prop · G203204 · 1978-12-31 00:00:00 — Genom beskattningen får inleheller överlåtelser onödigtvis bromsas, t. ex. genom skallemässig försväring avfinansieringav nyförvärvad skog genom avverkning i anslulning till förvärv.Vidare bör skogsbeskaltningen enligl samfundets mening uiformas så all den äri princip neutral i förhållande lill olika slag av innehavare av skogsfastigheier. Enligtsamfundets mening skulle etl införande av den föreslagna sambandsmeiodeninnebära betydande förenklingar jämfört med nuvarande lagstiftning. På grund avulredningssvårigheierna i det nuvarande avdrags-systemet, där villkoret är allskogen faktiskt minskat i värde eller volym, torde sambandsmeioden i praklikenofta innebära ett ökat ulrymme för avdrag under innehavsliden. Detta lorde varaväl förenligt med de uttalade syftena med skogsbeskatiningen. Samfundet anserdet vidare vara en god ordning alt avyttring av skog i samband med försäljningav mark enligl sambandsmeioden hell behandlas inom ramen för gällande reglerför realisationsvinstbeskattningen. Slulligen skulle övergängen till en ny beskattningsmeiodkunna ske relativt snart och ulan siörre problem. Samfundettillstyrker elt införande av sambandsmetoden som ny princip för skogsbeskaltningen. Denalternativt föreslagna klyvmetoden skulle enligl samfundets mening både varaavsevärt besvärtigare att tillämpa och dessulom sannolikt ge ell både fränallmän synpunkl och för den skaltskyldige sämre slutresultat generellt sett.Den förbättring i möjligheterna till avdrag under innehavsliden som klyvmelodeneventuellt kan innebära lorde inte uppvägas av nackdelarna med kompliceradeberäkningar vid försäljning av fastighet med växande skog. Den uttalademålsättningen om en förenkling av skogsbeskaltningen skulle enligt samfundelsmening inte uppnås med klyvmeloden. Samfundet betvivlar vidare att - som antydsi förslaget - klyvmeloden skulle vara ett effektivt och ur allmän synpunktönskvärt styrmedel för avverkningspolilik och fastighetsöveriåielse. Även omså vore fallel, skulle ölägenheterna med metoden enligt samfundels mening inteuppväga de nackdelar som påvisats i promemorian. Den i förhållande tillnuvarande regler hell förändrade principen för skatteberäkning vid avyttring avskogbärande mark skulle innebära stora skiljaktigheler i beskattningen vid faslighelsförsäljningomedelbart efter ikraftträdandet i förhållande lill faslighelsförsäljning föreikraftträdandet. Sådana "tröskeleffekter" är givetvis inte önskvärdaoch bör enligl samfundets mening inte heller anses acceptabla. Även med hänsyn lillönskemålet om en snar förändring av skogsbeskattningsreglerna är klyvmeloden ellsämre alternativ än sambandsmetoden. Samfundetavstyrker ett införande av den alternativt föreslagna klyvmetoden. Avde tvä framlagda förslagen förordar attsambandsmetoden fär utgöra underlag för ny lagstiftning. Prop.1978/79:204 .,, ,, 277 ningenmedfört en beiydande skatteskärpning. Delta är riktigt. Del bör framhållas att detlai sin lur medförl en ur skogspolitisk synpunkt beklagligt minskad benägenhetalt sälja skogsfastigheier. Dessulom bör framhållas, att skärpningen avrealisationsvinstskatten medförl en beiydande ökning av de latenta realisationsvinstskatleskulderna.Del är ej ovanligt atl ägare av jordbruksfastigheter betalar förmögenhets-,arvs- och gåvoskatter för värden som i själva verkel är urholkade av denrealisationsvinstskatt som utlöses vid en avyttring. Del föreligger redan idagsläget elt behov av all komma lill rätta med detta missförhållande. vill med skärpa framhålla, att en ny skogsbeskaitning ej börfä föranleda, alt de latenta realisalionsvinstskatieskulderna ökar ytterligare. Kapitalskatterna och delatenta realisationsvinstskaiteskulderna och den härmed sammanhängandeskogsbeskattningen har även en renl skogspolitisk aspekt såtillvida atl konkurrensenmellan olika ägarekategorier snedvri-des. De fysiska personernas skogsinnehavdrabbas av förmögenhels-, arvs-och gåvoskatter, medan de juridiska personernaoch del allmänna - passiva jordägare - undgår kapitalskatter och i slorutsträckning realisationsvinstskatter då de sällan säljer sin skog. Fysiskapersoner ä ena sidan och juridiska personer och del allmänna å andra sidankonkurrerar ej på lika villkor om skogsmarken. Ur skogspolitisk synpunkl är delviktigt att nya skatteregler ej ytterligare skärper denna ojämlikhet. Det är istället angeläget att utforma beskattningen så att man utjämnar de skillnadersom finnes. Det har i andra sammanhang anseits angelägel att s. k. passivtjordägande ej favoriseras. Ipraktiken kommer klyvmetoden att vara myckel svär kanske omöjlig alt tillämpa. Klyvmelodenmedför dessutom materiellt sätt olämpliga konsekvenser i olika avseenden förbeskattningen. vill bestämt avstyrka alt klyvmetoden läggestill grund för den nya skogsbeskattningen. Denuvarande bestämmelserna för beskattning av skogsbruk, som i princip tillämpatsalltsedan kommunalskaltelagens tillkomst, är myckel komplicerade, varför enförenkling av regelsystemet skulle vara av stor betydelse såväl för de skattskyldigasom för taxeringsmyndigheterna. Enligt TOR:s erfarenhel yrkas i det nuvarande syslemelvärdeminskningsavdrag för skog i allmänhel endast under en förhållandevis kortperiod efter förvärv av en skogsfastighet. Skälen till delta torde vara, attendast en minskning av skogskapilalei berättigar lill avdrag och all efter enlängre innehavslid ulredningssvärigheler föreligger att visa att ursprungligaskogskapitalet minskats. Uttag endast av tillväxt kan således inte medföraavdragsrätt. Vidare gällde intill omläggning av bl. a. realisalionsvinstbeskaiiningen,att säljare av skogsfastighet vid beräkning av inkomst av jordbruksfastighet isamband med avyuringen kunde tillgodoföra sig avdrag enligt den s. k. virkesförrådsmetoden,vilken ordning framstod som ytteriigl förmånlig, då del för honom gällande ingångsförrådetinte träffades av någon beskattning i förvärvskällan. TORfinner del i princip rimligt, alt avdrag skall kunnaåtnjutas även om avverkningen till någon del avser tillväxt. Motiv för en sådanlösning kan hämtas från den allmänl vedertagna principen "först in - förstut", även om i speciella fall avverkning innefattar tillväxt. 1978/79:204 278 Ibetänkandet presenteras två skilda lösningar för beskallning av skogsinkomster,nämligen sambandsmeioden och klyvmeloden. , som i sin granskning utgår endasifrän skattemässiga synpunkler, anser alt båda metoderna i princip kan varalämpade att läggas till grund för lagstiftning. I belänkandel saknas dock ennärmare analys av de skattekonsekvenser metoderna kan komma all få för delallmänna och då i synnerhet för skogskommunerna. saknar förutsältningar atlåstadkomma en sådan analys, men enligt TOR:s mening boren sådan komma lillstånd, innan beslut fattas om någon av metoderna bör föranleda lagsliftning. sammanhanget bör man särskilt försöka bedöma, huruvida de föreslagna meiodemakan verka avverkningsfrämjande, avverkningshämmande eller neutrala iförhållande till nuvarande ordning. Klyvmetodeninnebär i stort en återgång lill den ordning, som gällde före införandel av deneviga realisalionsvinstbeskaiiningen . Enligt den metoden skall inkomsiav skogsbruk alltid hänföras lill förvärvskällan jordbruksfastighet ochsäljares ersättning för växande skog motsvaras av köpares kostnad för förvärvav skog. En sådan ordning kan i flera fall framstå som praktisk, då värderingenav skogen har betydelse såväl för säljaren i försäljningsögonblicket som förköparen vid hans framtida drivande av skogsbruket. kan inle bortsesfrån att säljares och köpares skattesituation kan komma att påverka vad avköpeskillingen som av parterna hänförs till skogen. Vid intressegemenskap kanen för den ena parten fördelaktig värdering av skogen komma att ske. Någonstrikt reciprocitetsprincip kan alltså inte upprätthållas. Även om klyvmeloden enliglTOR:s mening kan ses som den principielit mest tilltalande lösningen anser TOR- främst med hänsyn till den numera 100 96 -iga realisationsvinstbeskattningen- att den s. k. sambandsmetoden är att föredra framför klyvmetoden. 2.3Remissinstanser som förordar klyvmetoden Etlrelativt litet antal remissinslanser anser all klyvmetoden bör läggas tillgrund för lagstiftning. Klyvmeloden förordas av domänverket samt länsstyrelsernai Ålvsborgs, , och . Domänverketinstämmer i den kritik som riktats mot den nuvarande beskattningenav skogsinkomster. Reglerna för värdeminskningsavdrag är så svårtillämpligaatt flera företag - däribland domänverket -underiåtii att yrka avdrag förvärdeminskning trots att detla skulle ha varil befogat i åtskilliga fall.Orsakerna härtill ligger framför alll i de problem som föreligger då volym ochvärde på en viss speciell skog ska fastställas . Domänverketbiträder mot bakgrund härav Budgetdepartementets uppfattning att avdragsrättenbör kopplas till intäktssidan. Den störsiafördelen med ett införande av klyvmetoden är att skogsavyii-ringar underinnehavstiden skattemässigt sett behandlas på etl likartat sätt som vidavyttring av skog tillsammans med marken. Skattelagstiftningen skulle såledesvid denna metods tillämpning ej komma att påverka plane- 1978/79:204 279 Etl införande av sambandsmeioden kan däremoi få en hämmandeeffekt på skogsavverkningar pä grund av skalleiakliska skäl. Viss risk flnns aUman undedäier atl avverka och försälja skogsprodukter och istället avvaktar eltgynnsamt lillfälle - med hänsyn till prisnivån - atl sälja hela fastigheten. Domänverketförordar mot bakgrund av ovanstående att klyvmetoden väljs för den framtidaskogsbeskattningen. Det bör påpekas atl elt införande av klyvmetoden troligenkommer atl medföra en ökad omsättning av skogsfastigheier fram lill dess altden nya lagstiftningen iräder i kraft. Dessutom skall uppmärksammas de problemsom kan uppstå vid fastighetsavyttringar enligt klyvmeloden, eftersom vederlagför försäljningar måste delas upp på dels växande skog saml dels pä mark ochbyggnader. Reglernaför beskallning av skogsbruk bör - sä långt detta är möjligt - ha sådan ulformningall de uppfyller taxeringslagens krav pä rättvisa och likformighet vidlaxeringen. gäller såväl inom gruppen skogsägare som i förhällandetmellan skogsägare och andra skallskyldiga. Reglernamåste även ta hänsyn till vederbörandes skalteförmåga i samband med de fall av beskallningför intäkt av skogsbruk som kan komma i fråga. Eltkrav är vidare att beskattningsreglerna skall vara enkla och lälta att tillämpasåväl för skogsägaren vid hans planering och redovisning som förtaxeringsmyndigheterna i laxeringsarbetet. Etl allmänl önskemål torde vara atlredovisning och kontroll m. m. kan ske utan att särskild skogssakkunnig behöveranlitas samt alt skogsbeskatlningsfrågorna inle blir mer komplicerade än attde normalt kan slutgiltigt avgöras redan vid taxeringen i första instans. Skogsbeskaliningsreglernafär inte vara sådana att de motverkar önskvärd rationalisering av skogsbruket,men inle heller skattemässigt så gynnsamma att de - som ofta är fallet vidförvärv av skogbärande mark i samband med fastighetsreglering - leder tilluppenbara orättvisor i beskattningen. Slutligenbör beskattningsreglerna stimulera till en ur samhällsekonomisk synpunkt settönskvärd ulveckling av hela skogsnäringen. Denuvarande skogsbeskattningsreglerna uppfyller inte i tillräcklig grad dessa kravoch är som i promemorian anges "krångliga, svårtillgängliga ochkostnadskrävande att tillämpa". Enligt mening är det därförangeläget att ett nytt skogsbeskatiningssystem förs in så snart detta ärmöjligt. Somframhålls i promemorian bör elt nytt system för skogsbeskaitning bygga påprincipen att avverkning , som endast innefattar ett uttagav skogskapital, inte skall träffas av beskattning. Denna grundprincip för interubbas. Den likvid som vid avyttring av fastighet belöper på växande skog mästeanses uigöra avkastning av fastigheten. Enligt uppfattning ärdet med hänsyn härtill principiellt oriktigt all sådan inkomst hänförs tillannat inkomstslag än inkomsi av jordbruksfastighet och att inkomsten avväxande skog - även till den del inkomsten avser värde av inbesparad tillväxt -på grund härav kan komma alt tas undan från beskattning. En ändring härvidlag framslårsom väl moliverad. Sambandsmetodensregler om att all beskattning på grund av avyttring av 1978/79:204 280 skogbärandemark skall prövas inom realisationsvinstreglerna lorde även kunna medföra inteönskvärda näringspolitiska konsekvenser. Främst ur den synpunkten all reglernaär avverkningshämmande. Länsslyrelsenanser på ovan redovisade skäl au klyvmeloden bör läggas till grund för ett nyttskogsbeskatiningssystem. Delminskade utbudet av skogsråvara efter de siora prishöjningar är 1973 anses tillstor del bero på effekler som orsakats av skattesystemet. Reglernaför skogsbeskaitning bör därför uiformas så all de befrämjar ett jämnt uttag avskogsråvara och därmed en sysselsättning på en jämn nivå som debefrämjar ett uthålligi skogsbruk. Länsstyrelsenanser det därför vara av störsia vikt atl övergängen lill det nya systemetutformas så att minsta möjliga störning av utbudet av skogsråvara erhålls. Säsomframhålles i promemorian framstår gällande regler för beskattning avskogsinkomster såväl krångliga och svårtillgängliga som kostnadskrävande atttillämpa. Ur beskattningssynpunkt måste de dessutom i ett flertal avseendenanses som klart otillfredsställande. För såväl ägare av skogsfastigheter somför beskaltningsmyndigheten framstår det därför som angeläget att elt mera enkelloch rättvist system för beskattning av skogsinkomsi genomföres. I promemorianförutsätts atl detta nya system bör bygga på den principen, atl avverkningunder innehavsliden, som endast innefattar uttag av skogskapital, inle skall iräffasav beskattning. Försambandsmeioden talar att den är enkel att tillämpa. Å andra sidan innebärdenna metod inle någon fullständig kontinuitet beträffande beskattningen avsparad tillväxt vid arv eller vid tillämpning av 20-års regeln för beräkning avrealisalionsvinst. Enligt denna metod skulle nämligen varken förearvstillfället eller före angiven 20-års gräns medgivna värdeminskningsavdragkomma att återföras till beskattning. Ej heller kan denna metod i övrigt ansesägnad all medverka till önskad neutralitet vid beskattningen av skogsinkomstunder innehavet i förhållande lill beskattning av ersättning för växande skog isamband med avyttring av marken. Vid eventuellt val mellan de i promemorianföreslagna båda avdragsmetoderna anser sig därför böra förordaklyvmetoden som ägnad atl medföra större rättvisa vid beskattningen. Emellertidvill i första hand föreslå att klyvmetoden blir föremål förförnyade överväganden med beakiande av bl. a. vad ovan anförts. Därvid synes ävenböra övervägas, huruvida icke metoden bör äga tillämpning på endast sädana fasiigheisförvärv,som inträffar efter ikraftträdandet. Enminoritet inom förordar sambandsmetoden. Deregler som gäller för beskattning av inkomsi av skogsbruk ärmycket komplicerade och svårtillämpade. Bestämmelserna har i sin praktiskatillämpning föranlett skattetvister, som underdomsiolarna haft svårighet atträtt bedöma eftersom utbildad rättspraxis i vissa avseenden saknas. För övrigthar åtskilliga tvister avsett rent skogliga förhållanden där skoglig expertishaft olika uppfattningar. Reglerna skapar inle materiell 1978/79:204 281 rättvisamellan enskilda skogsägare och än mindre mellan skogsägarna som grupp betraktadoch övriga skallskyldiga. Undersenare är har regelsystemets brister börjatframträda mer stötande. Itakt med prishöjningarna pä skogsfastigheter och del ökade skaltetrycket haryrkanden om avdrag för värdeminskning på skog numera blivit mer frekvenia ochrört alll större belopp. har yrkandena successivt börjaiutformas enligl värdemetoden, varvid lantbruksslyrelsens planmetod förskogsvärdering (LBSs meddelanden 1974:1) lillämpals. Metoden i fräga är numeraden hell dominerande. Det råder slor osäkerhel om hur metoden itaxeringssammanhang skall lillämpas. Med den mångfald osäkra faktorer ochbedömningar som den inrymmer måste planmetoden bedömas som klarl olämplig somhjälpmedel för bestämmande av avdrag vid taxering.Den skattskyldige åsamkasstora uiredningskoslnader, myndigheterna tvingas till tidsödande granskningsarbeleoch det avdrag som tillkommer den enskilde kommer ändå att bli mycket starktberoende av de avvägningar och bedömningar som myndigheten gör. Planmetodenåskådliggör kanske klarast svårigheterna med nuvarande värdemetod, men detfinns framträdande tecken pä brister i den nuvarande skogsbeskaltningen ocksä iandra avseenden. Som exempel kan nämnas alt transaktioner som innebärkringgående av skallelag numera förekommer förhållandevis ofta. Makar handlarmed fastigheter sinsemellan för att inom den skattefria realisationsvinstensram skapa ell förhöjt ingångsvärde på skogen. Splittringar av fastighelsinnehavsker för att följas av sammanläggningar genomfastighetsregleringar. Gåvor och återköp av fasligheler förekommer inomfamiljekretsen. Sammanfattningsvis kan sägas all lillämpningen av nuvaranderegler kräver mycket omfattande kunskaper och alt reglerna om de hanterasfördomsfritt, ger stora sakligt omotiverade avdrag. avskräckerreglerna och även utredningskoslnaderna mänga skattskyldiga frän att framställabefogade yrkanden. Reglerna ger alltså inte någon materiell rättvisa skogsägareemellan. Detkan allmänt sägas att värt skallesystem är utformat sä all kapitalvinsterbeskattas lindringare än inkomster i övrigl. Den växande skogen på en fastighelmåste rimligen i normalfallet ses både som etl kapital och som en ackumuleradinkomst för ägaren. Enligt de nuvarande reglerna beskattas hela vederlaget viden fastighetsförsäljning enligl reglerna för kapitalvinster. Det gerskogsägarna betydande favörer jämfört med övriga skallskyldiga. Denmycket kraftiga ökningen av arbetet med granskning avskogsvärde-minskningsutredningar har skapat problem i den meningen att detblivit allt svårare att få sakkunnig hjälp åt taxeringsnämnderna vidgranskningen. De skattskyldiga har även svårt att utan tillgång till skogligexpertis överblicka sin ekonomiska situalion. Hos både myndigheter ochdomstolar tenderar de skogssakkunnigas ställning atl stärkas och bli alltmerutslagsgivande. Reglerna torde av alla parter upplevas som otillfredsställande. Värtnuvarande system för skogsbeskaitning har så slora svagheter atl del snarastbör ersättas med ett nytt. härockså i olika sammanhang framförtberättigad kritik mol de nuvarande beslämmelserna. Kraven på elt nytt systembör vara att del är enklare och skapar större rättvisa vid taxeringen samtidigtsom det skall verka stimulerande pä skogsproduktionen. Ipromemorian presenteras tvä alternativa principlösningar tör beskattning avskogsinkomster. Båda metoderna får anses uppfylla de ställda kraven, varvid denföreslagna klyvmetoden enligt uppfattning anknyter bäst till debeskattningsregler som gäller inom beskattningsområdet i övrigt. Prop.1978/79:204 282 Ävenom klyvmetoden bygger pä vissa schablonregler synes den dock ge god materiellrättvisa. En rimlig fördelning av skogsinnehavet pä en kapitaldel och eninkomstdel har åstadkommits. Skogsägaren kan på egen hand göra ekonomiskabedömningar som även inkluderar avdrag för värdeminskning på skogen.Avdragsyrkandena blir inte beroende av kostsamma och kanske svårbegripliga utredningar.Klyvmeloden ger också - i jämförelse med nu gällande regler och den föreslagnasambandsmetoden - den fördelen alt den inle uppmuntrar skogsägaren att spara skogstillväxlentill dess fasligheten avyttras. Som visals i promemorian kan man utgå från attsambandsmetoden för mer avverkningshämmande konsekvenser än klyvmetoden.Sistnämnda melod förefaller väl kunna förenas med elt produktionsinriktat skogsbruk. Länsstyrelsenlillstyrker i allt väsentligt att skogsbeskattningen utformas i enlighet medden föreslagna klyvmeloden. Enminoritet inom förordar sambandsmetoden. Tillämpningssvärighelernahar varit så stora att reglerna inte slagit igenom i tillämpningen på sätt somär fallet med beskattningsregler i allmänhet. Detta har visat sig i att ettbetydande antal skogsägare över huvud taget aldrig yrkal värdeminskningsavdragpå skog även om förutsättningar härför förelegat. I fall därvärdeminskningsavdrag pä skog yrkats har detta ofta lett till skatteprocesser.Enligt mening är därför behovet av ändrade och förenklade reglerstort. Dei promemorian presenterade metoderna har båda vissa teoretiska brister. Dettagäller framför allt det förhållandet att avdrag för minskning av ingångsvärdetav växande skog kan medges även om någon faktisk minskning inte skett vare sigi virkesförråd eller av värdet på skogen. Vidare innebär båda metoderna att omskog avverkas i sådan omfattning att skogens värde efter avverkningenunderstiger av anskaffningsvärdet beskattning av kapitaluttag sker.En teoretiskt riktig skogsbeskattning skulle dock sannolikt inte innebära någonförenkling av reglerna jämfört med nuvarande bestämmelser. Behovet av enklaregler väger därför enligt mening så tungt att ett system med enteoretiskt sett riktig skogsbeskattning för ge vika. Med hänsyn härtill anserlänsstyrelsen att båda metoderna, sambandsmetoden respektive klyvmetoden, i ochför sig torde kunna genomföras. Beskattningskonsekvensernavid avyttring av skogsfastigheter kan således bli väsentligt olika beroende påom fastigheten har bostadsbyggnad eller inte. Vidare torde de liberala reglemaför beskattning av växande skog som avyttras tillsammans med marken verkahämmande på viljan att avyttra skog av en skogsfastighet.Med hänsyn till vad ovan anförts anser inte att sambandsmetodenbör väljas framför klyvmetoden. Härigenomuppnås skatlemässig neutralitet mellan avverkningar ochavyttring av skog tillsammans med marken vilket anser vara mycketangeläget då beskattningsreglerna torde ha Prop.1978/79:204 , 283 en väsentlig inverkan på i varje fall de mindreskogsägarnas vilja alt avverka och avyttra skog. En minoritet inom länsslyrelsen förordar sambandsmeioden. 2.4 Remissinstanser som förordar atl ett nytt förslagläggs fram och LO avvisar både sambandsmeioden och klyvmeloden.Enligt dessa remissinstanser bör ell nylt förslag läggas fram, som är anpassattill de skogspoliiiska målsättningarna. betonar också allskogsbeskattningen mäste bedömas efter de riktlinjer som samhällel anger förskogspolitiken. Länsslyrelsen i är kritisk lill promemorieförslagen.Länsstyrelsen i anser att principlösningarna har förtjänster menförordar ändå en ny skogsbeskaiiningsutredning. I länföreslår elt beskattningssyslem där tillväxten beskattas löpande. är inne på denna tankegång. Skogens långa växttid, virkesförrådets samtidiga karaktärav produktionsmedel, produkt och varulager, förhållandet att skogsavkastningeninle behöver och ibland inle kan eller ens fär las ul i anslutning tillproduktionen, medför betydande svårigheter atl ordna skogsbeskatiningen på ett enkellsäll och inom ramen för vedertagna skalterätlsliga principer. gällande regler för skogsbeskaitning har många brisleroch har därför utsatts för omfattande kritik. Kriliken har främsi avsetttekniska brisler saml osäkerhet och krångel vid den prakliska lillämpningen.Invändningar mol de grundläggande principiella resonemangen bakom nuvaranderegler har däremot sällan förekommit. I del följande sammanfattas någol av den kritik, som kanriktas mot nu gällande regler och som enligt mening gör detangeläget med en förändring av nuvarande regler för beskattning av inkomst fränskogsbruk. Reglerna för värdeminskningsavdrag är sä konstruerade attde medger störst avdrag efter förvärv av en skogsfastighet, för attsedan successivt försämras under den fortsatta innehavstiden. Denna omständighetleder till att stora skogsuttag görs under efter förvärvet,varefter awerkningskvantiteterna i regel mäste sänkas kraftigt. I särskilt höggrad gäller detta vid tillskoltsförvärv genom fastighetsreglering där tiden förde specialregler som då gäller är begränsad till .