prop · G20394 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag vill också framhålla all regeringen genom beslul den 1februari 1979 har gett i uppdrag åt KSN att initiera och leda arbelel med atlulveckla en ny kilomelerräknare, t. ex. för navmonlering, som kan användas föri stort sett alla kilomelerskattepliktiga fordon. En mycket drift- ochmanipula-tionssäker kilomelerräknare kan göra det möjligt atl vidla väsentligaförenklingar av kilometerskallesystemet. Innan ställning las lill en ev. avvecklingav kilometerskatten bör därför möjligheterna all utveckla en sådan räknarekunna överblickas. Kostnaderna som är förenade med utredningsarbetet börunder innevarande budgetår få bestridas från åttonde huvudtitelns förslagsanslagKilo-meierbeskattning. Jag inbegriper däri kostnader för att ulforma och provaförsöksmodeller av räknardetaljer o. dyl. För näsla budgelår bör kostnadernabelasta förslagsanslaget , efiersom verkei då övertar KSN:skvarvarande arbetsuppgifter. Enligt min mening bör kilometerskattesystemet behållas ivart fall lill dess förutsättningarna för dess avskaffande har klarlagts. I avvaktan på all resultatet av de nu angivna åtgärdernaföreligger bör de möjligheter till förbättringar av systemet som finnsutnyttjas. Jag övergår därför lill all behandla de av ulredningen framlagdaförslagen lill ändringar i VSL m. m. För sammanhangels skull avser jagemellerlid också all beröra vissa spörsmål beiräffande vilka del ankommer påregeringen alt falla beslul. Prop.1978/79:94 13 2.2 Uppgifter tiU ledning för beräkning av kilometerskattm. Ulredningen har föreslagit två olika åtgärder för atlbringa ned uppgiftslämnandet för beräkning av kilometerskatl. Den ena innebäralt antalet ordinarie avstämplingar minskas från fyra till tre. Därvidhar utredningen avvisat tanken på olika schablonmetoder, bl.a. med preliminäraskalleinbetalningar i förskott. Den andra innebär alt skyldigheten atl göraordinarie avstämpling slopas då annan avstämpling ändå görs underav-stämplingsmånaden och denna avstämpling följs av registernotering. Enligt förslaget skall skatteåret delas in i treskatleperioder om i princip . Vidare skall uppbörd avkilometerskatt och uppbörd av fordonsskatt göras under en och sammauppbördsmånad saml avstämpling i princip, med ovannämnda undanlag, görassärskilt för beräkning av kilomelerskatt. All införa en ordning varigenomnågon av de ordinarie av-slämplingama alllid skulle ske i samband med denårliga besiktningen hos AB har utredningen inte anselllämpligt framför allt av det skälet alt besiklning kan göras när som helstunder en . Detta skulle kunna leda lill storavariationer i körsträckan mellan två ordinarie avstämplingar och därmed ocksåtill stora variationer i skattebeloppen mellan olika skatleperioder. Några remissinsianser har inte velat släppa tanken på atlett syslem med preliminära förskoltsinbetalningar av skatt vore alt föredra.För egen del ansluter jag mig emellertid lill utredningens bedömning atl dennametod kan komma all skapa minsl lika stora svårigheter som den löser. Jag menarliksom ulredningen alt del nuvarande sambandet mellan avstämpling och uppbördbör behållas vid samtliga ordinarie uppbördslillfällen. Vad det dågäller att överväga är huruvida antalet sådana avstämplingar ochuppbördslillfällen kan minskas. Denna lanke har genomgående vunnit gehör hosremissinsianserna. De har även lill den allt övervägande delen godtagit atlantalet bestäms lill tre . Själv finner jag ulredningens förslagvälgrundat. De betänkligheter som i några fall redovisas - bl. a. ökad risk förreslföring av skatt och för all brisler i apparaturen inle upptäcks -är inle avsådan siyrka alt de motväger de uppenbara fördelarna, främsi den avsevärdaminskningen av stämpelkortshanteringen, som står all vinna med den föreslagnaordningen. Jag anser därför atl denna reform bör genomföras på del sätlulredningen föreslagit. Reformen kräver ändringar i 9§ första stycket och 12 §första stycket VSL, Även förslaget att slopa kravel på ordinarie avstämplingnär viss annan avstämpling har gjorts under avstämplingsmånaden innebärförenklingar och bör genomföras. Detta bör i enlighel med utredningens förslagske genom ell tillägg till 18 § andra slyckel VSL, Där bör anges allregeringen eller myndighei som regeringen besiämmer får medge undanlag frånskyldigheten alt göra ordinarie avstämpling. Erforderliga föreskrifter i dettahänseende bör tas in i VSK. Prop.1978/79:94 14 Utredningen har utförligt behandlal frågan om all införamöjlighel lill avstämpling och skalledebitering vid ägarbyte (avsniii 4.2.3 ibetänkandet). Utredningen har funnil atl en sådan möjlighet inte bör införas.Jag delar denna uppfattning. Brukandeförbud inträder om fordonsskall ellerkilometerskalt, som har förfallit lill belalning, inle har betalats, öm skallenavser lid före del närmast föregående skatteåret eller om skatten har påförtsen tidigare ägare av fordonet genom efterbeskattning är dock den obetaldaskatten inle hinder mot brukande. I fråga om kilometerskattepliktiga fordon inträderbrukandeförbud även om meddelade föreskrifter i fråga omkilomelerräknarapparatur inte har iakttagits eller om föreskriven uppgift för beräkningav kilomelerskatt inle har lämnals. Enligt utredningsförslaget skall bestämmelsema ombrukandeförbud för kilometerskatteplikliga fordon på grund avuppgiftsförsummelse slopas. Kilomelerskalteplikligt fordon skall inte få brukasom del inle är försett med kilometerräknarapparalur av godkänt slag som ärplomberad och godkänd vid besiktning och fungerar tillfredsställande. Vidareföreslås inskränkningar i brukandeförbudet på grund av obetald fordonsskattoch kilometerskatl. Utredningens förslag till lättnader i bestämmelserna ombrukandeförbud har allmänt mottagits positivt av remissinsianserna. 1 fråga omenskildheter i förslaget har dock vissa kritiska synpunkter förts fram. För egen del anserjag, liksom utredningen och en med någotundantag enhällig remissopinion, alt brukandeförbud för kilomelerskalteplikligtfordon inte bör inträda därför att föreskriven uppgift för beräkning av kilometerskatlej har lämnats. Brukandeförbud på grund av all apparaturen inle är iöverensstämmelse med meddelade föreskrifter bör inträda endast när fråga är omett mer grundläggande fel. Den förra brukandeförbudsgrunden bör därför slopasoch den senare ändras i enlighel med vad ulredningen föreslagil. När del gäller brukandeförbud på gmnd av obetaldaväglrafikskaller finns del anledning att närmare gå in på ulredningsförslagel.Enligt detla skall brukandeförbud som har inträtt för vissl fordon på dennagrund automatiskt upphävas för ny ägare till fordonet om förvärvet sker videxekutiv auktion. Vidare har föreslagits att ett på samma grund inträttbrukandeförbud skall kunna upphävas efter myndighetsprövning, om särskildaskäl föreligger. Utredningen har uttalat all sådana skäl torde föreligga bl. a.när konkursförvaltare säljer fordon från konkursbo, anlingen på offentlig auktioneller under hand. Ulredningen har pekat på att den föreslagna ordningenskulle medföra 1978/79:94 15 allobetald skall som har förfallit till betalning före förvärvet inte skulle utgörahinder för den nye ägaren alt använda fordonet, vilket däremoi skulle varafallet om den obetalda skatten har förfallit till belalning efter förvärvel.Delta innebär bl. a. atl den nye ägaren kan bli Ivungen all belala kilometerskattsom förfaller till belalning efter förvärvet men som avser en tidigare ägaresanvändning av fordonet. Däremot kan han slippa belala fordonsskall som hardebiterats lidigare ägare men som helt eller delvis hänför sig lill lid efterförvärvel. Enligt utredningens uppfattning talar prakliska skäl för en sådanordning. En expert i utredningen anser dock all reglerna om hävande avbrukandeförbud vid sådana förvärv bör utformas så att den nye ägaren skallbetala fordonsskatt lill den del denna hänför sig lill lid efter förvärvel, föratl brukandeförbud inle skall inträda, men atl det å andra sidan inte skallkrävas alt han betalar kilometerskalt för körning före förvärvsdagen. Utredningen har vidareutlalal att brukandeförbud bör kunna hävas även när konkursbo fortsätterkonkursgäldenärs verksamhet under viss lid eller när skall har restförts ochöverlämnats för indrivning och den skattskyldige har träffal avtal medkronofogdemyndigheten om en avbetalningsplan för skatten. Utredningen harframhållit all möjligheten för den skatlskyldige att betala skalleskulden kanligga i att han t. ex. kan fullfölja ell konirakt om transporter eller i allfordonet allmänt används i rörelsen och därigenom ger intäkter.Brukandeförbudet bör i sådana fall kunna hävas åtminstone temporärt. 1förekommande fall bör ett sådant medgivande kunna återkallas. Däremoihar inle ulredningen anseti att brukandeförbud bör kunna hävas endasl på dengrunden all köparen inle känl lill den obetalda skallen. Även när fordon, somhar sålts med förbehåll om återiaganderätl, av säljaren har utredningenmenat alt skatteskuld som har uppkommil under köparens innehav av fordonetskall vara betald för all fordonet skall få användas. Utredningen har isistnämnda fall pekal på beslämmelserna om "positivt restvärde" ilagen (1978:599) om avbelalningsköp mellan näringsidkare m. fi. och ikonsumentkredillagen (1977: 981). Utredningen har föreslagitatt det skall ankomma på RSV att pröva hävande av brukandeförbud och attbesvär skall kunna föras hos regeringen. De föreslagna ändringamahar överlag mottagits positivt av remissinstansema. RSV och några andraremissinsianser har dock förordal alt brukandeförbudet skall hävas automatisktäven i konkursfallen. Vidare har RSV och ett par länsstyrelser ställt sig bakomdel särskilda yttrandet av en av experterna. Företrädare för bilhandeln harkritiserat ulredningens uppfattning i fråga om återtagna fordon. Slutligen harRSV och någon länsstyrelse förordal alt prövningen av om brukandeförbud skallhävas bör anförtros åt länsstyrelserna. Föregen del villjag framhållaföljande. Jag instämmer i utredningens bedömning alt brukandeförbud på grundav obetalda väglrafikskaller kommit 1978/79:94 16 atlinträffa i vissa fall som inneburit pålagliga olägenheter. Del är därförbefogat alt genomföra vissa lättnader i bestämmelsema. Jag anser i likhel medutredningen, att övervägande skäl talar för atl fordon som säljs på exekutivauktion automatiskt bör befrias från brukandeförbud. Även när särskilda skäl iövrigt föreligger bör brukandeförbudet kunna hävas. Delta bör, i enlighet raedutredningens förslag, kunna ske t. ex. vid försäljning från konkursbo,fortsättande av konkursgäldenärs rörelse samt i vissa fall då skuld som avservägtrafikskatt avbetalas enUgt överenskommelse med kronofogdemyndighet. Någraremissinstanser har hänvisat till atl denna möjlighel i viss mån kan öppnavägen för skalteundandragande åtgärder och förordat att brukandeförbudet i nuavsedda fall bör hävas först efter prövning av myndighet. Jag delar dennauppfattning, 1 likhet med utredningen anserjag att prövningen, med hänsyn bl,a. till vikten av en enhetlig rättstillämpning, till dess närmare erfarenhetervunnits bör göras av RSV. Mot beslut som RSV meddelar i sådan fråga bör talankunna föras genom besvär hos regeringen. Jagdelar även ulredningens uppfattning att en ny ägare, som förvärvar ett fordonunder ovan angivna förutsättningar, måsle belala skatt, för vilken han självär skattskyldig men inle annan skatt, för atl fordonet skall få användas. Utövernu behandlade frågor, vilka kräver lagändring, bör vissa ändringar iförenklande syfte göras i VSK, Vidare finns, i enlighet med vad utredningenhar uttalat, möjlighel atl genomföra förbättringar i administrativt hänseende, Utredningenhar föreslagit att systemet med förseningsavgift, som gäller vid lämnande avkörlängdsuppgift för kilometerskatl, skall utformas på i huvudsak följandesätt. Förseningsavgift skaU utgå endast i de fall dubbel avgifl påförs enligtnu gällande bestämmelser. En enstaka förseelse skall endast medföra erinran omuppgiftsskyldigheten. Vid upprepad förseelse för samma fordon skall enkelavgift, , påföras. Har enkel avgifl påförts och upprepasunderlåtenheten under någon av de tre närraast följandeskatteperiodema skall dubbel avgift, , påföras. Förseningsavgifi i nunämnda fall skall utgå endast när underlåtenheten avser ordinarie avstämpling.Underlåtenhet att efterkomma anmaning alt lämna uppgifi skall medföra dubbelavgifi, . Vid ifrågasatt eftergift av avgifl skall ävenursäkllighelen vid den förseelse som endast medfört erinran kunna prövas. Enklar majoritet av remissinstanserna har i princip godtagit utredningensförslag. Den närmare utformningen av de nya reglema har dock rönt en viss kritik.Det gäUer främst frågan huruvida ursäktlighel vid en försla-gångsförsummelse,som endasl föranleder erinran, skall kunna prövas när 1978/79:94 17 efiergiftav förseningsavgifi övervägs efter ytteriigare en försummelse ati lämnauppgift. Till dem som molsäller sig förslaget i denna del hörskatte-tilläggsuiredningen, kammarrätten i Göleborg och lio länsstyrelser. Skattelilläggsutredningenhar föreslagil all en erinran i stället skall kunna prövas om detla yrkas inomkortare tid, t. ex. . Föregen del harjag gjort följande bedömning. Utredningen har visat att detföreligger ett uppenbart behov av omformning av reglema om förseningsavgift.Utredningen har också klarlagt att de flesta förseningar vid uppgiftslämnandeär av engångskaraktär. Den av utredningen föreslagna konstruktionen avförseningsavgiftsinstilulel innebär visserligen en avvikelse från vad somgäller vid bristande uppgiftslämnande vid övrig beskattning. Med hänsyn lillde speciella förhållandena på kilomelerskalleområ-del bör dock en sådanavvikelse inte inge några betänkligheter. Förslaget innebär påtagligaadministrativa fördelar, bl.a. genom alt en stor mängd förseningsavgiflsärendenkan beräknas bortfalla. Det bör därför genomföras. Avgifl bör alltså utgå vidupprepad försening i samband raed ordinarie uppbörd och vid försummelse alt ilid lämna uppgifi som särskilt avkrävts fordonsägaren. De av utredningenföreslagna avgiftsbeloppen är desamma som lillämpas. Jag biiräder förslagetäven i denna del. När del gäller omfattningenav en eftergiftsprövning då det övervägs atl påföra avgift på grund av upprepaduppgiftsförsummelse, villjag frarahålla följande. Utredningen har som nämnlsvisat atl de flesta förseningar av ifrågavarande slag är engångsförsummelseroch att den föreslagna ordningen kan antas komma att medföra ell betydandebortfall av förseningsavgiftsärenden. Följaktligen bör, om den föreslagnaordningen genomförs, även ärenden angående ifrågasatt efiergift minska avsevärti omfallning. Under sådana förhållanden anserjag inte att arbetssituationen vidlänsstyrelserna utgör något bärande skäl mol atl låla prövningen av efiergiftomfatta även omständigheterna vid den försummelse som föranlett erinran. Förde skattskyldiga kan del le sig slölande alt den som kommer i fråga föravgifispåföring på grund av upprepad uppgifisförsummelse skall kunna påräknaeftergift om ursäktlighel föreligger för den senasle försummelsen men inte omendasl den tidigare varil ursäktiig. Därtill kommer atl en skallskyldig intelorde kunna frånkännas rätten att i ett avgiftsärende åberopa att en erinran,som han har erhållit vid ett tidigare tillfäUe, varit obefogad av andra skälän ursäktlighet, t. ex, därför atl han inte varil skyldig alt lämna uppgift. Enordning som innebär all olika invändningar mol en avgifispåföring iprocessuellt hänseende behandlas olika är enligt min mening inte lämplig. Av det sagda framgårattjag biträder ulredningens uppfattning all prövning av fråga om eftergift avförseningsavgift skall kunna omfatta även närmast föregående försummelse, omdenna endast har leti till erinran. Vid delta förhållande börförfallningslexlen lill 28 § ulformas i enlighet med ulredningens förslag. Jagvill i detla sammanhang också betona vikten av att 2 1978179. Prop.1978/79:94 18 de skattskyldiga får lillräcklig informaiion om gällandebestämmelser när en erinran skickas ul. 2.5 Åtgärder vid fel på apparaturen m. m. Ulredningen har föreslagil vissa lättnader förfordonsägama vid reparation och besiklning av kilometerräknarapparalur. Enligtförslaget skall en möjlighet införas för länsstyrelsema all medge förlängningav den ireda-garsfrisl, räknai då ett fel på apparaturen haruppläckts, som gäller för reparationen. Vidare skall besiktningsfrislen,räknai för reparation, förlängas från nuvarande tre lill tio dagar.Förslaget innebär alt del i 21 § VSL bör anges all regeringen eller myndighetsom regeringen besiämmer får medge alt fordon får brukas i avvaklan på reparationeller besiklning av apparaturen, oavsell vad som annars gäller i fråga om brukandeförbudför fordon som saknar kilometerräknarapparalur eller vars apparatur ärbristfällig. Enligt utredningens förslag skall prövningen av reparationsfristengöras av beskattningsmyndighelen, dvs. Remissinsianserna har genomgående hälsat medtillfredsslällelse att beslämmelserna om reparationsfrisl och besiktningsfrislmjukas upp. Jag finner också övervägande skäl tala för att lättnader i berördahänseenden genomförs. Endasl på ett par punkter villjag kommenterautredningsförslaget. En dellänsstyrelser har gett uttryck åt en viss osäkerhet beiräffande ansöknings-och beslulsförfarandet saml inriktningen och omfattningen av den prövning somskall göras, då en förlängning av reparalionsfrislen begärs. Jag villhärvidlag underslryka att, för all inle förtjänsten med dis-pensinstilulelskall omintetgöras genom atl brukandeförbud hinner inträda innan beslutföreligger, beslutsprocessen måste kunna ske snabbi och utan alltför storvidlyftighet. Ansökningsförfarandet bör inte med nödvändighet behöva varaskriftligt. Detla får dock inle hindra att tillämpningen blir restriktiv. Delskall ha visals atl särskilda skäl föreligger för all förlängning skall kunnamedges. exempel härpå, som ulredningen också framhåller, är bristandelillgång lill reservdelar. Jag anser däremoi inte alt fordonsägarenspersonliga förhållanden normalt skall kunna uigöra skäl för förlängning avlidsfristen. I övrigi förutsätter jag att RSV uifärdar erforderiiga anvisningarpå detta område för alt säkerslälla en likformig lillämpning av beslämmelsernai alla län. Den av ulredningen föreslagna möjlighelen alt anförabesvär över be-skaltningsmyndighelens beslut i fråga om reparationsfristenfinner jag ej skäl atl genomföra. Del är yllersl tveksamt om fordonsägamaskulle vara betjänta av en sådan besvärsrätt, efiersom brukandeförbud inormalfallet torde hinna inträda innan besvärsmyndigheten hunnit pröva frågan, Ulredningen har lämnat ytterligare förslag för attslimulera fordonsägaren all göra funktionskontroll under ordinarieavstämplingsmånad, somjag 1978/79:94 ! Sålunda bör det vara av värde om de ordinarie av-stämplingskortenförses med viss informationiför alt underlätta en sådan kontroll. Denna frågafaller inom RSV:s kompetensområde och kräver ingen författningsändring. 2.6Särskilda rutiner för vissa skattskyldiga Ulredningenhar föreslagit att det skall föreligga en möjlighel att slopa kravet påkilomelerräknarapparatur för vissa företag med stor fordonspark, som ärsvåråtkomlig och fördelad på många uppslällningsslällen, under förutsättningatl körsträckan ändå kan beräknas tillförlitligt. Sådana dispensfrågor skallenligt förslaget prövas av regeringen eller myndighet som regeringen besiämmer.Utredningen beionar atl möjlighelen all ge dispens måsle utnyttjas restriktivt. Fordon,för vilka dispens har medgetts, kommer sålunda inte alt omfattas av detbrukandeförbud som annars gäller när kilometerräknare inte är installerad.Dispensen skall enligt förslaget kunna omfatia del av fordons-park. Dispensenbör kunna återkallas när förutsättningar för denna förmån är förhanden eller vid missbruk. Vid överlåtelse får särskild avräkning och uppbördske. Motsvarande måste gälla även i del fall ett företag med dispens förvärvarell redan kilomelerskattepliktigt fordon. Åtskilligaremissinsianser har lillslyrkt förslaget eller lämnal det utan erinran.Länsstyrelsen i har framhållil alt fordons körsträckor i vissafall har beräknats med ledning av fordonsägarens statistik närkilomelerräknaren har varil ur funktion under någon del av skalleperioden. Kritikhar emellertid också riktats mot förslaget av en del remissinstanser.Betänkligheterna går i allmänhet ut på alt förslaget medför orättvisor ochbrisiande konkurrensneutralitet mellan olika förelag, all avgörandena kan blisvåra när del gäller gränsdragningsproblem och att länsslyrelsemaskontrollarbete kan förväntas öka avsevärt. Föregen del villjag anföra följande. Jag har tidigare framhållit alt kilomelerskatteni princip måsle bygga på en kilometerräknarapparalur. avsteg från dennaprincip kräver siarka skäl. Jag vill inte bestrida all vissa fordonsägare, avskäl som utredningen har anfört, kan åsamkas relativt sett mer arbete medkilomelerskatten än andra fordonsägare. kan inle uteslutas alt delföreslagna dispenssyslemel i enlighet med vad vissa remissinsianser har uttalatskulle medföra tillämpningsproblem och risk förökat kontrollarbete, orättvisaoch bristande konkurrensneutralitet. Jag vill också framhålla att systemetskulle ställa mycket stora krav på en fordonsägare som har fåll dispens.Misslag eller missbruk skulle kunna leda till atl dispensen ålerkallas ochförelaget blir skyldigt all åter låta montera kilometerräknarapparalur i sinafordon. Med hänsyn lill vad jag nu har anförl är jag inte f.n. beredd alt godlautredningens förslag på denna punkt. Prop.1978/79:94 20 1 vissa andra situationer kan det dock finnas behov av allbefria från skyldigheten att förse kilometerskatleplikligi fordon medkilometerräknarapparalur. Jag länker närmasi på sådana fall då ett fordon inlealls eller endasl med särskilt stora svårigheter kan förses med kilomelerräknareoch körsträckan ändå kan beräknas tUlförlitiigt. Enligt gällande ordning fårfordonen inte användas i avsaknad av kilometerräknarapparalur. De av utredningenföreslagna ändringama i 17 och 21 §§ VSL är av värde för alt göra det möjligtatt ändå använda fordonen. Erforderliga föreskrifier för uppbörd avkilomelerskatt m, m. i nu avsedda fall bör tas in i VSK. 2.7 Kilometerskattemärke m. m. Enligt gällande bestämmelser skall kilomelerskaltepliktigpersonbil som används ulom rikel i vissa fall vara försedd med särskilt märke,s. k, kilometerskattemärke, som visar all fordonet är kilometerskalteplikligt.Denna skyldighet gäller i de fall gränspassering sker lill eller från annalland än . Märket tillhandahålls av länsstyrelse och kostar 10 kronor.Bestämmelser härom återfinns i 17 § VSL samt i ÅVK. Utredningen har övervägt ett slopande av dessabestämmelser men ansett sig inle böra föreslå en sådan ålgärd, med hänsyn lillden funktion märket fyller i konlrollhänseende. Likaså har ulredningen avvisatden från ett par håll framförda tanken atl märket skulle distribueras för allakilometerskattepliktiga personbilar, eftersom detla enligt utredningensuppfattning skulle vara en onödig administrativ omgång. Däremot harulredningen föreslagit dels atl lullanslalt skall mot en avgifl av 25 kronortillhandahålla kilometerskattemärke vid gränspassering, dels vissa andraändringar i ÅVK. Jag delar ulredningens bedömning att skyldigheten allförse kilometer-skattepliktig personbil med kilometerskattemärke vid användningulom riket bör kvarslå oförändrad. Jag avser alt i annal sammanhang föreslåregeringen all beslula om ändringar i ÅVK i huvudsak i enlighet med ulredningensförslag. Detla innebär bl. a. att jag f. n. inle är beredd att bilräda vidremissbehandlingen framförda förslag om mer långtgående skyldigheler, t. ex.av innebörd atl alla brännoljedrivna personbilar obligatoriskt skall förses medsärskild markering. Ulredningen har föreslagil alt regeringens rält enligt 12§ VSL alt medge undantag från skyldigheten atl belala fordonsskall i förskottskall kunna delegeras lill myndighet. Sådan delegeringsmöjlighel finns redan ivissa fall i VSL, t, ex. i 9§ iredje siycket och I7§ andra stycket. Motsvarande ändring bör göras i 17 § första stycket VSL.