prop · G203197 · 1978-12-31 00:00:00 — AMS kan intetillstyrka förslaget om kompletterande utbildning i vårdkunskap bl. a. pågrund av att tillgången på under- Prop.1978/79:197 78 sköterskor också pä sikt kommer alt vara åtskilligt siörreän efterfrågan. Därtill kommer atl den kompletterande vårdkursen skulle krävatillgång på praktikplatser. Enligt AMS bör dessa reserveras för mer angelägnavårdutbildningar. För dem som inte har gymnasial vårdutbildning skulle enligt AMS:suppfattning de vårdkunskaper som är eiforderliga för all studerande skallkunna följa undervisningen kunna byggas in i respektive högskoleutbildning. MFRkan i likhel med sill ställningstagande lill vårdlinjen i gymnasieskolan inle lillslyrkaen linje som komplement lill annan gymnasieutbildning. Detsamma gäller SF.5'som även framhåller all pågående arbete i gymnasieutredningen inle skallföregripas. vill också avvakta gymnasieutredningen men är positiva tillden ettåriga kompletleringskursen som en tillfällig lösning.Gymnasieutredningen anser att effekterna av förslaget inte har analyserats belräffandedimensioneringen av vårdlinjen och den vårdinriklade ettåriga specialkursen samlkraven pä lärarresurser och praktikställen. Enligl förslaget kommer det allfriställas resurser frän högskolans vårdinriklade utbildningar. Det är inlesjälvklart att antalet praktikplalser och läiaiTesursema är tillräckliga för såvälen utökning av vårdlinjen som dimensioneringen av den ettåriga specialkursen.Förslaget torde enligt gymnasieutredningen resultera i atl antalet sökande tillvårdlinjen ytterligare ökar. Till detta kommer att den ettåriga specialkursenbör dimensioneras så atl den ger reella möjligheter att välja vårdinriktadutbildning i högre åldrar. Vidare bör man beakta eventuella konsekvenser förrekryteringen till befintliga specialkurser. Frågan är också huruvidaeventuellt frigjorda resurser verkligen kommer att överföras tillgymnasieskolan. Vissa av dessa resurser skall dessutom överföras till deprimärkommuner som anordnar vårdlinjen. Detla fordrar en klar fördelning avresurserna på högskola respektive gymnasieskola. SSEF förordar att den kompletterandevårdkursen på gymnasial nivå bör omfatta tre terminer då avsikten bl. a. är atlden skall ge samma kompetens som nuvarande undersköterskeutbildning. Vidareanser SSEF atl vårdutbildning på gymnasial nivå skall följas av minst sexmånaders yrkesverksamhet innan högskolestudiema påbörjas. SACOISR anser attförslag till kompletle-ringskurser för den som gått fel linje i gymnasieskolanär riktigt i så måtto att ett utbildningssystem bör undvika att skapaåtervändsgränder. Inga närmare uppgifter om kompletteringens innehållpresenteras vilket gör det svårt att bedöma förslagets värde i praktiken. När det gäller förslaget om den ettåriganaturvetenskapliga kompletleringskursen för dem som gått gymnasieskolansvårdlinje och vill söka till statlig högskoleutbildning framhåller någraremissinstanser - bland dem UHÄ, SÖ. gymnasieutredningen ochLandstingsförbundet det angelägna i att de studerande ges ökadeförutsättningar att söka till de längre vårdutbildningarna, SÖ har i annatsammanhang förordal en ettårig naturvetenskapligt inriktad specialkurs igymnasieskolan. Denna kurs bör tillsammans med vårdinriktad gymnasialutbildning kunna ge kunskaper och er- Prop.1978/79:197 79 farenheter som motsvarar samtliga särskildaförkunskapskrav för tillträde till läkarlinjen och andra högskoleutbildningarsom bygger på molsvarande behörighet, SÖ anser det motiverat att försöksvispröva en komplelleringsväg med vårdutformningen av den gymnasiala utbildningen.En över-arbetning av utredningens förstag till utbildningar beträftande behörig-helskompletteringfrån olika gymnasielinjer måste ske enligt SÖ, TCO påpekar att godakompletteringsmöjligheter bör finnas för elever som inte genomgått adekvatautbildningar. Därigenom undviks atl de studerande redan i måsteavgöra sitt studieval. SACOISR instämmer men hävdar all det är mycket tveksamtom ett naturvetenskapligt komplel-teringsår kan ge tillfredsställande kunskaperför de långa vårdutbildningarna. Även MFR anser det troligt alt nivån pånaturvetenskapliga kunskaper kommer atl bli lägre än hos nuvarande sökanden.Samarbetsorganisationen jör vuxenstuderande påpekar att en möjlighettill komplettering med naturvetenskapliga studier skulle kunna motverkasnedrekryteringen till de längre utbildningama inom den statliga högskolan.Del är emellertid tveksamt om den föreslagna tiden är en tillräcklig grund förförståelsen av nalurvelenskapliga ämnen och laborationer. I etl längre perspektiv föreslår Vård 77 att i princip allvårdinriktad högskoleutbildning skall bygga pä gymnasieutbildning med molsvarandeinriktning. Högskoleutbildningen skulle då kunna starta från en högre kun-skapsmässignivå än vad den gör . Förslaget utgår från alt en framtida etappuppbyggdgymnasieutbildning kan komma att omfatta utbildningsprogram på till . Flertalet remissinstanser som yttrat sig i denna fråga anser attutformningen av framtidens gymnasieskola är helt avgörande förställningstagande lill utredningens långsiktiga principförslag. UHÄ framhålleratt frågan om anknytningen mellan gymnasieskola och högskola måste ses i eltvidare sammanhang, där en viktig utgångspunkt måste vara flexibilitet i utbildningssystemetoch största möjliga valfrihet för den enskilde. Ur den synpunkten delar UHÄplaneringsberedningens bedömning av det längre tidsperspektivet med en mindredifferentierad gymnasieskola med bredare studievägar. I ell längre tidsperspektivanser TCO atl flertalet av högskolans vårdinriklade utbildningar bör knyta antill de motsvarande utbildningar i gymnasieskola som kan bli resultatet avgymnasieutredningens arbete. TCO vill i sammanhanget föra fram atl värdlinjen iden kommande gymnasieskolan bör få större inslag av naturvetenskapliga ämnen ännuvarande linje. För många av högskolans studiegångar saknar vårdlinjen viktiganaturvetenskapliga ämnen såsom matematik, fysik och kemi. påpekar /F. Ifallvårdlinjen skall ligga till grund för intagning lill all vårdutbildning ihögskolan måste denna utbildningslinje väsentligi förändras till sitt innehålloch utbildningstiden på linjen rimligen föriängas, framhåller MUF. Liknandesynpunkter framförs av de remissinstanser som är negativa lill vårdlinjen somgrund för korta vårdulbildningar inom högskolan. Prop.1978/79:197 80 la möjligt all nu avgöra huruvidu all vårdinriktadhögskoleutbildning i fninuiden skall byggu på gymnasieutbildning med molsvarandeinriklning. En principiell modell skulle enligl gymnasieulredningen kunna innefaltabicdurc. mer sammanhållna ulbildningsvägar med inriktning mot olika yr-kcsoniiYulciii arbetslivet. Förutsatt all den framtida gymnasieskolan får en sådan principielluppläggning, bör inom den kunna rymmas studievägar som kan ge tillräckligaförkunskaper lill alla högskoleutbildningar som onifuitus av Vård 77:s förslag.En annan mindre långtgående modell skulle kunna innehålla såväl i huvudsakyrkesinriktade som lill övervägande del stiidietörbciedande alternativ. Även omdelta i sig innebär relativt slora förändringai' jämfört med dagensgymnasieskola, är det enligl gymnasieutredningen inte troligt att en sådanmodell svarar mol de förutsättningar som Vård 77:s förslag bygger på. Inle någon remissiiisluns ullalar sig mol att de allmänna behörighetsvill-koienför högskoleutbildning skall tillämpas för lillträde till utbildningarna inomden . Del anses inle finnas några sakliga ut-bildningsniässigaskäl som lalar för all behandla de här aktuella utbildningarna på någol annal sällän övriga högskoleutbildningar. Förslaget att undanta de s.k. 25:4-orna frånkravet på gymnasiekunskaper i engelska under en övergångslid harinte vunnit remissinstansernas gillande. socialstyrelsen.Landstingsförbundet och LO tillstyrker förslaget om undanlag för kunskaper iengelska - dock inte ulan vissa invändningar. anser det vararimligt atl inle kräva kunskaper i engelska av destuderande, som genomgått vissa hiltills anordnade specialkurser inom ramen förgymnasieskolans vårdyrkesutbildning. förutsätter att dessagymnasiala vårdyrkesutbildningar kommer att i sig ge särskild behörighel tillgrundläggande vårdinriktad högskoleutbildning. I dessa specialkursertillgodoses inte de kunskaper i allmänna ämnen som uppställs somallmänt behörighetskrav lill högskoleutbildning. Sådana undantag medges nusåsom individuella dispenser enligt högskoleförordningen. Behovet av engenerell dispens såsom övergångsbestämmelse bör prövas utgående härifrån. Detvore emellertid önskvärt att åtgärder vidtas för att reducera övergångstiden.Landstingsförbundet vill påpeka att den berörda gruppen ges möjlighet atl läsaengelska som frivilligt ämne inom ramen för sin högskoleutbildning. LO anseratt övergångsperioden bör vara längre än . Kraven på engelska kannämligen vara hindrande för en stor grupp redanyrkesverksamma inom området, framhåller LO. Särskilt med hänsyn lill deutfästelser som statsmaktema gjort tidigare, måste förslaget om en höjning avbehörighetsnivån , enligt UHÄ. bedömas som oacceptabelt. UHÄ villförorda en övergångstid från det att beslut i frågan fattas. Meddenna övergångstid torde inga särskilda Prop.1978/79:197 81 regler för kravet på engelska för de s.k. 25:4-orna behövagällu. Planeringsberedningen för vårdsektorn inom UHÄ förulsätier dock engenerös individuell bedömning för studerande som efter denna tidpunkt inle uppfyllerde särskilda förkunskapskraven i engelska. SACOISR, TCO. SFS, SSEF. SLEF,för vuxenstuderande. MUF, SSU. och anser del inle lämpligt alt göraundanlag från regeln om allmän behörighet till högskolan belräffande kunskaperi engelska. 1 stället påpekas atl inom vårdutbildningarna och för den akluellayrkesverksamheten är kunskaper i engelska mycket värdefulla. För att ingen avformella skäl skall behöva utestängas frän utbildningen anserSÖ alt generösa över-gångsbeslämmelserav mera generell art bör tillämpas under en tillräckligt lång övergångsperiod.Dessa övergångsbestämmelser skall även inkludera ämnet engelska. Omövergångsperioden görs tillräckligt lång hinner man med den framförhållning iinformationen som är nödvändig för att de grupper som saknar kunskaper iengelska skall ges reell möjlighet alt komplettera detta ämne. Dessutom finns enliglhögskoleförordningen möjlighet för antagningsmyndigheten alt medge viss sökandebefrielse frän ett eller flera behörighetsvillkor, SÖ utgår från att dennamöjlighet kommer atl finnas kvar även . Genom sådana här övergångsbestämmelseroch gällande dispensmöjligheter menar SÖ alt kravet pä allmän behörighet iengelska inte medför en sådan skärpning av tillträdesvillkoren alt det - somVård 77 uttrycker del - radikalt skulle försämra utbildningsmöjligheterna förden personal som varit med om atl möjliggöra vårdens uppbyggnad. Ytterligareskäl för atl inle gå fram med särskilda bestämmelser är att antalet behörigasökande vid 25:4-regeln förmodligen blir begränsal. Något undantag beträffandeden allmänna behörigheten har ej heller gjorts i annat sammanhang, påpekar SÖ, SACOISRanser att Vård 77 ger en rad goda skäl för att bibehålla kravet på kunskap iengelska. Icke desto mindre vill ulredningen under älta års lid generelltundanta studerande av kategorin 25:4 från detta krav, /SR vill bestämtunderstryka att engelska bör vara obligatoriskt av de skäl som kommittén självhar anfört. Särskilt för inhämtande av kunskaper under utbildningen och denfortsatta yrkesutövningen, samt med hänsyn till forskningsanknytning ochmöjligheten atl efter en kortare vårdyrkesutbildning övergå till de längrevårdutbildningarna. Utöver de skäl utredningen själv för fram för behovet avgoda kunskaper i engelska vill TCO peka på alt forskningsanknytningen kräver atlde studerande kan läsa viss litteratur på engelska. Svenskan är ett litetspråkområde och den vårdinriklade forskningen har bara påbörjats i vårt land.Om urvalet skulle begränsas enbart lill svensk eller nordisk litteratur skulledet bli mycket litet. Över huvud taget är läromedlen ännu inle anpassade varesig lill högskoleutbildning eller lill den helhetssyn och probleminriktning somförordals i undervisningen av kommittén. Nuvarande bestämmelser ihögskoleförordningen ger möjligheter till dispens 6 1978/79 I saml.Nr 197 Prop.1978/79:197 82 från krav på lärokurs i engelska, TCO anser del varaväsentligt all för sökande som inte uppfyller behörighetskravet tillräckligaresurser, såväl ulbildningsmässiga som ekonomiska, ställs till förfogande isyfte att ge möjlighet för denna kategori atl inhämta kunskaper som kan gesamma utbildningsmöjligheter och förutsättningar i yrkeslivet som för övrigastuderande. Flertalet remissinstanser - där\bland , ,. , SACOISR och TCO - stöder kommitténs uppfattningatl krav på yrkeserfarenhet inle skall utgöra villkor för särskild behörighet.För lillträde till vissa av de berörda utbildningarna gäller visserligen i dagkrav på yrkeserfarenhet, I likhet med utredningen anses i allmänhet atl någraavgörande skäl för åtskillnad mellan de olika högskoleutbildningarna på dennapunkt inle föreligger. En allmän uppfattning är atl det saknasförutsättningar att praktiskt tillgodose de studerandes behov av lämplig yrkeserfarenhetfrän vårdarbetet och att därför krav inte kan uppställas. villemellertid inte utesluta att en annan förläggning av en obligatoriskyrkeserfarenhet än före antagning till högskoleutbildning bör kunna övervägasoch eventuellt prövas. anser det viktigt att denna frågautreds närmare. Så länge arbetsmarknaden präglas av en betydandeungdomsarbetslöshet vore det enligt oförsvarligt atl krävaerfarenhet från arbetslivet som inträdesbiljett till utbildningen, eftersommånga då automatiskt vore utestängda från vidare utbildning. skullemånga ungdomar hindras från all få stadigvarande arbete, då platsema ärupptagna av dem som skaffar sig erfarenheter för ytterligare utbildning. Avsamma skäl menar att man noggrant måste följa utvecklingeni samband med intagningen till högskolans vårdutbildningar, så attarbetslivserfarenheten inte heller faktiskt blir helt utslagsgivande, SACOISRinstämmer i att praktik ej skall vara behörighetskrav för lillträde tillutbildningen med hänsyn till önskvärdheten av enhetlighet i antagningsbeslämmelsernatill högskoleutbildning. Planeringsberedningen för vårdsektorn inom UHÄ framförliknande synpunkter och påpekar att justeringar av högskoleförordningensbestämmelser om urval inte bör göras för vissa utbildningslinjer, utan måsteha generell syftning, I annat fall bryts den enhetlighet i lill-trädessystemetsom eftersträvas i högskoleförordningen. Vård 77:s förslag i dessa hänseendenbör därför övervägas inom en vidare ram och resultaten av UHÄ;s utvärdering avresultatet av antagningen vid UHÄ måste få spela en viktig roll, TCO anser atten lids yrkeserfarenhet mellan gymnasieskolan och högskolan måste ses sommycket värdefull men vill inte ställa något krav på detta, eftersom sådan intefinns beträffande övrig högskoleutbildning. Det troliga är att de flesta somgenomgått vårdlinjen kommer att yrkesarbeta någon period innan de söker lillhögskoleutbildning. bör man emellerlid söka en lösning enligtprincipen om ålerkommande utbildning, är del önskvärt med arbetslivserfaren- Prop.1978/79:197 83 het föie all högskoleulbildning. Möjligheter lill lösningsammanhänger bl,u, med rådande arbetsmarknadsläge, SFS har största förståelseför Vård 77:s skäl alt avvisa kraven på förpraktik men vill ändå framhålla viklenUV densamma, SFS föreslår därför all en ingående undersökning görs på de olikalinjerna angående behovel av förpraktik som möjligheterna förförpraktik och yrkesverksamhel undersöks, SSEF. SSU och HCKföreslår atl yrkesverksamhet skall uppställas som särskilt behörighetskrav förantagning till högskolestudier. Mot bakgrund av atl Vård 77 förordar principenom återkommande utbildning finner SSEF kravet på att slopa yrkesverksamhetmellan gymnasieskolans vårdlinje och högskolans sjuksköterskeutbildningmakligt, SSEF anser att del skall finnus ell krav pä minsl sex månaders yrkesverksamhelmellan dessa utbildningar. Erfarenheterna från nuvarande treterminsutbildningav sjuksköterskor har visal ull yrkeslivserfarenhet mellan vårdlinjen och sjukskölerskeutbildningenär myckel värdefull, SSEF delar inte kommitléns uppfattning atl sådant behörighelskravmåste gälla lika för alla utbildningar inom sektorn. En viktig del avsjuksköterskefunktionen är att vara arbetsledare för bl, a, sjukvårdsbilädenoch undersköterskor. Därför är del av stor vikt all sjuksköterskan har egen paktiskerfarenhet av dessas yrkessituation, framhåller SSEF, SFFF delar dennauppfattning, CUF vill föreslå minsl 15 månaders yrkeslivserfarenhet föreinträde lill all högskoleulbildning. FPU finner att kravet på förpraktikligger helt i linje med Vård 77:s skisserade system med återkommande utbildningoch atl det därför normalt bör krävas. SSU anser att elt års yrkesverksamhelmellan gymnasieskolans vårdlinje och högskolan skall vara ett obligatorium. HCKmenar att yrkeserfarenhet borde vara ett behörighetskrav för tillträde till hälso-och sjukvårdslinjen samt till den sociala servicelinjen, Förslagel atl yrkesspecifik verksamhet, som är längre , skall ge högre poäng vid urval än arbetslivserfarenhet i allmänhet hartillstyrkts av SÖ, LO. SSEF och för vuxenstuderande.SÖ påpekar att ett införande av sådana särskilda regler för vårdsektorn somföresläs av Vård 77 utgör en avvikelse från högskoleför-orningen, SÖ tillstyrkerdock förslaget med hänvisning till kommitténs direktiv om att främja ulbildningför inom vaden yrkesverksamma. För att man skall kunna värdera en gedigenyrkeserfarenhet och undvika spekulation bör den föreslagna periodenom förlängas till exempelvis , framhåller LO, TCO understrykervikten av atl högre pcäng ges först efter yrkesverksamhel inom områdei . Eftersom arbetslivserfarenhet generellt ger poäng är det troligt atl ien konkurrenssituation med många sökande till vårdsektoms linjer del storaflertalet kommer atl ha arbelslivserfarenhel och då företrädesvis frånvårdområdet, Gvnuuisietitredningen drar motsatt slutsats. Det är inte befogatatt uppställa särskilda urvalsregler för de vårdinrikladehögskoleutbildningarna då flertalet av de sökande sannolikt kommer att ha yrkesverksamhelfrån Prop.1978/79:197 84 Härtill kommer att det är svårt allavgöra vad som skall belrakias som yrkesverksamhel av betydelse för den söktautbildningen. Enligt AMS:s uppfattning är all slags yrkesverskamhet av värdeför arbetsuppgifter inom vårdsektorn, MFR avstyrker förslaget med hänvisningtill att tidigare ställningstaganden från statsmakterna lett till nuvarande urvalsregler,MFR anser emellertid alt en ingående analys av effekterna av nu gällandeurvalsregler är synnerligen angelägen, Etl fåtal remissinslanser har kommenterat förslaget ompositiv särbehandling av i respektive utbildning underrepresenierat kön. remissinslanser lillstyrker förslagel, medan andra bestämt avstyrker, SÖoch UHÄ anger båda att förslaget om positiv särbehandling ansluter till resp,ämbetsverks jämslälldhetsprogram. avvisar förslagel underhänvisning till all del är en konstlad metod. Från utgångspunktbör intresse och begåvning avgöra rekryteringen till vårdområdet, SSEF och SFSär negativa på både principiella och praktiska grunder. Enligt deras uppfattningleder förslaget till att kvinnornas arbetsmarknad ytterligare försämras, SACOISRavvisar förslaget, TCO ställer sig inte negativ till förslagel men anger som enförutsättning att verksamheten också skall innefalta utbildningar därkvinnorna är underrepresenterade, TCO förutsätter också att yttranden inhämtasfrån de fackliga organisationerna när förslag till försöksverksamhetföreligger och innan sådan startar. kan inte stödjaförslaget om könskvotering vid antagning till de olikavårdyrkesutbildningarna. tycker atl förslaget börgenomföras, dvs, att UHÄ och SÖ ges i uppdrag all initiera enförsöksverksamhet. För samtliga utbildningar föreslås dels ett gemensamt utbildningsinnehållom mer än 10 poäng och dels gemensamma kurser senare i utbildningen.Remissinstanserna delar i allmänhet utredningens principiella syn att vissautbildningsmoment kan vara gemensamma för flera korta vårdutbildningar. Blanddessa märks UHÄ, . SÖ, MFR, . TCO, SFS, SECOoch SS6'. Många instanser vill peka på den spänning som finns mellan å enasidan kravet på ökad bredd i utbildningen och å den andra kravet påyrkesförberedelse i betydelsen specialisering av utbildningsinnehållet. Bl, a,framhåller SÖ, UHÄ och SFS att man så långt möjligt bör undvika atl en gemensamutbildning sker på bekostnad av det för respektive linje specifika innehållet.Några högskolor är slarkl kritiska och framhåller all en utökning av samhälls-och beteendevelenskapliga ämnen kommer att ske på bekostnad av detyrkesspecifika stoffet i utbildningen, vilket man finner oacceptabelt. Andrahävdar att en tillfredsställande avvägning mellan bredd och specialiseringknappast kan uppnås utan all vissa av de berörda utbildningarna förlängs. Härkan nämnas UHÄ, SACOISR, SSEF, SLEF. FPU och HCK, En förutsällning för alt Prop.1978/79:197 85 SSEF och SLEF skall kunna godta förslaget om en gemensamgrundkurs är atl utbildningama förlängs i molsvarande omfattning. framhåller att utbildningen för verksamhetinom hälso-och sjukvård i flertalet fall måste vila på en naturvetenskaplig,biologisk och medicinsk grund. Även om en breddning och fördjupning av kunskapernamed beteende vetenskapligt och samhällsvetenskapligt stoff framstår somnödvändig måste en sådan breddning och fördjupning balanseras mol kravet påovannämnda baskunskaper. förutsätter att detla beaktas såväl iden föreslagna högskoleutbildningen som i den gymnasiala utbildningen för hälso-och sjukvård. Den omstrukturering av hälso- och sjukvårdens organisation från en helhetssyn på individen och kräver ett ändrat synsättpå yrkesrollerna som innebär atl personer med olika kompetenser arbetar i lag.Detta förutsätter bl. a. kunskaper hos personalen om sociala faktorersbetydelse för hälsotillståndet. Dagens gymnasiala vårdyrkesutbildningtillgodoser inte det kunnandet och av den anledningen anser altdetla kunskapsstoff bör tillföras högskoleutbildningen och därvid inordnas idet gemensamma linjespecifika stoffet. I förslaget ges inte någon upplysning omhur kunskapsområden av gemensaml intresse relaterar sig lill olikautbildningslinjer. För en bedömning av kvalitet och kvantitet är detnödvändigt att ha tillgång till utförligare redovisning, menarsocialstyrelsen, UHÄ vill framhålla atl det gemensamma utbildningsinnehålletnärmare måste utredas i fråga om omfattning, uppläggning och form, I deUainstämmer/WF7?, SACOISR, socionomjörbund och SSEF, Det bör enligt SACOISRövervägas om del gemensamma utbildningsinnehållet bör vara återkommande inslagi utbildningen eller en sammanhållen utbildning och var i utbildningen det skainplaceras, /SR anser alt den gemensamma grundkurs om minsl 10 poäng somförelås inleda samtliga högskoleutbildningar i många fall inte är av något merbetydande värde. De allmänna moment som föreslås ingå i grundkursen fordrar enomfattande grundkunskap och en relativt långvarig praktisk erfarenhet av arbetei hälso- och sjukvården. Liknande synpunkter framförs av SFS som föreslår engemensam kortare omvårdnadskurs om ca 10 poäng för alla linjer. SSEF finner delmärkligt att kommittén avstått från att diskutera det yrkesspecifikainnehållet i utbildningarna och anser atl etl gemensamt utbildningsinnehållmåste diskuteras i relation till det yrkesspecifika. pekar påsamma problem. I och med atl detta inte klarlagts är det enligl socialstyrelseninle möjligl atl avgöra hur det gemensamma linjespecifika innehållet påverkardet yrkesspecifika. Enligt måste värdet härav vara olika förde skilda vari-anlema inom linjen. Förslaget till studieorganisation med fem allmännautbildningslinjer -sociala servicelinjen, hörselvårdslinjen,rehabiliteringslinjen, hälso- och Prop.1978/79:197 86