prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Utöver de inhemskaminoriteterna finns nu i befolkningen ungefär en miljon personer som harinvandrat lill eller som är barn eller barnbarn lill invandrare. Mer änhälften av dem är svenska medborgare. Del finns i vårt land med än elltrettiotal etniska minoritetsgrupper som var och en omfattar mer än etttusental personer. Motdenna bakgrund har utvecklingen i under de senasle årtiondena kommiiatl präglas av att språk, kulturtraditioner och religioner som lidigareknappast var företrädda här nu har blivit vanliga inslag i samhällsbilden.Denna utveckling i riktning mol ett mångkulturellt samhälle är positiv förlandet i dess helhet och berikar det kulturella livet i vidaste bemärkelse. Deriktlinjer för invandrar- och minoritelspolitiken som antogs av år1975 (prop. 1975:26, InU 1975.6, rskr 1975:160) är eu uuryck härför. Därframhålls bl a vikten av all invandrarna och de etniska minoriteterna gesstörre möjligheter au bevara och ulveckla de egna språken ochkulturtraditionerna. Synpunkier av delta slag har varil vägledande när det i 1kap. 2 § regeringsformen slås fast att etniska, språkliga och religiösaminoriteters möjligheler alt behålla och utveckla ett eget kultur- ochsamfundsliv bör främjas. Samma synsätt har kommit till utiryck i regeringensbudgetproposition är 1978 (prop. 1977/78:100 bil. 15 s. 9-10). Detär emellertid uppenbarl au mötel mellan majoritetsbefolkningens ochminoriteternas värderingar och kulturmönster även kan ge upphov till problem.Det finns ett visst mätt av kullurell och språklig intolerans inom varjefolkgrupp. Invandring medför således all risker uppslår för fördomar,diskriminering och motsättningar på etnisk eller liknande grund. I motsats tillvad som har varit kännetecknande för situationen i ett slorl antal länder iEuropa har samhällsutvecklingen i i slort sett kunnatfortskrida ulan att störas av konflikter som har sill ursprung i sådanamotsällningar. Men under 1970-talel har tendenser till fördomar, diskrimineringoch motsättningar på etnisk grund blivit mera märkbara även i vårt samhälle.Mot denna bakgrund har åtgärder vidtagits på flera områden isyfte all förbättra invandrarnas och minoriteternas ställning och motverkatendenser till diskriminering av dem. Avsärskild t>etydelse har här varil arbetel för att stärka invandrarnasrättsliga ställning. Detta arbele har lett lill alt utlänningar som är bosallai numera i de flesta avseenden har samma rättigheter som svenska medborgare.En rad reformer har genomförls under de allra senasle åren i syfte au ienlighet med riktlinjer för invandrar- och minoritelspolitikenytterligare vidga invandrarnas rättigheter. I della sammanhang bör särskiltnämnas beslul all införa rösirättoch valbarhet förUlländska medborgare (prop. 1975/76:23, KU 1975/ 331 Kommittéer: Del II A:9 76:25,rskr 1975/76:78). Genom de genomförda ändringama i regeringsformen hardessulom utlänningarnas grundläggande fri- och rättigheter skrivits in igrundlagen (prop. 1975/76:209). har även på det internationella planetverkat för all stärka invandrarnas rättsliga ställning. Den av riksdagennyligen godkända europarådskonvenlionen om migrerande arbetstagaresrättsställning är delvis ett resultat av detta arbeie (prop. 1977/78:162, AU1977/78:33, rskr 1977/78:252). Jämsides med attinvandrarnas rällsliga ställning sålunda harstärkts i olika hänseenden harsärskilda straffbestämmelser rörande hels mot folkgrupp och olagadiskriminering förts in i . Bestämmelsema kom pågrundval av betänkandet (SOU 1968:68) Lagstiftning mot rasdiskriminering, ivilket behandlades frägan om möjligheler au tillträda den av FörentaNationerna antagna konventionen om avskaffande av alla former avrasdiskriminering. Vid samma tillfälle godkände konventionen (prop.1970:87, LU 1970:41, rskr 1970:261). Bestämmelsen om straff förhets mot folkgrupp är inlagen i 16 kap. 8 >; . Däri sägs alt densom offentligen eller eljest i uttalande eller annat meddelande som spridsbland allmänheten hotar eller uttrycker missaktning för folkgmpp av viss ras,med viss hudfärg, av visst nationellt eller etniskt ursprung eller med visstrosbekännelse kan dömas för hets mol folkgmpp lill fängelse i högst ,eller om brottet är ringa, till böter. Gärningen är strafföar även när denbegås genom yttrande i skrift varå tryckfrihetsförordningen är lillämplig. Bestämmelsenom slraff för olaga diskriminering återfinns numera i 16 kap. 9 § brottsbalkenoch innebär all näringsidkare som i sin verksamhei diskriminerar någon pä grundav hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelsegenom att inte gä honom lill banda på de villkor som näringsidkaren tillämpar iförhällande lill andra, kan dömas lill böter eller fängelse i högst sexmänader. Detsamma gäller bl a anslälld i näringsverksamhet saml anslälld iallmän tjänst, vari den anställde har atl gå allmänheten till hända. Begreppeinäringsverksamhel omfattar t. ex. holell-och pensionatverksamhet, restaurang-och kaférörelse, detaljhandel, trafikrörelse saml yrkesmässig försäljningeller upplåtelse av fastigheter och bostäder. Diskriminering vid tillträde tillallmän sammankomst och offentlig tillställning kan också bestraffas enligtsamma lagrum. Däremoi ligger del i sakens nalur att olaga diskriminering intekan behandlas som tryckfrihetsbrott. Jagvill hardessutom nämna alt 2 kap. 15 § regeringsformen innehåller enbeslämmelse om alt lag eller annan föreskrift ej lär innebära all någonmedborgare missgynnas därför att han med hänsyn lill ras, hudfärg eller etnisktursprung tillhör minoritet. Enligt 2 kap. 20 § första slyckel 6 regeringsformenär utlänning här i rikel likställd med svensk medborgare i fråga om skydd molmissgynnande på grund av bl. a. ras, hudfärg eller etniskt ursprung.Ytteriigare förstärkning av bl. a. utlännings skydd mol diskriminering i nämndahänseenden föresläs i betänkandet (SOU 1978:34) Förstärkt skydd för fri- ochrättigheter. Påsenare år har medvetenheten ökal om hur angeläget det är au informera om andraländer, folk och kulturer för att därigenom skapa ömsesidig förståelse och enkänsla av samhörighet mellan invandrare och svenskar och mellan olikainvandrar- och minoritetsgrupper. Mera långsikliga insaiser för au i Sverigeöka förståelsen för och kunskaperna om andra folk och raser och motverkafördomar och intolerans mol andra folkgrupper har t.ex. börjal Del II A:9 Skr 1978/79:103 332 ingåsom en del av förskolans och skolans arbele. Vadgäller insaiser som mera direkt syftar lill alt vidga allmänhetens kunskaper ominvandrarna i för att minska tendenser lill fördomar och diskrimineringbör nämnas att invandrarutredningen utförligt ägnade sig ål denna fråga ibetänkandet (SOU 1974:69) Invandrarna och minoriteterna. Utredningenpresenterade även en omfattande velenskaplig undersökning om svenskarnasfördomar mot invandrare (SOU 1974:70). Med anledning av invandrarutredningensförslag beslöl atl inrätta en informalionsbyrå vid statensinvandrarverk (), som bl. a. fick lill uppgift alt öka allmänhetensförståelse för invandrarna (prop. har bedrivitsådan verksamhei och utger bl. a. en lidskrift i delta syfte. svarar ocksåför en omfattande konferensverksamhet för journalister och opinionsbildare ochandra i sammanhanget vikliga målgrupper. Som framgår av dennaöversikt har sålunda ålgärder redan vidlagils på en rad områden i syfte attmotverka diskriminering och fördomar mot invandrare och minoriteter i Sverige.De skildringar av diskriminering och fördomar mol invandrare och medlemmar avandra minoritetsgrupper som på senare lid har förekommit i massmedia, och somäven har påtalats i och samhällsdebatten i övrigi, är emellertidenligt min mening myckel oroväckande. De väcker frågan om kännedomen omproblemens karaktär och omfattning är tillfredsställande och om de hittillsvidtagna ålgärderna är tillräckliga. Det saknas en allmän överblick över ivilken utsträckning del i förekommer diskriminering på grund av ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Del samladekunskapsunderiagel om varför rasfördomar uppkommer och om hur de kan motverkasär också bristfälligt. Vi vel inte heller vilken effeki de vidtagnaålgärderna har haft. Jag anser atl del ärmycket angeläget atl genom långsikliga och systematiska åtgärder pä en radområden förhindra atl tendenser till fördomar, diskriminering och motsällningarmellan den inhemska befolkningen och invandrare får ökat spelrum. Vi måste sökahindra uppkomsten av en situation av del slag som råder i flera länder därmotsättningar på etnisk eller religiös grund har kommit alt prägla samhällsutvecklingen.Jag förordar efter samråd med chefen för jusliliedeparlemenlet atl en utredaretillkallas för atl överväga behovet av åtgärder föratt förebygga fördomar ochdiskriminering i fräga om invandrare och inflyttade etniska, språkliga, nationellaeller religiösa minoriteter. Uiredarenbör inleda sill arbeie med att söka kartlägga de nu akluella problemensbakgrund, omfattning och karaktär. Om utredaren flnner all statistiska ellervetenskapliga undersökningar bör göras i della syfte bör samråd härom ske medden lillsälla expertgruppen (A 1975:05) för invandringsforskning.Uiredaren bör vidare redovisa och beskriva ålgärder som har vidiagits på olikaområden i syfte all motverka fördomar och diskriminering på etnisk, nalionelleller religiös grund saml ulvärdera effekierna av dessa ålgärder. 1 dellasammanhang kan erfarenheler inhämias och redovisas från länder där de nuakluella problemen har haft siörre omfallning än i . Uiredarenbör även kartlägga tillämpningen av bestämmelse mol olagadiskriminering. Kartläggningen bör syfta till att undersöka om den nuvarandelagstiftningen mol diskriminering är lillräcklig eller om ytierligarestraffrällsliga förbud bör införas. Jag vill i delta sammanhang erinra om atldet i den proposiiion (prop. 1970:87 s. 71) som läg till grund för 333 Kommittéer: Del II A:9 besluti frågan framhölls alt mer långtgående lagstiftning kunde övervägas, om merasvårartade problem uppstår pä detla område. Bestämmelsen om slraff förolaga diskriminering har varit i kraft . Trots att bestämmelsen harutformats så att den täcker ett mycket vidsträckt fält av diskrimineringlillämpas den sällan. Skälet härtill kan inte vara all sädana handlingar somomfattas av bestämmelsen inte förekommer här i landet. En mera sannolikförklaring är att man i allmänhet inte känner till atl de handlingar del ärfråga om är straffbara eller au man drar sig för all polisanmäladiskriminering. Utredaren bör mol denna bakgrund söka kartläggaanmälningsbenägenheien vid olaga diskriminering och pröva om det är möjligl attfå lill stånd en ökad anmälningsfrekvens om anmälningsbenägenheien visar sigvara låg. Jag vill i della sammanhang erinra om att dåvarande chefen för justiiiedepartemenieti prop. 1970:87 förulsatle all skulle övervaka lillämpningen avlagsiiftningen om olaga diskriminering och göra de framslällingar om åtgärdersom kunde anses påkallade. Om utredaren finner atl ;s uppgifter på dellaområde bör klargöras närmare eller utvidgas, bör utredaren lämna förslag härom. Bestämmelsenom slraff för olaga diskriminering gäller inte den icke yrkesmässiga delen avbostadsmarknaden och den gäller heller inte arbelsmarknaden. Del bör liksomhiuills i försia hand anförtros arbetsmarknadens parter att frivilligt och isamverkan se lill alt diskriminering förhindras pä arbetsmarknaden. Omutredaren emellertid i samband med sin kartläggning finner att starka skällalar fören ulvidgning av lagstiftningen lill områden som den nu inte omfattar,bör ändringar kunna föreslås. Bedömningen av behovet av lagsiiftning moldiskriminering på arbelsmarknaden bör ske efter samråd med arbetsmarknadensparter. Jag vill i delta sammanhang erinra om atl är bundet av internationellaarbetsorganisationens () konvention (nr 111) om diskriminering i fråga omanställning och yrkesutövning (prop. Uppdrageibör vidare omfatta en allmän undersökning av rätlsregler som berör invandrare iSverige. 1 delta sammahang vill jag framhålla följande. Arbetet i denna del börinte syfta till en kartläggning av utlännings rättsställning i hela dess vidd,eftersom frågan om utlännings rättsställning har behandlats i skildasammanhang. redovisade i sill huvudbetänkande (SOU1974:69) Invandrarna och minoriteterna en översikt av utlännings rällsligasiällning och gjorde vissa överväganden i ansluining härtill. Frågan omutlänningars fri- och rättigheter har även ulföriigl behandlats av 1973 ärsfri- och rätligheisuiredning i betänkandet (SOU 1975:75) Medborgeriiga fri- ochrätiigheier. Frägan om utlännings räll all inresa och vislas i m. m.har under senare är behandlats av (prop.1975/76:18, InU 1977/78:24, rskr 1977/78:121 och prop. 1977/78:90, AU1977/78:30, rskr 1977/78:202), bl. a. på grundval av förslag frånullänningsulredningen (SOU 1972:84) och utlänningslagkommittén (SOU 1977:28).Slutligen kan nämnas att påbörjade en invenlering avbestämmelser eller rällstillämpning som försätter utlänningar i ell sämre lägeän svenska medborgare. Mot denna bakgrund bör utredarens uppgift i denna del ihuvudsak vara atl från fall lill fall fästa regeringens uppmärksamhet påbestämmelser som ulan att del finns starka skäl härför innebär en olikartadbehandling av ulländska och svenska medborgare. Utredaren bör ocksåuppmärksamma om omotiverade skillnader görs mellan invandrare och svenskar ilillämpningen av olika bestämmelser. Del II A:9 Skr 1978/79:103 334 Motbakgmnd av det kartläggningsarbete som har berörts, och som såledesinnefattar såväl en utredning av de nu akluella problemens bakgrund, karakläroch omfattning som en undersökning av rätlsregler som berör invandrare iSverige, bör uiredaren utarbeta ett samlat program för alt motverka fördomaroch diskriminering i fråga om invandrare och etniska, språkliga, nationellaeller religiösa minoriteter i och föreslå de ålgärder somkarlläggningen kan ge upphov till. Om uiredaren anser del vara lämpligt börresultat av kartläggningen och av utredarens överväganden och förslag kunnaredovisas efter hand. Utredarenbör ulföra sitt uppdrag i samråd med invandrar- och minoritetsorganisationer. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarchefen för arbetsmarknadsdepartementei alttillkalla en särskild utredare med uppgift all göra en utredning om fördomaroch diskriminering i fråga om invandrare m.fl., altbeslula om sakkunniga, experter, sekrelerare och annat bilräde åt utredaren. Vidarehemställerjag alt regeringen föreskriver allkosinaderna skall belasla tolfte huvudtitelns kommiltéanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. 335 Kommittéer: Del II Bo:l Sammanföring av vissa verksamheter avseende allmänna kartor Departemenischefen,statsrådet , anför. Samhälletsbehov av kartor tillgodoses lill väsentlig del genom den s.k. allmännakartläggningen och följdproduktionen av denna. 1 den allmänna kartläggningeningår vissa av Kungl. Maj:l (regeringen) fastställda kartserier med enhellig,fast bladindelning. De helt dominerande karlserierna är den ekonomiska kartanmed ca 12.800 blad och den topografiska kartan med ca 690 blad. Grundläggandebestämmelser om kartläggningen finns i brev av den 16 juni1966(1961 och kartbrev). I1961 års kartbrev förordnas atl rikets allmänna kartverk (numera statenslantmäteriverk, LMV) skall ha hand om föriäggandel och atl (numera , Liber) skall anförtrosdistributionen och försäljningen. I brevet förordnas vidare all tryckning skallske efter anbudsförfarande. Detaljerade regler finns karlbrev. Därregleras bl.a. frägan om utnyttjandet av del allmänna kartmaterialet förföljdproduktion saml prissättningen på de allmänna kartorna. Användningen avdel allmänna kartmaterialet för följdproduktion är reglerat pä så sätt atlLiber har tillagts ensamrätl att, med utnyttjande av de allmänna kartorna ochgrundmaterialet lill dessa, framställa, trycka eller på annat sätt reproducerasaml försälja förslagssärlryck, lillfälliga särtryck, kartor och särtryck medsärskilt pålryck ävensom andra följdprodukler av del allmänna kartmaterialet.Liber fär dock efter ansökan, dä särskilda skäl föreligger, meddela annantillstånd att mot ersältning som bolaget bestämmer framställa, reproducera ochförsälja sådana kartor och särtryck. Förrätten atl distribuera och försälja kartorna samt för rälien att ulnyllja delallmänna kartmaterialet för följdproduktion skall Liber betala en åriigersältning till LMV. Ersätiningen utgår i efterskott med ett belopp som svararmol tryckningskostnaderna för de allmänna kartor som har försålts eller avannan anledning har avförts från bolagets lager under nästföregående är.Tryckningskostnaderna skall beräknas efter de genomsnittliga koslnader för olikakarledilioner som gälll under nämnda år. harersättningen höjts med belopp som svarar mot vissa efter nämnda lidpunktgenomförda prishöjningar på kartorna. Ifråga om prissättningen gäller den ordningen alt regeringen fastställer nivånoch all LMV fär ange cirkapriser pä de allmänna kartorna samt, på förslag avLiber, på skilda typer av föriagssärlryck och tillfälliga särtryck utansärskilt påtryck. Liber fastsläller cirkapriser pä sädana kartor eller särtryck Dei II Bo:l Skr 1978/79:103 336 medsärskili pålryck som bolaget har framställt. Beslutet vid (prop. 14, CU 1973:3, rskr 1973:36) om omorganisation avkartverksamheten m.m. innebar en sammanläggning fr.o.m. avdåvarande lanlmälerislyrelsen och rikets allmänna karlverk till enorganisation, statens lantmäteriverk (LMV). Ett avgörande argument försammanläggningen var all den skapade möjligheler för den cenlrala slailigakartproducenten att inom den egna organisationen fä lillgång till regionala ochlokala företrädare (överlanlmätaroch fastighetsbildnings-myndigheter). Genomriksdagsbeslutet lades fasl vissa riktlinjer för kartverksamheten i den nyaorganisationen. gränser för statligt och kommunalt ansvar inomkarlläggningen skulle bestå. Den nya kartmyndig-helens verksamhet skulleinriklas på karifrägor av grundläggande karaklär. ()-numera Liber-skulle handha kartuppgifter av annan ängrundläggande karaklär och tillerkännas fortsatt rätl all mot ersättningutnyttja det allmänna kartmaterialet. Med grundläggande kartläggning skallenligt riktlinjerna förstås sådan kartläggning som syftar lill all i ellsammanhang tillgodose flera verksamheters grundläggande och kontinueriigakartbehov. Den allmänna karlläggningen och framställningen av primärkarloranges som exempel på grundläggande kartläggning. Målet i fråga om prissällningpå de allmänna kartorna skulle vara all, med beakiande av atl entillfredsställande spridning erhålls, fk alla trycknings- ochdisiribuiionskostnader läckta och att få största möjliga bidrag tillproduk-tionskosinaderna i övrigi. 1 proposilionen anmälde departementschefenatl han avsåg alt senare återkomma till Kungl. Maj:t i fråga om den närmaregränsdragningen mellan bolaget och myndigheien. Civilulskottel anförde medanledning av förslag i en motion (mot. 1973:1551, CU 1973:3) om omprövning avbolagets ensamrätt på karlområdel bl.a. att den närmare reglering avgränsdragningen mellan myndigheten och bolaget som senare skulle genomföras avKungl. Maj:i fick förulsällas utgå från syftei atl skapa möjligheler lill enfrån allmän samhällssynpunkt selt ralionell produktion av kartmaierial, inteminst för samhällsplaneringens behov. I gränsdragningsfrågan anfördes vidareatt utskottet utgick från alt riktlinjernas betoning av ralionalitetskraven ochviklen av samordning från samhäUssynpunkt lär uttryck i Kungl. Maj;isställningstagande i frågan. Arbelelmed de allmänna kartorna utförs inom den nya lantmäteriorgani-salionen i alltväsentligt cenlralt vid LMV;s produktionsavdelningar. Avdelningarnahar ca 90 resp. ca 440 tjänsier. Regionalt svarar överianlmälarmyndighelen(ÖLM) bl.a. för samordning av kartverksamheten i resp. län. ÖLM skall åriigenhälla överiäggningar med de siörre karlavnämarna. Lokalt skall vid varjefasiighetsbildningsmyndighet finnas tjänsteman med funktion som karlhandläggarevilkel bl.a. innefattar ansvar för kontakter med LMV och ÖLM i kartfrågor.Kostnaderna för allmänna kartor bestrids irån trettonde huvudtitelns anslag D3. Mätning och karlläggning. För /78 har upptagits 45.581.000kr. Koslnadema för kartläggningen har beräknats till 38.946.000 kr. Från dettabelopp skall dock avräknas beräknad ersättning från Liber med 2.500.000 kr. Lantmäterieibedriver ocksä en omfattande uppdragsverksamhei. Intäkterna frånuppdragsverksamheten uppgick under /77 till 50,5 milj. kr. Enväsentlig del härav avser upprättande av kartor. Den karlverk-samhel sombedrivs på uppdrag är delvis inriktad på produkler av annan än grundläggandenatur. En restriktion härvidlag är dock att del allmänna kartmaterialet intefår utnyttjas i beställningsverksamheien. 337 Kommittéer: Del II Bo:l Kartverksamhetenhos Liber - en koncem inom bestående av eu antaldivisioner med sammanlagt ca 1.200 anslällda - ligger på divisionenLiberKartor. Denna har ca 70 anslällda, varav ungefär häften lorde varasysselsatta med produktion som härrör från allmänna kartor. Tryckning sker inomdivisionen LiberTryck. Vidare sysselsätts personal inom LiberFöriag ochLiberEkonomi mer eller mindre med uppgifter som har med kartproduktionen attgöra. Det har uppgetls all sammanlagt ca 150 personer inom Liber berörs avkartverksamheten. LiberKartors omsättning har uppgetls vara 15,8milj. och ungefär jämnt fördelad mellan kartföriag ochbesiällningsverksamhet. Ensärskilt tillkallad sakkunnig (C 1973:01) har haft i uppdrag att, med beaktandeav riktlinjer för karlverksamheten och efter överiäggningar med (Liber) och den statliga centrala kartmyndig-heien, lämna förslaglill närmare gränsdragning mellan de uppgifter med avseende på de allmännakartorna som skall ankomma på den nya myndigheien och Liber samt lill regleringav därmed sammanhängande frågor. Den sakkunnige har redovisat sitt uppdrag ibetänkandet (Ds B 1976:1) - Liber, förslag lill närmareuppgiftsfördelning inom kartverksamheten mm. Betänkandetutmynnar i ett förslag som ger LMV vidgade uppgifter och möjligheter attsamordna och lämna service inom kartläggningens område. LMV lär sålunda iprincip behälla den i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnäriiga verk fastlagda rätten att vidareutnyttja det allmännakartmaterialet. Del förutsätts dock atl vidareulnyltjandel skall begränsas lillde instruktionsenliga åliggandena, dvs. framställning av kartprodukter avgrundläggande karaklär. Liber, som enligt nuvarande regler har ensamrätl atlutnyttja kartmaterialet för vidarebearbetning, föreslås fä använda materialetför kartläggning som är av annat slag än grundläggande karlläggning. Exempelhärpå är kartor som illustrerar inventerings- och planeringsresultal, s.k.tematiska kartor, adress- och stadskartor samt kartor som framställts direklför turist- och friluftsliv. Någon skarp gräns mellan de båda slagen avkartläggning dras inte upp och del fömtses atl parternas olika verksamheterskall komma alt delvis överiappa varandra. Enligt förslaget skall Liber fä enförelrädare i LMV;s kariråd. ÖLM;s uppgift enligt lantmäleriinstruktionen allverka för samordning och upplysning skall enligt förslaget vidgas lill attomfatta hela den produktion som framställs med material från den allmänna kartläggningen,dvs. även sädana produkler som Liber tar fram. Regler föreslås som gerkartanvändare möjlighel att friare utnyttja del allmänna kartmaterialet.Statliga och kommunala myndigheler lä sålunda generell rätl alt inom ramen försina tjänsteåligganden utnyttja allmänna kartor för redovisning i utredningaroch rapporter saml att i övrigi för egel behov kopiera kartorna på annal sättän genom tryck. Anmälan om sådant utnyttjande skall göras lill LMV. Detallmänna kartmaterialet fär utnyttjas också i andra fall efter prövning av LMVi varje särskilt fall. För vidareulnyltjandel föreslås utgå ersättning lillLMV som bestäms med hänsyn lill uinyltjandegraden enligt en av verketfastställd taxa. Liber skall - liksom f n.