prop · G20333 · 1978-12-31 00:00:00 — Genom att avdragsrätten är generell uppstår normalt inga kumulativaskatteeffekter. Sådana effekter kan emellertid uppkomma när en eUer fleraintressenter går saraman om exempelvis ett forskningsbolag. Detsamma gäller närett koncemföretag förelägger exempelvis admini-stralionstiänsterna i ettsärskilt bolag. De kuraulativa effektema uppslår därför att skatteplikt inteföreligger för bl. a. dessa tiänster. Utredningen har pekat på möjligheternaatl eliminera de kumulativa effekterna i sådana fall genom en utvidgning avdet skattepliktiga tjänsteområdet. Utredningen har dock äimu inte varit bereddalt ta ställning till en sådan lösning. Med utgångspunkt i de nu gällande bestämmelsema somger rörelsedrivande moder- eller dotterföretag inora en koncern rätt tUlavdrag för ingående skatt som har påförts fastighetsförvaltande bolag inom koncernendiskuterar utredningen möjigheterna till atl på motsvarande sätt skapaavdragsrätt även för andra gemensararaa funktioner inom koncernbildningar.Utredningen har funnit det rimligt att koncerner bör tillerkännas oinskränktavdragsrätt för alla förvärv som i sak avser en verksarahet som medförskallskyldighet, dvs. förvärv, sorii skulle ha omfattats av avdragsrälten om dehade gjorts av det koncernbolag sora är redovisningsskyldigt enligt ML.Förslaget har vid reraissbehandling-en fått ett positivt mottagande. Några remissinstanser har förordat atl förslagetutvidgas tUl att omfatta även andra associationsformer med motsvarandeintressegemenskap. Även utredningen har berört frågan raen inte låtitförslaget omfatta annat än koncerner. Jag förutsätter att utrednmgen i sittfortsatta arbete närraare överväger vilka möjligheter som finns att undanröjade 1978/79: 33 149 kumulativaskatteeffekterna även i andra associationsformer och jag är därför inte nuberedd atl gå längre än vad utredningen har föreslagit. I enlighet med det anförda föreslår jag således atti 17 § tas in bestämmelser om att koncernföretag enligt 43 § 3 mom. KL som förverksamhet som medför skattskyldighet enUgl ML mottar ej skattepliktig tjänstav annat företag i samma koncern, vid sin redovisning av skatt får som ingåendeskatt räkna skall som belöper på del andra bolagets förvärv eller införsel förtillhandahållande av tjänsten. Avdragsrätl föreligger dock endast för del somhade grundat avdragsrätt om del hade köpts av det skattskyldiga förelaget. Ilikhet raed vad som gäller enligt de allmänna reglerna skall avdragsrättenstyrkas av skattedebitering på inköpsfaktura, avräkningsnota eller motsvarandehandling. I de fall inlemfakturering av tjänsterna inte förekomraer bör istället för faktura eUer liknande handling kunna godtas handUng som visar hurstor del av den ingående skatten som hänför sig till det skattskyldigakoncern-företagel. Självfallet skall den ingående skatten som avdras hos delskattskyldiga bolaget inle heller betraktas som kostnad hos del ejskall-skyldiga bolaget. Det får emellertid ankorama på RSV alt utfärda kompletterandeanvisningar på denna punkt som tillgodoser såväl praktiska som kontrollmässigaaspekter. 4.1.7.2Hyra av personbil m. m. För atl schablonmässigt beskatta privat nyttjandeav personbil som utgör anläggningstUlgång i skatlskyldigs verksamhet föreliggeringen avdragsrätl för ingående skatt på anskaffning av personbil. Däremotföreligger full avdragsrätt för all ingående skatt på driftkostnaderna. Någonsådan schablonregel finns inte i de fall skattskyldig hyr bil. Används bilenav den skattskyldige eller hans anställda även för privat bruk skall enligt ettav RSV gjort uttalande skatten delas upp efter skälig gmnd. Den del som belöperpå privat användning är inte av-dragsgiU. Denna ordning är enligt utredningen materielltriktig men svårigheter föreligger att på ett otvistigt sätt göra en korrektuppdelning. Med hänsyn till den stora omfattning som leasingverksamheten harfått inger detta förhållande enligt utredningen betänkligheter. Av såväl administrativasora kontrolltekniska skäl förordar utredningen därför atl den skattskyldigesavdragsrätl bestäms enligt en klar och entydig schablon. Under åberopande av enav leasingutredningen (K 1972: 06) gjord kalkyl ansermervärdeskatteutredningen att av leasingavgiften bör kunna anses motsvaraanskaffningskostnaderna för personbil vid likvärdig användning. Utredningenföreslår därför att avdragsrätt skall föreligga generellt för av ingåendeskatt på hyra. av personbil eller motorcykel som förhyrs för annat ändamål änyrkesmässig återuthyrning. IJ 1978/79. Prop.1978/79: 33 I50 Förslaget har i allmänhet biträtts eller lämnatsutan erinran av remissinstanserna. Motorbranschens organisationer har dockavstyrkt förslaget och ytterligare några instanser har förordat attprocenttalet höjs eller alt schablonen bör kunna genombrytas och avdragerhållas efter de verkliga förhållandena. Det principiellt riktiga är enligt min mening attdet i mervärdeskaltehänseende inte skall föreligga någon skillnad meUan köpoch hyra av personbil eUer motorcykel. Även med beaktande av kravet på konkurrensneutralitetbör dock visst avkall på en absolut exakthet kunna göras ora raan härigenorafår ett enklare och sraidigare systera. Jag delar raot denna bakgrundutredningens uppfattning ora fördelarna raed att införa en schablonregel sombegränsar avdragsrätten även i hyresfallen. Nyare beräkningar visar emellertidatt kapitalkostnadernas andel i leasingav-giften är något lägre än vadutredningen räknat med. Dessutora kommer från och med årsskiftet skatt ochförsäkring enligt nya regler att debileras direkt på hyresmannen. Jag förordardärför att schablonavdraget höjs något och att högst av den ingåendeskallen på leasingavgiften blir avdragsgUl. I de fall leasingavgifien enbart eller nästanenbart består av kapitalkostnader, s. k. finansiell leasing, bör avdragöverhuvud inte medges för ingående skatt på sådan avgift. Den föreslagna spärregeln torde i flertalet fallvara väl ägnad att på ett schablonmässigt sätt bestämma rätten till avdrag föringående skatt som hänför sig tUl hyra av personbU för bmk i verksamhet sommedför skattskyldighet. Om däremot ett företag bilar enbarti syfte att tUlhandahålla dem för ägarens eller anställdas privata brukföreligger givetvis ingen avdragsrätt aUs. Någon spärregel är därför inteaktuell för dessa fall. Ä andra sidan anser jag atl om ett företag hyr in personbUarför bruk i verksamheten eller för användning som tjänstebil av anställda bördet schablonmässiga avdraget i sin helhet kunna godtas om fordonet i mer änringa omfattning används för tjänstebmk. Avsikten med schablonen är attundanröja fördelningsproblem och kontrollsvårigheter. Bestämmelser av nu förordat slag bör tas in i 18 §i anslutning tUl de bestämraelser som förbjuder avdrag för anskaffning avpersonbU eller raotorcykel. Utredningens förslag om ytterligare förenklingar avbestämmelserna som reglerar rätten till avdrag vid blandad verksamhet har intemött några egentiiga invändningar vid remissbehandlingen. Förslagen innebärförenklmgar för både skattskyldiga och beskattningsmyndigheter och jag förordardärför att de genoraförs. Ändringarna bör som utredningen har föreslagit görasi 18 § och anvisningama till 17 §. 1978/79: 33 151 De nuvarande bestämmelserna om att ränta skallinräknas i beskattningsvärdet har som utredningen framhåUit vållattiUämpningssvårigheter. Utredningens förslag om atl räntan skall hållasutanför beskattningsvärdet har allmänt biträtts av remissinstanserna. Detsammagäller förslaget om alt 20-procentsregeln görs tillämplig på omsättning avvissa fotografiska kopior. Jag finner också att utredningens förslag är välgrundadeoch förordar att ändringar i enlighet med förslagen görs i 14 § ochanvisningarna till 14 §. 4.1.9 Fastställelseav skatt, m. m. Nuvarande bestämmelser om fastställelse avmervärdeskatt synes allmänt betraktas som ett smidigt och praktiskt led ibeskattningsförfarandet. Utredningen pekar dock på vissa förhållanden somytterligare kan förbättras. Hit hör bl. a. den ovUlkorliga skyldigheten attalltid hänföra upptäckta felaktigheter i redovisningen till rättredovisningsperiod. Vidare har utredningen framhållit atl termen preliminärtbeslut vållat missförstånd och att vissa tidsfrister lett till att skattskyldigbl. a. försuttit besvärsraöjlighetema. Utredningen konstaterar atl det även ifortsättningen är of rånkoral igl att skatten fortlöpande fastställs för varjeredovisningsperiod och att varje redovisningsperiod i princip är okränkbar. Felkan dock lätt uppkorama i en löpande periodisk skalleredovisning som förflertalet skattskyldiga omfattar en stor mängd transaktioner. Det kan ocksåenligt utredningen vara fråga om fel som upptäcks först i samband med siffergranskning,revision eller bokslut. Utredningen har vid sin bedömning också funnit att detinte föreligger något behov av sådan periodspecifikation i de fall då åtgärdvidtas i fråga om räkenskapsår som redan gått till ända. Åtgärder bör i sådanafall kunna göras utan uppdelning på de olika redovisningsperioderna.För en sådan ändring talar även del samband som finns raellan mervärdeskattenoch den årliga inkomsttaxermgen. Mervärdeskatten kan påverkas av en vid inkomsttaxeringeninitierad åtgärd och tvärtom. Av nämnda skäl förordar utredningen att i ML införsraöjlighet för skattskyldig att efter räkenskapsårets utgång inkomma med enrättelsedeklaration som omspänner . Denna rätlelsedeklaration bör utgörasav en ny deklaration för den sista redovisningsperioden under räkenskapsåret.Genora att fråga är ora deklaration gäller automatiskt bestämmelserna orabetalningsskyldighet, skattetillägg, restavgift m. m. Vidare föreslås attlänsstyrelsen i fråga om åtgärd som berör redan avslutat räkenskapsår skallkunna vidta åtgärden utan periodisering. Några reraissinstanser, sora befarar altraöjUgheten skall missbrukas och beskattningen medvetet uppskjutas, förordaratt sådan rättelse skall Prop.1978/79: 33 152 fågöras endast av beskattningsmyndighelen. Det övervägande antaletremissinstanser har dock inle framfört några invändningar mot utredningensförslag. Enligt min uppfattning bör utredningens förslagleda till förenklingar för både skattskyldiga och berörda myndigheter. Motbakgrund härav tillstyrker jag förslaget raed viss inskränkning. Möjlighetenalt rätta skatt genom en ny deklaration för den sjätte periodenunder året bör stå öppen endast om rilttelsen avser mer än en period. Är detfråga om fel som kan hänföras tUl en bestämd period bör ny deklaration lämnasför den perioden. Med hänsyn härtUl bör bestämmelserna i 39 § andra stycket ochi 46 § andra stycket kvarstå i princip oförändrade. I likhet med utredningen viU jag betona att denföreslagna lösningen inte får ges den innebörden att skaltskyldig tillåts attuppskjuta rättelse av upptäckta fel i den löpande skatteredovisningen till enrätlelsedeklaration i anslutning tUl bokslutet. Utredningen har vidare för att undanröja vissamissuppfattningar föreslagit att begreppen preliminärt beslut och slutligtbeslut ändras till fastställelsebeslut och särskilt beslut om fastställelse avskatt. Vidare föreslås all 32 § utformas så att skatten anses fastställd ienlighet med lämnad deklaration eller, om deklaration ej lämnas, till noll kronor.Enligt utredningen skall skatten automatiskt anses fastställd också i del fallnär skattskyldig lämnar ny deldaralion. Härutöver skall kunnameddela fastställelsebeslut med ändring av tidigare fastställd skatt när nyaomständigheter har kommit fram. Utredningen föreslår dessutora vissförlängning av de nu gällande tidsfristerna. Förslagen i denna del har i allraänhet lämnats utanerinran. Några remissinstanser anser dock att en ändring av begreppenpreliminärt och slutligt beslut inte innebär någon förbättring. I ställetbefaras en ökning av antalet felaktiga besvär. Några remissinstanser avstyrkerockså förslaget om övergång tiU automatiskt fastställd skatt. Enligt dessaskulle förslaget endast leda till en maiginell arbetsbesparing hos länsstyrelsernaeftersom deklarationen i många fall inte åtföljs av någon betalning. Även ombetalnmg sker skall dock restavgift i raånga faU dessutora påföras. Jag anser att övervägande skäl talar för atlutrednmgens nu nämnda förslag genomförs, dock med undantag för förslaget om attfastställd skatt skaU ändras automatiskt i vissa fall när deklaration läranastUl . Det är i dessa fall av värde att genora ettbeslut bekräftar mottagandet av deklarationen som ev. avgifter ocksåpåförs. Utredningens förslag tUl 33 § täcker, med en mindre redaktionelländring, även detta fall. Den av utredningen föreslagna bestämmelsen i 32 §andra stycket är därför onödig. Vidare bör de nuvarande bestäm- 1978/79: 33 153 raelsernai 39 § gälla även i fortsättningen med hänsyn till att jag har förordat alträttelse skall göras endast när rättelsen avser mer än enredovisningsperiod. Jag anser dock alt de särskilda förutsättningarna föravräkning av skatt kan slopas. Även bestämmelsen i 46 § andra stycket bör utgå. Vad jag nu har förordat kräver atl 31 § upphävs ochatt 3236, 38, 40, 46 och 55 §§ ändras. 4.1.10Anstånd med betalning av skatt, m. m. Utredningen pekar på alt avsaknaden avanståndsmöjlighelen i ML i fall som avses i 49 § 2 mom. uppbördslagen allmänthar uppfattats som otUlfredsställande. I likhet raed vad utredningen oraförelagens uppgiftsplikt har föreslagit i belänkandet (SOU 1973: 33)Ränta och restavgift på skatt ra. föreslår utredningen all sådananslåndsmöjlig-het införs också i ML. De villkor som enligt uppbördslagen ärförbundna med anståndet föreslås också gälla mervärdeskatt. Förslaget biträdsaUmänt av remissinstanserna. Några förordar dock att frågan ora ränta skjutsupp raed hänsyn till att uppbördslagens räntebestämmelser är utformade på ettlaxerings- och uppbördsförfarande som avsevärt skiljer sig från motsvarandeförfarande enligt ML. Enligt rain uppfattning bör möjUgheterna lillanstånd med betalning av skatt utökas på del sätt utredningen har föreslagit.Jag anser dock atl ränta t. v. inte skall utgå vid anstånd enligt 49 §uppbördslagen. Restavgift utgår enligt 47 § ML. Detta bör vara tillräckligthinder mot atl anståndsbestämmelserna utnyttjas obehörigt, särskilt som anståndkräver beslut av i varje enskilt fall. Frågan ora ränta i dessafall bör övervägas i samband med den översyn av restavgift ra. påmervärdeskatteområdet som har aviserats i bl. a. prop. 1974: 159. I detta saramanhang vill jag ta upp en annan frågasom rör redovisningen av mervärdeskatt. Deklaration skall lämnas senast den 5i andra månaden efter utgången av redovisningsperioden. Delta innebär i frågaom redovisningsperioden majjuni all deklarationen skall lämnas och skattenbetalas . För många företag föreligger svårigheter atlfullgöra deklarationsskyldigheten i lid, vilket kan bero på den egnapersonalens semester eller på svårigheter hos anlitade redo-visningsförelag attunder semestertid hjälpa till med underlag för deklarationen. Jag anser attdessa svårigheter, som kan antas ha förstorats genom tillkomsten av den nyasemesterlagen, bör beaktas på det sättet att den redovisning som skall avgessenast får anstå till . Del finns enligt min meninginte anledning atl tillgripa motsvarande åtgärd när det gäller andraredovisningstider. Det nu berörda anståndet bör regleras i anvisningarna till22 §. 1978/79: 33 154 Enligt 11 § 9 föreligger inteskatteplikt för kontroll eller analys av prov som har tagits som ett led iläkarundersökning eller sjukvård. Avsikten med denna bestämmelse har varit attlikställa verksamhet som bedrivs av fristående laboratorier med sjukhus ochläkare som utför kontroll eller analys i egen regi. I den praktiska tillämpningen haräven kontroll eller analys av prov som har tagits som ett led i djursjukvårdansetts undantagen från skatteplikt. Aktiebolaget har framhållit atl den angivna tillämpningen innebär enkostnadsfördyring för den yrkesmässiga uppfödningen och handeln raed djur.Denna fördyring bör undanröjas genora att skatteplikt infors för de nämndatjänsterna när de avser djur. För egen del kan jag ansluta migtiU den uppfattning som bolaget har gett uttryck för. Skatteplikt bör föreliggaför avsedda tjänster. Detta bör komma till uttryck i anvisningama tUl 8 §. 4.1.12 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Utredningen har föreslagit att dessförslag skall träda i kraft vid två olika tidpunkter. Dessutora börikraftträdandet förenas raed särskilda övergångsbestänmielser på flera punkter. De materiella ändringama bör ihuvudsak träda i kraft . Detta gäller enligt utredningenbestämmelserna ora rätt tUl avdrag för fiktiv skatt vid förvärv av vara frånden som inte är skatt-skyldig enligt ML. Det gäller också förslaget att räntainte längre skaU inräknas i beskattningsvärdet och förslaget om frivilligskattskyldighet för uthyrning av rörelsefastighet. De nya bestämmelserna om tidpunktenför inträde av skattskyldighet, redovisningsskyldighet och avdragsrätt liksorabestämmelserna om uttag av vara, tiänst på fastighet och annan tiänst börenligt utredningen träda i kraft tidigast efter det att riksdagensbeslut föreligger. Sä anses nödvändig för att bereda länsstyrelsernaoch skattskyldiga tid för anpassning till de nya bestämmelsema. Jag delar utredningens uppfattningi denna del. Jag förordar därför att i huvudsak de materiella ändringama i MLbör träda i kraft . Återstående bestämmelser bör träda ikraft . Bestämmelserna i 2, 8, 10, 14, 16och 18 §§, punkt 1 av anvisningarna tiU 2 § samt anvisningarna tUl 5, 8, 10,11, 14, 17, 19 och 22 §§ bör träda i kraft och övrigabestämmelser . Av de bestämmelser som träder ikraft bör vissa tillämpas först från en senare tidpunkt.Bestämmelserna om byggnad i 2 § första stycket 1 och 18 § andra stycket 2 bör ilikhet med övriga be- 1978/79: 33 155 stämmelserom byggnad gälla till dess övergång sker till de nya bestämmelserna om uttagav tjänst på fastighet, dvs. i princip till utgången av . Vidare bör de nya bestämraelserna i 14 § ora uttagav tjänst tillämpas först efter utgången av . Delsamma gällerbestämmelserna i 16 § fjärde stycket, i punkt 1 av anvisningarna till 2 § i vadde avser tiänst på egen faslighet eller kost åt personal, i anvisningama till 5§ i vad de avser ingående skatt som har upptagits i faktura samt i anvisningamatill 22 § i vad de avser kortperiodiska bokslut. bör bestämmelserna om bl. a.redovisningsskyldighetens inträde träda i kraft. Detta innebär altskattskyldiga som berörs av förslaget har på sig att förberedaövergången till del nya systemet. De fordringar och skulder sora föreligger den1 bör få redovisas enligt äldre bestämmelser i syfte att minskaeventuella likviditelsproblem. För den sora så vill bör dock möjlighet finnasatt i den första redovisningen efter redovisa utgående skattpå de fordringar och dra av ingående skatt på de skulder som förelåg den 1januari 1980. Av de bestämmelser i övrigt som träder i kraft den1 bör de i punkt 2 av anvisningama till 2 § som avser uttag avvara ur verkstadsrörelse och de i 17 § tredje stycket ora bilhandelns avdragsrättinte tillämpas efter utgången av . Detta hänger samman med att övrigaändringar som avser begagnade fordon ra. m. bör träda i kraft den 1 januari1979. Bestämmelserna i 15 § femtesjunde styckena omskyldighet i vissa fall att återföra skatt som har dragits av för uthyrdfaslighet bör tillämpas redan från ingången av . Detsamma bör gällabestämmelsema i 17 § fjärde och femte styckena om koncernförvärv och rätt tillavdrag för s. k. fiktiv skatt samt bestämmelsema i 46 § om anstånd. De nya bestäramelsema om beskattnmgsvärdetsbestämmande när det gäller ränta bör tillämpas på ränta sora avtalas efterutgången av . I en särskUd punkt i övergångsbestäramelserna böranges att de äldre bestämmelserna fortfarande gäller i fråga om förhållande somhänför sig till tiden före ikraftträdandet. Härigenom koraraer de äldre bestämmelsernai 6 § om redovisningsskyldigheten att även i fortsättningen anknytas till denskattepliktiga omsättningen under och tidigare kalenderår. Deäldre bestämmelsema i 27 § första stycket och i 49 § kommer att gälla ävenefter utgången av när del gäller eUer tidigare. Det nya förfarandet för fastställelse av skatt ra.m. bör i princip till-lärapas på beslut som meddelas ellersenare. Begreppen preliminärt beslut och slutligt beslut föreslås ersättas avbegreppen fastställelsebeslut och särskilt beslut. Besluten som sådana har docksamma Prop.1978/79: 33 156 mnebörd.Har ett förfarande inletts enligt de äldre bestämmelserna bör det kunnafullföljas enligt de nya bestämmelserna. Har exempelvis preliminärt beslutmeddelats kan den skallskyldige efter utgången av år 1979enligt 36 § begära särskilt beslut med iakttagande av den nya tidsfrist som däranges. I de nya bestämmelserna används på flera ställenuttrycket beskattningsår. Detta är definierat i a:iivisningarna lill 5 a §. Ihuvudsak är beskattningsåret detsamma sora beskatlnmgsåret enligt KL.Visserligen har detta begrepp tidigare saknat betydelse vid tUlämpningen av ML.Det är dock av praktiska skäl lämpligt atl beskattningsåret kan ligga tillgrund för beräkning av tid i olika avseenden även när det gäUer tid föreikraftträdandet. Därvid får undersökas vilken tid som skulle ha utgjortbeskattningsår om de nya bestämmelsema hade gällt redan då. I övergångsbestämmelsernabör anges att de nya bestämmelsema i anvisningarna till 5 a § skall tillämpasredan före ikraftträdandet när det gäller att beräkna tid enligt 24, 25, 35,36, 39, 40 eUer 55 §. I likhet med vad som föreskrevs i samband medhöjningen av mervärdeskatten bör äldre bestämraelser generelltfortfarande gälla i fråga om tUlhandahållande sora har skett före ikraftträdandet. SärskUda övergångsbestämmelser krävs också på vissapunkter. Utredningen har föreslagit att den som yrkesmässigt handlar medbegagnade personbUar eller begagnade motorcyklar skall få göra avdrag med 17,av anskaffningsvärdet för samtliga sådana fordon som finns i lager den 1januari 1979. Avdraget skall enligt utredningen få göras i den förstaredovisningen som avser tid efter utgången av . RSV och flertalet länsstyrelser har framhåUit attavdrag som hänför sig tUl visst fordon inte bör få göras förrän fordonet harsålts. För egen del anser jag det nödvändigt att undanröjamöjUghetema tUl dubbelbeskattning av vissa fordon. Detta bör av praktiska skälinte ske på det sättet, att de fordon som finns i lager fårsäljas skattefritt. I stället bör som utredningen har föreslagit avdrag medgesför beräknad skatt på lagerfordonen. I fråga om ett sådant lagerskatteavdragdelar jag bl. a. RSV:s uppfattning och förordar därför atl det avdrag somhänför sig tUl visst fordon skaU få åtnjutas först när fordonet omsätts. Avpraktiska skäl bör dock avdraget alllid få åtnjutas i deklaration som omfattarapril 1979, även om fordonet vid utgången av den månaden ännu inte är omsatt. I utredningens förslag till punkt 10 avövergångsbestämmelserna stadgas en rätt för regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer att meddela föreskrifter om tUlämpningen av bestämmelserom lagerskatteavdrag. Denna raöjlighet bör finnas kvar även raed det av migförordade lagerskatteavdraget. Enligt min uppfattning är det lämpligt att sär- 1978/79: 33 157 skUdförteckning upprättas över lagerfordonen . Krav på sådanförteckning ligger inom ramen för föreskriftsrälten. De särskUda likviditetspåfrestningar som för vissaföretag, t. ex. inom grossiströrelsen, kan bli följden av attfaklureringsmetoden görs obligatorisk, bör enligt utredningen lindras ellerundanröjas genom att tiden för redovisning av mervärdeskatt förlängs eftersärskild prövning. Jagdelar utredningens uppfattning på denna punkt. EnUgt min mening bör anståndkomma i fråga för företag som f. n. tUlämpar kontantmetoden och somregelmässigt har betydande långfristiga varufordringar ulan återtaganderätloch i förhållande härtill små långfristiga le-verantörsskulder. Såvitt harframgått av reraissbehandlingen torde vissa grossistföretag och vissapostorderförelag kunna uppfylla kraven på anstånd. Bestämmelserna bör dock gesgenerell utformning och inte begränsas till vissa branscher. Länsstyrelsernabör fatta beslut i frågor om anstånd i dessa fall.