prop · G20328 · 1978-12-31 00:00:00 — Även bestämmelserna om tull för hemtagareoch andra kreditimportörer är så utformade att de ger ett relativt gott skyddför det allmänna. Den föreslagna lagen kommer emellertid att vara av visstvärde även för . Åtgärden kan nämligen behöva tillgripas vidomtulltax-ering eller eftertulltaxering beträffande fordran som ännu inte harfastställts eller förfallit till betalning. framhåller att nämndenhittills inte haft behov av säkerhetsåtgärder inom sitt verksamhetsområde. Medmånga avgiftsskyldiga har nämnden väl etablerade kontakter och detföreligger inte några svårigheter att få in avgifterna från dessa. inom nämndens verksamhetsområde förekommer inte heller I störreomfattning. Det avräkningsförfarande som ofta används vid uppbörden motverkarockså oegentligheter från de avgiftsskyldigas sida. Nämnden menar emellertidatt det kan uppkomma behov av säkerhetsåtgärder och har därför Intenågot att erinra mot att de föreslagna säkerhetsåtgärderna Införs. Ett fåtal remissinstanser är negativt inställda ochanser att utredningen inte presenterat tillräckliga skäl för att införa säkringsåtgärderI skatte-, tull- och avgiftsprocessen. Hit hör SAF och industriförbundsom när det gäller straffprocessen anser att skäl talar för att bestämmelsernaom kvarstad och skingringsförbud i 26 kap. 1 S RB bör utvidgas till att gällaäven det allmännas fordringar som misstänks vara undandragna genom brott motskatte-, tull-och avgiftsförfattningarna. Till stöd för uppfattningen att någotbehov av säkerhetsåtgärder inte skulle föreligga i skatte- och avgiftsprocessenanför organisationerna att ett utslag eller ett beslut rörande skatt elleravgift i praktiskt taget alla fall får verkställas utan attmyndigheterna behöver avvakta att det vinner laga kraft. Någon möjlighet attmissbruka besvärsrätten I syfte att få skattekredit finns därför inte. Tvärtomär förutsäitnlngarna att få anstånd med inbetalning av skatt noggrant regleradeoch ytterst restriktiva. Organisationerna påpekar vidare att utredningensslutsatser av Indrivningsstatistiken I flera hänseenden ärmissvisande. Enligt utredningen skulle den gjorda analysen gevid handen alt de belopp, som haröveriämnats för indrivning visar en klar tendens att öka. Detsamma skullegälla de belopp som kronofogdemyndigheten tvingas balansera från tilletl annat. Dessa påståenden är enligt organisatonernas uppfattning för vissamedelslag riktiga Prop.1978/79:28 78 menför andra direkt felaktiga. Vad gäller de belopp som kronofogdemyndigheternatvingas balansera från till ett annat visar statistiken en helt annanutveckling förde olika medelslagen I procent av de totala beloppen att indrivaän vad utredningen har låtit påskina. De totala belopp som har förelegat förindrivning har såvitt avser A-skait, B-skatt och kvarståendeskatt minskat. Den främsta anledningen härtill är enligt organisationernagivetvis att uppbörden av inkomst- och förmögenhetsskatten är effektiv. Det ärdärför missvisande att tala om en klar tendens till ökning. Det borde ha legatnärmare till hands för utredningen att försöka förklara orsaken tillminskningen, trots stigande skattebelopp, penningvärdets utveckling ochmyndigheternas ökade kontroll av skatte-, tull- och avgiftsskyldigheten.Utredningen borde också ha påpekat att siffrorna fr. o. m. 1973 inrymmer tvånya komponenter, nämligen skattetillägget och förseningsavgiften. Vad beträffarde I statistiken ingående direkta skatterna borde analysen ha omfattat enfördelning på olika inkomstslag. Vidare borde enligt organisationerna hautretts av vilken anledning avskrivningar förekommer. Utredningen har somgrund för avskrivning angett bl. a. att den skattskyldige saknar utmätningsbaratillgångar eller att han befinner sig utomlands. Detta är enligtorganisationerna alltför generella grunder för att man skall få en klar bild avskattebetalarnas betalningsförmåga. Det skulle ha varit mer förtroendeingivandeom utredningen sökt klarlägga orsakerna till de skatt-, tull- ochavgiftsskyldigas betalningsoförmåga än alt som förklaring härtill ange attbetalningsmotståndet hos skatt-, tull- och avgiftsskyldiga tilltagit undersenare år. Det finns i betänkandet inte angett någon gmnd för påståendet att"allt fler gäldenärer fullgör numera sina skyldigheter endast när de blirtvingade till detta". 1 jämförelse med andra länder framstår enligtorganisationerna uppbörden av skatter, tullar och avgifter I vårt land sommycket effektiv, I få länder torde en så förhållandevis liten del av detallmännas fordringar skrivas av åriigen som I , Detta hindrar givetvisinte att inan genom ett effektivare uppbördsförfarande söker förbättraresultatet. Utvecklingen på skatteområdet under har letttill alt företagare och arbetsgivare i ökad utsträckning fått tjäna somoavlönade uppbördsmän åt staten. De har att ta ut källskatt av anställda,mervärdeskatt och punktskatter av de slutgiltiga konsumenterna samt far svaraför socialförsäkringsavglfter och arbetsgivaravgifter. De belopp som enföretagare kan komma aU häfta i skuld för till det allmänna är därför i dagmångdubbelt större än bara för något decennium sedan. Redan nu privlli-gierasskattefordringar bl. a. genom förmånsrätt. Detta får till följd att oprioriteradeborgenärer i övervägande antalet fall kommer att få betala den skatt somkonkursgäldenären eljest bort betala. Man förbättrar med andra ord rättslägetför fiskus på övriga borgenärers bekostnad. Denna snedvridning skulle enligtorganisationerna förstoras genom en betalningssäkringslag, särskilt om tillikaen tidigarelagd förmånsrätt införs. Det kan starkt Ifrågasättas om ett sådantresultat är rimligt eller ens önskvärt mot bakgmnd Prop.1978/79:28 79 avde mycket allvariiga konsekvenser för den allmänna omsättningen somovillkorligen skulle bli följden av de framlagda förslagen. Den principiella utformningen av förslaget tillbetalningssäkringslag för skatte- och avgiftsprocessen tillstyrks eller lämnasutan erinran av det stora flertalet remissinstanser, nämligen JK. RFV,generaltullstyrelsen, RSV, punkiskatieiitredning,meivär-deskatteutredningen, skatteutredning, skattetilläggsutredningen,statens jordbruksnämnd, praktiskt taget samtliga länsstyrelser och kronofogdemyndigheter.Centralorganisationen /SR. Föreningen , FöreningenSveriges kommunaia taxeringsievisorer, LO, Landstingsförbundet ochStatstjänstemannqförbundei, Svenska revisorsamfundet ochTaxeringsnämndsordförandenas riksförbund. Ett mindre antal remissinstanser ställer sigtveksamma eller avvisande till huvudprinciperna I lagförslaget och anser attdet bör arbetas om på flera områden Innan det kan läggas till grund förlagstiftning. Till denna grupp hör de hörda domstolarna. Föreningen auktoriserade revisorer,och . framhåller t. ex. att i princip sammarättsinstitut bör tillhandahållas för att säkerställa såväl offentligrältsligasom privata fordringsanspråk. Det bör inte komma i fråga att införa ensäkerhetsåtgärd som medför förmånsrätt för offentligrältsliga fordringar ominte samma eller liknande institut kommer att gälla I civilprocessen. Hovrättenanmärker vidare på alt utredningen tillräckligt ingående analyserat deverkningar i exekutionsrättsligt och förmögenhetsrättsllgt avseende somuppkommer för civila borgenärer om institutet betalningssäkring förenas medförmånsrätt av föreslagen typ. Slutligen menar hovrätten att behörigheten attbesluta om betalningssäkring av rättssäkerhetsskäl bör läggas pålänsskatterätt. Lantbrukarnas skattede/egation framhåller attutgångspunkten för lagstiftning om säkerhetsåtgärder bör vara att det allmännafår samma möjligheter att trygga sina fordringar som civila borgenärer.Avvikelse från denna princip bör endast tillåtas om skillnaderna mellan deolika fordringsslagen kräver deUa. Utredningen har Inte följt dennamålsättning. På flera punkter förekommer avvikelser som inte kan godtas. Detgäller såväl fömtsättningarna föratt vidta säkerhetsåtgärder som det sätt påvilka dessa beslutas. Enligt delegationen har utredningen vid utformningen av bestämmelsernaom betalningssäkring i alltför hög grad tagit hänsyn till det allmännasintressen. Övriga borgenärers och gäldenärers Intressen har fått stå tillbaka.Som förslaget har utformats kommer det allmänna att ha betydligt störremöjligheter att säkerställa sina fordringar än vad övriga borgenärer får. saknas anledning att tillåta särskilda 1978/79:28 80 säkerhetsåtgärderför att trygga ännu Inte exigibla fordringars betalning i andra fall än dågrundad anledning föreligger att befara betalningssabotage. Omsäkerhetsåtgärden införs bör den enligt samfundet anslutas till vad som gällerför civil- och straffprocessen. Beslut om åtgärd bör få meddelas endast avlänsskatterätt. Åtgärden bör inte förenas med skydd mot civil- ochexekutionsrättsliga förfaranden från andra borgenärer I vidare mån än vad somgäller på civil- och straffprocessens område. SAF och framför b\. a.starkt kritiska synpunkter på möjligheten att tillämpa bestämmelserna ombetalningssäkring under löpande beskattningsperiod. De motsätter sig vidare attverkställighet av betalningssäkring får ske utan att gäldenären underrättas ommålet och menar att ett sådant förslag saknar all anknytning till den svenskarättstraditionen. Kravet på att betalningssäkring skall vara en effektivåtgärd får enligt organisationerna inte sätta rättssäkerheten ur spel.Utredningens förslag att beslut om betalningssäkring skall få fattas av"den, som har att föra det allmännas talan i mål om den fordran beslutetavser" framstår som oförenliga med svensk rättstradition. Ett beslut om enså ingripande åtgärd bör fattas av domstol. remissinstanser tar I sina yttranden upp frågor som har anknytning till lagförslagenmen som utredningen inte har behandlat eller endast berört mer översiktligt. Hovrättenöver och , kammarrätten i , i Stockholmslän, Föreningen taxeringsrevisorer och Lantbrukarnas skattedelegationanser att den föreslagna lagstiftningen bör innehålla bestämmelser om förturoch skyndsam handläggning av m å 1 vari betalningssäkring har meddelats.Länsstyrelsen anlägger I sammanhanget vissa tidsmässiga aspekter påhandläggningen av säkerhetsåtgärden. Begreppen snabbhet och förtur inom skatte-och avgiftsprocessen är enligt inte identiska med vad som gällervid beslut om säkerhetsåtgärder I civil- och brottsprocessen. När ansökan omt. ex. kvarstad kommer in till tingsrätten sätts ärendet upp och avgörs sammadag. Överklagas beslutet till hovrätt behandlas det även där . 1 defall utredningens förslag avseende 26 kap. I >; RB skall tillämpas kommer demycket korta tidsfrister som f n. gäller vid allmän domstol att även omfattaskatteärenden. Enligt är det därför betydelsefullt, inte minstfrån rättssäkerhetssynpunkt, att den föreslagna lagen kan tillämpas på sådantsätt att handläggningen av säkerhetsåtgärden sker lika snabbt som I deallmänna domstolarna. Några remissinstanser har även uppmärksammat fråganom hur länge betalningssäkring bör få äga bestånd. Hovrättenöver och och kammarrätten i är tveksamma Införmöjligheten aU betalningssäkring skall kunna bestå under längre lid I de falldär fråga är om en inte fastställd fordran. Domstolarna anser del angeläget attåtgärden Inte tillåts bestå utan att Prop.1978/79:28 81 fordringenblir prövad av domstol. Uttryckliga regler härom bör tas in I lagtexten.Domstolarna betonar vidare vikten av alt betalningssäkring endast kommer tillanvändning som en temporär åtgärd i avsikt att säkerställa framtida betalningoch inte som komplement till utmätning. Så snart förutsättningarna förverkställighet I normal ordning föreligger beträffande fordran för vilkenbetalningssäkring har meddelats bör åtgärden hävas och avlösas av utmätning.Endast någon efter det att fordringen blivit exigibel bör det kommaI fråga att låta betalningssäkringen bestå. Lantbrukarnas skattedelegaiion tar upp liknandesynpunkter och menar att utredningen inte i tillräcklig omfattning har studeratde effekter som uppkommer genom att ett beslut om betalningssäkring kan kommaatt bestå . Frågan om skadestånd för det allmänna på grund avetl felaktigt beslut om betalningssäkring tas upp till behandling avLantbrukarnas skattedelegaiion. Delegationen knyter an till decivilprocessuella reglerna om säkerhet för skada som kan tillfogaskvarsladsgäldenär. Denna säkerhet garanterar att gäldenären inte lider någrarättsförluster på gmnd av säkerhetsåtgärden. Om den var felaktig och omgäldenären har åsamkats skada skall han enligt de civilrätlsliga reglernaersättas härför. Den skada som gäldenären kan åsamkas på grund av ett felaktigtbeslut om betalningssäkring kan vara av varierande slag. 1 de fall säkerhetställs för den eventuella skulden kan skadan vara direkt mätbar i form avkostnader för bankgaranti. Utgörs skadan av minskade aflarsvinster på grund avatt beslutet kommit till offentlig kännedom är den svårare att uppskatta. Detkan enligt delegationens uppfattning inte vara förenligt med allmänrättsuppfattning alt enskilda skall behöva utsättas för kostnader av detta slagulan att få ersättning. Även om det är riktigt att det allmännas intresse avatt kunna säkerställa fordringar bör tillgodoses måste ovillkoriigen ävenenskildas intressen beaktas. 1 de fall felaktiga ingripanden görs måsteuppkomna kostnader belasta det allmänna. Enligt delegationens uppfattning ärdet därför ett oeftergivligt krav att skadeståndsskyldighet för det allmännaförs in i den föreslagna lagstiftningen. y?SF och Föreningen påtalar behovet av att bestämmelser om tystnadsplikt tas inI lagförslaget. Flera remissinstanser har i sina yttrandenuppehållit sig kring frågan om den föreslagna lagstiftningen kräver personalförstärk-nlngaroch utbildningsinsatser. RS V framhåller att belalningssäkringslagen kommeratt medföra endast en marginell ökning av arbetsbördan hos de myndigheter somskall fatta besluten eller verkställa dem. Några omedelbararesursförstärkningar synes därför inte behöva ske. Sett mot bakgrund av depersonella konsekvenserna för kronofogdemyndigheterna vad gäller de ytterligarereformer som har genomförts eller planeras måste emellertid en övergripandesamordning och planering beträffande resurserna äga rum. Det föreligger vidareett behov av utbildning för att betalningssäkringen skall bli ett smidigt ochrättssäkert 6 Ri/csdagen /978I79. I sam/. Prop.1978/79:28 82 Enligt Staisijänstemannaförbundei finns anledninganta att målen om betalningssäkring kommer att bli ganska frekventa hoskronofogdemyndigheterna. Eftersom målen också kommer att kräva ett snabbthandläggande föreligger, om förslaget skall kunna genomföras, ett behov avförstärkning av de personella resurserna. Föreningen taxeringsrevisorer framhålleralt arbetsbelastningen hos länsskatlerätterna är sådan, att den ingerallvarliga farhågor för rättssäkerheten. Om ytteriigare typer av ärenden skallbehandlas av länsskatterätlerna torde det vara ett oeftergivligt krav frånsåväl allmänheten som berörda myndigheters sida att länsskatlerätterna gesorganisatoriska och personella resurser samt sådan utbildning att de på etttillfredsställande sätt kan fungera som rättsinstans. 1 den allmänna motiveringen i betänkandet behandlarutredningen vissa sociala spörsmål i samband med beslut om betalningssäkring.Några remisslnstanserställer sig tveksamma till utredningens ståndpunkt att ivissa fall de fiskala synpunkterna får slå tillbaka för andrasamhällsintressen. Hit hör i som framhåller attdet vid ackordsärenden och anstånd angående inbetalning av skatt inte finnsutrymme för en sådan bedömning. Om avsikten är att utredningens uttalande skallligga till grund för övervägande Inför beslut enligt betalningssäkringslagenbör bestämmelser härom tas in i lagtexten. Föreningen är av denuppfattningen att skattemoralen kommer att bli lidande av om betalningssäkringi vissa fall kan underiålas av hänsyn till sociala eller arbetsmarknadsmässigaskäl. Föreningen framhåller att den är väl medveten om att stöd allt oftaremåste ges till företag med betalningssvårigheier men menar att sådant stödalltid skall ges i form av direkt bidrag och inte genom skatteeflergifter.Motivuttalande i här berört avseende medför en betydande risk för olikformigbehandling och bör därför enligt föreningen utgå. 7.3Närmare om förslaget till betalningssäkringslag för skatte- och avgiftsprocessen 7.3.1 Tillämpningsområde m. m. Utredningens val av beteckning för den föreslagnasäkerhetsåtgärden har i allmänhet lämnats utan erinran. De båda hördahovrätterna menar emellertid att benämningen skattekvarstad bättre än begreppetbetalningssäkring ansluter till gällande juridisk terminologi. I fråga om bestämningen avlagens tillämpningsområdegodtar remissinstanserna i stort utredningsförslaget. En del remissinstanserhar emellertid avvikande uppfattning huruvida vissa fordringar bör omfattas avlagen. Kammarrätteni ifrågasätter om inte tillämpningsområdet bör Prop.1978/79:28 83 begränsastill att avse endast skatt, tull eller avgift, som avses I 1 § första stycketLFS. Syftet med den föreslagna lagstiftningen är framför allt att säkra självaskatte- eller avgiftsfordringen. Del torde enligt kammarrätten ställa sig svårtatt i förväg med större grad av tillförlitlighet beräkna hur stortskattetillägg eller hur stor respitränta som kan komma i fråga. Kammarkollegiet avstyrker att lagen blir tillämpligI fråga om fordringar på arvs- och gåvoskatt. Enligt kollegiets uppfattningfinns inte något behov av säkerhetsåtgärder på dessa områden. RSVmenar att utredningen synes ha utgått från all fordran enligt 77 a § UBL ochliknande lagrum är att bedöma som skattefordran. Detta slag av fordran hosföreträdare för juridisk person anses emellertid i rättspraxis inte vara någonskattefordran utan bedöms som en fordran av skadeståndslik-nande karaktär. Föratt en fordran hos företrädare verkligen skall omfattas av den föreslagnalagstiftningen måste den tas upp under definitionen av begreppet fordran.Verket framhåller vidare att till de i belänkandet uppräknade situationer ivilka gäldenärsansvar kan uppkomma utanför området för normaladeblteringsrullner bör räknas dödsbodelägares ansvar för skatt som hardebiterats avliden eller oskiftat dödsbo enligt 73 § 2 mom. kommunalskatlelagen(1928:370), 15 § 2 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och 15 §2 mom.lagen(1947:577)om statlig förmögenhetsskatt. Verket analyserar vidare begreppetskattefordran även från mer allmänna synpunkter. Vid ett formelltbetraktelsesätt kan en skattefordran anses uppkomma först när ettdebiteringsbeslut eller motsvarande föreligger. De taxeringsåtgärder somföregår debiteringen syftar till alt bestämma eller uppskatta underiaget fördebiteringen eller att bestämt fastställa fordringens storiek. Därvid bedömsäven avgående poster av olika slag. Utredningens förslag grundar sig på ettvidare och materiellt sett riktigare men också mer obestämt fordringsbegrepp.Verket har inget att erinra mot att detta läggs till grund för den föreslagnalagstiftningen. Med hänsyn till att frågan om tidpunkten för skattefordransuppkomst är svår och omdiskuterad, bör saken emellertid ägnas ytterligare uppmärksamhet.Ramen för betalningssäkring bör för den praktiska tillämpningen anges så klartsom möjligt. Betalningssäkring synes kunna tillgripas t. ex. i sådanasituationer där en person under beskattningsåret sålt en fastighet och därtransaktionen kan medföra en realisationsvinst som sedermera föranledertaxering. Det kan däremot inte vara meningen att betalningssäkring skall kunnaske för s, k, latent skatteskuld eller I samband med sådana periodiserandeåtgärder som t, ex, avsättning till skogskonto. Enligt verkets mening börbetalningssäkring kunna tillgripas för arbetstagares skatter redan föreuppbördsterminens utgång. Betalningssäkringsåtgärden får i så fall en visslikhet med de fram för vissa fall gällande reglerna om s. k.uppbördsborgen. menar att den bestämningbegreppet fordran fått i lagförslaget synes trygga tillgången tillbetalningssäkring i fråga om de flesta av de skatter, tullar och avgifter somtullverket har att uppbära. 1978/79:28 84 begreppetfaller emellertid särskild avgift enligt 39 f; TuL. Enligt detta lagrum skallsärskild avgift eriäggas för oförtullad vara som införs till tullområdet ellersänds under överinseende Inom delta om varan därvid går förlorad.Avgiften skall betalas av fraktföraren eller, om denne Inte åtagit sig attbefordra varan, av den som befordrat denna. Vidare föreskrivs I lagrummet attInnehavare av tullupplag, tullager eller exportbullk, .som förfogar över oförtulladvara I strid mot bestämmelserna för varans förvaring, skall erlägga särskildavgift för vara. Motsvarande gäller om oförtullad vara går förlorad när denförvaras I dylika lokaler. Den särskilda avgiften skall enllgi 40 § TuLmotsvara den tull eller annan Införselavgift som skulle ha tagits ut för varanom den hade förtullats. Särskild avgift enligt 39 § TuL kan i vissa fall uppgåtill betydande belopp. Vidare kan avgiften komma att påföras personer om varsbetalningsförmåga och betalningsvilja osäkerhet råder, t. ex. fraktförare medhemvist I utlandet. Med hänsyn härtill menar styrelsen all sådan ändring av denföreslagna lagstiftningen bör vidtas att begreppet fordran kommer all innefattasärskild avgift. Då nämnda avgift även bör vara förmånsberätllgad kan ändringenlämpligen ske genom tillägg till 1 § första stycket LFS. i påpekar altbestämningen av begreppet gäldenär I lagförslaget Inskränkertillämpningsområdet i fråga om skatt- eller avgiftsskyldig till den som enligtlag kan åläggas betalningsskyldighet för fordran. Åläggande ombetalningsskyldighet kan emellertid ske även enligt förordning ellerkungörelse. Som exempel kan anges förordningen (1941:251) om särskild varuskattför socker, choklad m. m. och förordningen (1908;129s. 1) angående en särskildstämpelavgift vid köp och byte av fondpapper. framhåller vidarealt ett åläggande av betalningsskyldighet i vissa fall Inte kan ske trots attdet finns en skattefordran. Detta gäller t, ex. om det råder ovisshet omomfattningen av Innehållen preliminär skall för arbetstagare. Arbetsgivaren kanundanhålla uppgift om vad som har Innehållits och även de anställdas namn.Något betalningsåläggande genom uppskattning med stöd av UBL kan dä inte ägarum. Vid tillämpningen av AGL kan inte heller betalningsskyldighet åläggasgenom uppskattning utan betalningsansvaret kan fastställas först efterdeklaration. Underlåtenhet att avge gåvoskaltedeklaralion kan sålunda innebäraen fördel för gåvomoltaga-ren. Detta förhållande har uppmärksammats ibetänkandet Teknisk översyn av kapitalbeskattningen (SOU 1976:46). Frågan omvem som är att anse som gäldenär kan enligt även i vissa fallmedföra problem. Sålunda torde man ibland Inte kunna säkert bedöma om en juridiskperson, exempelvis aktiebolag, eller ägaren till detta bedrivit verksamhet somkan medföra alt skattefordran uppkommer. Lantbrukarnas skattedelegation anför att det kanifrågasättas om det är rikligt att ta med t. ex. tullavgifter och förseningsavgifteri detta sammanhang. Enligt utredningens egna uppgifter är behovet av exekutivaåtgärder i tullsammanhang myckel litet. Andra och verkningsfullare medel finnsi form av indragna krediter. Förseningsavgifterna avser i sammanhanget blyg- Prop.1978/79:28 85 För alt upprätthålla respekten för lagen bör den inte ha störrespännvidd I teorin än vad den kan ha i praktiken. Den vidsträckta definitionenav gäldenär I betänkandet kan enligt delegationen också ifrågasättas. Medgäldenär förstås inte bara den som direkt har ålagts eller kan åläggasbetalningsskyldighet utan även den som genom åtgärd från myndighets ellerdomstols sida kan komma att bli beialningsskyldig för annans skatteskuld. Tillden senare kategorin hör vissa aktieägare och styrelseledamöter i aktiebolagsom t. ex. kan åläggas betalningsskyldighet för bolagets skatteskulder. Medtanke på den osäkerhet som kännetecknar skatteprocessen beträffandevem som I sista hand kan bli betalningsskyldig för ett belopp måste det ansesotillfredsställande att del skall vara möjligt att spekulera i utgången av enskatteprocess i detta avseende.