prop · G20388 · 1978-12-31 00:00:00 — 1978/79:88 Regeringens proposition 1978/79: 88 om försöksverksamhet med användning av telefon vidrättegång; Regeringenföreslär all ania del förslag som har lagils upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen föresläs en lag som innebär att del vid vissa domslolar kananordnas försöksverksamhet med användning av lelefon vid rättegång. Lagenföreslås träda i krafl och gälla lill uigången av . Prop.1978/79:88 2 Lag om försöksverksamhet med användning av telefon vidrättegång Härigenom föreskrivs följande. 1 § Vid deallmänna domstolar som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,besiämmer får vid handläggning av mäl försöksvis användastelefon i enlighet med vad som anges i denna lag. Beslut om sädanförsöksverksamhet får avse högsl tio tingsrätter och högsl två hovrätter. 2 § Vidförhandling enligt 42 kap. 10, 12- 14 § eller 20 § andra stycket rällegångsbalkeneller 5 S lagen (1974:8) om rättegången i Ivisiemål om mindre värden får parthelt eller delvis utföra sin talan och höras per telefon, i den mån rättenfinner del lämpligt och parterna samtycker till det. Detsamma gäller i fråga omhuvudförhandling i brottmål, vari anledning ej föiekommer all ådöma annanbrottspåföljd än böier. 3 S Förhör med viilneeller sakkunnig får hållas per lelefon, i den mån rälien finner del lämpligt samlparterna och den som skall höras samtycker till del. Delsamma gäller förhör ibrottmål med målsägande som hörs i anledning av åklagarens talan. 4 § Vidförhandling dä telefon används får även annan åtgärd som står i nära sambandmed parts utförande av talan eller med hörande av part, målsägande, vittneeller sakkunnig vidtas per telefon. 5 § Under försöksverksamheten får kallelse lillförhandling eller till för hör per telefon ske i den ordning rätlen finner lämpligt. I kallelse till den som skall utföra sin talan eller höras per lelefon får ej utsättas påföljd. 6 § I fråga om rält lill ersättning och förskott på sådan ersältningvid medverkan i rättegång per telefon tillämpas vad som är föreskrivet om ersättning och förskott vid inställelse till förhandling. Denna lag träder i kraft och gäller tillutgången av . Prop.1978/79:88 3 Närvarande: statsministem , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, . , , De , , , , Lagrådsremiss med förslag om försöksverksamhet medanvändning av telefon vid rättegång liUsalles rättegångsutredningen (Ju1977:06)' med uppdrag atl göra en översyn av rällegängsförfarandet vid allmändomstol. Översynen syftar till alt göra förfarandet mera fiexibell saml såvitt möjliglsnabbare, enklare och billigare ulan alt befogade rättssäkerhelskrav sätts ätsidan. Både tvistemål och brottmål omfattas av uppdraget. har under sill arbele övervägtmöjligheterna att använda lelefon vid rättegång. Inom utredningens sekretariathar en promemoria utarbetats i frågan. Utredningen anser alt de i promemorianupptagna förslagen är värda atl pröva innan slutlig ställning las lill frågan.1 skrivelse lill regeringen har utredningen därför hemställtatt en försöksverksamhet i fråga om användning av lelefon vid rättegång fåranordnas i enlighel med vad som föreslås i promemorian. Promemorian bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 1. Efter remiss har yttranden över framställningen avgetts avriksåklagaren (), , hovrätten över och , Stockholmstingsrätt, , , , statskontoret,(), , och Föreningen . En sammanslällning av remissyttrandena bör fogas lillprotokollet i della ärende som bilaga 2. ' Ledamöier justitiekanslem , ordförande,ledamöterna chefsrådmannen , advokaten , f.d.kommunalrådet och länsåklagaren . Prop.1978/79:88 4 2.1 Gällande ordning m. m. Rättegången vid de allmänna domstolarna, dvs. lingsrätlerna,hovrätterna och högsta domstolen, regleras i (RB). Balken byggerpå principer om rättegångens munllighel. koncentration och omedelbarhet.Innebörden härav brukar sammanfattas på följande säll. Process-materialel skallläggas fram för domsiolen i munllig form vid en förhandling. Målels avgörandeskall omedelbarl bygga på della material. görs möjligl genom allförhandlingen slutförs vid ell enda ränegångstillfälle eller vid rätlegångslillfällensom ligger nära varandra i liden. 1 fråga om bevisningen bygger RB på all fribevisprövning lillämpas. innebär att någon begränsning inte ställs upp i frägaom de kunskapskällor som får användas för sakens utredning och an domstolen vidvärderingen av den föreliggande bevisningen inte är bunden av några formellaregler. I fråga om vissa tvistemål har genom lagen (1974:8) omrättegängen i tvistemål om mindre värden (småmålslagen) införts en reglering avrällegängsförfarandet som syftar till en mindre kostsam och omständlig procedurför tvisllösning vid de allmänna domslolarna. Tvisiemål och brollmäl skall enligt RB normall avgörasefter en huvudförhandling vid vilken parterna skall inställa sig inför rätten.När det gäller förberedelsestadiet i tvisiemål har rälien däremoi en viss valfriheimellan all kalla parterna munllig förhandling och atl läla dem yttra sigskriftligen. För förberedelse av huvudförhandling i brotlmäl ger RB ingasärskilda regler. Genom utvecklingen pä telekommunikationernas område finnsmöjligheter alt låta ett sammanträde med tre eller fiera personer ersättas aven s.k. lelekonferens. En sådan kan bestå i atl personer som befinner sig päolika platser deltar i ett gemensami lelefonsamtal. En annan form av lelekonferensär all man vid ell sammanträde med tvä eller fiera deltagare inhämtar uppgifterfrän en person pä annan plats per telefon. Vid RB:s tillkomst torde man inte haräknai med möjligheten all kunna handlägga mål eller ärenden med utnyttjande avlelekonferens. Delta kommer till uttryck i RB:s terminologi. Bestämmelserna i förhandling i tvistemål och brottmål utgår från att part eller annan ej kanvara närvarande vid förhandling annat än genom att inställa sig vid domstolen. Även om således RB ej medger lelekonferens vid deförhandlingar som regleras i balken finns likväl ett visst ulrymme föranvändning av telefon i del ordinära förfarandet vid allmän domstol. Ett vikliglanvändningsområde för telefon i del dagliga domslolsarbelel är självfallel konlaklermed parter, vittnen och andra vid exempelvis ulsäliande av mål lillförhandling. Vid vissa konlakler mellan domstol och parter som inie ärreglerade i RB såsom förberedelse i brollmäl kan några formella hinder mot lelekonferensknappast anses föreligga. Prop.1978/79:88 5 för småmålslagen är läget någoiannorlunda. I förarbetena (prop. 1973:87 s. 164 och 189) förutsätts attåtminstone viss del av målels handläggning kan ske per lelefon. Där uttalasnämligen att om stämningsansökan är bristfällig bör rälten bistå parlen med allavhjälpa brislen, vilkel kan ske per lelefon. Vidare sägs atl om nägon avparterna åberopat muntlig bevisning del ofta lorde vara moliverai all genom ytierligarekoniaki med parterna, antingen skriftligen eller per lelefon. söka skapaklarhet i om bevisningen verkligen är nödvändig. 1 14 § småmålslagenföreskrivs alt yttrande över käromäl får göras skriftligen eller muntligen ochatt muntligt yttrande skall upptecknas genom rättens försorg. Något formellthinder mot atl yttrandet lämnas per telefon finns inte. 1 övrigi lorde delemellertid vara Iveksaml i vad mån lelefon fär användas i smämålsförfarandei. I sin framställning föreslår utredningen atlförsöksverksamhet med användning av telefon vid rättegång får anordnas ienlighet med vad som sägs i den lidigare nämnda promemorian.Försöksverksamheten föresläs ske vid nägra allmänna domstolar somdomstolsverket bestämmer. Enligt promemorian bör verksamheten koncentrerastill förslagsvis tio tingsrätter och tvä hovrällsavdelningar. För tvistemålens del föresläs att sammanträde enligt 42kap. 10, 12- 14 § eller 20 § andra slyckel RB eller 5 S småmålslagen får ulanhinder av vad som annars gäller hell eller delvis hållas per lelefon, om rälienfinner del lämpligi och parterna samtycker därtill. Vidare föreslår ulredningen atl muntlig bevisning itvistemål och brollmäl saml utsaga av målsägande i brotlmäl får utan hinder avvad som annars gäller uppläs per telefon, om rätten finner del lämpligi ochparterna saml den som skall höras samtycker därtill. Beiräffande utredningens närmare överväganden hänvisastill promemorian. Utredningens framställning har fåll ett positivtmottagande under remissbehandlingen. Förslaget tillstyrks i huvudsak avremissinstanserna. Frän fiera håll framförs den uppfattningen att användning avtelefon är ägnad all förenkla och förbilliga förfarandet i vissa mål. Å andrasidan pekar fiera instanser på atl problem av teknisk och processuell natur ärförenade med en ordning där användning av lelefon delvis ersätter nuvarande munlligaeller skriftliga handläggning. Försl efter en försöksverksamhet, framhållsdel, är det möjligt all överblicka konsekvenserna i olika hänseenden avtelefonanvändning. Några remissinstanser föreslår atl man under försöksverksamheten också får möjlighet att höra tilltaladi brotlmäl per lelefon i vissa fall när del är uppenbart all strängare påföljdän böter inte kommer i fråga. Från några häll ifrågasätts den närmareutformningen av den föreslagna lagen. En sammanslällning av remissyttrandena finns som nämnls ibilaga 2. 2.4 Behovet av en försöksverksamhet För egen del villjag försl underslryka all RB:sprinciperom munllighel, koncenlraiion och omedelbarhel har slorl värde från fierasynpunkier. Principerna är bl.a. ägnade alt medföra en hög grad avrättssäkerhet. Samiidigi är del väseniligi all pröva varje möjlighel lill ettbilligare, enklare och snabbare domslolsförfarande ulan all rällssäkerhelenåsidosätts. Tekniska hjälpmedel för kommunikalion kommer här in i bilden.Tanken atl hell eller delvis ersätta olika slag av inslällelse till förhandlingmed lelekonferens behöver inie vara oförenlig med RB:s grundläggande principer. Bland länkbara fördelar med lelekonferens märks främst möjlighelernatill kostnadsbesparingar. Jag vill i della sammanhang erinra om den nyligenutfärdade förordningen (1978: 143) om sparsamhet i fråga om statliga tjänsteresor.Där sägs atl myndighet bör beakta all den utveckling på telekom-munikaiionernasområde som har ägl rum också innebär nya möjligheler alt tilllägre koslnader ersätta tjänsteresor med telekonfe-renser. Enligt förordningenbör hänsyn särskilt las till vad som anförts i statskontorets tryckta rapport(1977:38) Telekonferenser i statsförvaltningen. Utöver kostnadsbesparingartorde telekonferenser vid domstol också i många fall kunna medföra en snabbareoch smidigare handläggning än som är fallet vid en vanlig muntlig förhandling. Vissa problem är ulan ivekan förbundna med användning av lelefoni della sammanhang. Flera remissinsianser pekar på de svårigheler som kanuppstå när del gäller att lillgodose kravel pä offenllighel vid förhandling.Vidare kan risken för felaktiga avgöranden öka om man i alltför stor ulsiräckninggör avkall på kravel på personlig inställelse inför domstolen. Munlligbevisning som upplagils per lelefon kan i en del fall tillmätas mindre värde änmotsvarande bevisning som har upptagits pä konventionellt sätl. Bland de övriga problem som dras upp av remissinstansernakan nämnas frägan hur identifiering av den som skall höras per lelefon skallanordnas. För egen del anserjag det inte möjligt att ulan närmareundersökning la siällning till behovet och lämplighelen av handläggning per lelefon.De länkbara fördelarna med den föreslagna ordningen motiverar enligt min meningalt sysiemel inie lämnas oprövat. Jag förordar därför i likhel med rällegängsulredningenatl en försöksverksamhet med telefon vid rällegång kommer UU stånd. 1978/79:88 7 2.5 Försöksverksamhetens omfattning och inriktning Rällegängsulredningen föreslår, som har nämnls,alt försöken skall omfatia dels sammanträde för muntlig förberedelse itvistemål enligt 42 kap. 10 och 12-14 §§ RB, huvudförhandling i förenklad formi tvistemål enligt 42 kap. 20 S andra stycket RB och sammanträde enligt 5 S småmålslagen,dels upplagande av muntlig bevisning i tvistemål och brottmål saml av uisaga avmålsägande i brottmål. Den angivna kalegorin förhandlingar förekommer, medundanlag för sammanträde enligt småmålslagen, i praktiken bara i tingsrätt.Förhör i bevissyfte kan däremoi förekomma både i tingsrätt och i hovrätt. Somallmänna förutsättningar för lelekonferens skall enligt förslaget gälla atträtlen finner del lämpligt samt att parterna och, vid förhör i bevissyfte, densom skall höras samtycker därtill. Remissinstanserna har i huvudsak ställt sig positiva till atltelefon får användas i den omfattning som utredningenhar föreslagil. Flera instanser, däribland RÅ och domareförbundet, föreslåremellertid alt lillämpningsområdel vidgas till att avse tilltalad vid huvudförhandlingi vissa bölesmål. Del anförs på den punkten atl den tilltalade i mål, somenligt 46 kap. 15 § andra stycket RB i princip kan avgöras utan hinder av hans utevaro,bör kunna ges möjlighet att "inställa" sig per telefon. I vart fallbör han beredas lillfälle atl under rättegången yttra sig per telefon. När det gäller atl bestämma området för lelekonferens villjagframhålla värdel av att man under försöksverksamheten får tillfälle att samlaerfarenheter frän så många delar av rättegängsförfarandet som möjligt. Det ärnämligen inte säkert atl erfarenheter från ett begränsat område utan vidare ärgenerellt tillämpliga. Å andra sidan bör man endast med försiktighet utsträckaförsöksverksamheten till områden där det av kostnads- eller rättssäkerhetsskäleller av andra orsaker kan finnas berättigad tveksamhet till telefonanvändning. Frän dessa utgångspunkter anser jag atttillämpningsområdet inte bör inskränkas i förhållande till utredningensförslag. I stället bör området utan olägenheter kunna vidgas något. Jag delarsålunda den återgivna uppfattningen hos fiera remissinstanser att man ibrottmål, där del inte finns anledning att ådöma annan brottspåföljd än böter,försöksvis bör tilläla förhör per telefon med den tilltalade. Det innebär attdomstolen i siörre utsträckning än nu skulle kunna underlåta att kalla dentilltalade personligen lill huvudförhandling inför rätlen. Vidare skulle, ifall då den tilltalade har kallals, målet oftare kunna avgöras trots att haninte har inställt sig. Jag vill därför förorda att försöksverksamheten även färomfatta nu angivna fall. I likhel med ulredningen anserjag atl del som villkor föratt lelekonferens skall fä användas i ett mäl mäste krävas att rätten finnerdet lämpligt. Nägon ovillkoriig rält för partema atl få en lelekonferens tillstånd bör Prop.1978/79:88 8 alllsii inte finnas. Å andra sidan bör del alltid krävasall parterna och, vid förhör med viiine. sakkunnig eller målsägande som hörs ianledning av åklagarens lalan, den som skall höras lämnar sill samlycke. Bland omsländigheier som bör lillmälas belydelse viddomstolens lämplighetsprövning kan nämnas. I dispositiva tvistemål kan som regel inte nägraprincipiella invändningar riktas mol telefonanvändning, om parterna samtycker sädan handläggning. I indisposiliva tvistemål och i brottmål, dvs. i måldär rälten har en utredningsskyldighet, blir lämplighetsprövningen däremoi avmer grannlaga natur. Kan användningen av lelefon befaras ävenlyra ulredningeni målet, bör telefon inie användas. Särskili vikligl är del alt rätten med urskiljninganvänder möjlighelen all höra en tilltalad per telefon. Vidare kan det finnasanledning atl iaktta försiktighet när det är fråga om vittnesförhör. Dettagäller framför allt när tilltron lill ell vittne kan ha avgörande belydelse i målel.I andra fall kan emellertid omsländighelerna vara sådana alt en vittnesuppgiftutan vidare kan godias. I sädana fall bör del normalt inte finnas någonanledning lill iveksamhel beiräffande användning av lelefon. Av avgörande belydelse för om telefon skall kunna användasi själva rättegångsförfarande! är atl identiteten hos den person domstolentalar med kan fastställas. 1 en del fall lorde identitetsfrågan inte innebäranågot problem såsom då lelefonsamtal skall föras med advokat i hans egenskap avombud för part. I andra fall kan frägan, som påpekas i promemorian, lösas genomall en trovärdig person intygar identiteten hos den person domstolen lalar med.Jag ålerkommer dessa spörsmål i specialmotiveringen. Som framhålls i promemorian är del möjligl atl förlikningi tvistemål kan bli svårare att åstadkomma, om domstolen väljer all hålla lelekonferensi stället för alt träffa parterna vid förhandling inför rälien. Vid lämplighetsprövningenbör delta beaktas. I mål enligt småmålslagen - där rätten enligt uttryckligföreskrift har att söka förlika parterna, om ej särskilda skäl föranleder annat- bör dock den nu berörda omsländigheten tillmätas mindre viki. Del är nämligenangeläget att försöksverksamheten inom smämålens omräde ej blir alltförbegränsad. I promemorian framhålls alt del är oriktigt all uppfattatelefonen bara som ett substitut för direkta personliga sammanträffanden. 1detta villjag instämma. bör ses också som ett komplement tillförhandling med personlig närvaro inför rätten. Genom telekonferens kan exempelvisskyddskonsulenler, läkare och andra, som annars endasl skulle ha medverkat irättegången via intyg, komma till tals vid förhandlingen. Eventuellabetänkligheter mol atl anordna lelekonferens bör vara betydligt mindre, om denmedverkan av part eller annan som man uppnår genom användningen av telefon intealls eller endast med svårighet hade kunnat åstadkommas på annat sätt. Ävendetta bör beaktas vid lämplighetsprövningen. 1978/79:88 9 Under försöksverksamheten bör användningen av telefon säviiigäller ordinära tvisiemål inie vara förbehällen nägon beslämd fas av förtarandei,exempelvis efter en inledande skriftlig handläggning. 1 siällei bör eftersirä-vasatt det, inom ramen för försöksverksamhetens allmänna tillämpningsområde, i såmånga olika situationer som möjligt blir belyst i vad mån del finns behov av lelekonferens.Inte heller bör användningen av telekonferens begränsas på del sättet allförhör med person i bevissyfte får ske endasl när båda parter är närvarande viddomstolen. Nägot krav på alt den som skall höras uppehäller sig inom riket börej ställas upp. Har rätlen i ell enskilt fall beslutat atl anordna telekonferensmen visar del sig under målels handläggning mindre lämpligt alt fullföljaförfarandet per lelefon, bör rälien vara oförhindrad all avbryta lelekonferensenoch uisälla målel lill handläggning i sedvanliga former. Som jag lidigare har anfört bör telekonferens inte fåanordnas utan all parterna har lämnal sill medgivande. Åierlas medgivande innanivislen är avgjord, får mälel handläggas pä sedvanligl säll. Däremoi bör parisom ångrar sill medgivande sedan saken avgjorts inte kunna få avgörandetundanröjt pä den grunden all lelekonferens använts i stället för det ordinäraförfarandet. Utöver nu redovisade förulsältningar för telekonferensgäller självfallel den allmänna förutsättningen atl kravet på offentlighet vidrättegången kan tillgodoses. Finns åhörare i domslolslokalen, måsle dessa kunnahöra allt vad som sägs under lelekonferensen. Kan della i vissl fall ej ske,saknas fömtsättningar alt anordna sådan konferens. Detla följer av 5 kap. RB. Även kostnadsaspekterna bör tas med i domstolensbedömning. Härvid bör bl. a. beaktas vad som anförs i statskontorets tidigarenämnda . I rältegångsutredningens promemoria lämnas en redogörelseför de olika teletekniska hjälpmedel som f.n. finns tillgängliga. 1 promemorianförordas att konferenstelefon av lägtalande modell kommer lill användning iförsöksverksamheten. Statskontoret har i sitt remissvar framhållit alt del iförvaltningen anskaffas huvudsakligen höglalande telefoner. Enligtstatskontorets uppfattning skulle det vara intressant om försöksverksamhetenäven omfaltade delta hjälpmedel. Jag vill för egen del framhålla angelägenheten av atlförsöksverksamheten även såvitt avser den tekniska sidan får en så bredinriktning som möjligt. Jag anser därför att det inte är lämpligt alt nu läsaförsöken vid en viss teknik. 1 stället bör möjligheten lämnas öppen atl underförsöksverksamheten välja de tekniska hjälpmedel som framstår som lämpligastutifrån de syften som försöken skall lillgodose. Jag anser - i huvudsaklig överensstämmelse med vadutredningen föreslagit - atl försöksverksamheten bör koncentreras till högsttio tingsrätter och ivå hovrätter. Det bör ankomma pä regeringen eller, efterregeringens Prop.1978/79:88 10 bemyndigande, att närmare bestämma vidvilka domstolar försöksverksamheten skall äga rum. Härvid bör eftersträvas atlverksamheten förläggs till domslolar som kan antas vara representativa för enstörre kategori. Sålunda bör bäde stora, medelstora och smä lingsrätier finnasmed. Även en geografisk spridning är önskvärd. Domstol med domkreis somomfattar glesbygd med siora avständ bör ocksä ingå i försöken. 1 den mån domsiolär indelad i avdelningar kan i särskild ordning föreskrivas all försöksverksamhelenskall bedrivas vid en eller fiera avdelningar. Under försöksverksamhelen bör del genom domsiolsverkelsförsorg lämnas råd lill domslolarna när del gäller lekniska problem.Domstolsverket bör ocksä fortlöpande följa verksamheten och vid behov spridainformation om gjorda erfarenheter bland de deltagande domslolarna. De grundläggande reglerna om försöksverksamhelen bör lasin i en särskild lag. Komplelterande bestämmelser kan tas in i förordning. Författningarnabör träda i kraft . Giltighetstiden bör begränsas till utgångenav är 1980. I enlighet med det anförda har inom jusiiliedepartementetupprättats förslag till lag om försöksverksamhet med användning av telefon vidrättegång. Förslaget bör fogas lill regeringsproiokollet i detta ärende sombilaga 3. Den föreslagna lagen lar endast sikte på vissa angivnadelar av rällegängsförfarandet. Därmed har inte ställning tagits till möjlighelernaoch lämplighelen av alt i andra fall använda sig av lelefon vid handläggning avmäl. I utredningens promemoria nämns bland annat förberedande av brollmäl som elllämpligt användningsområde. Planering av blivande huvudför-handlirg i brottmålsker redan f.n. telefonledes. Som framgår av den allmänna motiveringen tordedet inte föreligga några formella hinder i RB för lelekonferens under detförberedande stadiet i brollmäl. Handläggningen per lelefon bör kunna komma lill stånd påinitiativ både av rälien och av part. En domare som vill ulnyllja denna möjlighelbör la koniaki med parterna i förväg. Skall nägon höras i bevissyfte per lelefon,bör även denne konlaklas vid planeringen av målels handläggning. 1978/79:88 11 2 och 3 S§ Av 2 tj framgår all part får helt eller delvis litföra sinlalan och höras per lelefon vid vissa lyper av förhandlingar inför domstol, om rälienfinner del lämpligt och parterna samtycker lill del. I 3 § har föreskriviis atl förhör med vittne ellersakkunnig fär hällas per lelefon, om rälten finner del lämpligi och om samlyckeföreligger från bäde parterna och den som skall höras. Delsamma gäller förhör ibrottmål med målsägande som hörs i anledning av åklagarens talan. Den föreslagna lagen ersäller vissa besiämmelser i RB och småmålslagen.Dessutom modifieras tillämpningen av olika regler. Av förevarande paragraferföljer all den som medverkal i rättegången per lelefon skall vid tillämpningenav RB:s och småmålslagens bestämmelser anses ha varil närvarande vid domsiolen.Besiämmelser som föruisäiier vederbörandes närvaro i rättssalen finns i 9 kap. 5§(rällegängsförseelse), 12 kap. 17, 18 och 22 SS (räliegängshandling av ombudeller rällegångsbiträde i paris närvaro, m. ), 13 kap. 4 § (ändring av lalaninför rätten), 9 kap. 5 § (bron inför domstol), 36 kap. 16 § (vittnesförhörinför rätta), 36 kap. 18 § (vittnesförhör i parts ulevaro), 40 kap. 19S(förhör med privat sakkunnig), allt RB. saml 17 och 18 §§ småmålslagen(sammanträde inför rätten). Principen alt handläggning per telefon är all jämställamed annan handläggning enligt RB påverkar även tillämpningen av andra bestämmelseri RB. a. bestämmelserna i 11 kap. 5 S och 21 kap. 2 § (personliginslällelse). 17 kap. 2§ och 30 kap.