prop · G203123 · 1978-12-31 00:00:00 — Ett ökat ulbud i kombination med sjunkande transportkostnader harmedfört att relativpriset på pappersmassa har sjunkit sedan början av1950-talet. Skogsindustrin är en av de största industribranschema iSverige. Branschen svarar för närmare en tiondel av den samladeindustriproduktionen och Uka stor del av industrisysselsättningen. Avskogsinduslrins olika delbranscher sysselsätter massa- och pappersindustrin ca48000 personer vid ett hundratal anläggningar. Antalet sysselsatta inomsågverksindustrin är närmare 30000 medan skivindustrin sysselsätter ca 2 500personer. Antalet sågverk uppgår till ca 3000. Skivindustrin består av 35anläggningar. Även vad gäller utrikeshandeln är skogsindustrinutomordentiigt betydelsefull. Av landels totala vamexport har branschen underde svarat för i genomsnitt en femtedel. Importinnehållet ibranschens produktion är mycket lågt. Huvuddelen av exporten avsättsi första hand i . Av avsalumassaleveransema går sålunda påexport. För pappersproduktionen är molsvarande andel . Av produktionen avsågade trävaror och skivor exporteras . Tillgången på svensk skogsråvara har avgörande betydelseför den di- 1978/79:123 22 rektråvaruförbrukande skogsindustrins expansionsmöjligheter, dvs. för massa-,sågverks- och skivindustrin. Den ökade efterfrågan på skogsråvara, som harblivit följden av branschens snabba uibyggnad under 1970-lalet har medfört enväxande oro för överuttag ur skogen och därav följande långsiktigt minskadvirkesproduklionsförmåga i skogsbruket. Förde direkt råvamförbmkande delama av skogsindustrin har denna utvecklingmedfört att råvarutillgången nu utgör en klar begränsning för den fortsattaexpansionen. Avden totala massaproduktionen i landet exporteras ca 50%.Expan-sionsmöjlighelema för den svenska pappersindustrin är därför totalt settbetydande. Råvarutillgången utgör här således inte någon begränsning. Enfortsatt expansion av pappersindustrin kommer därför i slället i hög grad altbli beroende av de svenska och ulländska marknademas tillväxt, lönsamhetsutvecklingeninom branschen samt handelspolitiska faktorer. Skogsindustrin,som är beroende av den höga exportandelen, är en av våra mestkonjunkturkänsliga industribranscher. De senasle årens utdragna lågkonjunkturhar inneburit mycket kraftiga påfrestningar för stora delar av branschen.Detta har i sin tur medfört en negativ utveckling som i omfattning ochvaraktighet saknar motsvarighet . Kapacitetsutnyttjandetinom samtliga delbranscher har varit myckel låg. speciellt inomde råvaruförbmkanade delbranscherna. Sålunda uppgick kapacitetsutnyttjandelunder lill inom sågverks- och massaindustrin. Dennautveckling har inneburit atl lönsamheten inom branschen har starkt försämrats.Skogsindustrins totala resultat minskade från en vinst på drygl 5 000 milj. kr.år 1974 till en föriust på mellan I 000 och 2000 milj. kr. Även för år1978 är förlustema av ungefär samma storleksordning. Förlustema är dock ojämnlfördelade. GenereUt gäller atl företag med en särskilt stark inriktning påvissa bulkprodukler i försia hand avsalumassa samt olika typer av kraftpapperfått vidkännas den mest negativa resultatutvecklingen. Denkostnadsfaktor som främst bestämmer kostnadsläget och därmed i hög gradskogsindustrins konkurrenskraft är kostnaden vid fabrik för virkesråvara. Desvenska priserna på virkesråvara har liksom prisema i mel-laneuropeiska länder,t.ex. , traditionellt legal väsentligt högre änpriserna i . fram vidgades dessaskillnader betydligt, vilket innebar att den svenska prisnivån blev mer än dubbeltså hög. har dock en betydande utjämning skett genom atl desvenska prisema sjunkit medan prisnivån stigit i . Även om desenaste årens utveckling för svensk skogsindustri har varit negativ med en förmånga produkler svag efterfrågan, pressade priser och en därmed försämradlönsamhet undanskymmer detta inte det faktum atl svensk skogsindustri har ntill stora delar modem och mycket effektiv produktionsapparat och en godställning på en mark- 1978/79:123 23 nadsom befinner sig i tillväxt. Sammanlaget bör detta innebära goda möjligheterför svensk skogsindustri att hävda sig. Efterfrågesituationen för den svenskapappersindustrin framstår såsom gynnsam, såväl i som i vissa andraområden. De utomeuropeiska marknaderna har varit av relativtbegränsad betydelse för den svenska pappersindustrin. Den väntade snabbareekonomiska tillväxten i ulvecklingsländema kan i någon mån förändra bilden.EG-ländema kommer dock för överskådlig framtid att behålla ställningen som dethelt dominerande exportområdet. Samiidigi kan dock en relalivi långsameflerfrågetillväxt förutses på den svenska marknaden. Förmassaindustrin väntas utvecklingen på de viktigaste exportområdena ge ulrymmeför en belydande svensk export. Bedömningarna av importbehovets omfattningvarierar dock. En förskjutning väntas ske i riklning mol kortfibriga massor.Konkurrensen från latinamerikanska producenter väntas öka i . Förlångfibriga massor kommer emellertid , och då i första hand FörentaSlatemas sydstater, alt erbjuda den svåraste konkurrensen ur svensk och nordisksynvinkel. Trämåsle även fortsättningsvis tävla med konkurrerande material som aluminium,slål, skivmaterial och plast. Konkurrens från främst sydost-asiatiskt lövlräkan göra sig gällande. är även den vikligasteexportmarknaden för de svenska sågverken. De svenska sågverkenskonkurrenskraft jämfört med t.ex. baseras främst på hög kvalitet på densågade produkten och på närhet lill exportmarknaden. Vissa möjligheter finnsalt vidareförädla produkter som hyvlade varor och an-vändaranpassade produkterför den Iräbearbetande industrin. Enligt min mening kan härigenom skapasförutsättningar för ökade exportframgångar. Förskivindustrin råder en besvärande överkapacitet i hela , vilkenväntas bestå . En relativt kraftig efterfrågeökning kandock väntas. Detta gäller i första hand spånskivor. Däremot vänlas efterfråganpå träfiberskivor komma att minska. Närdel gäller den faktiska konkurrensförmågan hos svensk skogsindustri under desenaste 4-5 åren kan konstateras att pappersindustrin klart har förbättrat sinapositioner på den västeuropeiska marknaden, säväl totalt som i förhållandelill Förenta Statema och . Massainduslrins andel av konsumtion och importsjönk något , som de nordamerikanska konkurrentemastärkte sin ställning. Ett återtagande av förlorade marknadsandelar harnoterats . Den nya faktor som har tUlkommil ochsom skapar osäkerhet rörande den svenska massainduslrins framtidakonkurrensförmåga är dollarkursens nedgång . LU 78:s bedömningför skogsindustrin innebär en starkt expansiv utveckling som i sin turfömtsätter att ett ökat skogsuttag underlättas. Inomindustridepartementet avslutas f.n. arbetet på en rapport om 1978/79:123 24 port om svensk skogsindustris läge ochutvecklingsmöjligheter. Rapporten kommeratt remissbehandlas. Inom den grafiska industrin innehardagstidningstryckeriema en särställning i branschen med stora arbetsställenoch relativt homogena produkter. Dagstidningama har åtnjutit ökande statligasubventioner (presstödet) och har bl. a. till följd härav kunnat investera iny leknisk utrustning. De produktiviletsvinser som ligger i samtryckning avflera tidningar i samma produktionsanläggning har endast utnyttjats ibegränsad utsträckning. Kostnaderna har på den skyddande marknaden kunnatövervältras på konsumentema, vilket dock bidragit till en svagefterfrågeulveckling. Den grafiska industrins läge fram till och med år 1980redovisas i rapporten 1974: 34. Därutöver har, vid sidan av presstödet,inga näringspolitiska insatser aktualiserats inom den grafiska industrin. Gummivamindustrin kan indelas i gummivarufabriker samtregumme-rings- och gummireparationsinduslri. Gummivamfabrikema utgör den mestbetydelsefulla delen av branschen. Det är framför allt denna del somutsätts för importkonkurrens. Drygt hälften av produktionen frångummivamfabrikema är insatsvaror i bl. a. verkstadsindustrin, resten ärkonsumentvaror. Av tillförseln svarar däcken och s.k. industrigummi vardera förungefär hälften. Den totala däckmarknaden har tonnagemässigt i det närmastestagnerat . Främsta orsaken till detta är radialdäckens ökademarknadsandel. Den inhemska däcktUlverkningen, vilken minskade kraftigt undersamma period, har problem att hävda sig i den internationella konkurrensen.Anläggningsstrukturen torde vara mindre effektiv än i viktiga västeuropeiskakonkurrentländer. Den västeuropeiska gummivaruindustrins största problem är f.n. överkapacitet och brisiande lönsamhet i däcktill-verkningen. För industrigummi väntas en tilltagande konkurrens frånandra länder. Svensk gummivaruindustri torde dock ha goda möjligheter att hävdasig på detta område, förutsatt att företagen satsar tillräckligt på utveckling.Vissa standardprodukter som t. ex. gummistövlar och cykeldäck synes inte kunnaproduceras med lönsamhet i , men en viss minimiproduktion kommer altupprätthållas av beredskapsskäl. Den kemiska industrin är i produkt- ochtillverkningshänseende mycket heterogen och omfattar framstäUning av såväl oorganiskaoch organiska kemikalier som av läkemedel, kosmetika, färger, tvättmedel,sprängämnen, gödselmedel m. m. Det är viktigt att ha den heterogena karaktäreni minnet vid bedömning av branschens framtidsutsikter. 1978/79:123 25 Kemiskinduslri räknas allmänt till de expansiva branschema. Tillväxttakten har varitrelativt hög särskilt då kemisektorn i de flestaindustriländer visade ungefär dubbelt så hög årlig tillväxt som BNP. Densnabbaste expansionen kan noteras för tung organisk produktion ochplasttillverkning samt läkemedel. Trots atl den kemiska industrin har expanderatrelalivi snabbt så utgör den en intemationellt sett liten del av industrin.Vidare ökade antalet arbetsiimmar inom den kemiska industrin -trots den högavolymtillväxten - relativt obetydligt . Andeleninsatsvaror av den lolala inhemska förbrukningen av kemiska produkter är stor.Kemiska produkler används - förutom i kemisk industri - i en rad verksamheterför produktion av konsument-, insats- och kapitalvaror. Den slörsla delen avden privata konsumtionen av branschens produkter ulgörs av mediciner ochläkemedel. Den inhemska produktionen utgör endasl hälfien av försöijningen medkemiska produkter. Kemiskindustri, särskilt produktionen av baskemikalier, är myckel kapilalintensiv.Tillverkningen är ofta automatiserad och fabrikspersonalen sysslarhuvudsakligen med övervakning och underhåll. Kemisk industri sysselsätterförhållandevis få personer och andelen välutbildad personal är hög jämfört medandra branscher. Den relativt låga lönekoslnadsandelen och den höga tekniskanivån kan ge vårt land vissa komparativa fördelar på del kemiskalillverkningsområdet. Ettannat viktigt särdrag hos den kemiska industrin är dess markanta skalekonomi iproduklionsledel, vilkel betyder att kosinaden per producerad enhet blirbelydligt lägre vid tillverkning i en stor anläggning än i en liten.Skalekonomin är särskilt betydelsefull när det gäller tunga baskemikalier,medan den har mindre betydelse när det gäller sådana kemiska produkter somfärger, läkemedel och tvättmedel. Skalekonomin har inom den kemiska induslrinmedfört en snabb koncentration av tillverkningen lill aUtfärre produktionsenheter. Skalekonomin är även en av orsakema till alt kemiskaproduktionsenheter i stor utsträckning koncentreras till stora och integreradekomplex. En dynamisk teknisk utveckling har bl. a.medfört att den minsta ekonomiska anläggningsstorleken har ökal mycket snabbtför många kemiska produkter. Ökningen i optimal storlek har ofta gått avsevärtsnabbare än ökningen i efterfrågan. Den inhemska och nordiska marknaden hardärmed i allt mindre grad räckt lill för produktion i större skala. Som exempelkan nämnas alt när Berol Kemi utvidgade sin etenoxidfabrik tUl ca 40000 års-toni slutet av , så var produktionsökningen större än den skandinaviskamarknadstillväxten. Trots detta var fabriken då högst av medel-storiek jämförtmed andra västeuropeiska anläggningar. har 5-10 gånger störreanläggningar tillkommit, särskilt i Förenta Statema. Utvecklingen mot alltstörre anläggningar har dock avstannat . 1978/79:123 26 Detkan visa sig svårt för de relalivi små inhemska kemiföretagen att finansierainvesteringar i tung kemisk produklion med dess stora skalfördelar ochkapitalintensitet. Företagsstrukturen inom svensk kemisk industri kännetecknasav alt företagen är små i jämförelse med såväl sina ulländska konkurrenter somsvenska företag i andra branscher. Dämtöver utgör i många fall den kemiskatillverkningen en mindre del av företagets verksamhet, vilken huvudsakligen ärförlagd till andra branscher, i finns endast en kemikoncem - KemaNobel- med verksamhet inom stora delar av den kemiska industrin. Flertalet förelaghar tillverkning inom endast en begränsad del av det kemiska produktområdet.Genom koncentration till smala segment av marknaden kan den mindreförelagsstorleken ofta kompenseras. specialisering på produkler sompolyoler är exempel på detta. Därmed blir vanligen även invesleringsanspråkenmindre. Deninhemska och nordiska marknaden betraktas ofta som del naturligaavsättningsområdet för kemisk produktion. Jag vill betona vikten av nordisktsamarbete på kemiområdet. Läkemedelsindustrinär den i särklass mest forskningsintensiva industribranschen. Den tillhör ävenen av de mest expansiva delama inom svensk kemisk industri. De inhemskaföretagen sysselsatte över 10000 personer inom läkemedelssektom, varavca 7 300 inom landet. Läkemedelsindustrins FoU-kostnader varar 1975 nära 13%av omsättningen resp. av förädlingsvärdet. I absoluta tal uppgick samma ården svenska läkemedelsindustrins drifl- och kapitalkostnader för FoU-verksamhetlill mer än 200 milj. kr. Huvudförutsättningenför utveckling av den svenska läkemedelsindustrin är genomslagskrafl påexportmarknaden genom orginalprodukter från egen forskning och lillräckligstyrka i den internationella konkurrensen genom goda marknadsföringsresurser.Enbart FoU-kostnadema för sådana produkler torde genomsnittligt uppgå till ca50 milj. kr. och utvecklingstiden till ungefär . Intemationelltsett är de svenska läkemedelsföretagen små. Detta har dock kunnat kompenserasgenom stark specialisering. Vidare synes den höga standarden på svensk sjukvårdoch medicinsk forskning ge vårt land goda komparativa fördelar när det gällerläkemedelsindustri. Den höga kompetens som i skilda vetenskapliga disciplinerfordras i modem läkemedelsforskning är dock inte självklart tillgänglig. Detfinns goda möjligheter till en fortsatt expansiv utveckling inomläkemedelsindustrin. Raffinaderikapacitetenhar ökat kraftigt sedan mitten av 1960-lalet genom att två stora raffinaderierhar tagits i drift, nämligen BP:s i och OK-Texacos i BroQordenår . Den inhemska kapaciteten att raffinera råolja har därigenom mer änfördubblats. Äveni i övrigt har raffinaderikapaciteten byggts ut. 1978/79:123 27 nation med de senasle årens inlernationella lågkonjunkturoch den dämpade efierfrågan på oljeprodukter efter den s. k. oljekrisen är1973- 1974 innebär delta att det finns ett stort överskott påraffinaderikapacitet. Även vid uppgång i världskonjunkturen finns därför f. n.inte behov av någon nämnvärd kapacilelsutbyggnad. Jag anser del angelägel av bl. a. försörjningspolitiskaskäl att i landet befintlig raffinaderikapacitel bibehålls. Regeringen hartidigare lagt fram förslag (prop. 1978/79:115 bil. I avsnitt 8.1) inom detla område. Jord- och stenindustrin har drabbats hårt avstrukturomvandlingen. Transportkostnader och iransportproblem medför atl dennabransch har en övervägande lokal prägel och i vissa avseenden kan betraktas somen skyddad hemmamarknadsindustri. Jord- och stenindustrins utveckling bestämsi hög grad av utvecklingen inom byggnadsseklom, då cirka tre Qärdedelar avsekloms produktion slutligen används i byggnadssektorn. Jord- och stenindustrin har genomgått en kraftigstrukturomvandling under 1960- och 1970-lalen, vilket har inneburit ennedläggning av arbetsställen i stor omfattning. Särskilt inom stenindustrin,tegelindustrin, betongva-minduslrin saml delar av glasindustrin har minskningenav antalet arbetsställen varit stor. Delvis som en följd av nedläggningen avlågproduktiva anläggningar ökade produktiviteten mätt som förädlingsvärde perarbetad timme relativt snabbi under 1960-lalel, genomsnittligen per år.Under åren 1974-1977 har kapacitetsutnyttjandet sjunkit kraftigt. En återhämtningav byggandet bör leda lill ett bättre utnyttjande av produktionskapaciteten ijord- och stenindustrin. bör det enligt min mening finnas utrymme förytterligare stmkturrationalisering. Ett antal större investeringsprojekt ärkända. i , i ochGullfibers i . Vidare finns planer på att bygga ytterligare någramaterialfabriker. Inom delar av jord- och stenindustrin pågår vissa statligaindustripolitiska insatser. Således har olika statliga stödåtgärder för denmanuella glasin-duslrin beslutats av . Dessa åtgärder beslutades år1970. beslutade om ett treårigt program medexportfrämjande åtgärder, stmkturstöd och avskrivningslån för investeringar(prop. 1976/77:61, NU 1976/77:37, rskr 1976/77:283). Åtgärdema har bedömts somangelägna för att stödja den omställnings- och anpassningsprocess som blivitföljden av bl. a. den ökande konkurrensen från maskinlillverkal glas. Järn-, stål- och metallverk Delvis som en konsekvens av den intemationellafraktmarknadens minskning och varvskrisen samt den intemationellalågkonjunkturen har väridens stålindustri under de senasle åren drabbats avvikande efterfrå- 1978/79:123 28 ganoch därmed stora avsättningssvårigheter. Väridsproduktionen har minskat från710 milj. ton till 670 milj. ton . skedde dock enåterhämtning och råstålproduktionen steg åter till nivå. 1 Sverigeskedde en betydande minskning av stålkonsumtion och stålproduktion efter år1974. Mellanåren 1976och 1977minskade stälkonsumtionen i landet ,vilket var en kraftigare minskning än i konkur-rentländema. Orsakema till dettavar främst den svaga utvecklingen i de viktigaste avnämarindustriema, dvs.verkstadsindustrin, varvsindustrin och byggnadsindustrin. Tillverkningenav stål i svarar för mindre än I % av den totala världsproduktionen.Ungefär en tredjedel av vår produktion exporteras och det svenska stålet täckeromkring hälften av den svenska hemmamarknadens behov. Den svenska ochvästeuropeiska stålindustrin, särskilt handeisstålindustrin, har fått möta enhård konkurrens från nya stålproduce-rande länder. byggde under 1960-taletkraftigt ut sin stålindustri och har därefter intagit en dominerande ställningbland stålexporterande länder, trots att den japanska stålproduktionen harminskat . har vissa utvecklingsländer, t.ex.BrasUien, ökat sin självförsöijningsgrad genom att ersätta tidigare import medegen produktion och dessutom svarat för en betydande export. ÄvenSovjetunionen och har ökat sin stålproduktion. HandelsståUndustrinpräglas alltjämt av överkapacitet både i förhållande till den rådandeefterfrågan och till den väntade efterfrågeulvecklingen under det närmastedecenniet. Prisnivån påverkas i denna situation starkt av de länder och företagsom har stora, modema anläggningar med högt kapacitetsulnyltjande och lågakostnader för personal och råvaror. Den svenska handelsstålindustrin härilikhet med stålindustrin i många konkurrentländer måst anpassas efter rådandeoch förväntade framtidsutsikter. Enstatlig utredning, handelsstålutredningen, avlämnade sitt betänkande(SOU 1977:15-16) Handelsstålindustrin inför 1980-lalet. Utredningens förslagtill strukturförändringar gick ut på en specialisering och koncentration avolika produktslag. Nedläggningar av vissa enheter förutsattes, somnyinvesteringar till betydande belopp ansågs nödvändiga. De skilda åtgärdemaskulle medföra en minskning av antalet anställda inom handelsstålindustrin med3 800-4000. efter det alt utredningen framlagt sitt betänkandeinledde , Statsföretag/och Stora Kopparbergförhandlingar om bildandet av ett gemensamt handelsstålföretag. Riksdagengodkände regeringens förslag (prop. 1977/78: 87, NU 1977/78: 45,rskr 1977/78:198) om statiig finansieU medverkan vid bildandet av ett nytthandelsstålbolag, . Underde närmaste åren kommer delnybildade företaget, i enlighet med en strukturplan, att genomgå enkommersiell och teknisk omvandling i syfte att skapa ett intemationellt settkonkurrens- 1978/79:123 29 Stora investeringar kommer att göras i syfte atl effektiviseraproduktionsapparaten och utveckla vidareförädlingen, medan kapacilelensamtidigt anpassas lill den långsiktiga efierfrågan. Förresterande andel av den svenska handelsstålproduktionen svarar sju mindre verk.Även dessa har under lågkonjunkturen haft belydande problem. Situationen haremellertid inle på samma sätl som i de tre större verken blivit akut. 1 sambandmed bildandet av tillkallades en utredare med uppgifi att ledadiskussioner mellan och de mindre verken i syfte att undvika att detstatliga engagemanget i ledde till en försämrad situation förde mindreverken. I september 1978föreslog uiredaren att en ägarmässig samordning mellanSSAB och vissa av de mindre verken skulle ske. Regeringen har emellertid efterprövning av frågan funnil att det i varje fall f. n. inte finns skäl för någotslatligt initiativ i denna riktning. De finansiella skälen för en ägarmässigsamordning har fått väsentligt mindre vikt i och med den senasle tidenskonjunkturförbätting. Med en normal konjunkturutveckling bör flertalet av demindre verken ha goda överlevnadsmöjligheter inom överskådlig framtid. SSABhar utfäst sig atl inle öka sin produktionskapacitet inom områden där svenskaverk redan har överkapacitet. Jag förutsätter alt företagen vidtar derationaliseringsåtgärder som är påkallade och att de fortlöpande sökeråstadkomma sådana strukturella förändringar som kan vara nödvändiga för attstärka branschens konkurrenskraft. Förall analysera specialstålindustrins problem tUlkallade dåvarande chefen förindustridepartementet en ulredningsman, som i mars 1977avlämnade sin utredningsrapport (Ds I 1977: 3) specialstålutredning.I utredningen gavs dels en beskrivning av branschens aktuella läge och mestväsentliga problem, dels en redovisning av pågående undersökningar om samarbetei olika former mellan företagen. Vidare pekades på strukturförändringar inombranschen, vilka enligt uiredaren närmare borde analyseras. Statsmakiemakonstaterade (prop. 1977/78:47, NU 1977/78:30, rskr 1977/78: 84) beträffandeden svenska specialstålindustrin och stålgjuterier-na atl en fortsattstrukturrationalisering är nödvändig och atl denna inom flera produktområdenoch för vissa produktionsenheter kräver genomgripande ålgärder. Möjlighetemaatl genomföra en behövlig sturkturomvand-ling begränsades emellertid allvarligtgenom den starkt försämrade vinstutvecklingen inom företagen. Åtgärder harvidtagits som syftar till atl minska de finansiella hindren för angelägnastrukturella förändringar inom specialstålindustrin och stålgjuteriindustrin.Dessa innefattar olika former av lån och lånegarantier på sammanlagt 1 300milj. Föratt handlägga låne- och garantiärenden inrättades ensärskild strukturdelegation. I denna ingår vid sidan av företrädare fördepartemeni och statliga verk även representanter för anställda och förelag ide berörda branschema. 1978/79:123 30 Specialstålindustrinskiljer sig i flera avseenden från handeisstålindustrin. Bl.a. går huvuddelen,, på export. Företagen har en omfattande försäljningsorganisationmed dotterbolag både i och i utlandet. Specialslålinduslrin har haft engynnsammare produktionsutveckling än handelsslålet under de senasle åren.Orderingången lill specialslålinduslrin underår 1978 låg genomsnittligt 15 %över 1977 års nivå i lon räknat medan orderingången till handelsslålverkensjönk . Ävenom situationen för specialslålinduslrin ser något ljusare ut än förhandelsståUndustrin, har lönsamheten varil svag och strukturella anpassningarbehöver komma till stånd även inom denna del av stålindustrin. Vissadiskussioner om närmare samarbete pågår mellan specialslålföretag.