenbart atl börshandeln fyller en viktig och centraluppgift för värdepappersmarknaden i vårt land. Det är därför angeläget attreglerna om fondbörsen och börshandeln utformas så atl de skapar godaförutsättningar för att denna verksamhei utövas på ett tillfredsställande sättoch med allmänhetens förtroende. Underår omsattes på aktier lill ett belopp av 1 740 milj,kr,, vilket svarar mot av den totala aktieomsättningen. Vidutgången av året var aktier i 96 bolag inregislrerade med ett sammanlagtnominellt värde av 20 300 milj. kr. Påden s. k. fondhandlariistan var vid utgången av drygt 50 aktiebolag ochtre aktiefonder registrerade. Nominella värdet av dessa bolags aktier varsammanlagt ca 1 500 milj. kr. omsattes värdepapper registreradepå listan till ett värde av omkring 70 milj. kr. Påobligationsmarknaden är förhållandena, som har nämnls, annorlunda ännär det gäller aktier. Marknaden för räntebärande lån är till övervägande delinstitutionaliserad med allmänna pensionsfonden, bankerna ochförsäkringsbolagen som de största placerarna. Denna marknad ligger praktiskttaget helt utanför börsen. I fråga om premielånen har däremot allmänhetensintresse ökat och obligationshandeln på börsen avser så gott som helt sådanalån. Degrundläggande bestämmelserna om fondbörsverksamhet finns i FL, Enligt dessabestämmelser får fondbörs inte inrättas här i landet utan regeringenstillstånd. Förutsättning för tillstånd är atl fondbörsen prövas bli till nyttafördel allmänna. Även om lagen medger möjlighet att inrätta flera fondbörser ilandet finns endast en, nämligen . Lagen innehåller vidarebestämmelser om börsens styrelse och om tillsyn över verksamheten. Närmareregler för fondbörsens verksamhet fastställs av regeringen i sänderi en börsordning, senast fastställd (SFS 1969:546). Därutöver gällervissa ordningsregler för fondbörsen som har utfärdats av börsstyrelsen. 1betänkandet (SOU 1973:60) Fondbörsen föreslår fondbörsutredningen en nyförfatlningsmässig reglering för och dess verksamhet,bestående av en lag om och en författning som utfärdas avregeringen. Fondbörsverksamheten skall liksom stå under tillsyn avbankinspektionen. föreslås få ensamrätt i fråga omfondbörsverksamhet och därmed karaktär av riksbörs. Börsslyrelsen föreslåsemellertid få rätt att med bankinspektionens tillstånd uppdra ål sammanslutningav svenska fondkommissionärer alt i viss utsträckning besluta om inregistreringav värdepapper vid fondbörsen och ombesörja notering av kurs i fråga om dessa.Förslaget innehåller vidare uttryckliga jävsregler för ledamöterna ibörsslyrelsen och för börschefen samt nya Prop.1978/79:9 161 bestämmelserav processuell karaktär, innefattande bl. a. rätt till besvär överbörsstyrelsens beslut. Ivikliga avseenden, t. ex. om värdepappersutgivares informationsplikt och omfondbörsstyrelsens sammansättning, har som lidigare nämnls utredningensförslag redan föranlett lagstiftning. Jag avser att i det följande ta uppåterstående frågor. De av mig framlagda förslagen grundas i stor utsträckningpå utredningens förslag, som i stort sett har godtagits av remissinstansema.Jag vill emellertid redan här förutskicka, alt jag i några fall -1, ex. i frågaom börssiyrelsens möjlighet att överlåta viss börsverksamhet på annan - stannatför andra lösningar än utredningen. I likhet med utredningen förordar jag atlde grundläggande reglerna om fondbörsverksamheten meddelas i en lag omStockholms fondbörs. Det huvudsakliga innehållet i denna lag behandlas iföljande avsnitt. Ytterligare bestämmelser om fondbörsen och dess verksamhetbör liksom kunna meddelas av regeringen och därutöver av börsstyrelsengenom t. ex. särskilda ordningsregler. 4.3.2Fondbörsens organisation m. m.