prop · G20341 · 1978-12-31 00:00:00 — kommun understryker att del föreslagnakommunala alternativet skulle medföra ytterligare kostnader. Detla är ettsvårkontrollerat syslem och risk finns för alt kommunen ej får ut tillräcklig vårdproduklioni förhållande lill insatta medel. vill förorda ettbibehållet statligt huvudmannaskap. skäl för denna ståndpunkt är attutbildning, forskning och värd under denna förutsättning kan samplaneras inomett enhetligt ansvar genom att utbildningshuvudmannen och värdhuvudmannen bliridentiska. De styrproblem inom den aktuella organisationen som beror päekonomiska ansvarsförhållanden kan vidare härigenom minskas. Ett annat skäl är atlpatienterna vid ett bibehållet statligt huvudmannaskap fritt kan välja vårdformoch inte riskerar att "tvingas" bli utbildnings- eller forsk-ningspatienlerför atl läcka patientbehov. Den personliga kontakt och den tid som kan ägnasvid de nuvarande tandvårdscenlralerna är ytterligare ett skäl som anförs.Härtill läggs skäl alt berörd s. k. övrig personal också av en radpersonalpolitiska skäl förordat bibehållet statligt huvudmannaskap.Centralorganisationen SACOISR hänvisar, med instämmande till yttrande fränmedlemsorganisationen i vilket förordas en fortsattutredning med direktiv som utgår från statliga utbildningskliniker samt slödklinik(folktandvårdsklinik). Detla förslag innebär att utbildningen och forskningen -som otvivelaktigt är fakultetens huvuduppgift - kvarstår under statligthuvudmannaskap. Staten förblir också huvudman för den vård som meddelas ianslutning till grundutbildning och forskning. Målet är ökad patienlgenomströmningoch ett fullständigt omhändertagande av patienten. De patienter sorn behövs förundervisningen hänföies lill de statliga ulbildningsklinikerna vad avserallmänvård. Patienter som ej behövs för undervisningen hänvisas sålunda lill slödklinikereller till specialistvården. Slödklinikerna och specialistvården skulle då ställasunder huvudman. En .sådan lösning skulle enligt förbundet innebära enväsentligt förbättrad organisation baserad på i huvudsak dagens situation medstatligt huvudmannaskap för allmäntandvården. Ett fördjupat samarbete mellanstaten och folktandvårdens huvudmän är nödvändigi för alt den utökade vårdenoch den förbättrade patienlgenoms'irömningen skall uppnås. Denna lösninganpassar sig väl till dagens situation och kräver del minsta ingreppet. Prop1978/79:41 . Anmälan till proposition om tandläkarnas utbildning m. m. Genom beslut uppdrog Kungl. Maj:t ätsocialstyrelsen och dåvarande universitelskanslersämbetei all utredatandläkarnas specialistutbildning och därmed sammanhängande frågor. Nämndamyndigheter tillsatte en ledningsgrupp att genomföra utredningsuppdraget (1971 ärsspecialistulredning). Den avlämnade ledningsgruppen betänkandet(Ds S 1975: 14) Tandläkarnas utbildning. 1 betänkandet läggs fram förslag om enreformerad tandläkarutbildning, uppdelad i grundutbildning, vidareutbildningoch efterutbildning. Beiräffande den nuvarande utbildningen och utredningensnärmare överväganden hänvisas till betänkandet. En sammanfattning avbelänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.1. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgeits av , nämnden förundervisningssjukhusens utbyggande (NUU), dåvarande universitelskanslersämbetei(UKÄ), som har överlämnat yttranden frän fakultetsberedningen för medicin,odontologi och farmaci samt frän vederbörande odontologiska fakulteter och derasutbildningsnämnder, direktionen för sjukhuset (KS), utredningen (U1975:01) rörande viss klinisk odontologisk verksamhei (UKO),, , , ,, , och , , , Västerbottenssamt Norrbot-lens läns landstingskommuner, och kommuner. (), Centralorganisationen /SR, . för tandhälsa (Tandvärnel),(), (). En sammanställning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2.2. uppdrog regeringen ät socialstyrelsenoch UKÄ att Prop1978/79:41 44 utföra det utrednings- och planeringsarbete som behövdesför att möjligt genomföra ett system med allmäntjänstgöring inomfolktandvården. har- redovisat uppdraget genomalt överlämna Rapport tivseende uliedning om förutsättningarna för- att snarastmöjligt införa allmäntjänstgöringen inom folktandvården (stencil). För att samhället skall kunna uppnå de mål som angavs vidinförandel av landvårdförsäkringen (prop. 1973:45, SfU 1973:20, rskr 1973: 212)behövs en utbyggnad av landvårdsiesurserna. Del är angeläget alt utbildningenav tandvårdspersonal av olika kategorier förbättras. Genom tandvårdsförsäkringen,som trädde i kraft är 1974, blev tandvården en samhällsuppgift i högre grad än lidigare.Reformen innebar alt ett uibyggnadsprogram för folktandvården lades fast,som landstingskommunerna fick ett lagfäst värdansvar för barn- ochungdomstandvården och för all specialisttandvård. Ett viktigt syfte medförsäkringen var att betalningsförmågan hos den enskilde inte längre skullebestämma möjligheterna all få landvård. Försäkringen medförde bl.a. attefterfrågan på landvården kom alt öka kraftigt. På vissa orter har del varit svårt att komma tilltandläkare inom rimlig lid. Mol denna bakgrund och andra erfarenheter avtandvårdsförsäkringen haren kommitté (S 1978: 01) tillsatts av den dåvaranderegeringen för all se över den allmänna tandvårdsförsäkringen m. m. har de förebyggande åtgärdernaägnats allt större uppmärksamhet. Inom barn- och ungdomstandvården har redanbetydande framsteg gjorts när det gäller att minska utbredningen av karies.Kunskaperna om möjligheterna atl förebygga tandsjukdomar kan nu anses vara sågoda atl det finns anledning att räkna med atl förebyggande åtgärder kan minskaförekomsten av såväl karies som parodonlil (tandlossning). Enligt min meningslår det därför helt klart atl den förebyggande landhälsovården måsteprioriteras. Utformningen av utbildningen för tandläkare och annantandvårdspersonal är självfallet viktig när det gäller att få till stånd enändamålsenlig tandvårdsorganisation. Jag vill i detta sammanhang nämna att ensärskild landvärdspersonalutredning arbetar inom sedan år 1975med atl utreda dels lämplig fördelning av arbetsuppgifter mellan olika slag avtandvårdspersonal, dels behovet av tandvårdspersonal på längre sikt.Utredningen har redovisat ell delbetänkande (Ds S 1978: 19) Denframtida arbetsfördelningen mellan olika personalkategorier inom landvården.Betänkandet remissbehandlas . Utredningen vänlas avsluta sittarbete . De förslag om tandläkarnas utbildning m. m. som jag ochchefen för Prop1978/79:41 45 lägger fram avser alt ytterligareförbättra tandläkarnas utbildning och tandvärden för den enskilde. Till grundför mina överväganden och förslag ligger det inom och betänkandet (Ds S 1975: 14) om landläkarnas utbildning m.m. samtremissyttrandena över betänkandet. Frågor som rör tandläkarnas specialistutbildninghar, som framgått av chefens för anförande ocksåbehandlats i betänkandet (Ds U 1977: 18) Tandvård med odontologisk utbildningoch forskning. Innan jaggår närmare in pä de förslag av specialisluiredningen, som del ankommer på mig atlpröva, vill jag beröra vissa allmänna principer för den framlidatandläkarutbildningen. Jag ansluter mig till det synsätt som har kommit tilluttryck i specialistulredningens förslag och som också delas av remissinstanserna,nämligen atl landläkarutbildningen skall ses som en Utbildningsgång,systematiskt uppdelad i grundutbildning, vidareutbildning och efterutbildning.Bättre förutsättningar skapas därmed för tandläkarnas yrkesverksamhet ochfortsatta studier. Med en sädan uppläggning av utbildningen kan nya metoder ochrön inom tandvården på ett smidigt sätt föras ul i praktisk verksamhet i taktmed odontologins utveckling. En annanallmän princip i utredningen som jag ansluter mig till är att tandläkarutbildningeni sin helhet bör vara ett instrument för den långsiktiga tandvårdsplaneringen,framför allt inom folktandvården. Den relativt starka ökningen av antalettandläkare i vårt land och den ökade efterfrågan på tandvård gör del angelägetatt landläkarutbildningen - på samma sätt som läkarutbildningen - inordnas iden allmänna sjukvårdsplaneringen. Detta kan bidra till en balanserad expansionav landvården. Del finns därför från samhällets synpunkt siarka skäl attvidareutbildningen av de nyexaminerade landläkarna systematiseras. Jagansluter mig också till utredningens mening att merparten av den framtidatandvården bör utföras av allmäntandläkare, dvs. Enligt tillgänglig statistik uppgår antalet yrkesverksammalandläkare med specialistkompetens till mindre än en tiondel av del totalaantalet yrkesverksamma tandläkare. Även remissinstansema, bl.a. , anser atl väl grund- och eflerutbildade allmänpraktiker börvara grundvalen i tandläkarkåren. Del ankommer på regeringen eller ulbildningsmyndighel altbesluta om åtskilliga av de frågor som rör landläkarutbildningen. Riksdagensgodkännande bör dock vad avser mitt ansvarsområde inhämtas i fråga om införandeav systematisk undervisning under vidareutbildningen saml om handle-damlbildningför vissa landläkare. Med hänsyn lill ärendets vikt vill jag vidare förriksdagen redovisa hur jag ser på vissa frågor som rör vidareutbildningen. 2.1 Allmäntjänstgöring för tandläkare Chefen för har lidigare redogjortför förslaget till ny grundutbildning för tandläkare. Jag vill särskilt erinraom att utbildningen föreslås bli sädarr atl undervisning inom olika ämnensamlas i siörre block med introduktion pä ett tidigt stadium i klinisk metodoch kliniska problem. Även förebyggande åtgärder ägnas ökad uppmärksamhet. I tandläkarnas nuvarande grundutbildning ingår visspraktisk klinisk verksamhet. föreslår attvidareutbildningen för alla landläkare inleds med en ettårig praktisk klinisk tjänsgöring(allmänijänstgöring, AT). Vidare föreslär utredningen att legitimation somtandläkare meddelas när tandläkaren har fullgjort allmäntjänstgöringen. Dellaförslag tillstyrks i huvudsak av remissinstansema. Syftet med allmäntjänslgöringen är att ge landläkarnasådana praktiskt-kliniska ertärenheter sorn alla tandläkare behöver utöver dekunskaper och färdigheter som de har fått under grundutbildningen. Denreformerade grundutbildningen och allmäntjänstgöringen ger enligt min mening deblivande tandläkarna en god grund för deras verksamhei och bör leda till allstandarden på tandläkarna ytterligare höjs. Motsvarande syslem finns redan inomsjukvården där läkarna före legitimation fullgör allmäntjänstgöring inom vissamedicinska verksamhetsområden. Om ett sådani syslem införs även för tandläkarnakan utbildningen pä ett naturligt sätt också knytas till vårdplaneringen. Utredningen har föreslagit alt allmäntjänslgöringenförläggs lill folkland-vården. De flesta remissinstanserna har i principtillstyrkt förslaget. De dåvarande odontologiska fakulteterna har dockframhållit, att allmäntjänstgöring bör kunna fullgöras även vid odontologiskaenheter med hänsyn till forskarutbildning och nödvändig återkoppling av allmäntjänslgöringentill undervisningen. Jag delar uppfattningen all allmäntjänslgöringen förlandläkare bör förläggas lill folktandvården och spridas över landet. Medhänsyn till att allmäntjänstgörir-rgen avses ge tandläkaren möjlighet altkomplettera under grundutbildningen inhämtade teoretiska och kliniskafärdigheter med erfarenheter av de dagliga problem som möter en i allmän praxisverksam landläkare behövs ett allsidigt patientmaterial. krav tillgodosesbäst inom folktandvården. Den relativt stora kapaciteten för utbildning avlandläkare kräver också att folktandvårdens samlade resurser kan stå tillförfogande för allmäntiänstgöringen. När del gäller frågan omallmäntjänstgöring vid odonlologiska enheter anserjag all denna kan få en naturiiglösning om huvudmannaskapet för dessa förs över till landslingen och de iandstingsfriakommunerna. Enheterna kommer dä alt inordnas i folktandvården och ges en näraanknytning lill dess övriga verksamhei. Därigenom kan i undanlagsfall AT-tjänsterinrättas i nära anslutning till utbildning och forskning. Som ulredningen har föreslagit bör det ankomma påsocialstyrelsen all efter samråd med tandvärdshuvudrnännen godkännatandpolikliniker för Jag vill i della sammanhang framhållaatt del bör vara möjligt för landläkarna att även fä en viss orientering omverksamheten hos privatpraktiserande tandläkare. Ulredningen förutsätter att allmäntjänslgöringen förtandläkare skall fullgöras pä tjänster i underordnad ställning. Frågan om ijänstekonstruktionoch lönesällning får lösas genom förhandlingar mellan folktandvårdens huvudmänoch berörda arbetstagarorganisationer. Som framgått av vad chefen för ulbildningsdepariementeihar anfört kommer tandläkarexamen enligt den nya studieordningen atl avläggasförsta gängen /84. Allmäntjänslgöringen för de studerande,som har följt den nya studieordningen, påbörjas under första halvåret 1984.Behovet av tjänster i underordnad ställning för allmänijänstgöring kommer ibörjan av är 1984 att uppgå till mellan 225 och 240. halvt år senare kommerbehovet atl vara ungefär det dubbla. Det är därvid av särskild betydelse, attett tillräckligt antal tjänster finns för de tandläkare som skall genomgå allmänijänstgöring.Med hänsyn till sjukvårdshuvudmännens positiva inställning till förslaget omallmäntjänstgöring och efter de kontakter jag har haft med anserjagmig kunna utgå från atl alla tandläkare som följer den nya studieordningenskall fä möjlighet atl fullgöra sådan tjänstgöring. Allmäntjänstgöringen börfullgöras i direkt anslutning till tandläkarexamen. Utredningen föreslår alt allmäntjänslgöringen avslutas meden centralt utformad kunskapskontroll. Godkänt prov bör enligt utredningenutgöra villkor för att landläkaren skall få sin legitimation. Även jag finnerdet naturligt att kunskapsprov skall avläggas efter avslutad allmänijänstgöring.Därigenom kan resullalei av den praktiska tjänstgöringen konstateras.Centralprov bör också vara ell gott hjälpmedel i strävandena alt ge AT-landläkarnaen sä långt möjlig likvärdig utbildning oberoende av tjänstgöringsort.Remissinstanserna har i allmänhet inte haft något att invända mol förslaget idenna del. Jag delar utredningens uppfattning all legitimation somtandläkare bör erhållas först efter fullgjord allmäntiänstgöring. Förslagetföranleder vissa ändringar i lagen (1963:251) om behörighet atl utöva tandläkaryrket.Dä landläkarexamen enligt den nya ulbildningsordningen inte kommer all avläggasförrän /84, avser jag att återkomma senare med förslag tilllagändringar. Dåvarande chafen för anförde i prop.1975/76:44 med förslag lill vissa bestämmelser om den allmännatandvårdsförsäkringen atl han avsäg alt lägga fram förslag lill enövergångsordning inom nuvarande landläkarutbildning innebärande allmänijänstgöringi förening med en omläggning av grundutbildningen fr. o. m. femte terminen tillsammanlagt grundutbildning. Avsikten var att snarastmöjligt genomföra ett system med allmäntiänstgöring för landläkare.Departementschefen utgick därvid från att och Prop1978/79:41 48 skulle ta fram erforderligt underlag för ett beslul ifrågan. Vid sin behandling av propositionen framhöll socialförsäkringsulskoltet(SfU 1975/76: 15) atl det var angeläget atl kvalitén i utbildningen inteförsämrades i samband med övergången lill en ny studieordning. En provisoriskomläggning av den nuvarande utbildningen frän femte terminen har avstyrkts avsocialstyrelsen, UKÄ och . Jag är inte heller för beredd alt medverka till en sådan provisorisk ändring avtandläkarutbildningen. För all de nyexaminerade tandläkarna skall få erforderlighandledning under allmäntjänslgöringen har specialistulredningen lagt framförslag om en organiserad efterutbildning för klinikchefer inom folktandvården. Ett förslag lill vissa modifieringar av utredningensförslag har redovisats av i samband med remissbehandlingen.Förslaget innebär all en systematisk undervisning organiseras i form av delsplanlagda självstudier och dels ett antal kortare heltidskurser, som förläggsfrämst lill de odontologiska enhetema. Utredningen räknar med att inledningsvisca 300 klinikchefer behöver gå igenom handledarulbildning för au behovet avhandledning skall kunna tillgodoses när allmäntjänslgöringen införs. Jag delar utredningens uppfattning atl en grundläggandeförutsättning föratt allmäntjänslgöringen skall kunna fylla sin uppgift är, althandledarna besitter såväl god erfarenhet av allmänlandvård som godateoretiska kunskaper. Jag förordar därför att en sådan utbildning anordnas avstaten för klinikchefer eller andra lämpliga handledare inom folktandvården.Jag anser, efter överläggningar med , all utbildningen böromfatta och innehålla bl.a. sådana ämnen som socialodonlologi.parodontologi, proletik och röntgendiagnostik. Förebyggande ärgärder bör ägnasstort utrymme. Då intresse och fallenhet för handledning bör vara del främstakriteriet för urval av handledare bör det finnas möjlighel även för andra änklinikchefer all genomgå utbildningen. Del ankommer pä regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer all besluta om den närmare utformningen m. m.av utbildningen. Specialistutbildning sker vid odontologiska enhetersamt vid vissa godkända specialistkliniker i landslingens regi. Ulredningen föreslår all en enhetlig specialistutbildningav tandläkare kommer till stånd inom samtliga specialiteter. Utöver nuvarandespecialiteter inom tandvården föreslår utredningen att oral proletik och odontologiskröntgendiagnoslik blir specialiteter. Följande specialiteter inom tandvårdenskulle därefier finnas: barnlandvård eller pedodonti, landreglering Prop1978/79:41 49 eller ortodonti, tandlossning eller parodonlologi,tandkirurgi eller oral kirurgi, rotbehandling eller endodonti, oral proletiksamt odontologisk röntgendiagnoslik. För ämnesområdena tandhälsovård, cariologi och betlfysiologianser utredningen att efterfrågan pä vidareutbildade landläkare är sä stor altsärskilda behörighetsvillkor bör införas. Huvuddelen av specialistutbildningen sker f. n. vidodontologiska enheter. Det finns inom ämnena pedodonti, ortodonti, paiodontologi,oral kirurgi, endodonti och oral röntgendiagnostik ca 110 utbildningsplatser,medan del inom landstingskommunerna finns ca 40. Inom ämnesområdena endodonti. oralröntgendiagnostik, bettfysiologi, proletik och cariologi finns ingen utbildningutanför högskoleorganisationen. Den nuvarande specialistutbildningen har vissa bristerfrån såväl samhällets som de enskilda tandläkarnas utgångspunkter. Genom denuvarande specialistbehörighetsbestämmelserna har samhället föreskrivit dekrav som skall gälla för alt fä specialistkompetens utan att på annatsätt ta ansvar för att sädan utbildning kommer till stånd. I dessa bestämmelseranges inte några preciserade mål för utbildningen och likaså saknasobligatorisk kunskapskontroll under de föreskrivna Ijänslgöringarna. Jag delardärför utredningens uppfattning, alt den nuvarande specialistutbildningen intetillgodoser de kvantitativa och kvalitativa krav, som måste ställas på enfullgod specialisttandvård. Jag vill erinra om att folktandvårdslagen(1973:457) ålägger landstingskommunerna att ombesörja specialisttandvård förbåde barn och vuxna. Utredningen föreslår att specialistutbildningen skallomfatta inom alla specialiteter utom tandkirurgi, där det ansesmotiverat med fem är. Utbildningen skall innehålla såväl klinisk tjänstgöringsom teoretisk undervisning och kunskapsprov. Specialistutbildningen föreslåsbli förlagd till särskilda enheter med odontologisk utbildning och forskningsamt till vissa kliniker inom folktandvården. Särskilda underordnade tandläkartjänsterbör enligt utredningen inrättas vid dessa kliniker för dem som genomgårspecialistutbildning. Enligt lagen (1963: 251) om behörighet att utöva tandläkaryrketankommer det pä regeringen eller - efter regeringens bemyndigande - socialstyrelsenatt faslställa villkoren för tandläkares rätt att för allmänheten tillkännageatt han är specialist eller äger särskild kunnighet inom viss gren av tandläkaryrket.Det ankommer således på regeringen alt besluta om den närmare utformningen ochomfattningen av specialistutbildningen och atl uppdra ål vederbörandemyndigheter att vidta erforderliga åtgärder för att genomföra förslagen. Jagvill emellertid framhålla alt jag finner föreliggande förslag om tandläkarnasspecialistutbildning i allt väsentligt väl avvägt. Jag är dock inte beredd attnu ta ställning till frågan om särskilda behörighetsvillkor för vissaämnesområden. Efterfråganpå specialister hänger enligt utredningen samman med mål-4 1978179:1 saml. sättningen för grirndutbildningen. p;itienternas ökadekrav pä värdens kvalitet, ändringar i patientstruktirien och specialistensroll i eflerutbildningen av tandvårdspersonal. Föi- de iimnesomräden som enligtutredningens förslag skall bli specialiteter har den IVamlida efterfrågan påantal specialister beräknats 1985 dels . Efterfrågan h;u-beräknats antingen i förhållande till antalet invånare i vissa äldersgrtrppei ellerutifrån allmäntandläkaiens eftei-frägan på specialisthjiilp. Åi- 1985 ber-;iknasbehovet av antalet specialister inom folktandvården uppgå lill sammanlagt ca790, vilkel kan jämföras med att antalet specialister- inom fulktandväi-den är1977 uppgick till ca 550. Behovet av specialister anges till ca I 075. Som jag har fiamhällit delar jag utredningensuppfattning att merparten av landväiden skall meddelas av allmäntandläkarc. Iförsta hand är del däiför viktigt att trygga tillgången på sådana tandläkare. Utbyggnadenav specialisttandvården mäste därför anpassas i förhållande till behovet av allmänlandliikare.Med hänsyn till rådande rörhållanden, bl.a. ekonomiska, vill jag förorda att specialistutbildningensuccessivt byggs ut i en takt som i stort stämmer överens med huvudmännensbedömningar och planer för- tandvärden. har- ifrågasatt om vårdansvaret som nuär fallet skall vara knutet till de erkända specialitelerna och har föreslagitatt frägan om omfattningen av landstingskommunernas ansvar förspecialisttandvården utreds i särskild ordning. Jag vill här erinra om att denav mig tidigare nämnda kommittén för översyn av tandvårdsförsäkringen m. m. harr uppdrag atl särskilt undersöka situationen inom specialisttandvåiden. Enligtsina direktiv har kommittén bl. a. att pröva del särskilda ansvar för specialisttandvårdsom ålagts folktandvårdens huvudmän med hänsyn till de resurser- som finns inomden offentliga och privata sektorn. Utredningen föreslåralt tvä års allmän tandläkaipraktikskall krävas för tillträde lill specialistutbildningen, varav AT-tjänstgöringenskall få räknas som . Flera remissinstanser, bl. a. tandläkarförhund.anser att sådan avräkning för AT-tjänslgöring inte bör ske. För egen del villjagframhålla attjag anser del viktigt atl blivande specialister har en tämligenbred erfarenhet av verksamheten incm allmän praktik. Jag är därför inie beredd atltillstyrka alt den ettåriga allmäntjänstgöringen räknas in i kravet på två årsallmän praktik för tillträde till specialslulbildningen. Chefen för utbildningsdepartemenlet har tidigareföreslagit att huvudmannaskapet för de odontologiska enheterna förs över tilllandstingen och de Iandstingsfria kommunerna under förutsättning att godtagbaraekonomiska villkor kan träffas. Av ett ändrat huvudmannaskap följer att tjänsteorganisationenför specialisttrtbildningen blir landsiingskommirnal och . Den nya specialistutbildningen kan genomföras först sedanöverenskommelser har träffats med berörda huvudmän. Såsom chefen för inbildnings- departementet har- anfört avser h:ui däiföi- all i samrädmed mig föreslå regeringen att uppdra ät statens förhandlingsnämnd att. under fiiririsätt-ningav godtagbara ekonomiska villkor- ernäs. träffa erforderliga överenskommelser-i frågor soni rör specialisiLrtbildningen. förslag skall tjänstgöringen under specialistutbildningen varakombinerad med systematisk undervisning. Utredningen föreslår alt ensystematisk undervisning i form av kurser med kunskapsprov bör ingå i specialisltandläkarnashuvud- och sidoutbildning.