prop · G203179 · 1978-12-31 00:00:00 — I andra avseenden - såsom i fråga om inslagensavreagerande effekl - råder oenighet. Närdel gäller effekterna av pornografiska framställningar är forskningen inte likaomfattande. En dansk kriminolog, , har dock gjort undersökningaravsedda att söka förklaringar till minskningen av registrerade sexualbrott iKöpenhamn efter del att del straffrättsliga förbudet mot pornografi avskaffatsi . Kutchinskyanser sig ha funnit all minskningen vad beiräffar ell par broltsiy per-fönsterlitlningoch antastande av småfiickor-kan förklaras som en direkt följd av utvecklingenpå det pornografiska områdei. Belräffande våldtäkt och andra grövre sexualbrottmedger undersökningarna inga entydiga slutsatser. Efterändring 1970 och 1971 finns i och tryckfrihetsförordningennågon allmän strafföestämmelse om pornografi. Endasi vissa slag av spridning avpornografiska alster är strafföelagda. För vuxna gäller atl var och en så långtmöjligl skall la beslämma vilka framställningar han skall la del av - ingenskall behöva utsättas för pornografi mot sin vilja. I fråga om spridande avpornografiska framställningar bland ungdom gäller en strängare bestämmelse. Förslagom att pornografiska framställningar på nytt skall bli strafföelagda i störreeller mindre omfattning har väckts gång på gång under 1970-lalel. Frågan lasockså upp i direktiven för ytlrandefrihetsutredningen. 1första hand pekas i direktiven på frågans samband raed filracensuren: avskaffasfilmcensuren för vuxna, kan det vara påkallat att i stället öka 1978/79:179 25 möjligheternalill efterföljande ingripanden. Den utveckling som har skett på pornografiområdetmed bl. a, bilder av barn i sexuella situationer visar enligt juslilieminislernalt en viss försiklig utvidgning av det sirafföara området kan vara motiveradockså vad gäller framställningar i andra medier än film t, ex, iryckta skrifteroch videogram. Direktivennämner även möjligheten att utredningen i en första omgång prövar frågan ominförandet av en ny strafföestämmelse om pornografi och våldsframställningarmed sikte på ett första riksdagsbeslut . Frågan om kriminaliseringav pornografi och våldsframslällningar har, som framgår av del anförda, ettnära samband med frågan om filmcensuren för vuxna. Den frågan kommer yttrandefrihetsuiredningenatt behandla först i ett senare skede av sill arbeie. Även bortsett från detsambandet måste tanken på en kriminalisering av pornografiska framställningaroch våldsframställningar i allmänhel prövas ingående från skilda aspekter. Avden föregående redogörelsen framgår att utredningen ännu inte har kunnat skaffasig någon klar bild av effeklen av olika lyper av sådana framställningar. På vissaområden måste man också ägna mycken uppmärksamhet ål kraven pä frihet i konslnärligoch vetenskaplig verksamhet och på yttrande- och informationsfrihet i övrigt.Vid eventuell lagstiftning uppkommer här betydande svårigheter vid avgränsningenav del sirafföara området. Del sagda gäller även de framställningar som förenarvåld och sexualitet, dvs. den sadistiskt inriktade pornografi som hardiskuterats i tillsammans med barnpornografin. De nu beskrivna problem sommöter tanken på en kriminalisering har mindre räckvidd och tyngd i fråga om dentyp av pornografi vari barn medverkar antingen ensamma eller tillsammans medvuxna. Denna s, k. barnpornografi utgörs av alster som, främst i bild, skildrarbarn i sexuella situationer de inte är mogna atl uppträda i. Situationernasvarar ofta mol broitsbeskrivningarna för oiuki med barn eller otukligibeteende. Men barnpornografin innehåller även bilder, som har getts en sexuellinnebörd utan alt de avbildade situationerna kan sägas svara mot dessa brollsbeskrivningar. Ettmoliv för åtgärder mol barnpornografi är den integritelsskada som kan uppkomraanär bam medverkar vid tillkomsten av pornografiska . Oavsett omavbildandel - vanligen med fotografisk metod - försiggår med barnets samiycke,måste det anses innefatta en allvarlig kränkning av barnets integritet. Barnetkan normall inte överblicka konsekvenserna. Ifråga om barnpornografins vidare effekler ger hittillsvarande forskning intenågon säker ledning. Det är knappast möjligt au lägga fram bevis i frågan huruvidabarnpornografiska framställningar kan leda lill resp. avleda från sexuelltövervåld mol barn. I varje fall ger tillgänglig kunskap om effekterna inteanledning atl avslå från atl kriminalisera barnpornografin om en sådan ålgärdanses påkallad av hänsyn till barnens integritet. 1978/79:179 26 Barnpornografinförefaller vara en tämligen ny företeelse på den svenska marknaden. Produktionentycks huvudsakligen äga rum i olika västeuropeiska länder, kanske främsiHolland, och . Även i har produklion av barnpornografi förekommit ienstaka fall. Produkterna består till övervägande del av tryckta skrifter menockså barnpornografi på film förekommer. Detryckta skrifterna saknar som regel uppgifter om tryckeri, tryckort och tryckår.Vidare saknas vanligen uppgift om författare eller annan upphovsman. Innehålleli skrifterna består till allra slörsta delen av fotograferat material men ocksåteckningar förekommer, medan leximaierialei är föga omfattande och domineras avkontaktannonser. Brottsbalkensbeslämmelser om olukl med barn och otukligi beteende sätter i viss omfattningen spärr för produktion av barnpornografi. Det är emellertid, som lidigarepåpekats, möjligt att framställa barnpornografiska bilder ulan alt komma ikonflikt med dessa beslämmelser. Sverigetorde vara ett av myckel få länder som tillåter barnpornografi. I mångaländer, l.ex. och , råder generella förbud mol pornografi.Uttryckligt förbud mot barnpornografi gäller i . Utredningenhar dragit slutsatsen atl barnpornografiska framställningar i bild bör sirafföeläggas.Behovet av en motsvarande kriminalisering av skriftliga framställningar ärmindre påtagligt. Konflikter med den konstnärliga friheten är härocksåväsentligt svårare att lösa. Ulredningen begränsarsig i sitt lagförslag lillframställningar i bild. En strafföestämmelseom barnpornografi bör gälla bilder av alla slag. Av särskild praktisk betydelseär fotografiska bilder. Givetvis åsyftas även bilder framställda raedelektromagnetiska eller andra lekniska meioder. Också tecknade bilder avses.Del kan inle uteslutas att levande modell används som etl led i produkiionen avdem. Avgörandeför strafföarheien bör inle vara, huruvida barnet eller barnen är invecklade iuppenbara sexualhandlingar. Sådana fall tillhör visseriigen dem som strafföestämraelsenfrämst bör rikias emot, men denna bör omfaita även fall där bilden ges sexuellinnebörd genom barnels slällning eller åtbörder. Man kan väl tänka sig fall därett barn, t. ex. genom speciella kameraarrangemang, framslälls på etl säll somär ägnat atl vädja lill sexualdriften ulan all barnel kan sägas ha dellagil i eltsexualbeteende vid avbildningen. Enligt2 kap. 13 § första stycket regeringsformen lår yttrandefriheten, bortsett frånvissa särskilt angivna fall, begränsas endast om särskilt vikliga skälföranleder det. Sådana skäl föreligger enligt utredningens mening i de fall somåsyftas här. Omen beslämmelse om barnpornografi skall lå giliighel i fråga om de skrifter somregleras genom TF måste den införas inle bara i utan också i TF,Förslag till strafföestämmelse framläggs härmed, Beslämmelsenom barnpornografi kan, vad beträffar , lämpligen införas i 16 kap.För TF:s del är den naluriiga platsen 7 kap. 4 ij. Prop.1978/79:179 27 avradioansvarighetslagens konstruktion återverkar avlåtiningen av brottsbalkenoch TF i detta hänseende på innebörden av begreppet otillåtetyttrande i lelevision. 1förslagel har inte någon åldersgräns angivits. Med tanke på olikheterna i skildaindividers ulveckling bör någon sådan gräns inte heller föreskrivas. Bestämmelsensyfiar lill atl skydda unga människor, vilkas könsmognadsprocess inte äravslutad. Den närmare gränsdragningen lar ankomma på rättstillämpningen. Endasii sällsynia undantagsfall kan det vara befogat atl publicera bild där barn framslällsi en sexuell situation. Som exempel på fall, där sådan publicering enligtutredningens mening kan vara försvariig, kan nämnas publicering som låler sigförsvaras av konslnäriiga hänsyn. Också som led i en allvariigt syftandenyhetsförmedling eller som inslag i vetenskapliga arbeten kan bildpubliceringav här avsett slag framstå som försvariig. Föralt kriminaliseringen inle skall omfatta nu angivna och likartade fall bör strafföestämraelseninnehålla ett undanlag för framställning som är på detla sätt försvarlig.Avgörande vid bedömningen av en framställnings försvarlighet bör vara detsyfte, som ligger bakom framställningen, och del samraanhang, sora den förekoraraeri. Syftel bör givetvis vara allvarligt och ell annat än alt väcka ett sexuelltbehov hos åskådaren. För atl sammanhanget skall anses försvarligt bör ocksådet vara allvariigt. Bilden skall ingå som ell naturligt och befogal element isammanhanget. Som broltsbenämningföreslås "barnpornografibrott". Ordet pornografi används däremoi intei broitsbeskrivningen. Straffetföreslås bli böler eller langelse . Del är samma straffskalasom gäller för brotten otillåtet förfarande med pornografisk bild och föriedandeav ungdom. Yllrandefrihelsulredningenhar enligl sina direktiv lill huvuduppgift att pröva möjligheterna alt vidgadel skydd tryckfrihetsförordningen ger också till andra medier. Därutöverlämnar direktiven möjlighet för utredningen alt om den så väljer med förturbehandla frågor med anknytning lill våld och pornografi. I direktiven anges ensådan prövning som särskilt påkallad om utredningen skulle föreslå ettavskaffande av filmcensuren för vuxna. Den svenskatryckfrihetslagstiftningen uppbärs av principen all endasi utomordentligt slarkaskäl kan motivera en inskränkning i tryckfriheten. Blott del faktum atl enföreteelse för en överväldigande majoritet framstår som osmaklig ochfrånstötande är inle skäl nog att ingripa mot företeelsen medtryckfrihetslagstiftningens hjälp. Iföreliggande betänkande har ytlrandefrihetsutredningen valt alt ulan anknytninglill censurfrågorna bryla ut barnpornografin för särskild behandling. Någonanalys av pornografin i allmänhel eller av våldsproblemen har ulredningeninte ansett sig behöva göra att ställning las till barnpornografin.Enligt min mening hade ulredningen bort pröva hela frågan om våld ochpornografi i ett sammanhang. Vid en sådan prövning hade det varit möjligl allbättre överblicka de vidare konsekvenserna av del motiv utredningen anför somskäl för barnpornografiförbudei, Eltställningstagande till inskränkningar i tryckfriheten innebärande etl förbudmot barnpornografiska har nära samröre med framför allt pornografifrågori allmänhel. Varje inskränkning av iryckfrihelen - hur oväsentlig den ur iryckftihelssynpunklän kan synas och hur angelägel det syfte som inskränkningar uppbärs av än måvara - innebär etl brott mot den huvudprincip tryckfrihetslagstiftningenbaseras på. Ulredningenhävdar att barnpornografin är eU klart avgränsat område. Man utgår därmed frånall del moliv som anförs för au förbjuda spridning av skrifter med barnpornografisktinnehåll inte likaväl kan motivera inskränkningar på andra områden. Ett säkertunderlag för en sådan slulsats saknas emellertid enligl min mening innan dessen närmare analys av kringliggande områden kommit till stånd. Det motiv ulredningenbaserar sitt förslag på, nämligen all barns integritet skadas om spridning avbarnpornografiska tillåts skulle kunna tänkas vara tillämpligt också påandra av många som stötande ansedda skrifter. Jagdelar utredningens inställning lill barnpornografi och förordar det anförda tilltrots att den föreslagna inskränkningen i iryckfrihelen vidlas. Utredningen haremellertid inte i önskvärd utsträckning förmått precisera och avgränsamotiveringarna förden nu aktuella tryckfrihelsinskränkningen. hade enliglmin mening varit möjligl men hade krävt atl utredningen redan i samband med denu föreslagna åtgärderna också hade belyst angränsande tryckfriheisfrågor. Jag villmot bakgrund av della inte molsäua mig utredningens förslag men avseratt isenare sammanhang åieraktualisera en belysning av motiv föratt inskränkatryckfriheten som även omfatlar det Sleg som utredningen nu förordat. Prop.1978/79:179 29 Sammanställningav remissyttrandena över yttrandefrihetsutredningens betänkande (Ds Ju 1978:8)Barnpornografi Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern (),riksåklagaren (), hovrätten över och , ,, sexualbrottskommitté (Ju 1977:03), utredningen (Ju1977:08) om barnens rält, , , ,statens barnfilmnämnd, radionämnden, (), ,AB Svenka Pressbyrån, Allmänhetens pressombudsman (PO), . Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS),Kooperativa Förbundel (KF), (, Svenska journalistförbundetoch ). och Skola,(), , . KLYShar förklarat sig instämma i förfatlarförbundeis yttrande och har därutöveranfört vissa synpunkler. () och Föreningen , vilka är medlemmar av KLYS,har instämt i sisinämnda organisations yttrande i likhet med , som dämtöver har anfört vissa synpunkler. RÅhar bifogat yttranden från cheferna för åklagarmyndigheterna i , Göieborgoch . Yttrandenhar dessulom inkommit från Operation Ansvar, Aktionen "Kamp mot porr ochprostitution" samt , somdärvid har hänvisat lill det yttrande har avgelt. Samtligaremissinslanser förordar ati man inför eu förbud i någon form mol framställningoch spridning av barnpornografi. Från många håll påpekas att det kan ha oUigenheieratt bryta ut den frågan från sanmianhanget med annan pornografi, men de fiestasom diskuterar den saken finnerdet trots allt .så angeläget med ett förbud tills vidare bör kunna godta en sådan lösning. Etl fåtal instanser kommerdock till motsatt ståndpunkt. remissinslanser diskuterar också vilket som är det bärande motivet lör ettförbud. Det av ulredningen ;mlorda motivet - skyddet lör barns integritet - godtasallmänt. Men några instanser hävdar att det kan finnas fier 1978/79:179 30 skällill elt förbud och att man kan övorvjiga alt på nylt inlöra en regel liknandeden lÖrc giillaiHio om sårande av ttikl och sedlighet. Imånga yttranden berörs också olika problem röranilc avgränsningen av det sirafföaraområdet, och del rramlörs önskemål om en precisering av den föreslagnabestämmelsen. Blandandra frågor som lilldragii sig intresse vid remissbehandlingen kan nänmas vari bcstämmcl.sen bör placeras, denna bestämmelses förhållande tillvissa andra straflbuti samt den föreslagna straffiaiiiuden. Från några hållifrågasätts också en inskränkning i den allmänna spridningsräu som är stadgad i6 kap, I ij tryckfrihetsförordningen, Samtligaremissinstanser finner det motiverat att kriminalisera barnpornografi, JKdelar utredningens syn på barnpornografi, RÅanser att barnpornografi i alldeles siirskilt hög grad är elt otillböriigt uinyttjandeav enskilda människor. Hovrättenöver och ansluler sig till förslagets syfte att rida spärr motutvecklingen på barnpornografiområdei. Hovrätten understryker särskili det avutredningen framförda motivet till ingripande mol barnpornografin nämligen attbarns medverkan vid tillkomsten av pornografiska alster innefatlar en allvarligkränkning av barnets integritet. Det skydd för barn som ulredningen här villskapa ligger också väl i linje med den förstärkning av barns rättsliga slällningsom statsmakterna uppdragit åt ulredningen om barnens rätt ati lägga framförslag om. Barnpornografiska alster framslår för de fiesta människor somosmakliga och frånstötande. Alt barn utnyttjas som pornografiska motiv i konmiersielltsyfte saknar enligl hovrättens mening varje berättigande. Tryckfrihetär en förutsättning för etl fritt åsiktsutbyte och fungerar, så som reglerna ärutformade i vårt land, även som etl hinder mot maktmissbruk från exempelvismyndigheternas sida. Denna funktion hos tryckfriheten vill säkert ingenförhindra eller försvåra. Tryckfrihetsförordningen förulsätier emellertid att beslämmelserkan meddelas till skydd för enskilds rätt och allmän säkerhet. Med beakiandehärav synes det inle behöva inge betänkligheter atl bland de otillåtnayttrandena i 7 kap, 4 § tryckfrihetsförordningen införa barnpornografibroti.Det kan synas svårt för många all förslå vad framställning av barn som sexualobjeklhar aU göra med de omistliga värderingar, varpå iryckfrihelen ytterst vilar.Barnpornografin kan, om den fritt får utveckla sig i en alllmer provocerande riklning- vilket icke kan anses uleslulel - i stället medföra att allmänheten förloraraktningen för lagstiftningen, vilket ytiersl kan skada de idéer, som ulgörgrund för tryckfriheten. Överåklagarentillstyrker alt barnpornografi slrafföeläggs såvitt avser framställning i bild. 1978/79:179 31 ÖveråklagarenI påpekar att det föreliggande förslaget i princip molsvarar enlagstiftning som redan förekommer i en del andra europeiska länder. Vägandeskäl mol all införa en sådan lagstiftning i saknas. Kopplingen medtryckfrihetslagstiftningen är nödvändig. Ocksåöveråklagaren i delar hell den av ulredningen redovisade uppfattningenall barnpornografi utgör en allvariig kränkning av berörda barns integritet.Det är därför angeläget med lagstiftning om förbud mot barnpornografi, förbudsom f ö. uppenbarligen råder i de fiesta länder. Rikspolisstyrelsendelar utredningens uppfattning alt barnpornografiska framställningar i bild börsirafföeläggas. om barnens rätt behöver barnel bl. a. skydd för sin integritet. Ilikhet med ytlrandefrihetsutredningen anser utredningen atl ell sätt på vilketman kan skydda barnets integritet är atl förbjuda pornografi vari barn medverkar.Ulredningen tillstyrker all förbud mol barnpornografi införs men ifrågasällerom inle redan själva utnyttjandet av barnet som modell vid framställning avpornografiska bilder borde behandlas som en särskild form av sexualbrott.Anledning kan möjligen finnas sexualbroiiskommitté och ev. prosiiiulionsulredningenatl närmare överväga denna fråga. Socialstyrelsenär positiv till atl barnpornografiska framställningar i bild föreslås bli strafföelagda.Förbud mol barnpornografi far anses väl motiverat. Statensbiografbyrå och tillstyrker utredningens förslag. SAo/övp/smWiP/;(SÖ) delar utredningens inställning till barnpornografi och tillstyrker deföreslagna lagändringarna. Enligt SÖ:s bestämda uppfattning är detla etl områdedär inskränkning i tryckfriheten får anses befogad. Sannolikt överensstämmeräven ett förbud mot barnpornografi med del allmänna räiismedveiandet. Konsiiineniverkeibiträder uiredningens förslag om införande av elt särskilt siraffstadgande ombarnpornografi. Framställning av pornografiska bilder med barn finner verkelutgöra ett exempel på otillböriigt utnyttjande av barns godtrogenhet.Konsumentverket delar utredningens uppfattning atl hänsynen lill barns integritetmoiiverar ett särskilt stadgande i tryckfrihetsförordningen. Konsumeniverkeibetonar också i likhet med sexiiatbrotiskoininiiién och Ulredningen om barnensrätt belydelsen av alt den föreslagna beslämmelsen leder till en effektivbevakning av området. ABSvenska Pressbyrån har i princip inle några invändningar mot en kriminaliseringav den form av barnpornografi som utredningen åsyftar med sill förslag. Någolför tryckfriheten väsentligt intresse lorde inle därmed åsidosättas. har någon erinran mot kriminalisering av den form avbarnpornografi som ulredningen behandlar i sitt betan- 1978/79:179 32 anser att en vidsträckt yttrandefrihet är en nödvändig förulsätlningför en fri debatt i samhälls- och kulturfrågor, Lagsiiftningen bör inte medföraandra inskränkningar i yttrandefriheten än vad som behövs för att värna om andruviktiga allmänna eller enskilda inlressen. Särskilt starkt är kraven på friheli konstnärliga och vetenskapliga verksamheter, något som kommillén även ibetonar i sin ulredning. gör all en lagstiftning inom yttrandefrihetensområde alltid har svårt att finna en säker avgränsning av del sirafföara områdei.Tyvärr medför en vidsträckt yttrandefrihet i en del fall även missbruk av dennafrihet. Del kan tvinga lagstiftaren att ingripa med lagförbud i stället för alllila till all självsanering och ansvar skall fungera. När det gäller SverigesRadios verksamhet framslår det emellerlid som onödigt med den av ulredningenföreslagna inskränkningen i yiirandefriheislagsiift-ningen, eftersom förelagetredan i dag icke skulle kunna visa sådana bilder som föreslås bli sirafföara medhänsyn lill de beslämmelser i radiolagen och företagets avtal med staten somreglerar programinnehållet. Enligt radiolagen skall programföretag bl. a. hävdaprincipen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet ochvärdighet. I avtalet finns bl, a, en beslämmelse som skyddar den personligaintegriteten. Bägge beslämmelserna skulle kunna lillämpas i dessa fall. Ävenom således i princip är emot lagfästa inskränkningar iyttrandefriheten har företagel förståelse för utredningens moliv lill förslagelom införande av ell barnpornografibroti. KFdelar uppfattningen all tryckfriheten ej bör begränsas annat än när myckelallvarliga skäl därför föreligger. Utredningens förslag om ålgärder i efterhandmol barnpornografibroti finner KF emellertid välbetänkt och angelägel. I ulredningenhar getts övertygande skäl för förslagels ulformning och KF bedömer all förslagelväl motsvarar den opinion som medlemmar i landets konsumentföreningar har gettuttryck för. RiksförbundetHem och Skola tillstyrker all de lagändringar som ulredningen föreslår snarastgenomförs men markerar atl enbart lagstiftning inte torde vara lillräcklig.Dels kommer alltid gränsfall och tolkningslvisler atl dyka upp, dels finns riskför verksamhet inom detla område utanför lagens råmärken. Barnpornografin måstedärför enligl förbundet ses ur ell helhels-perspektiv och inle enbart uren snävjuridisk synvinkel som etl problem för yttrandefriheten. Den måste ocksåbekämpas genom au raänniskor får kunskap som ger dem möjlighet att inom sigutveckla motståndskraft mot förråande lendenser. Pornografi är lill slor del enfråga om respekt för egen och andras integritet och värdighet och förbundelpåpekar all en väl ulbyggd föräldrautbildning tillsammans med skolanssamlevnadsundervisning - i den mån den förverkligas i enlighel med givnaanvisningar - är kraftfulla instrument för all ge denna kunskap. Prop.1978/79:179 33 föratt barn skall lå utvecklas på cii positivi säit krävsau vuxna i samhället lareit gemensaml ansvar lör barnens uppväxt, I elt sådantskydd ingårock.så all se lill all barns intcgritci inte hotas. DärlÖrscr RätklaBarnen positivt på yiirandcrrihcisuirctliiingcns lörslag au lörhjiida såilan |X)rnografii vilken barn nictlvcrkar och tillstyrker röljaktligcn alt cii förbud molbarnpornografi införs. Del Slår Rir klarl au frågan ombarnpornografi inte lår ryckas loss tir sitt soi:iala ,sammanhang. Orsakerna tillatt pornografin i vårt land har fåll den omlatining den gjort är många ochkomplicerade. En fiirbiidslagstiftning kan .som i dciia läll ibland vara moiivcnid,men får aldrig ersätta en förutsättiiingslös analys av de djupare liggandemekanismer som ligger bakom syniiomcn pornografi och prostitution. Omen sådananalys inte kommer lill stånd eller görs lÖr grund kan en lagstiftning låparadoxala effekler, Riidda Barnen rörutsiiticr au detta noga övervägts inomdepartementet, instämmer i uiredningens uppfattning atl del finnssärskilda skäl för förbud mot barn pornografiska bilder. En kategori av sådanabilder kan inte framställas utan atl sirafföara sexuella handlingar mellan barnoch vuxna arrangeras. Om dessa handlingar utgörs av samlag i en eller annanform innebär de en psykisk chock för barnel och medför en betydande risk förall barnel för framtiden kommer alt känna skräck för sexualfunktionen. Mindre avancerade sexuella beteenden såsom blottande . k. oluklig beröring behöver inte ha dessa effekter på barnet, om inle denvuxne, som får kännedom om händelsen, reagerar obehärskat. Men atl utsätta ellbarn för sådana handlingar och alt återge situationen i bild samt utställa och salubjudabilden innebär ändå ell långtgående övergrepp mot barnels integritet.