prop · G203215 · 1978-12-31 00:00:00 — I enlighel härmed har i punkl 2 tagils in en regelav innehåll atl gränsövervakningsman får konlrollera varutrafik samt undersökatransportmedel och lagerlokal eller annat utrymme som nylQas i samband medvarutratiken med samma befogenheter som vid tullkontroll tillkommertullQänsteman enligt tullagen (1973: 670) och med stöd därav meddeladebeslämmelser. Pä samma sätt som enligt första slycket gäller dock denbegränsningen att gränsövervakningsmannen inte får vidta sådana åtgärder annatän när del behövs med hänsyn till syftet med övervakningsQänslen. I enlighel med vad som anförts under 2 § skall såledestullverkels regul- 1978/79:215 29 jära kontrollverksamhet falla utanför de uppgifter somavses med samordnad gränsövervakning. Detla bör emellertid inte hindra attäven annan gränsövervakningsman än tullQänsteman medverkar i dennalullverksam-hel, i den mån det kan ske inom ramen för hans befogenheter ochutan att övriga uppgifter eftersatts. Om exempelvis militär gränsövervakningsmanvid eftersökande av gods vars befordran kan vara till fara för rikels försvarstöter på andra slags varor som uppenbarligen utgör smuggelgods börgränsövervakningsmannen kunna ingripa. En föreskrift härom bör las in iverkställigbetsförordningen. Paragrafen motsvarar 8 § promemorieförslagel Gränsövervakningsman måsle för altkunna fullgöra övervakningsuppgiflerna ha vissa befogenheter att företagatvångsingripande mot enskild utöver dem som har angetts vid 6 §. Befogenheternabör i största möjliga utsträckning vara enhetliga för allgränsövervakningspersonal. Med tanke på de exceptionella förhållanden varunderlagen är avsedd atl användas kan det inte anses möta betänkligheter att i vissahänseenden lillerkänna passkontroll-, tull- och militärpersonal, som är avdeladför gränsövervakningsQänsten, polismans befogenheter. Befogenheterna böremeilerlid begränsas till vad som är oundgängligen nödvändigt förgränsövervakningsverksamheten. 1 enlighel härmed har iförslastycket (punkterna 1-3) angetts all gränsövervakningsman i vissa särskildaavseenden skall ha befogenhet atl göra polisiärt ingripande, om beslut avpolismyndighet eller polisman inte utan fara kan avvaktas. Enligt punkl 1 färgränsövervakningsman gripa den mot vilken skäl förekommer till anhållande förspioneri, sabotage eller annan brottslig verksamhet till fara för rikelsförsvar eller säkerhel. Detla stämmer överens med vad som gäller för polismanenligt 24 kap. 7 § första stycket (RB). 1 punkt 2 föreskrivs altgränsövervakningsman även har polismans befogenhet att verkslälla beslag, görahusrannsakan saml företa kroppsvisitation och kroppsbesiktning vid misstankeom sådan brottslig verksamhet som avses i punkt 1 Qfr 27 kap. 4 § andra slycketandra meningen samt 28 kap. 5 § och 13 § första styckel andra meningen RB). Punkt 3 avser tillfälligtomhändertagande av den som enligt utlänningslagstiftningen kan tas i förvar avpolismyndighel. Med utlänningslagstiftningen avses såväl nu gällandebestämmelser som den reglering som i detta hänseende kan komma all gälla vidsådana utomordentliga förhållanden under vilka lagen är avsedd att tillämpas. De fall där ullänning kan las iförvar av myndighei anges f. n. i 35 § utlänningslagen. Det gäller bl.a. silualionerdå sannolika skäl föreligger för avvisning, förpassning eller utvisning ellerfråga uppkommer om verkstäl- Prop.1978/79:215 30 lighet av sådan åtgärd och del med hänsyn lillutlänningens personliga förhållanden eller övriga omständigheter skäligen kanbefaras atl han kommer alt hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhethär i landet, liksom då hans identitet är oklar. När fara är i dröjsmål, fårpolismyndighet i sådanl fall ta utlänningen i förvar, även om ärendethandläggs av annan myndighet. I fall där polismyndigheten sålunda harbefogenhet att omhänderta utlänning, får denne i överensstämmelse med 1 § LTOomhändertas av enskild polisman, om förutsättningar för omhändertagande bedömsföreligga och elt dröjsmål skulle innebära fara. Vad som inom ramen förgränsövervakningsQänsten får särskild aktualitet är fall där sannolika skälföreligger för avvisning av utlänning som ankommer lill riket.Förutsättningarna för sådan avvisning anges i 18-20 §§ utlänningslagen. Av belydelse förgränsövervakningsmans befogenheter är också 24 kap. 7 § andra styckel och 27kap. 4 § första stycket RB. Enligt det förstnämnda lagrummet gäller att envarfär gripa den som har begått brott, på vilkel fängelse kan föQa, på bar gärningeller flyende fot liksom den som är efterlyst för brott. Av 27 kap. 4 § förstastycket RB föQer atl var och en som med laga rätt griper eller anhållermisstänkt får lägga beslag på föremål som därvid påträffas. Ipromemorieförslagel har en uttrycklig erinran gjoris om dessa befogenheter, somsålunda i och för sig tillkommer varje medborgare. Som länsslyrelsen i Malmöhuslän och länspolischefsföreningen har angett kan del naturligtvis diskuteras omen sådan erinran behövs. Med hänsyn till att önskemålet atl även annanpersonal än den som är förtrogen med RB: s bestämmelser skall kunnatillgodogöra sig innehållet i den nya lagstiftningen bar jag dock ansett migböra föQa promemorieförslaget i denna del. Andra stycket har utformats ienlighet härmed. Gränsövervakningsman har enligt 12§ andra stycket GK befogenhet atl, i avvaktan pä vederbörande myndighetsbeslul, hålla kvar gods som är avselt att införas i eller utföras ur landet,när dess befordran anses kunna medföra fara för obehörigt spridande avkrigsunderrättelser. av annal slag får enligt 14 § GK hållas kvar avgränsövervakningsman i avbidan på beslut av vederbörande myndighet, om godsetär avsett all obehörigen föras in i eller ut ur landet. I de fall som här avsesär omsländighelerna i allmänhet sådana atl godset kan tas i beslag. Man måsteemellertid räkna med alt det vid utomordentliga förhållanden kan uppkomma falldär gods som befordras från eller till utlandet över svensk gräns måsle hållaskvar av hänsyn till landets säkerhet utan alt - somförutsätter atl elt brott är begånget - blir direkt tillämpliga. Utifrån folkrättsligaprinciper kan det t. ex. i vissa situationer vara tveksamt i vad mån spionerimot , som utländsk medborgare förövat under fullgörandet av Qänsl vidsitt hemlands krigsmakt, är straffbart som brott mot svensk lag. Vidare börbeaktas att folkrätten ger slöd för att krigskontraband -t. ex. vapen ellerammunition - med fientlig destination beslagtas i vissa Prop.1978/79:215 31 fall Qfr beträffande sjökriget årss.k.Londondeklaralion).Med hänsyn till det anförda har i tredje stycket angettsalt gränsövervakningsman, även när fömtsättningar för beslag inte bedömsföreligga, får hålla kvar gods vars befordran skulle medföra uppenbar fara förrikets försvar eller säkerhet. I fall som avses nu ankommer det regelmässigtpå militär myndighet att - under iakttagande av vedertagna folkräitsligaprinciper - avgöra hur del skall förfaras med egendomen. Ifiärde stycket har iöverensstämmelse med promemorieförslaget föreskrivits atlgränsövervakningsman, som har vidtagit annan åtgärd enligt förevarandeparagraf än kroppsvisitation eller kroppsbesiklning, så skyndsamt som möjliglskall anmäla del lill sin förman. Vidare föreskrivs all förmannen omedelbartskall pröva om åtgärden skall beslå. Dessa regler överensstämmer med deprinciper som i allmänhet gäller för polisens verksamhet. Om fortsattaåtgärder eller beslul ankommer på åklagar-, polis- eller tullmyndighet ellermilitär myndighet, skall förmannen genast överlämna ärendet till sådanmyndighet. Det är här bl.a. alt märka atl när någon har gripits för brott,anmälan enligt 24 kap. 7 § Iredje styckel RB skyndsamt skall göras tillanhållningsmyndighelen, dvs. Del ankommer i sådantfall på anhållningsmyndighelen att, sedan den gripne har förhörts avmyndigheten eller av polisman, besluta om den gripne skall anhållas ellerfriges. 1 den mån praktiska förutsättningar föreligger börgränsövervakningspersonalen normalt överlämna den gripne till polisen förförvaring för tiden till dess anhållningsmyndighelens beslul meddelas. Det bör framhållas all stycketavses reglera endasl den rapporlskyldig-hel som är av belydelse för denenskildes rättssäkerhet. Rörande rapportering i övrigt mellan totalförsvaretsmyndigheter finns särskilda bestämmelser. Vid remissbehandlingen har JKförordat en konstruktion som skulle innebära att gränsövervakningsman i förstahand är skyldig anmäla ett ingripande till polisman och atl anmälan tillförman skall ske endasl om förhållandena är sådana att polisman inte kan nåsulan svårighet. En sådan ordning skulle dock enligt min mening vara mindreändamålsenlig bl. a. med hänsyn lill viklen av all rapporlvägen för denenskilde gränsövervakningsmannen blir så enkel och enhetlig som möjligl undersådana exceptionella förhållanden då lagen är avsedd all tillämpas. Jag hardärför inte ansett mig kunna tillstyrka JK:s förslag. Paragrafen ger resp.gränsövervakningschef befogenhet att förordna om rutinmässig kroppsvisitationoch kroppsbesiktning beträffande visst transportmedel eller för viss lidrymd.Beslämmelsen motsvarar 9 § promemorieförslagel och överensstämmer i huvudsak medvad som gäller för vissa chefsQänslemän inom enligt 19 § första slycket Prop.1978/79:215 32 lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Den skiQersig från sistnämnda bestämmelse i två hänseenden. Dels avservarusmugglingslagens bestämmelse endast kroppsvisitation och alltså intekroppsbesiklning. Dels har i paragrafen inte upptagits någon motsvarighet tillregeln i sisla meningen i del angivna stycket i varusmugglingslagen, där delföreskrivs att förordnande om rutinmässig visilation skall underställasgenerallullstyrelsen. Paragrafen, som motsvarar 10 §promemorieförslagel, ger gränsövervakningsman befogenhet alt använda våld föratt fullgöra Qänsteuppgift. dock bara när denna inte kan lösas på annal sätt.Också i övrigl har samma begränsningar som föQer av 16 § polisinslruktionenansetts böra föreskrivas. Skjutvapen eller annal hjälpmedel får enligtparagrafen användas vid tillgripande av våld endast i den mån del ärförsvarligt med hänsyn till uppgiftens syfte. Med den konstruktion som harvalts i förslagel behöver närmare föreskrifter om i vilka fall skjutvapen fåranvändas inte tas in i själva lagen ulan kan meddelas somverkställighetsföreskrifter till förevarande paragraf. Det bör anmärkas atlparagrafen bara tar sikte på Qänsteuppgif-ter som faller inom ramen förgränsövervakningsQänsten och självfallet inte avser alt regleravåldsanvändningen vid utförandet av försvarsuppgifter. Paragrafen motsvarar 11 § promemorieförslagel. Polisman och tullQänsteman liksom krigsman inomförsvarsmakten har var och en inom sitt verksamhetsområde ingreppsbefogenhelersom i vissa avseenden sträcker sig längre än de befogenheter som enligtförslaget generellt skall tillkomma gränsövervakningspersonalen. För attundanröja risken för missförstånd vad gäller rätten att bruka sådanabefogenheter har i paragrafen uttryckligen angetts atl 6-9 §§ inte begränsar debefogenheter som enligt andra regler tillkommer personal som deltar igränsövervakningen. För den personal som är inordnad imilitära enheter blir självfallet de instruktioner och övriga föreskrifter somgäller för försvarsmakten i allmänhet tillämpliga. Av särskild belydelse förQänsten vid gränsen är därvid instruktionen för krigsmaklen vid hävdande avrikets oberoende under allmänt fredstillstånd saml under krig emellanfrämmande makter varunder är neutralt (IKFN). Principen altgränsövervakningspersonalen behåller de befogenheter som föQer av andrabestämmelser får belydelse även för fall när i övervakningsområde ingår objekteller område som är skyddat enligt 1-3 §§ skyddslagen. För befogenheterna viden sådan bevakning finns i bevakningskungörelsen regler som redan i fredstidgäller för krigsman, polisman och ordningsvakt. Dessa befogenheter är till endel mera vittgående än de Prop.1978/79:215 33 som föreslås generellt tillkommagränsövervakningspersonalen och bör självfallet inte begränsas underutomordentliga förhållanden. Enligt vad som föreslås i del följande avsesbefogenheterna enligt bevakningskungörelsen tillkomma allgränsövervakningspersonal som bevakar skyddsföremål. I överensslämmelse med vad somgäller enligt GK (4 och 19 §§), skall enligt denna paragrafupprätta en organisationsplan för den samordnade gränsövervakningen. Planenskall till en början redovisa hur verksamheten skall bedrivas, varvid också kanmeddelas sådana föreskrifter för personalens verksamhel som med hänsyn lilllokala förhällanden kan behövas utöver vad statsmakterna bestämt. Vidare skalli planen finnas föreskrifter om vilken polis-, passkontroll- och tullpersonalsom skall avdelas för verksamhelen och vilka militära enheter som skall medverkai denna, personalens utbildning och utrustning samt den materiel som behövsför verksamheten och vem som skall tillhandahålla den. Liksom f. n. skall det ocksåankomma på länsslyrelsen alt fastställa planen. Innan upprättad planfastställs, måste samråda med de myndigheter som i övrigt ärberörda. Det bör ankomma på regeringen all meddela beslämmelser härom. 1 överensstämmelse med nuvarandeordning ankommer det på att sörja för personalens utbildningsamt att också i övrigt vidta de åtgärder som behövs för alt gränsövervakningenskall kunna samordnas. Som jag har angett i den allmännamotiveringen är det nödvändigl att allmänna riktlinjer för organisationenmeddelas från central nivå. Min avsikt är alt senare för regeringen anmälafrågan om elt bemyndigande för , ÖB och generallullstyrelsenatl meddela de närmare beslämmelser om verkställighet av den nyalagstiftningen som inte lämpligen bör tas in i en av regeringen beslutadverkslälligbelsförordning. Man måsle räkna med alt det underutomordentliga förhållanden kan bli nödvändigt atl meddela ytterligarebeslämmelser om kontrollen eller befogenheterna vid gränsövervakning. Sådanabestämmelser kan länkas avse ämnen som enligt regeringsformen normalt sett intefår regleras annal än av genom lag, t. ex. visilation ellertillfälligt omhändertagande. 13 kap. 6 § första slycket regeringsformen öppnasmöjlighel för regeringen atl, under vissa förutsättningar, med stöd av bemyndigande i lag meddela föreskrifter i visst ämne som enligt grundlag annars skall meddelas genom lag. Förutsättningarna är atl riket är i krig eller krigsfara eller att sådana utomordentliga förhållanden råder som är föranledda av krig eller av krigs- 3 1978/79. Prop.1978/79:215 34 fara vari riket har befunnit sig, dvs. samma förhållandensom avses i 1 § första och andra styckena föreliggande förslag. Med hänsyn tillatt utomordentliga förhållanden kan göra del nödvändigt atl meddela sådanaföreskrifter utan dröjsmål bör ett dylikt bemyndigande lämnas i den nya lagen.1 paragrafen, som motsvarar 16 § promemorieförslaget, har sålunda föreskrivitsatt regeringen, under förhållanden som avses i 1 § första eller andra stycket,får meddela de ytterligare föreskrifter om kontroll eller befogenheter vidgränsövervakning som finnes nödvändiga av hänsyn till rikets försvar ellersäkerhet. Som ÖB har uttalat vidremissbehandlingen av promemorian är del önskvärt alt närmare föreskrifter förorganisationsplan m. m. har hunnit utarbetas och fastställas innan lagenträder i krafl. Jag förordar med beaktande härav alt lagen får träda i kraflden . När lagen iräder i kraft bör GK upphöra alt gälla. 4.2 Förslaget till lag om ändring i bevakningskungörelsen(1940:383) Vid bevakning av skyddsföremål harenligt bevakningskungörelsen den personal som fullgör vakttjänslgöringen vissasärskilda befogenheter. De befogenheterna tillkommer enligt förevarandeparagraf, lill vilken också 4 § hänvisar, krigsman, polisman samt den som åtnjuterpolismans skydd och befogenhet (ordningsvakt). De regler som har nämnts nu bör lämpligen gälla för allgränsövervakningspersonal. Detta skulle visserligen vid krig eller krigsfararegelmässigt bli förhållandet ulan särskild föreskrift, eftersom enligt 5 §kungörelsen de befogenheter som avses i 3 och 4 §§ tillkommer även annan civilbevakningspersonal än som har nämnts, så snart civilförsvarsberedskap råder.Om civilförsvarsberedskap kan enligt 2 § civilförsvarslagen (1960: 74, omtryckt1975:712) regeringen förordna, när riket befinner sig i krig eller krigsfara.De aktuella bestämmelserna bör emellertid vara tillämpliga pågränsövervakningspersonalen även i andra fall, nämligen när sädana utomordentligaförhållanden råder som är föranledda av krig eller av krigsfara vari riket harbefunnit sig. Det kan vidare med hänsyn bl. a. till risken för förbindelseavbrolttill regeringen vara av betydelse alt bevakningskungörelsen blir omedelbarttillämplig på gränsövervakningspersonalen, om riket skulle komma i krig.Första slycket i 3 § föreslås ändrat i enlighel härmed. föreslåsbeträffande ordningsvakt en anpassning av terminologin till den som numeraanvänds i polisinslruktionen (90 §). Den föreslagna ändringen av förstastycket torde grundlagsenligt förutsätta form av lag. Tredje och Qärde meningama i nuvarande andra stycket har iförslaget Prop.1978/79:215 35 brutits ut lill etl nytt tredje stycke. Första meningen idet nya tredje slycket, som avser visilation av kvinna, har justerats tillöverensstämmelse med vad som gäller enligt 2 § tredje stycket och 2 b §andra slycket lagen (1976: 371) om behandlingen av häktade och anhållna m. fl. 4.3 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen I första meningen av denna paragraferinras om atl polisman enligt 1 § LTO har befogenhet alt under vissaförutsättningar tillfälligt omhänderta utlänning i fall som avses i 35 S. Föratt ett sådant interimistiskt omhändertagande skall få äga rum krävs dels atlpolismannen bedömer alt förutsättningar föreligger för att polismyndighetenmed stöd av 35 § skall kunna förordna alt ullänningen skall tas i förvar, delsatt omständigheterna när utlänningen anträffas är sådana atl beslut av behörigQänstemän inte kan inhämtas ulan alt det dröjsmål som då uppstår innebär fara(dvs. normalt sett fara för atl ullänningen avviker). Första meningen innebärinte någon ändring av nuvarande rättsläge. En uttrycklig hänvisning iutlänningslagen lill polismans befogenheter enligt LTO har emeilerlid itydlighetens inlresse ansetts motiverad i anslutning till den nuvarandegränsövervakningsreg-leringens upphävande, eftersom utlänningslagen f.n.(bortsett från 5§ andra stycket) genomgående talar om polismyndighel och alltsåinte om polisman. I överensstämmelse med vad som harförordats i den allmänna motiveringen föreskrivs i andra meningen alttullQänsteman och särskilt förordnad passkontrollant har samma befogenhet somenligt LTO tillkommer polisman att tillfälligt omhänderta utlänning, närutlänningskontrollen sker under medverkan av tullmyndighet eller med biträde avannan passkontrollant än polisman. Sker etl omhändertagande med stöd av dennabestämmelse, har tullQänsteman resp. passkontrollant dock skyldighet att såskyndsamt som möjligt anmäla åtgärden till polisman för prövning av frågan omomhändertagandel skall bestå. Ansvaret för fortsatta ålgärder ankommer därmedpä polisen. Till skillnad från iGöteborgs och län har jag inte ansett att en befogenhet tillprovisoriskt omhändertagande i här avsedda fall bör tillkommaflygplatskontrollant. Har sådan kontrollant emellertid också förordnande allutföra passkontrollverksamhet, gäller självfallet vad som i paragrafen sägs ompasskontrollant även honom. Någon egentlig utvidgning avtullväsendets medverkan vid utlänningskontrollen har inte avsetts. Ommedverkan av tullmyndighet vid sådan kontroll finns f.n. föreskrifter i 23 §ullänningskungörelsen, som gäller i fråga om fartyg i utrikes fart vilketankommer lill eller skall avgå från landet. Det är vidare förutsatt atttullverket medverkar vid kontroll enligt 16 § kungörelsen av att utlänning intereser in i landet annat än på passkontroll- 1978/79; 215 36 ort, gränsövergångsställe eller överfartsställe. Enligtpromemorians förslag lill ändring i utlänningskungörelsen skall tullmyndighetdessutom på begäran av polismyndighel liksom nu kunna medverka vid passkontrollenligt 19 § kungörelsen, dvs. stickprovskontroll av utomnordiska medborgarevid inresa från nordiskt grannland. Särskild förordnad passkontrollpersonalkan medverka vid all passkontroll som ankommer på polisen och slår dä underpolisens ledning och huvudmannaskap. För atl tullQänsteman ellerpasskontrollant skall få verkställa etl interimistiskt frihetsberövandeförutsätts på grund av hänvisningarna till LTO atl dels förutsättningar bedömsföreligga för all utlänningen skall tas i förvar av polismyndighet, delsomständigheterna är sådana att beslut härom inte kan avvaktas ulan fara för allutlänningen avviker. Ett omhändertagande skall självfallet ses som ensistahandsutväg som bör tillgripas bara i nödfall. Enligt 5§ LTO skall polisman somhar verkställt etl tillfälligt omhändertagande så skyndsamt som möjligt anmälaåtgärden lill sin förman. Motsvarande skyldighet blir för tullQänstemannenseller passkonlrollantens del uppfylld genom alt anmälan görs till polisman.Även en enskild polisman är nämligen förman i förhållande lillpasskontrollanl. Sedan anmälan gjoris lill polisman, övertar denne då ansvaretför fortsalla åtgärder. Huruvida polismannen, om omhändertagandet skall beslå,i sin tur skall anmäla åtgärden direkt lill den Qänstemän som fattar beslul påpolisstyrelsens vägnar eller till annan förman beror på den arbetsordning ochde som gäller för polisdistriktet. Jag hemställer atl lagrådets yllrande inhämtas överförslagen till 1) lag omgränsövervakningen i krig m. m., 2) lagom ändring ibevakningskungörelsen (1940:383), 3) lag om ändringi utlänningslagen (1954:193). Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. Prop.1978/79:215 38 1 Förslag lilllag om gränsövervakningen i krig m. m.......... 2 Förslag tillförordning med vissa beslämmelser om gränsövervakningen i krig m.m 3 Förslag tilllag om ändring i bevakningskungörelsen (1940: 383) ... 4 Förslag lillförordning om gränsövervakningssamarbete i fredstid . 5 Förslag tilllag om ändring i utlänningslagen (1954:193) 6 Förslag till förordning om ändring i utlänningskungörelsen (1969:136) 2 Nuvarandereglering i huvuddrag................................... 2.2 Övrig föifattningsreglering av betydelse för gränsövervakningen 4 Remissyttrandenaöver kontaktgruppens förslag .......... 5 Övervägandenoch förslag.............................................. 5.1 Principema fören ny reglering................................... 5.2 Motivering tillframlagda lagförslag' ......................... 5.2.1 Förslaget tilllag om gränsövervakningen i krig m.m. ... 5.2.2 Förslaget tillförordning med vissa bestämmelser om gränsövervakningen i krig m.m 5.2.3 Förslaget tilllag om ändring i bevakningskungörelsen (1940:383) 5.2.4 F'"örslagettill förordning om gränsövervakningssamarbete i fredstid 5.2.5 Förslaget tilllag om ändring i utlänningslagen (1954:193) 5.2.6 Förslaget tillförordning om ändring i ullänningskungörelsen (1969:136) ' Bilagan har uteslutits här. Avsnittet har uteslutitshär. 1978/79:215 39 Lag om gränsövervakningen i krig m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Kommer riket i krig, skall den övervakning avsamfärdseln över ri kets gränser som ankommer på polis- och tullväsendet samt försvarsmak ten samordnas enligt 2-12 §§. Är riket i krigsfara eller rådersådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfaravari riket har befunnit sig, får regeringen föreskriva alt gränsövervakningenskall samordnas enligt 2-12 §§. Föreligger ej längre förhållandesom avses i första eller andra slycket, skall regeringen föreskriva alt densamordnade gränsövervakningen skall upphöra. Allmänna bestämmelser om samordnad gränsövervakning 2 § Den samordnade gränsövervakningen skall syfta lillatt förhindra 1. brott motrikets säkerhel eller annan verksamhet lill fara för rikels försvar ellersäkerhel. 2. överträdelse avbestämmelsema om inresa till och utresa från ,