prop · G2031 · 1978-12-31 00:00:00 — Skyddsrumsavgift bör enligtutredningen kunna jämstäUas med anläggningsbidrag och dragas av med 5 %om åretvid planenlig avskrivning. Det innebär en avskrivningstid på 20 år.Skyddsrummet kan enligt förbundets bedömande inte jämställas med en vanlignyttighet knuten till fastigheten. Reglerna för skyddsrumsbyggande avseende bl.a. var skyddsrum skall uppföras och hur de skall vara beskaffade har undertiden från andra väridskriget ändrats ett flertal gånger. Någon anledning antaatt ändringar inte kommer att ske även med relativt kortaintervaller finns inte. Med hänsyn härtill bör avskrivningstiden förkortas tUlförslagsvis maximalt , varvid avskrivningsprocenten skulle bli . Denersättning som erhålls grundas på en normalkostnad. Det är enligt förbundettroligt att den faktiska kostnaden inte sällan kommer att vara högre än denerhållna ersättningen. I sådant fall skuUe överkost- 1978/79:1 21 nåden få ingå i avskrivningsunderlaget samt skrivas av med1,(för stenhus). Den som däremot endast lämnar bidrag i form av skyddsrumsavgiftfår dra av sin kostnad , eller enligt förbundets åsikt , vid planenligavskrivning. För att skapa en större rättvisa mellan dessa kategorier bordeäven s. k. överkostnader få skrivas av med motsvarande procentsats, 10 %.Enligt utredningens förslag skall för icke mervärdeskattepliktigafastighetsägare utgå tillägg på normalkostnads-beloppen. 1 och med attprocentsatsen införs i lagen måste lagen ändras när mervärdeskatten ändras. Detär enligt förbundet inte en rationell ordning. Förbundet anser det naturiigareatt i lagen endast hänvisas tUl gäUande mervärdeskattenivå eller viss deldärav. Förbundet erinrar slutligen om att byggnadslovsavgift ofta beräknas på gmndvalav våningsytan, dvs. även med beaktande av den yta skyddsrummet upptar. Medhänsyn till att byggandet av skyddsrum är ett tvång som endast drabbar vissafastighetsägare bör enligt förbundet föreskrivas att byggnadslovsavgift intefår tas ut på skyddsrumsdelen. anser alt garantier måste ges för tillräckliga byggnadskreditiv,så att inte önskvärd nyproduktion förhindras av likviditetsskäl till följd avskyddsrumsavgifterna. Enligt föreningens uppfattning är skyddsrumsavgifternainte av sådant slag att de i skattehänseende kan påräkna samma behandling somavskrivningsbara anläggningsbidrag. Erläggandet av skyddsrumsavgiften höjerinte värdet på fastigheten. Civilrättsligt och genom stadgandet i kommunalskattelagenär därför anläggningsbidrag i motsats till skyddsrumsavgift aktiverbart. Föratt skyddsrumsavgiften skall få den skaitemässiga behandling som utredningenanser önskvärd krävs därför antingen ett uttryckligt stadgande därom ikommunalskattelagen eller ett mycket klart ställningstagande i en eventuellproposition med anledning av utredningens betänkande. Föreningen finner intenågot skäl till att avskaffa de i kommunalskattelagen införda bestämmelserna omrätt till avdrag för bl. a. luckor. Föreningen anser därför attutredningens synpunkter i detta hänseende inte kan läggas till grund för någonändring i kommunalskattelagen. Föreningen har också erinringar motskyddsrumsutredningens förslag att ersättningsbara merkostnader skall beräknas exkl.mervärdeskall och att den som inte betalar mervärdeskatt skall få tillägg tillersättningen. Detta innebär enligt föreningen vissa orättvisor. För att kommatill rätta härmed bör 6 § i förslaget utgå och ersättningen i stället beräknasså alt den täcker mervärdeskatten. Utbetald ersättning skall emellertid endaslmotsvara den ersättningsberättigades verkliga kostnad. Av denna anledning skallersättningsberättigad som har aviyfisräti inte få ersättning för mervärdeskattsom är avlyftbar. Om ersättningen beräknas på kostnad inkl. mervärdeskattbehöver inte procentsatsen justeras allteftersom mervärdeskattesatsernaändras. Principen att skyddsrumsavgiften skall beräknas på den ökning avskyddsbehovet som byggnadsåtgärden medför är så viktig alt den bör uttalas ilagtexten. Föreningen anser att fastigheten inte skall belastas med avgift omökningen av skyddsbehovet är ringa eller om det 1978/79:1 22 kan sättas i fråga om det över huvud taget har uppkommitnågot nytt skyddsbehov. Det i betänkandet angivna systemet atl tvinga fram ettfredsutnyttjande av skyddsrummet kan enligt föreningen medföra ett motstånd motatt bygga skyddsrum. Samhället bör stimulera det ökade fredsutnyttjandet.Föreningen anser att byggherren, åtminstone för de skyddsrum som inte betingasav fastighetens egna skyddsbehov, skall erhålla kompensation för de lokaler sominte med rimlig insats kan ges ett vardagsutnyttjande. Det är väsentligt attsamhället före projekteringsstart samråder med och informerar byggherrenom att ett skyddsrum skall placeras i byggnaden så att en fullgod planeringhinns med. anser att normalkostnadensbelopp inte bör anges i lagen. Risken är stor för att oberäknade justeringar avkrontalen måste göras. Det är bättre att i lagen ange principerna för beräkningav normalkostnaden och att regeringen fortlöpande detalj-reglerarnormalkostnaden. Samma mening har länssiyrelsen i samt, vadgäller procentsatsen för kompensation i fråga om mervärdeskatt. framhåller i yttrande överskyddsrumsutredningens rapport om vissa kostnadsfrågor i samband med kommunernasmedverkan vid skyddsrumsbyggandet att det nya skyddsrumssystemet åsamkarkommunerna merkostnader som inte uppvägs av besparingar. Förbundet har denprincipiella uppfattningen att kommunerna skall ersättas av staten för dessamerkostnader. Förbundet hävdar att skyddsrumsbyggandel är en totalförsvarsuppgiftoch att kostnader för totalförsvaret bör bäras av staten. Förbundet framhållervidare att ett stort antal kommuner är helt befriade från uppgifter ochkostnader för skyddsrumsbyggandet. Ett fasthållande vid principen omlikställighet mellan alla kommuner då det gäller att bära kostnader församhällsuppgifter på lokal nivå motiverar att staten svarar för demerkostnader som vissa kommuner i landet drabbas av i det här sammanhanget. Denårliga kostnaden för administration av skyddsrumsbyggandet i skyddsrumskommunernakan komma att uppgå till något mera än 10 milj. kr. Fördelat påskyddsrumskommunerna blir det fråga om så obetydliga belopp tUl varje kommunatt ett särskilt statsbidrag inte ter sig angeläget. Förbundet anser därför attden delen av merkostnaderna för skyddsrumsbyggandet kan bäras av kommunerna. 4 Föredraganden 4.1 Inledning Vid beslutades en genomgripandeomarbetning av civilförsvarslagens (1960:74, omtryckt 1975.712, ändrad senast1978: 263) regler om skyddsrum (prop. 1975:21, FöU 1975:17, rskr 1975: 174).Anordnandet av skyddsrum fick en fast anknytning till kommunernas planeringav bebyggelsen, och kommunerna fick ansvar för att 1978/79:1 23 skyddsrummen anordnas på ett ändamålsenligt sätt. Skyddsrumskall som anordnas i orter som bedöms kunna bli särskilt utsatta vidstridshandlingar. Enligt beslut som regeringen har meddelat (SFS 1976:650,ändrad senast 1977:617) berörs tätorter i sammanlagt 203 kommuner avskyddsrumsbyggandet. I andra områden skall enklare åtgärder kunna vidtas närdet behövs vid beredskapstillfälle. Skyddsrummen skall mer än tidigare anpassastill och planeras efter de verkliga behoven. För detta ändamål skall en särskildskyddsrumsplanering äga rum i de kommuner där skyddsrum skall anordnas. Förvarje skyddsrumsort upprättar kommunen en skyddsrumsplan. Kommunens planeringavser det behov av skyddsrum som uppkommer på grund av den fortlöpandebyggnadsproduktionen och det behov som finns i redan bebyggda områden. Hänsyn skall tas till befolkningens fördelning under dagenoch . Också personer som bor i småhusområden och mindre byggnaderskall enligt de nya reglerna räknas in i skyddsbehovet. Kommunen beslutar medledning av skyddsrumsplanen var skyddsrum skall inrättas. Skyddsrum skallanordnas i samband med att nya anläggningar och byggnader uppförs men inte somhittills behöva ställas i ordning i varje enskUd anläggning eller byggnad. Istället skall skyddsrummen placeras i byggnader som är särskUt lämpliga medhänsyn till möjligheter att inom rimlig tid nå skyddsrummen och till ekonomiskasynpunkter. Det är betydelsefullt att skyddsrummen i första hand anordnas iutrymmen som ändå skall finnas i byggnaden. De nya bestämmelserna skall, med vissa undantag enligtövergångsbestämmelserna, tillämpas fr. o. m. . Fastighetsägaresom åläggs att anordna skyddsrum har enligt riksdagsbeslut rätt att fåersättning härför av statsmedel. Denna ersättning skall beräknas med hänsyntill antalet platser i skyddsrummet och normalkostnaden för att anordna, vårdaoch underhålla en skyddsrumsplats. Ersättningen skall bestämmas avlänsstyrelsen och betalas ut när skyddsrummet har slutbesiktigats, dvs. närskyddsrummet är avsynat och godkänt av . Enligt 56 § CivUförsvarslagenskaU normalkostnaden bestämmas i särskild lag. De nya reglerna innebär således att skyddsrummen skallfinansieras över statsbudgeten. Den som uppför ny anläggning eller byggnad i enskyddsrumsort skall dock betala den del av skyddsrumskostnaden, s. k.skyddsrumsavgift, som är att hänföra till anläggningens eller byggnadens behovav skyddsrumsplatser. Bestämmelserna om skyddsrumsavgifl avser inte bara nybyggnadutan också ombyggnad och till- eller påbyggnad av befintlig anläggning ellerbyggnad samt befintlig anläggning eller byggnad som inreds till väsentligenannat ändamål än det förutvarande. För det behov av skyddsrum som avserbostäder skall skyddsrumsavgifl inte tas ut. Bostadsbyggandet avlastashärigenom alla skyddsrumskostnader. Jag vill här nämna att de nya reglerna omskyddsrumsbyggandet endast till viss del berör skyddet för sjukvården i krig.Denna fråga utreds f. n. särskUt (S 1976:05), Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade minföreträdare Prop, 1978/79:1 24 särskilda sakkunniga (Fö 1975:03) för att utreda vilkanärmare bestämmelser som behövs för att övergå till det nyaskyddsrumssystemet. De sakkunniga, som antog benämningen 1975 årsskyddsrumsutredning, har förut lämnat förslag till bestämmelser för kommunernasskyddsrumsplanering och till administrativa rutiner m, m. för atl genomföraskyddsrumsbyggandet. I dessa frågor har regeringen fattat beslut. Regeringenhar också förordnat (SFS 1977:618), att den som avser att påbörjabyggnadsföretag som avses i 32 § civilförsvarslagen får begära besked avkommunen om skyddsrum skall finnas i anläggningen eller byggnaden och hur stortdet i så fall skall vara. har överlämnat betänkandet (Ds Fö1977:1) Normalkostnad för skyddsrum. Utredningen redovisar i betänkandetgrunder för ersättnings- och avgiftsberäkning och föreslår schabloner förberäkning av ersättning resp. skyddsrumsavgift. har i anslutning till betänkandet ien särskild skrivelse föreslagit att skyddsrumsbyggandethelt finansieras med statliga medel och att civilförsvarslagen ändras så att bestämmelseni 55 § om skyddsrumsavgift utgår. har vidare i en rapport den 20januari 1977 belyst de frågor som har samband med kommunernas medverkan vidskyddsrumsbyggandet. Syftet har varit att belysa dels arten och storleken avkommunernas kostnader för planläggning och administration av det nyaskyddsrumssystemet, dels vilka besparingar som kommunerna vid en jämförelse medhittillsvarande regler kan göra genom det nya systemet. olika förslag har remissbehandlats. Jag övergår i det följande till att behandla utredningensförslag till ändringar i civilförsvarslagen angående skyddsrumsavgift ochgrunderna för beräkning av ersättning för skyddsrumsbyggande samt vissa andrafrågor i anslutning till detta. Som har framgått av det föregående skall, när de nyareglerna om skyddsrum skall böria tillämpas fr. o. m. ,skyddsrumsavgifter tas ut av dem som uppför nya anläggningar eller byggnader iskyddsrumsorter. Avgift behöver dock inte betalas för byggnad eller del avbyggnad som är avsedd för bostadsändamål. Frågan om vem som slutligen skall svara för kostnadernaför skyddsrum enligt kommunernas skyddsrumsplaner behandlades i prop. 1975:21.1 propositionen framhölls all ett alternativ till avgiftsfinansieringen är attfinansiera skyddsrummen med allmänna medel. Motivet för att bygga skyddsrumligger nämligen i den säkerhetspolitiska synen. Möjlighet att skyddabefolkningen är en av förutsättningarna för ett meningsfullt försvar. Dettatalar för att skyddsrumsbyggandet bör ses som en del av totalförsvaret. Delråder inte heller någon direkt koppling mellan tillkomsten av ett visstskyddsrum och dem som bor eller arbetar i den byggnad där detta skyddsruminryms. Skyddsrummet skall nämligen upplåtas och vara tillgängligt för allaskyddssökande. 1978/79:1 25 detta hänseende betraktas som kollektiv. Mot bakgrund av att skyddsrummen tidigare i princip harbekostats av fastighetsägarna ansågs emellertid proposition att densom äger eller uppför en ny anläggning eller byggnad också i fortsättningen börsvara för skyddsrumskostnaden. Bostadsbyggandet borde dock inte belastas av ensådan kostnad. På grund av atl man i den nya skyddsrumsplaneringen inte längreutgår från att varie fastighet behöver ha eget skyddsram utan att i ställetbara vissa fastighetsägare åläggs att anordna skyddsrum, som oftast skall täckabehovet for flera anläggningar och byggnader, infördes i 55 § civUförsvarslagenbestämmelser om att den som uppför ny anläggning eller byggnad skall betalaskyddsrumsavgift. Avgiften skall bestämmas med hänsyn till det antal personerinom anläggningen eller byggnaden som beräknas behöva skyddsrum oavsett omskyddsrum anordnas i fastigheten eller inte. har haft till uppgift att föreslåregler och föreskrifter för tillämpningen av det nya skyddsramssystemet. Utredningenhar därvid ägnat stor uppmärksamhet åt att försöka finna så enkla former sommöjligt för tillämpningen av systemet. Utredningen har i sin strävan efter attförenkla den administration som är förenad med skyddsrumsbyggandet ocksågranskat följderna av att ta ut skyddsrumsavgifter. Skyddsrumsutredningenpekar på att nya omständigheter har kommit fram vid detta arbete. mening har avgiftssystemet därvid av flera skäl kommit attframstå som olämpligt. Utredningen framhåller att den föreslagna beräkningen aversättning tiU dem som bygger skyddsrum och av skyddsrumsavgift för dem somskall betala sådan avgift i vissa fall leder till att avgiftspliktiga byggarefår betala högre skyddsrumsavgift än vad de får i ersättning räknat för varieplats. Skillnaden kan ofta vara så stor som och i extrema fall gå upp till35 %. Detta beror på att ersättningen är differentierad och relativt låg förskyddsrum som läggs i betongbyggnader jämfört med i byggnader av lättarekonstruktion. Skyddsrumsavgiften beräknas däremot som ett genomsnitt avförekommande ersättningar. Skillnaden förstärks av atl avgiften beräknas så attden täcker mervärdeskatt för skyddsrummet, medan ersättningen i normalfalletavser merkostnaden för skyddsrum utan hänsyn till mervärdeskatt. Utredningen anför vidare som skäl mot att ta ut skyddsramSavgiftdet merarbete som är förenat med atl administrera avgiften. Detta arbete berörkommuner och länsstyrelser som har att beräkna avgiftsgrundande behov avskyddsrumsplatser och att fastställa avgiften. Metoden blir i princip den attbyggherren fyller i en deklaration för den projekterade byggnaden. Avdeklarationen skall framgå byggnadens ytor fördelade på olika ändamål.Behovstalen varierar allt efter del angivna ändamålet och blir bestämmande förden sammanlagda skyddsrumsavgiften. granskar uppgifterna isamband med byggnadslovsprövningen. Utredningen anför att det ofta blir frågaom besvärliga gränsdragningar när behovstalen skall bestämmas. Den avgift somskall eriäggas kommer i vissa fall att uppfattas som orättvis. Det förhållandetatt systemet inte heller garanterar att skyddsrum verkligen tUlkommer inärheten av berörd 1978/79:1 26 byggnad eller anläggning kan också resultera iinvändningar och kritik. Risk finns för att systemet uppfattas som ökat byggkrångelav dem som bygger. Ett annat skäl som enligt utredningen talar mot systemetmed att ta ut skyddsrumsavgift är svårigheten att få kredit för avgiften. Dettabedöms bli ett problem särskilt för små och medelstora företag. Avgifternainnebär vidare att regionala olikheter uppkommer mellan skyddsrumsorter ochandra orter. Denna olikhet kan inte undvikas om skyddsrumsavgifter tas ut. har beräknat attskyddsrumsavgifterna prisläge skulle uppgå till ca 56 milj. kr. Av detta belopp avser hälften enskilda byggare och den andra hälften detallmännas byggnadsverksamhet. Om hänsyn tas till att skyddsrumsavgiften äravdragsgill kostnad vid beskattning kommer nettointäkten för det allmänna attbegränsas till ca 14 milj. kr. Mot bakgrund av vad som sålunda har kommit fram finner jagdet angeläget att frågan om systemet med skyddsrumsavgift tas upp till nyttövervägande från såväl administrativa som finansieUa synpunkter. En väsentlig bakgrund tUl en sådan omprövning är deiakttagelser som skyddsrumsutredningen har gjort under sitt arbete med attutforma verkställighetsföreskrifter till civilförsvarslagen. Utredningen harpekat på en rad olägenheter av avgiftssystemet och svårigheter både för myndighetersom skall administrera avgifterna och för de byggare som skall betala dem. motiveringar för förslaget att ta bort avgiften och iflera remissyttranden förekommer uttryck som byggkrångel och orättvisor. a. att en deklaration skall lämnas av den som bygger, att det ärsvårt för kommunerna att entydigt tillämpa de normer som skall gälla förberäkning av avgift, att administrationen innehåller ett flertal arbetsmomentför kommuner, länsstyrelser och civUförsvarsstyrelsen samt att för en och sammabyggare skyddsrumsavgiften ibland blir högre än den ersättning han får för attha utfört skyddsrummet. Utredningen har också pekat på att det blir regionalaolikheter mellan skyddsrumsorter och icke-skyddsrumsorter. Olägenheterna avavgiftssystemet är enligt skyddsrumsutredningen avsevärt större än vad somkunde förutses när de principiella övervägandena gjordes . Fleraremissinstanser, bl. a. och flera länsstyrelser, anserockså att starka skäl finns för att ompröva systemet med skyddsrumsavgifter. Vid behandlingen av prop. 1975:21 beräknades ca entredjedel av kostnaderna för skyddsrumsproduktionen komma att finansieras medskyddsrumsavgifter när det nya systemet har trätt i kraft. Skyddsrumsutredningenskalkyler visar att nettointäkten för staten blir mindre än vad som beräknadesvid riksdagsbeslut. Olägenheterna med det system för att beräkna och ta utskyddsrumsavgifter som infördes genom riksdagsbeslut om skyddsrumsbyggandetm. m. har visat sig bli så stora att systemet enligt min mening inte börbehållas. Jag föreslår därför att civilförsvarslagen ändras så att skyldighetalt betala skyddsrumsavgift inte skall föreligga. 1978/79:1 27 byggandet kommer därigenom att i sin helhet finansieras av stadiga medel. 4.3 Ersättning för skyddsrumskostnad Enligt riksdagsbeslut skaU fr. o. m. den ! juli1979 ersättning av statsmedel utgå till den som anordnar skyddsrum.Ersättningen skall utgå som ett direkt bidrag. Kostnaden förskyddsrumsfunktionen kan därigenom särskiljas från kostnaden för byggnadensövriga funktioner, vilket har särskild betydelse när det gäller att angebostadskostnaderna. Vidare kan bidragen redovisas som en försvarskostnad överstatsbudgetens fjärde huvudtitel. 1 propositionen framhölls att vissa krav måste ställas påreglerna om statlig ersättning till dem som anordnar skyddsrummen. Reglerna börvidare främja största möjliga fredsanvändning av skyddsrumsutrymmet och ocksåge en garanti för att de ägare eller nyttjare av fastigheter som enligt skyddsrumsplanenåläggs att anordna skyddsrum inte belastas extra men heller inte systematiskttjänar på skyddsrumsfunktionen. Reglerna bör vara enkla att tillämpa. Ett helträttvist system för att bestämma merkostnaderna även för extra skyddsramsutrymmekan, framhöll dåvarande departementschefen, inte utformas utan inveckladeregler. Om ersättning utgår endast för de skyddsrumsspecifika merkostnaderna,ökar motiven för projekteraren att finna lösningar som går ut på störstamöjliga fredsanvändning. Med skyddsrumsspecifika merkostnader förstås i dettasammanhang kostnader som huvudsakligen är orsakade av krav på förstärkning avbärande delar, anskaffning av dörrar och filter för luft rening eller liknandeåtgärder i samband med husets uppförande. 1 propositionen framhölls att övervägande skäl talade föratt ersättning till dem som anordnar skyddsrum bara utges fördeskyddsrumsspecifika merkostnaderna. Dessa kostnader borde beräknas med ledningav fastställda schabloner. I princip borde ersättningen motsvara produkten avantalet färdigställda platser i skyddsrummet och den beräknade kostnaden föratt anordna en skyddsrumsplals. Denna kostnad, normalkostnaden, bordefastställas i särskUd lag och i princip vara lika stor i hela landet. Inormalkostnaden borde inräknas ett engångsbelopp avsett att utgöra skäligersättning för skyddsrummets framtida vård och underhåll. anförde, att det för sin del var berettatt godta det föreslagna finansieringssystemet men att, när förslaget omnormalkostnad underställs , systemet borde anpassas så att manundviker eventuella risker för regionala olikheter när det gäller denekonomiska belastningen. anförde också att man inte villeförorda särskild ersättning för särskilda utrymmen som tillkommer enbart pågrund av skyddsrumskravet. En sådan möjlighet skulle enligt utskottet kunnamotverka strävan efter lämplig meranvändning av skyddsrummen i fredstid. Som har nämnts har skyddsrumsutredningen ocksåhaft till uppgift att föreslå regler och föreskrifter om beräkning aversättning för 1978/79:1 28 Utredningen utgår enligt sinadirektiv från att ersättning bara bör utgå för de skyddsrumsspecifikamerkostnaderna, dvs. för kostnader för förstärkning av stomme, särskildadörrar, ventilationsanordningar m. m. Ersättning bör däremot inte utgå förindirekta kostnader på grund av de restriktioner som läggs på fastigheten ellerden minskade yta som lokalerna får till följd av skyddsrummet. Denna faktiskamerkostnad kan enligt utredningen variera kraftigt från skyddsrum tillskyddsrum. Stora skyddsrum är i regel bUligare per plats än små skyddsrum.Kostnaden för skyddsrum i byggnad med betongkonstruktion är avsevärt lägre änför skyddsrum i byggnad av lätt konstruktionsmaterial, t. ex. med regelväggareller i lättbetong. Utredningenerinrar om de olika krav på utformningen av normalkostnaden som framgår av1975 års riksdagsbeslut. Dessa krav är enligt utredningen delvis svåra attförena med varandra. Sålunda kan kravet på enkelhet behöva jämkas för att detskall vara möjligt att också tillgodose kravet att ingen skall belastas extramen inte heller systematiskt tjäna på skyddsrumsfunktionen eller att reglernaskall främja största möjliga fredsanvändning. Kraven på att ingen skallbelastas extra men inte heller systematiskt tjäna på skyddsrumsfunktionen kanenligt utredningen tUlgodoses relativt väl genom att normalkostnaden delas uppi en fast del för skyddsrummet som helhet och en rörlig del som avser antaletplatser i skyddsrummet, samt genom att olika normer tillämpas för skyddsrum ibetongbyggnad och skyddsrum i lätt byggnad. En dylik modell ger en relativt riktigbild av skyddsrumsmerkostnaden utan systematiska fel. Om normalkostnadendäremot bestäms som enbart ersättning i kronor per plats eller inte tar hänsyntill byggnadens konstruktionsmaterial, byggs enligt utredningen systematiskafel in i beräkningarna. För den enskilde byggaren tUlgodoses kravet på enkelhetmed båda modellerna. För kommunernas, länsstyrelsernas ochcivilförsvarsstyrelsens administrativa arbete är däremot en enda normalkostnadenklare. En sådan förenkling bör dock enligt utredningen inte få leda till attsystematiska fel kan drabba eller gynna dem som bygger. De administrativaproblemen för kommunerna, länsstyrelserna och civUförsvarsstyrelsen är enligtutredningen inte större än att de kan lösas.