prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Jaganser, i likhel med en överväldigande majoritet av remissinstanserna, alt engenerell höjning av studiemedlens totalbelopp är motiverad. Generella höjningarpå detta område är emellertid så kostnadskrävande att det inom den närmasiöverblickbara liden inte lorde finnas ulrymme i sialsbudgelen för någraomfatlande sådana åtaganden. Studiesiödsulredningensförslag atl studiemedlen skulle kunna utgå med ett större belopp endast lillvissa studerandegrupper med större behov än andra bedömer jag dock somrealistiskt alt ytterligare pröva. I första hand bör utredningen därvid se överde former för differentiering som finns i studiemedelssystemet,nämligen barntillägg och extra studiemedel. Ytterligareen av de grundläggande principerna för samhällets siudiesociala stöd är attåterbelalningsbördan inte får bli alltför belungande. 267 Kommittéer: Del II U:14 Eneventuell höjning av totalbeloppet i studiemedelssystemet kan kombineras medförbättringar på återbetalningssidan. En höjd bidragsdel lillkommer, somstudiestödsutredningen påpekat, alla siuderande medan de socialatrygghelsreglerna i återbetalningssystemet tillkommer endast dem som efteravslutade studier är betalningssvaga. Denna senare fördelningspolitiska effektär enligt min mening önskvärd. Den förändring iålerbetalningssyslemet som i försia hand bör komma i fråga för atl mildra denenskildes återbeialningsbörda är alt förlänga äterbetalningsliden. En annanåtgärd är atl höja den sk. avgiftsgränsen, dvs. den inkomstgräns vid vilkenåterbetalningsskyldigheten ett vissl år inträder. Utredningen bör ha somriktlinje att återbetalningsskyldigheten ett vissl år bör inträda när denåterbelalningsskyldiges inkomst uppnått en sådan nivå all den räcker för atttäcka skäliga levnadskostnader. Utredningen bör emellertidvara oförhindrad atl vidare överväga även andra förslag till förändringar avålerbetalningsreglerna. Prakliskl taget samtligaremissinsianser pekar på de ogynnsamma effekterna av de nuvarande reglerna förbehovsprövning mot den egna inkomsien. Samiidigi som den återkommandeutbildningen stimuleras genom olika åtgärder på andra områden verkar nuvarandebehovsprövningsregler ofta som ell effeklivi hinder mot återkommandeutbildning. Utredningenbör här överväga hur reglerna bör ändras för atl de inte skall motverka sådanåterkommande utbildning inom vilken vuxna förvärvsarbetande avbryter sittförvärvsarbete för att studera. En sådan översyn ärnödvändig också med hänsyn lill de studerande som bedriver sammanhängandestudier men som kombinerar dessa siudier med förvärvsarbete. Mångaremissinstanser pekar på alt studiemedelssystemet innehåller vissa andra reglersom pä olika sätt försvårar den återkommande utbildningen. Utredningen harockså visat att bl.a. den övre åldersgränsen för rätl lill studiemedel och dens.k. 16-terminersgränsen fören individs räU lill totalt studiestöd verkar isädan riktning. Jagfinner det naturiigi att utredningen i sitt fortsatta arbeie tar upp även dessafrågor. Enligt min mening bör även i fortsättningen dessa regler vara utformadeså att de inte kommer i konflikt med de grundläggande principerna förstudiemedelssystemet, nämligen all det skall finnas en rimlig älerbelalningstidtill förfogande efter studiernas avslutande samt atl den totalaälerbetalningsbördan inte får bli orimligt stor. Isocialförsäkringsuiskotlels av godkända betänkande SfU 1975/ 76:11erinrade utskottet om alt del från skilda håll påvisats ett behov av enutredning om de handikappades sludiefinansiella slöd och av alt man i sambanddärmed uppmärksammade frågor om samordning mellan siudie-stödsformerna ochsocialpolitiska eller arbelsmarknadspoliliska arbelsfor-mer. Utskoitethänvisade lill de tillkallade utredningarna, siudiesiödsulredningenoch socialpolitiska samordningsuiredningen, och framhöll att det fanns befogadanledning räkna med atl frågorna om ekonomiskt stöd till handikappade eleverblev föremål för fortsatta överväganden. godkända belänkande SfU 1975/76:23 hänvisadesocialförsäkringsutskottet till vad man anfört i nämnda betänkande.Dessulom framhöll utskoitet angelägenheten av all siudiesiödsulredningen ochsocialfwiitiska samordningsutredningen rådgjorde med varandra då det gällersamordningen av del studiesociala stödet med andra socialpolitiska Del II U:14 Skr 1978/79:103 268 bidragsformerså atl inie de handikappade eleverna - på grund av sitt handikapp - förorsakasstörre skuldbörda för sin utbildning än andra. Siudiesiödsulredningenbör i sill fortsatta arbele undersöka hur handikappade elever hittillsfinansierat sina siudier saml, om ulredningen finner del påkallal, föreslåförändringar inom studiestödels ram så atl handikappade elever får saminareella ekonomiska möjligheter att siudera som andra. Jag har i denna frågasamrått med chefen för . Utredningenbör vidare belysa frågan om de studerandes försäkringsskydd under och ianslutning lill studietiden. Enmer ingående diskussion om de frågor som rör organisaiion och adminisiraiionkan inie äga rum förrän de enskilda siudiesiödssysiemen har utformats mer idetalj. Många remissinsianser har också menat atl det knappasl är meningsfulltatt nu ta ställning till eller kommentera de administrativa lösningar för delframtida studiestödet som utredningen presenterar. Även jag är av dennauppfattning. Utredningenböremellertid i sitt fortsatta arbete med dessa frågor kunna ha en goduigångspunki i de resonemang ulredningen hiltills fört. Många remissinsianserhar t.ex. pekat pä ulredningens förslag alt den framtida administrationen avolika siudiesiödsformer skall organiseras länsvis. Föruisätiningarna skulledärvid, har man menat, kunna skapas för en välkommen förenkling avadministrationen. Utredningenbör angripa denna problematik. Den är därvid oförhindrad atl förutsättningslöstpröva olika former av administrativa lösningar. 1 della sammanhang börulredningen också analysera samverkansmöjlighelerna mellan en framtidastudiesiödsadminisiralion och läroanstalterna. Utredningen bör bl.a. belysa omnuvarande ordning avseende siudielämplighets-prövningen Bör bibehållas ellerförändras. Vägledandei detta liksom i ulredningens arbete i övrigi, bör vara atl systemet blirenkelt och lätt att förslå för den enskilde siudiestödstagaren. Underåberopande av det anförda hemställer jag atl regeringen utvidgar uppdragei försiudiesiödsulredningen i enlighel med vad jag nu har anförl. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. 269 Kommittéer: Del II Jo:l Tilläggsdirektiv till utredningen om förutsättningarna för olympiskavinterspel i (Jo 1977:07) Departemenischefen,statsrådet , anför. Medstöd av regeringens bemyndigande lillsalie jag en särskild utredaremed uppgift all uireda fömlsältningarna för i Sverige1984. Uiredaren överlämnade i okiober 1977 sitt betänkande (Ds Jo 1977:8)Förutsättningarna för i . Utredarensförslag innebär all en ansökan atl få arrangera spelen skall göras av Göleborgskommun och atl tävlingarna, om (lOK)beslutar anförtro spelen till Göleborg, skall anangeras i , , Åreoch . Utredarens betänkande innehåller vidare kostnadsberäkningar,förslag lill finansieringsformer och vissa organisatoriska bedömningar. Isamband därmed framhåller utredaren att del är nödvändigt med fortsattutrednings-och förhandlingsarbete förden händelse en svensk ansökan skullekomma alt inlämnas. Göteborgskommun har sedermera hos gjort ansökan omatl få arrangera de 1984. På skilda sätt har såvälregeringen som och övriga berörda kommuner - dvs.Falun, , Åre och -uttalat sitt Stöd för ansökningen. Enligtmin mening bör uiredaren mol denna bakgrund inleda de förhandlingar som behövsmed olika parter. 1 syfte att klarlägga förulsäuningarna för atl den avGöleborgs kommun inlämnade ansökan skall kvarstå, bör slutgiltigaställningstaganden från berörda parters sida ske före det sammanirädevid vilket lOK tar ställning till frågan om arrangör olympiskavinterspel. Detta sammaniräde härav lOK salts ut till . Medhänsyn härtill bör utredningsmannen senast framlägga enrapport med de avtal som behövs för alt organisatoriskt genomföra de olympiskavinierspelen . Från statens sida bör avtalen göras beroende avregeringens godkännande. Jaghemställer au regeringen utvidgar utredningsuppdraget i enlighel med vad jag nuanförl. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. Del II Jo:2 Skr 1978/79:103 270 2.Långväga transport av luftföroreningar Departementschefen,statsrådet , anför Förbränningav olja och kol medför utsläpp av stora mängder luftföroreningar bl.a.svaveldioxid, kväveoxider, sol och lungmetaller. Utsläppen av luftföroreningarinnebär risker för människors hälsa och skador på byggnader och malerial.Vidare är svavelutsläppen den dominerande orsaken bl.a. till försurningen avmark, sjöar och vallendrag. har den ökade försurningen drabbaiett ston antal sjöar och vattendrag i framför allt de södra och västra delarnaav vårt land. Totalt beräknas ca 10.000 sjöar vara direkt hotade av försurning.Pä längre sikl anses försurningen även kunna medföra en minskning avskogstillväxten. Riksdagenbeslutade om åtgärder för atl motverka de negativa effekierna avsvavelutsläpp (prop. 1976/77:3, JoU 1976/77:4, rskr 1976/77:4). För atl minskariskerna för hälsoeffekter och hejda försurningen av mark och vatten harbetydande begränsningar av svavelhalten i eldningsoljor införts. Sålundaomfattas hela södra och av bestämmelser som innebär attsvavelhallen i tung eldningsolja inte får överstiga . Undersökningarvisar emellertid alt mer än hälfien av de sura svavelföreningar som faller nedi vårt land kommer från utsläppskällor i andra europeiska länder. För attminska skadorna av svavelutsläppen erfordras sålunda en minskning av utsläppensåväl i som i övriga . Även vad belräffar utsläpp av andraluftföroreningar än svavel erfordras gemensamma internationella åtgärder föratl motverka negativa miljöeffekter. Problemenkring långväga transport av luftföroreningar behandlas inom flerainternationella organisaiioner bl.a. Organisationen för ekonomiski samarbeteoch utveckling () och FN:s ekonomiska kommission för (ECE). InomECE övervägs all ta upp vissa miljöfrågor till behandling vid ett särskilt mötepå hög politisk nivå. Detta möte torde bl.a. komma atl innefatta överiäggningarangående problemen med långväga transport av luftföroreningar. Från bl.a.svensk och norsk sida har framförts alt mötel bör leda fram lill enöverenskommelse inom vars ram en minskning av i försia handsvaveldioxidutsläppen i kan ske. Vidare har det nordiska ministerrådetbeslutat om samnordiska förberedelser rörande en sådan europeisköverenskommelse. Avvad jag här sagt framgår att luftföroreningarna utgör ett allvarligtmiljöproblem. För alt komma tillrätta med problemen erfordras ålgärder såvälnationellt som internationellt. För att följa upp de ålgärder som vi vidtagit iSverige är det därför angelägel att akiivi deliar i det internationellasamarbelel rörande långväga transport av luftföroreningar, specielllsvavelföreningar. En särskild kommitté bör tillkallas för aU samordna detsvenska förberedelsearbetet inför behandlingen av dessa frågor i de olikainternationella organisationema. Kommiuén bör sammanställa och ulvärderaunderlagsmaterial rörande bl.a. tekniska och ekonomiska förutsättningar atlminska svavelutsläppen i , långväga spridning av luftföroreningar,hälsooch miljöeffekter av svavelföreningar saml rättsliga aspekter pågränsöverskridande föroreningar. Medhänvisning till vad jag nu anfört hemsläller jag atl regeringen 271 Kommittéer: Del IIJo:3 alt tillkalla en kommitté med högsl tre ledamöier meduppdrag att samordna del svenska förberedelsearbetet inför behandlingen avfrågor rörande långväga iransporl av luftföroreningar i olika internationellaorganisationer, att utse en av ledamölerna atl vara ordförande, all beslula om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbilräde åt kommittén. Vidare hemställerjag all regeringen föreskriver all ersättning till ledamoi, sakkunnig, expert ochsekreterare skall utgå i form av dagarvode enligt kommiliékungörelsen(1946:394), om ej annal föreskrives, att kosinaderna skall belasla tionde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 3.Riktlinjer för den framtida naturresurs- och miljöpolitiken Departementschefen, statsrådet , anför. Den lekniska och ekonomiska utvecklingen i industriländernahar efterhand möjliggjort belydande förbättringar av människornas livsvillkoroch maleriella standard, t.ex. i form av bättre bostäder, näringsstandard,arbetsförhållanden, utbildning, social omsorg och hälsovård samt ökad fritid. Denna utveckling har emellertid också negativa sidor,vilka blivit alltmer uppenbara. Den höjda materiella standarden har delvisuppnåtts till priset av misshushållning med naiurtesurser och därigenom ocksåpå bekostnad av betydelsefulla miljövärden. Konsekvenserna av en sådan fortsatt utveckling kan bliallvariiga. Del som därvid främsi oroar är knappheten på och den ojämnafördelningen av naturresurser, jordens begränsade förmåga att tåla föroreningarsaml miljö-giflernas hälsoeffekter. De fattiga ländernas situation understrykerbehovet av en ansvarsmedveten resurshushållning i industriländerna. I värt land har insatserna inom miljövårdsområdetsuccessivi ökats. Jag avser här närmasi frågor om skyddel av den yttre miljön.Med stöd av miljöskyddslagen (1969:387) har kraven på åtgärder för att begränsautsläpp till luft och vatten från olika industriella och andra anläggningarefter hand skärpts. Omfattande statliga bidrag har påskyndat uibyggnaden avkommunala avloppsreningsverk och industrins reningsåtgärder. Dessa insatserhar inom många områden resulterat i kraftigt minskade föroreningar. Särskildlagsiiftning har införts för att begränsa avgasutsläppen från bilar ochsvavelhallen i fossila bränslen. Olika ätgärder har vidlagils föratt slimuleratill förbätirad avfallshantering samt ökad återvinning och återanvändning. Kontrollen av hälso- och miljöfarliga varor harförbättrats. Del II Jo:3 Skr 1978/79:103 272 nisalionenbyggs ut och ett produktregister förbereds. Användningen i olika sammanhang aven rad hälso- och miljöfarliga ämnen, t.ex. DDT och PCB samt vissa föreningarav kvicksilver, bly och kadmium har begränsats eller förbjudits. Medstöd av bl.a. naturvårdslagen (l964:822)och ekonomiska insaiser från stat ochkommuner har stora arealer bevarats för vetenskapliga och kulturella ändamåleller för friluftslivets behov. Genom den fysiska riksplaneringen eftersträvasen bätire samordning i de statliga insatserna inom detta område och med denkommunala markanvändningsplaneringen. Resurserna för administration, forskning,information och övervakning på miljövårdsområdet har förstärkts kraftigt underden senasle tioårsperioden. 1 ökad utsträckning har miljövärdsfrågorna ocksåblivit föremål för inlernalionelll samarbele. Ävenom betydande insatser redan gjorts och fortlöpande görs för all lösa olikamiljövårdsproblem kommer behovei av ytterligare insaiser atl vara slorl.Samtidigt måste vidtagna åtgärder utvärderas. Så har också skett närdet gällerolika delfrågor inom miljövårdsområdet, där flera kommitiéer fn. arbetar.Frågorom bl.a. fördelningen av kostnadsansvaret för miljövärdsåi-gärderna ochprinciperna för användning av olika styrmedel inom miljövårdsarbetet behandlasav ulredningen (Jo 1971:08) om kostnaderna för miljövården. Miljöskyddslagstiftningenses över av miljöskyddsutredningen (Jo 1976:06) som bl.a. prövar vilka åtgärdersom behöver vidtas för alt förbäura tillsynen över miljöstörande anläggningar.Bilavgasfrågorna behandlas nu av två kommitiéer (K 1977:02 och Jo 1977:08). Enöversyn av tillståndsprövningen för bl.a. grusläkiersker inomnaturvårdskommittén (Jo 1970:28). Vidare förbereds en särskild uiredning föröversyn av produktkontrollens organisaiion och därmed sammanhängande frågor. Ställningstagandeni olika frågor måste inom miljövården ofta göras på grundval av ett osäkertbeslutsunderlag. Del är i allmänhet inte möjligt all med full säkerhetfastställa t.ex. vilka skadeverkningar som kan uppkomma lill följd av olikaindustriella processer eller produkler resp. alt bedöma hur effektiva olikareningsåtgärder kan bli. Osäkerheten är i allmänhet också stor när det gällerkoslnadsberäkningar i anslutning till ifrågasatta miljövärdsät-gärder. Beslutom reformer och åtgärder inom miljövårdsområdet under den gångna tioårsperiodenhar i stor ulsiräckning avseit sådana frågor där klarl definierade problemförelegal och där godtagbara lekniska lösningar funnits lill rimliga kostnader.Enligt min uppfattning hardei också varil naturiigi alt i del inledande skedetav miljövårdsarbetet direkt angripa de konkreta problemen på detta sätt. Delär emellertid angeläget alt vi i framliden kan anlägga ell vidare perspektiv påmiljövårdspoliliken. Vi måsle kunna fatta våra beslul mol bakgmnd av en merasamlad bedömning och prioritering av behovei av ålgärder inom helamiljövårdsområdet. Del är också nödvändigi atl vi genom bäure och merlångsiktig planering i större utsträckning än fn. söker förebyggamiljövårdsproblem genom alt åstadkomma en bättre hushållning mednaturresurserna. Jag använder här begreppei naturresurser i dess vidaste meningdvs. ämnen eller egenskaper hos dessa, som kan eller skulle kunna uinyitjas avmänniskan. En sådan förbäitrad hushållning med naturresurserna får dock inteenbart ses som grundval för miljöpolitiken. All verksamhet måsle i framtidenbaseras på en teknik som lillvaralar möjlighelerna lill hushållning mednalurresurser. Insiktenom behovet av en förbäitrad hushållning med naturresurserna har 273 Kommittéer: Del II Jo:3 ökatkraftigt såväl i som i andra länder. En rad siudier pådelta område har genomförts nationellt och internationellt. 1 har iolika sammanhang gjorts analyser sékiorvis av tillgång och efterfrågan förolika slag av råvaror. Som exempel på sådana utredningar kan nämnas arbetelinom l973årsskogsulredning(Jo 1973:06) och mineralpolitiska ulredningen (I1974:02). Syftet har i första hand varit att klariägga förulsäuningarna förutveckling på kortare eller längre sikl av resp. näringsgrenar. 1 ökadutsträckning har della slag av utredningsverksamhet kommit att innefatta ävenanalyser av i vilken ulsiräckning utvecklingen av en näringsgren och därmed ettökal utnyttjande av vissa nalurresurser kan komma i konfliki med andra vikligasamhällsintressen, t.ex. miljöintressena. Ett exempel på bredare angreppssättär den kommitté (Jo 1977:06) för vattenplanering, som jag har tillsatt efterbemyndigande av regeringen. Underdel senaste årtiondet har också skett en försiärkning av den sektorövergripandesamhällsplaneringen i syfte all skapa ett underiag för åtgärder som står iöverensstämmelse med angelägna och långsiktiga samhällsintressen. Denregionalpolitiska planeringen och den fysiska riksplaneringen representerarsådan fortlöpande sektorövergripande samhällsplanering. Inom ramen för dessaverksamheter analyseras de geografiska konsekvenserna av samhällsutvecklingenoch lämnas underiag för statsmakternas beslut om vilka riktlinjer som bör gällaför befolkningens regionala fördelning resp. hushållningen med landets samlademark- och vattenresurser. Genom den utvärdering av den fysiska riksplaneringensplaneringsskede som fn. genomförs erhålls en försia översiktlig bild av vilkakonsekvenser beträffande i första hand markanvändning som den förväntade resp.planerade samhällsutvecklingen ger upphov lill. Inom bostadsdepartementetförbereds en ny rapport om hushållningen med landels mark- och vattenresurservilken avses publiceras /79. Isyfte alt ytterligare komplettera underiaget för en bred debatt om utformningenav det framtida samhället inrätiades sekretariatet för framtidsstudier.Sekretariatet har låtit genomföra långsiktigt och brett inriktade studier avvissa frågor, bl.a. inom naturresursomrädei. Fördenfortsatta samhällsutvecklingen ärdet nödvändigi att ett ekologiskt synsäll ihögre grad än hiltills tillämpas. Därmed avses all mänskliga behov skalltillfredsställas på ett sådani sätl att de fysiska och biologiska förutsättningarnaför mänsklig verksamhei uppfylls. Detta synsätt måste prägla ocksåresursanvändningen. Den begränsade tillgången på många naturresurser,konflikter mellan motstående intressen och de miljöeffekter som följer av enökad resursförbrukning nödvändiggör enligt min mening en bättre hushållning mednaturresurserna. Ekologiskaprinciper ligger också till grund för den fysiska riksplaneringen, där dockarbetel koncenireras på sådana miljö- och resurshushållningsfrågor som hardirekl geografisk anknyining. Del är emellertid angeläget att nu bygga upp ennaturresurs- och miljöpolitik med ett vidare perspektiv. Förall dra upp allmänna riktlinjer för en sådan samlad svensk naturresurs-ochmiljöpolitik bör en särskild kommitté tillsättas. Samhällsutvecklingen måsteges en sådan inriktning alt den kan tillgodose kraven på en långsiktighushållning med naturresurserna och på en god miljö. Mot denna bakgrund bör ensamlad utvärdering av del hittillsvarande miljövårdsarbetet ulföras. Eninledande uppgifi för kommittén bör vara atl studera vilka förändringar \& 1978/79. Del II Jo:3 Skr 1978/79:103 274 ifråga om utnyttjandet av naturresurserna som en ekologisk grundsyn kräver.Därvid bör kommittén söka bedöma toleransgränserna i olika hänseenden för destörningar som olika ekologiska system kan utsättas för utan all livskvalitetenför kommande generationer hotas. Begreppet livskvalitet och vad som kanbedömas vara en rimlig nivå för denna bör utvecklas och konkretiseras. Demänskliga och ekologiska krav som blir resultatet av dessa analyser bör liggatill grund för inriktningen av den framtida samhällsutvecklingen. Kommitténbör göra sina bedömningar ulifrån aktuell kunskapsnivå och även pröva om de uranalyserna härledda framtidsbilderna är önskvärda och realiserbara. 1 arbetetbör ingå att söka beskriva pä vilket sätt samhällsutvecklingen kan påverkas iönskad riklning och i vilken takt della kan ske. Kommittén bör också bedöma ivad mån ett tillgodoseende av resursoch miljöpolitiska mål kan komma i konfliktmed andra angelägna mål för samhället och enskilda människor. Likaså börkommiuén i den ulsiräckning del är möjligl analysera de samhällsekonomiskakonsekvenserna i vid mening av de härledda framlidsbilderna. Bedömningenav möjliga mål för den framlida naturresurs- och miljöpolitiken kan skeutifrån olika perspektiv vad avser såväl tid som rum. Det är enligt min meninginte lämpligt all i direkliven i detalj binda kommitténs arbete i dessaavseenden. Tidshorisonten bör bestämmas mot bakgrund av bedömningar av under hurlång tidsperiod dagens politiska beslut i väsenilig ulsiräckning påverkarsamhällsutvecklingen. Vidare bör beaktas au sambandet med olika pågående formerav samhällsplanering ställer krav på samordning av valda tidsperspektiv. För såväl nalurtesurs- sommiljöfrågorna gäller alt bedömningarna måsie ske i ett inlernalionelltperspektiv. Även om kommittén i första hand måsle inrikla sig på all utformaförslag lill riktlinjer för en svensk naturresurs- och miljöpolitik bör dessastå i överensstämmelse med vår grundsyn om internationell solidaritet och ettgemensami ansvar för jordens resurser. Siudier och bedömningar av den globalamiljö- och resurssituaiionen bör i huvudsak begränsas till vad som kan behövassom underlag för kommitténs ställningstaganden när del gäller den svenskanaturresurs- och miljöpolitiken. Dessamera allmänna överväganden rörande mål för naturresurs- och miljöpolitiken börkunna leda till ökade kunskaper om alternativa möjligheter till utveckling avsamhället utifrån en ekologisk grundsyn. Dessa ökade kunskaper bör ligga lillgmnd för den framtida naiurresursoch miljöpolitiken. När del gällerhushållningen med naturresurser har samordningen mellan samhällets olikainsatser ännu inte lagit fastare former. En vikiig uppgift för kommiuén bördärför vara atl sammanställa och utvärdera de siudier som gjorts och del arbetesom pågår inom della område i .