prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Som exempel kannämnas i , som anger au en nedläggning avpersontrafiken enligt förstag i trafikplanen pä viss sikl reducerardriftersältningen lill SJ med ell belopp av storieksordningen 4 milj. kr. perär, vilkel kan jämföras med ett lolalt underskott för hela länetslandsvägslrafik uppgående överslagsmässigt lill siorieksordningen 1,5-2 milj.kr. Trots alt del föreslagna stomlinjenäiet ger en totalt setl bäliretrafikförsörjning i länel reduceras alltså i hög grad behovet av statligtbidrag. Nägralänsstyrelser framhäller i sammanhanget vikten av atl slalen lar hela ansvareiför del ökade underskott i landsvägstrafiken som kan bli en följd avIrafikomläggningar frän järnväg till landsväg. Prop.1978/79:99 160 Ävnaluriiga skäl har länsslyrelsernas arbele med godsiransportplaner-ingen fåtten mer principiell och översiktlig inrikining än arbelel med personiransportplanen. Huvudvikten har lagts vid utformningen av ett funktionellttransportsystem för såväl styckegods som parti- och massgods saml klariäggandeav vilka krav dessa olika slag av transporter ställer pä terminaler ochtrafikleder. På gmndval av företagna invenieringar och beräkningar av ulbud ochefterfrågan på godslransportljänsier, preciseringar av målen och analyser av bristernai nuvarande iransportförsörjning har länsstyrelserna i sina resp.godsiransportplaner givit rekommendalioner och lämnal förslag lill ätgärderbåde på längre och kortare sikl. Målsättningoch principer för transportförsörjningen Somallmän målsättning för godstransporlplaneringen har gälll au i rimligutsträckning tillgodose förekommande och beräknade framtida transportbehovgenom så ralionella och ekonomiska lösningar som möjligt. Med hänsyn bl. a.till au mera genomgripande förändringar av transportapparaten - särskilt närdet gäller de fasta trafikanläggningarna för vilka samhället har huvudansvaret- inte kan ske annal än pä , har en utgångspunkt för planeringenvaril att medverka lill ell eftektivi utnyttjande av befintliga trafikanläggningarav olika slag, bl. a. genom atl understödja en samordning avterminalutbyggnaderna och en kanalisering av irafiken till vissa leder. Detär enligt anvisningarna angeläget atl godslransportplanen ulgär frän dels detmera kortsiktiga, dels det mera långsiktiga perspektivet så att den regionalairafikplaneringen kan fylla sin uppgift alt ge realistiska utgångspunkter förolika statliga myndigheters och kommunala organs planering och i förekommandefall statsmakternas ställningstaganden. Begreppettillfredsställande iransportförsörjning bör behandlas utifrån en kartläggningav transportkundernas aktuella och framtida behov av transporter ochtransportlösningar samt av utvecklingstendenser inom olika delar avgodsiransportsektorn. Vidbehandlingen av transportsystemet bör olika slag av transporter ochtransportbehov särbehandlas. Massgodstransporter, t. ex. malm- och rundvirkeslransporterliksom vissa partigodsiransporter ställer genom sin stora omfattning särskildakrav på transportsystemet, främsi trafiklederna. Vid styckegodstransporter ochandra partigodsiransporter mäsle andra fakiorer, t. ex. terminaler,linjesträckningen, turtäthet och iransportlider beakias. Vadgäller mäss- och partigodstransporter bör ulföriigt behandlas de krav som dessaställer i fråga om trafikledernas och hamnarnas dimensionering 1978/79:99 161 Det är därvid önskvärl atl, med utgångspunkt i redan befintligaanläggningar, ulveckla ell sammanbundet regionalt stomnäl av trafikleder för mäss-och partigodsiransporter i transporiintensiva relationer, vilket ansluter lillde inlerregionala - och i förekommande fall de intemationella -trafiklederna.Vid uppbyggandet av ett sådant nät måste hänsyn tas lill de akluella ochförväntade transportbehoven, de olika irafikmedlens speciella fömtsättningarsamt de samhällsekonomiska kosinaderna. I relalioner med betydandelandiransportvolymer bör därvid i princip eftersträvas lillgång till järnvägupplåten för 20 lons axeltryck och/eller vägar upplåtna för irafik med 10/16tons axel-/boggieiryck under normala förhållanden. Enutgångspunkt för diskussionen rörande principerna för siyckegods-iransporlernaär all ett väl utbyggt terminalsystem möjliggör en samordning i olika avseendenmellan olika transportmedel och olika transportföretag. Kravel pä samordninginnebär atl på sikl en samlokalisering av styckegods-terminaler för olikatransportmedel bör eftersträvas. Terminalema skall utgöra cenlra i de olikalinjenäi för godslransporler som erfordras lill olika delar av regionen ochtill övriga delar av landet. Det är angeläget alltransportsystemet utformas med anknyining lill de orter som frän transport-,näringslivs- och regionalpolitiska synpunkter har goda utvecklingsmöjligheter.Härvid har del befunnits lämpligt atl införa beteckningarna primärt, sekundärtoch terliärt transportcentrum. Överväganden i fräga om lokaliseringen bör iprincip utgå från den av beslutade ortsgmpperingen (prop. 1972:111).Genom att övriga orter anknyts lill olika transporicentra kan även de erhållaen god transport-försörjning. Ivarje trafikregion som beslår av ett eller flera län bör finnas ett primärtiransportcentmm som bör vara huvudorten för regionens godshantering. I detlaskall olika, för godstransporter viktiga, trafikleder sammanstråla. I ettprimärt iransportcentmm bör finnas lerminaler för jämvägs-, lastbils- och -därsä är möjligl - fartygstrafik. Vidare bör, där godsunderiaget motiverar del,även hanlering av flyggods vara möjlig. I ett primärt transportcentrum börutöver styckegods även enheislasler saml mäss- och parligods kunna hanleras.Vid de olika terminalerna bör finnas utrustning för hantering av sävälstyckegods som större och tyngre sändningar. Delär av vikt all bedömningen sker samordnat för län som ingår i sammairafikregion. Vid besiämningen av primära transportcentra mäste stor hänsyn tastill de olika trafikföretagens redan gjorda investeringar samt lill trafikledssystemetsuppbyggnad. Ellsekundärt iransportcentmm skall betjäna fömtom den egna kommunen,somförutsätts ha förhållandevis stor godsomsällning, även vid behov en eller fleraangränsande kommuner. I ett sekundärt transportcentrum bör finnas terminalerför järnvägs- och/eller lastbilstrafik, vilka lämpligen skall vara utrustademed tmckar och kranar. Underiaget för omlastning av 11 1978/79. 1978/79:99 162 styckegodsi ett sekundärt transportcentrum förutsätts vara så stort alt ett eller flerairafikförelag kan driva egna lerminaler. Vidare skall där en samordning kunnaske av transporterna mellan olika transportmedel. Ettterliärt iransportcentmm skall i princip endast betjäna orter inom den egnakommunen. I ett terliärt transportcentrum bör finnas minsl ett bemannat ul- ochinlämningsslälle för styckegods. Närdetgäller t ra fi kuppläggningen bör primärt transportcentrum, för i försia handstyckegodslrafiken, ha dagliga direkia reguljära transport-förbindelser medregionens sekundära centra. Dagliga förbindelser bör pä sikt även finnas medlandeis övriga primära transportcenira. När del gäller förbindelserna medtertiära transportcentra bör dagliga förbindelser eftersträvas, men kanreduceras till förbindelser tvä ä om godsunderiaget ärbegränsal. LänsslyrelsernasmålsäUningar för godstransportförsörjnlngen sammanfaller i huvudsak med vadsom sägs i anvisningarna. Säledes päpekar exempelvis i länpå att samhället skall tillhandahålla iransportanläggningar i sädanutsträckning att transportefterfrägan kan tillgodoses på ett efTekiivt sätt medbeaktande av tillgängliga resurser. Mol bakgrund av de stora anspråk som slällspä transportapparaten är det enligt länsslyrelsens mening angeläget attinvesteringar och drift utformas och prioriteras på ett planmässigt sätt så attett sä effeklivi resursutnyttjande som möjligt uppnäs. Ävenflera andra länsstyrelser, bl. a. länsstyrelsema i , ochKristianstads län, framhäller det angelägna i att godstransporlplaneringen påkort sikl främsi inriktas på atl uppnå ett effektivt utnyttjande avtillgängliga resurser i form av t. ex. terminalanläggningar. Planerna böremellerlid ocksä, vilket bl. a. i Göleborgs och länframhäller, kunna tjäna som ett allmänt underiag för den investerings- ochtransportplanering som bedrivs av olika myndigheter, transportföretag m. fl.samt utgöra ett underiag för den fysiska och ekonomiska översiktsplaneringen. Isamtliga planer har mäss- och partigodstransporternaå ena sidan ochstyckegodstransporterna å andra sidan särbehandlats med hänsyn lill de skildakrav på transportsystemet dessa olika typer av transporter ställer. Fleralänsstyrelser formulerar särskilda krav på resp. läns trafikleder. Den ianvisningarna rekommenderade målsättningen att axel/boggitrycket skall vara10/pä vägar och broar med ett godsflöde överstigande per årvill bl. a. i utsträcka lill alla vägar av störtevikt för jord- och skogsbrukets transporter Även i länanser det nödvändigt att kräva en fullgod bärighet på vägar av betydelse Prop.1978/79:99 163 förde areella näringarna även om dessa vägar har relativt små sammanlagdagodsvolymer. Ävenvad gäller jämvägssystemet uppslälls särskilda krav. Enligt länsstyrelserna iVäsiernorriands och bordel i vikligare iransportrelalioner finnastillgäng lill jämväg upplåten för 20 tons axeltryck. 1några planer formuleras också särskilda krav i fråga om fartygstrafiken. Enligtirafikplanen för t. ex. bör samtliga länels hamnar kunna la emotfartyg som kan passera genom , dvs. fartyg pä upp lill 3 500ton dw. Även i släller upp särskilda krav för all ilänets hamnar kunna hanlera fartyg av olika storlek. Närdet gäller styckegodslrafiken framhåller flera länsstyrelser viklen av ett välutbyggt lerminalsysiem i syfte all samordna transporterna mellan olikairansportmedel och olika transportföretag. Önskemål om att få tillstånd en samlokalisering av lastbils- och järnvägsierminaler framförs av t. ex.länsstyrelsen i . Även i framhållervikten av atl länets kommuner bör ha en mark- och planberedskap som möjliggören samordning av terminalomrädena. Samtligalänsstyrelser redovisar i sina planer en indelning av resp. läns kommuncenira iolika lyper av transporicentra. Länsstyrelserna har härvid i princip följl deklassificeringsprinciper som anges i anvisningarna. Närdel gäller t r a f i k u p p 1 ä g g n i n g e n anser fiertalet länsstyrelseralt del i princip bör finnas dagliga förbindelser dels inom länet mellan länetshuvudort och övriga kommuncenira, dels mellan länet och landels primäratransportcenira. i framhäller alt ett minimikravför linjelrafikservicen bör vara atl varje in- och utiämningsställe för godshar dagliga förbindelser med regionens primära godstransportcenlrum. i Gollandslän anseratt trafikuppläggningen för styckegodstrafiken, föruiom dagligaförbindelser mellan och landets övriga primära transportcentra, börinnefatta dagliga direkta Iransportförbindelser mellan och olika lokalatransportcenira i länel. framhäller vidare, liksom länsstyrelseni , behovei i vissa fall av s. k. tvärförbindelser, dvs.direkta förbindelser mellan närbelägna orter på samma funktionella nivå. Medhänsyn lill de delvis myckel långsikliga eftekler som är förknippade medåtgärder inom trafikseklom och den långsiktiga karaktären avgods-iransportplaneringen är del enligt anvisningarna av stor vikt att somunderiag för planeringen söka bedöma den framtida utvecklingen av efierfråganpå godstransporter och de kvalitativa och kvantitativa krav som kan komma attsiällas på transportapparaten. Denna bedömning bör begränsas till den tid 1978/79:99 164 sommed nägon grad av säkerhet kan överblickas. Analyserbör göras av utvecklingen av efterfrågan pä godstransporter, dels mer generelltför länet som helhet, dels för varje kommun. Hänsyn bör därvid enligtanvisningarna tas till bl. a. den förväntade utvecklingen av näringsliv,bebyggelsestruktur och befolkning. Bedömningen av godstransporternas storlekoch inrikting bör i övrigt gmndas pä malerial som redovisats iinventeringsdelen,såsom industriproduktionens storlek,godsflödena som deframkommit ur olika enkäter, resultat av olika branschstudier etc. Genom ensammanvägning av de nuvarande flödenas sioriek och näringslivels utvecklingbör i översiktlig form en skattning av de framlida godsvolymerna kunna göras. 1den män tillgängligt material möjliggör en längre gående uppdelning börenskilda vamslag behandlas var för sig och transporternas geografiskainriktning redovisas. Utövernu nämnda förhällanden bör en analys göras av de framtida kvalitativa krav somkan komma att ställas på transportsystemet för alt tillgodose transportbehovetinom samt från och till regionen. Härvid bör med utgängspunkt i de regionalaförhållandena behandlas bl. a. behoven av sådana transportlösningar som medgerflexibla, snabba och effektiva transporter. Även problem sammanhängande medökad förädling av olika produkter, varav kan följa behov av mer frekventatransporter-vilkel i sin lur kan öka behovet av samordnade transporter - böruppmärksammas. Förmäss- och partigodset bör analysen främst inriktas på behovet av sjö-resp.landtransporter samt, om möjligl, bedömningar göras rörande resp. trafikmedelsandel. Somunderlag för länsstyrelsernas kartläggning av det förväntade behovet avgodstransporter ligger i flertalet godsirafikplaner en redovisning av denuvarande godstransporternas omfattning och inriktning. I regel grundas dennabeskrivning på genomförda enkäter till företag inom industri, handel m. m. samtpä officiell transportstatistik. Iplanema redovisas godstransporterna lill, frän och inom länen fördelade påsäväl vamgmpper som transportmedel. Härigenom erhålls för varje län en bild avkonkurtensförhållanden mellan olika transportmedel i olika relationer och förolika vamgmpper. I många planer redovisas också godslransportsys-temetsnuvarande uppbyggnad. Tillgrund för länsstyrelsernas bedömningar av den framtida utvecklingen avgodstransporterna ligger i de flesta fall en analys av de faktorer som inverkarpä utvecklingen av transportefterfrägan, bl. a. näringsliv ochbebyggelsestruktur, befolkning, produktions- och konsumtionsmönster ochmarknadernas lokalisering. Somexempel pä tillämpningen av denna prognosmetodik kan las godstra-fikplanernaför de båda försökslänen och . 1978/79:99 165 Prognosernaför försökslänen syfiar lill all skälla de transporterade godsvolymerna åren1980 och 1990. Till grund för anlaganden om utvecklingen av de transporteradevolymerna ligger i första hand en bedömning av länens framtida produktions- ochkonsumtionstillväxt med en uppdelning på 14 varugrupper. Exlernl gjorda bedömningarav produktions- och konsumtionsutvecklingen för har förvissa varugmpper funnits lillgängliga men i allmänhet har intema prognoser måstgöras, varvid resultat från enkäter och förelagsbesök utnyttjats liksom ev.lillgängliga riksprognoser. Närdet gäller har i brisl pä mer detaljerat prognos-materialoch med hänsyn till den osäkerhei som vidlåder föreliggande allmännabedömningar för en sä avlägsen period, i regel antagits samma volymmässigaökningstakt av produktionen och konsumtionen av olika varor som under perioden1970-1980. Undanlag härifrån finns dock, exempelvis där rävamiillgången kanutgöra en restriktion. Medhjälp av de nämnda produktions- och konsumiionsprognosema har iransportvolymemasäväl inom som till och frän länen skattats. Härvid har för olika vamslagskilda metoder tillämpats. I planema redovisas även prognoser övertransporterna mellan de olika kommunerna i resp. län fördelat på olika vamslag. Iflera andra län, t. ex. ,, och haren liknande metodik använts vid utarbetandet av prognoser över de framlidagodstransporterna. Av lidsskäl har dock prognosema i flertalet fall fåll görasmera översiktliga än i försökslänen. Mol bakgmnd av altsamtliga länsstyrelser inte haft tillräckligt underiagsmaterial för atl ikvantitativa termer kunna bedöma den framtida godstrans-portutvecklingen hardock prognosema i vissa län fått ersättas med mer allmänna bedömningar avtransportbehovens sannolika utveckling inom olika näringsgrenar. I Jönköpingslän har exempelvis på grundval av bl. a. en enkät vissa allmänna prognoserkunnat uppställas. Dessa pekar på en ökning av transf)ortbehoven under hela1970-talet men utvecklingstendenserna varierar dock enligt mellanolika näringsgrenar. I flera trafikplaner ägnasuppmärksamhet ät den tänkbara utvecklingen av de kvalitativa kraven pågodstransporterna. Som exempel kan nämnas trafikplanen för därförsök gjorts att bedöma utvecklingen inom industriproduktionen mot allt merförädlade produkter. Denna utveckling beräknas komma att medföra ökade krav påsnabba, frekventa och säkra transporter. I övrigt framhålls i exempelvistrafikplanen för de ökade krav på snabb och rationellgodshantering inom sjöfarten som blir en följd av fartygens ökade storiek ochkravel pä kortare liggtider i hamnama. 1978/79:99 166 Enligtanvisningarna skall i godsirafikplanerna analyseras de brisler som eventuelltfinns i nuvarande trafikförsörjning. Dessa kan avse trafikleder och terminaler,kapaciteten hos vissa transportmedel, transportförhållanden , godshanleringsformer elc. Flertaletlänsstyrelser har funnit att den nuvarande godstransportförsörjnlngen i slortsett är tillfredsställande med hänsyn till uppställda mål och lill detransportbehov som föreligger och som kan förväntas i framliden. a. av vad som framkommil vid förelagna enkäter hosgodstransportkunder i länen och av erfarenheter erhållna vid konlakler i övrigimed representanter för näringsliv och transportförelag. Länsstyrelserna påtalardock vissa brisler i det nuvarande godstransport-systemet. Således framhållerexempelvis i län all linje-och kreislrafiken med laslbilofta löper parallellt i vissa relationer, vilkel medför ett orationelltutnyttjande av fordonen, samiidigi som målsättningarna beträffande turtätheteninte är uppfyllda i andra relalioner. Även andra länsstyrelser pekar pä fall av orationellt utnyttjande av terminaler och fordon. I stor utsträckningsammanhänger dessa brisler enligt länsstyrelserna med en otillräckligsamordning mellan olika transportförelag och mellan olika transportmedel. Länsstyrelseni Skaraboigs län framhåller även alt terminalanläggningarnas spriddalokalisering medför svårigheter all ralionelll ordna tillfartsvägar tillterminalomrädena. Fleralänsstyrelser, bl. a. i , och , pekar även påsamordningsproblem beträffande sjöfarten och framhäller viklen av all hamnverksamhetensamordnas i större ulsiräckning än vad som f n. sker. Bristeri fråga om vägars och broars bärighet påtalas av ett flertal länsstyrelser. Detgäller främsi behovet av ökad bärighet även på del sekundära och teriiäravägnätet för alt tillgodose jord- och skogsbmkets transporter. Tomdragningoch orationellt utnyttjande av fordon och vagnar i övrigi utgör som redannämnls ett ofta påtalat problem. Del gäller särskilt i exempelvis Västerbottensoch där det råder stora skillnader i vamsammansättningen och igodsflödena till och från länet. Transporterna från dessa län dominerar och äri slort setl dimensionerade för iransportulbudel kvantitativt och delvis ävenkvalitativt. Detla medför atl transportresurserna inle alllid är anpassadetill de varor som transporteras till länen. Ettannal problem beträffande transporterna lill och frän och 1978/79:99 167 Västerbonenslän som påtalas ulgör isläggningen i . Del framhälls dockalt fömlsäliningarna för sjöfartens upprätthållande vinieriid successivi harförbäiirais genom den väsenlliga förstärkning av isbrylarka-pacileien som skelloch som pågår. I övrigi framhåller någralänsstyrelser bl.a. förekomslen av vissa lokala trafikproblem i anslutning lillcentralt belägna siörre lerminalområden. Det gäller bl. Itrafikplanernas förslagsdel redovisar länsstyrelsema bl.a. sina bedömningaroch förslag pä grundval av gjorda invenieringar, analyser, mälsäll-ningsdiskussionerm. - rörande den lämpliga arbetsfördelningen mellan olika iransportmedel ifräga om såväl regionala som inlerregionala godstransporter. a. godstrafiken på befinlliga irafiksvaga bandelar. Länsstyrelsernaredovisar där också sina förslag beträftande länets centralorters och ev. andrastörre centras funklion i ett samordnat godslrans-porisysiem. Vidare behandlasfrågor rörande trafikuppläggning - del gäller främsi parti- ochstyckegodslrafiken - besiällningstrafiken med laslbil saml för vissaindustrigrenar och varuslag branschspecifika iransportproblem. Enligtanvisningarna skall i planen göras en bedömning av den från regionens synpunktlämpliga arbetsfördelningen mellan olika irafikmedel med hänsyn lill derasresp. Bedömningarna bör avse säväl regional och iniertegionaltrafik som mäss- och partigodsiransporter resp. styckegodstransporter. Flertaletlänsstyrelser räknar inte med nägra större förändringar itrans-porimedelsfördelningen iframtidennärdelgällerregionala mäss- ochpartigodsiransporter. Dessa sker f n. lill den hell övervägande delen medlaslbil. Huvuddelen av dessa transporter karaktäriseras av au iransporlavslåndenär korta och all lastnings- och lossningspunkterna är många och spridda, vilkelgör all endasl lastbil kan användas. Några länsstyrelserbedömer emellertid all järnvägen skall kunna användas mer för regionalatransporter. iSödermanlands län bedömer således atl jämvägen pä kan få ökadbelydelse under föruisättning atl lerminalfrägorna ges en lilifredsställandelösning. Även i anseratt ett ökal 1978/79:99 168 uinyttjandeav järnväg torde vara möjligl för vissa tyngre transporter till olikastorkonsumenter i länet. i räknar med anjärnvägen skall kunna svara fören ökad andel av mndvirkestransporterna lillolika kuslindustrier,bl. a. genom uibyggnad av virkesterminaler inom olikaavverkningsområden, och atl del i vissa relalioner kan finnas anledning atlsöka slimulera lill ökad användning av jämväg för oljetransporler. Ävenlänsstyrelserna i och anser atl möjlighel finns altöverföra mer gods lill järnväg när del gäller de regionala transporterna, 1övrigi kan nämnas, alt i bedömer au mass-ochparligodstransporterna kommer alt slälla ökade krav på transportmedlenskvalitet, i form av bl. a. mer specialiserade fordon. Flertaletlänsstyrelser räknar även med all huvudparlen av de regionalastyckegodstransporterna i framliden kommer au ske med lastbil beroende bl. a.pä de höga krav som bedöms komma att ställas pä snabb och ralionell hantering avgodset. Genom ökad integration mellan lastbils- och järnvägslrafik i framlidenbedöms dock, bl.a. av i , styckegodstransporternamed järnväg kunna öka. I vissa relalioner där styckegodslrafiken påjämväg f n.spelaren obetydlig roll, bl. a. i och , ansesförutsättningar finnas för ökade järnvägstransporter. Inteheller beträffande de inlerregionala mäss-och parligodstransporterna räknarlänsstyrelserna i allmänhet med nägon nämnvärd förskjutning av marknadsandelarnaför de olika transportmedlen. Flertalet länsstyrelser redovisar dockfömtsättningar för en överflyttning av gods i de långväga relalionernaframförallt frän landsväg till järnväg. Länsstyrelserna i exempelvis Uppsalaoch bedömer säledes förutsättningar finnas för en Okad andeljärnvägstransport av bl. a. träråvaror och oljeprodukter genom förbättradeomlastningsmöjligheter mellan lastbil och järnväg och ökad samordning mellanolika transportföretag. Även länsstyrelserna i och länför fram möjligheterna att genom olika åtgärder kunna öka järnvägens andel avde inlerregionala transporterna av vissa varugrupper. Enligtlänsstyrelsen i framslår del som angeläget atl järnvägen kan fåen ökad belydelse för framförallt transporterna lill länel mot bakgrund av denrådande obalansen mellan in- och uttransporterna. I högfrekventa och långvägarelationer bedöms järnvägen genom en utökad samlastningsverksamhel kunna blikonkurrenskraftig även vid ensiaka mäss- och partigodssändningar underfömlsättning au tidsförlusterna kan begränsas. Sjöfartenbedöms i flertalet planer även fortsättningsvis komma atl handha en betydandedel av de inlerregionala mäss- och parligodstransporterna. Del gäller i förstahand petroleumprodukter, mineraliska råvaror och andra volymmässigt betydandevaruslag. Deinlerregionala styckegodstransporterna beräknas av