prop · G203119 · 1978-12-31 00:00:00 — Delbästa sättet alt undvika den nämnda obalansen lorde, enligt organisationerna,vara att öka institutionernas basanslag för gmndforskning. Organisationernaanser dock atl några schablonregler inte kan uppställas för hur stor andel aven institutions verksamhet som skall kunna gälla uppdragsforskning innanobalans anses föreligga. Särskilt vid mänga tekniska inslilulioner måsteuppdragsforskningen med nödvändighet utgöra en stor del av verksamheten för atlinstitutionen skall kunna vidmakthålla och ulveckla sin industriella kompelens. Enligt måstehögskolan vara beredd atl slälla sin seminarieverksamhet och metodiska handledarkompe-tenstill de sektoriella forskningsorganens förfogande för atl därigenom medverkatill all de vid dessa organ fasl anställda forskarnas kompetens kanupprätthållas. Samverkan mellan högskolan och organ utanför denna bör såledesutformas på ett sådant sätt, att den leder till ömsesidig kompetensuppbyggnadoch kunskap. Prop.1978/79:119 162 Några instanser lar upp personalpolitiska synpunkter medanledning av forskningssamverkan. Centralorganisationen SACOISR, civiUngenjörsförbundm.fl. framhåller att anställningstryggheten för projektanslälld personal sä långlmöjligl bör säkras. NFR underslryker alt en verklig ökning av samhälletsforskningsverksamhet endast kan ske om högskolorna svarar för forskamasanställningstrygghet. TCO finner det angelägel alt fasta tjänster för samverkanmellan högskolan och intressenterna uianför denna inrättas i så storutsträckning som möjligt. förordar även ett särskiltlönetillägg -uppdragstillägg - för de forskande vid högskolan. 1 fräga om vilka regler som bör gälla vid internfinansiering av projeki i form av uppdrag eller anslag är meningarna delade. UHÄ förordar en trepartskonstmktion, dvs. ett avtal mellanfiansiären, högskolestyrelsen och forskaren. Enligt UHÄ bör - såsom utredningenföreslagit - styrelsens beslutanderätt kunna delegeras. UHÄ anför somytterligare skäl för en trepartskonstmktion frågor sammanhängande med regleringav olika immateriella rättigheter. Enligt UHÄ är det naturligt all den somskall ulföra uppdraget deliar som jämställd avtalspart vid reglering av dessafrågor. Deltar flera forskare i uppdraget bör uppdragets projektledare varaavtalspart och övriga skriftligen godkänna alt medverka på de villkor som angesi avtalet. Även delegationen för energiforskning förespråkar trepartsavialeller ett avtal mellan fiansiären och högskolan med högskolans överenskommelsemed forskaren som bilaga - i de fall sådan särskild överenskommelse erfordrasför uppdragets genomförande. framhåller att FUN:s förslagom atl avtal om uppdragsforskning skall slutas mellan finansiären ochhögskolans styrelse knappast är ägnat atl underlätta denna verksamhet och anseratt styrelsen som part möjligtvis kan moliveras om ett flertal institutionerblir engagerade. Transportforskningsddegationen och NFR finner de av FUNföreslagna reglerna om avtal onödigt komplicerade och byråkratiska ochifrågasätter om de kan verka som underlag för ökad samverkan. SFS anser atl högskolestyrelsen skall behandla samarbetsavtaloch sålunda inle som utredningen föreslagit ett nytt organ. RRV framhåller att velorält endast bör tillkomma organ ivilka samhäUs-representanler ingår varför sådan inte skall ges till fakullelsnämndenom inte denna får en ändrad sammansättning. för byggnadsforskning anser del viktigt attdet av FUN föreslagna utskoitet för behandling av samarbetsavtal ges omfatlandebefogenheler atl slula avtal. och kan det synasrimligt atl fakultetsnämnderna får i uppdrag all bevaka balansen mellan gmndläggandeforskning och tillämpad forskning/externa uppdrag. Med hänsyn till de relativanackdelar det alltid innebär för ett företag all förlägga delar av sitl forskningsarbeteutanför företaget anser organisationerna dock att ulredningen överdriverriskerna för obalans i högskolans arbele p. g. a. uppdragsbeställningar frånnäringslivet. Om man ser lill totalbeloppen torde riskerna för snedvridningvara betydligt siörre till följd av sektorsforskningsuppdrag. 1978/79:119 ' 163 Landstingsförbundetframhåller atl i den mån samarbetsavtal även påverkar sjukvårdsorganisationenskliniska verksamhet har givelvis sjukvårdshuvudmannen flera inlressen attbevaka. Tankegången om direkt styrning av samhällets resurser gäller enligt förbundelsjukvårdsorganisationens resurser lika mycket som högskolans. Vissasjukvårdshuvudmän avvisar företagserbjudanden om avlöningsersättning mot vissinsats med hänvisning lill all man inte anser sådan verksamhet vara förenligtmed innehav av offentlig tjänst. Vidare konstalerar förbundel alt större företagsbindningarinom teoretisk medicinsk forskning på längre sikl får effekter även försjukvårdshuvudmännen som därför bör informeras om sådana bindningar. Ömsesidiginformation och information i avtal om uppdragsforskning förefaller önskvärt.Formerna härför bör bli föremål för lokala diskussioner. MFRkänner oro för FUN:s formuleringar rörande uppdrag och anslag och finner detytterst angeläget atl uppdragsforskning definieras mycket strikt så alluniversitetens forskningsverksamhet inte hämmas av en rad diskussioner ochbeslutsprocesser om en forskare/forskargrupp får mottaga ett sökl anslag frånannan källa än forskningsråden. Flertaletremissinstanser ansluler sig lill förslaget om atl full kostnadsläckning skallbibehållas för forskningsprojekt som utförs pä uppdrag av utomstående part. anser härvid all principen om full kostnadstäckning inte fårruckas på medan SFS menar att tillåtelse till undantag bör ges mycketrestriktivt. Lantbruksuniversitetethar inle något att erinra mol principen om full kostnadstäckning men betonaralt om möjlighel till dispens inte finns kommer man atl gå misle om yllerslvärdefull kunskapsgenerering. Naturvårdsverkettycker att del är angelägel all frägan om ansvars- och kostnadsfördelningmellan högskolan och forskningsfinansierade organ klargörs. Rådande oklarasituation har sålunda avhållit verket atl sluta avtal om fasta forskargmppereller tjänster. FOAtillstyrker principen om full kostnadstäckning och anser det viktigt all mankommer fram till ett syslem som ger möjlighel till konkurrens på lika villkormellan högskoleinstitutionerna och fristående forskningsinstitut. Statensväg- och trafikinstUut framhåller att det är klart konkurrenshämmande attstatliga och privata forskningsinstitut alllid mäste la ut fullkostnadstäckning medan detta endasl i undantagsfall sker vid universitet ochhögskolor. Delegationenför energiforskning, som ansluler sig till principen om full kostnadstäckning,lar upp frågan om hur denna princip skall tillämpas för sociala kostnaderavseende bl.a. sjukledighet och annan ledighet samt anställningstrygghet. Förslagetom sekretess vid uppdragsforskning har lagils upp av flera remissinsianser. Inågra yttranden avvisas hell möjlighelen lill sekretess medan i flertaletförordas en begränsad sådan. Mycket varierande förslag framförs emellerlid omvar gränsen skall dras mellan offentlighet och sekreless. UHÄanser i likhet med FUN all möjlighet till sekreless i fräga om högskolansuppdragshandlingar bör införas. Sekretesskydd bör dock endasl gälla dåuppdragsgivaren och högskoleenheten särskilt har enats därom i avlalel rörandeuppdraget. Sekretess bör begränsas till de fall där en sådan framstår somnödvändig och också förenlig med högskolans intres- 1978/79:119 164 sen i övrigt. UHÄ erinrar om att det inom jusliliedeparlemenletpågår arbete med att förbereda en proposition om en ny sekretesslag, som byggerpå flera tidigare utredningar i ämnet. UHÄ anser att om förslaget till nysekretesslagstiftning antas bör lagens generella regler om sekretesskydd föruppdragshandlingar kunna tillämpas även för högskolan. FOA, som delar FUN:s uppfattning attoffentlighetsprincipen är av stor betydelse inom all forskning, finner detangelägel att offenllighetsbestäm-melser inte ges en så strikt tillämpning altde försvårar en önskvärd cirkulation av högt kvalificerade forskare mellan FOAoch högskoleinstitutionerna. Enligt FOA bör det inle möla svårigheler att fåett sekrelessbe-lagt arbele inräknat i en avhandling när del visar sig nödvändigiatl sekretessbelägga forskningsresultaten under avhandlingsarbetets gång.Likartade regler bör gälla för kommersiell och annan sekretess. STU, TCO och delegationen för energiforskning tillstyrkertidsbegränsad sekretess. anser atl möjlighelen lilltidsbegränsad sekreless bör utnyttjas mycket restriktivt. SFS framhåller attsekretessbeläggning normalt inte bör förekomma men alt en "viss-tidssekretess"kan regleras i avtal. anser att en utveckling mot ökadsekretessbeläggning av forskning inom högskolan inte är önskvärd. Flera remissinstanser bl. och i utredningens uppfattning att sekrelessbelagda projeki inle börutföras inom ramen för avhandlingsarbete. Enligt centralorganisationen alla forskningsresultat som inle berör rikets säkerhet vara offentliga.Arbetslivscentrum finner inte skäl atl öka möjligheterna till sekretess-belagdforskning. menar atl högskolan inte skall åta siguppdrag, vilka kräver atl resultat skall sekretessbeläggas. 1 fråga om organ vid högskolan som skall besluta i frågorom sekretess anser alt högskolestyrelsen inteskall behandla dessa frågor. Svenska handelskammareförbundetoch förordar att beslul om sekreless skallkunna delegeras från högskolestyrelsen till rektorsämbetet eller till delutskott inom högskolestyrelsen som enligt FUN:s förslag skall fatta beslut omavtal om uppdragsforskning. De remissinstanser som yttrat sig i frågan om rätlen tilluppfinningar förordar enhetliga regler för skilda arbetstagare vid högskolan.Flertalet tillstyrker utredningens förslag om alt även andra än lärare skall haexklusiv rätt till forskningsresultaten. Delade meningar framförs i frägan omatt avvakta resultatet av pågående översyn om arbetstagares rält lill uppfinningar. UHÄ erinrar om att dåvarande universitelskanslersämbeteiår 1975 förordal all samma räll till uppfinningar skulle gälla för all iforskning engagerad personal inom högskolan och att de skäl som legat lillgrund för att undanta lärarna från arbetsgivarens rätt till arbetstagaresuppfinningar kunde åberopas för övrig berörd personal. Enligt UHÄ bör rälten lilluppfinningar i enlighet med FUN:s förslag utsträckas till samtliga anställda.Enhetliga regler är särskilt angeläget då innovationer inom högskolan i alltstörre utsträckning kommer att bygga på lagarbete inom projektgmp-pen. TCO, centralorganisationen , . , industriförbund.Svenska handelskammareförbundet och m. fl.tillstyr-' ker FUN:s förslag om rätl till uppfinningar. 1978/79:119 165 Även delegationen för energiforskning tillstyrkerförslaget men betonar att vid uppdragsforskning med full kostnadsläckning börrätten till forskningsresultat (uppfinningar) tillkomma uppdragsgivaren. och tillstyrker likaså förslaget menanser att resultatet av pågående översyn bör avvaklas innan beslut fattas ifrågan. beionar i delta sammanhang behovei av rådgivning ipatentfrågor. RRV och anser attställningstagande i frågan bör anstå i avvaklan på resultatet av pågåendeutredningsarbete. TCO tillstyrker förslaget att möjligheten skall öppnas föråterföring lill högskolan av inkomster från licenser, patent m. m. som kan bliresultatet av forskningsarbeten inom högskolan. däremoianser della förslag föga genomtänkt. Önskar en lärare utan ersättningöverlämna patenträttigheter lill högskolan finns redan det gängse donalionsförfarandet,varvid donator beslutar om disposition. Enligt är emellertidförslaget om att intäkter som återförs till högskolan skall undantas frånbeskattning värt allt instämmande. Förslagetom ökade resurser för tjänster som adjungerad professor slöds av bl.a. FOA,statens personalnämnd, centralorganisationen , industriförbund.Svenska handelskammareförbundet och samlSveriges läkarförbund. En utvidgad verksamhet med även adjungerad lektor ochstörre möjligheter att engagera gästföreläsare föreslås av statenspersonalnämnd medan Spri förordar ökade möjligheler att inrätta tjänster pålägre nivåer, t.ex. extra lärartjänster och assistenttjänster, kombinerade medutbildningsmöjligheter för dessa. STU, redovisar positiva synpunkter på verksamheien medadjungerad professor men framhåller dock alt då denna form av samarbeteutökades väsenUigt så sent som verksamheien först bör utvärderas innanökade resurser avsätts för den. Bl.a. FOA, STU, brottsförebyggande rådet och är positiva lill FUN:s förslag all underlättautbytestjänstgöring mellan forskare vid universitet, högskola, frislåendeforskningsinstitut och induslrin. UHÅ understryker behovet av förbäitradforskningsinformation bedriven i nära samarbete mellan universitet ochhögskolor, å ena sidan, och centrala organ, såsom FRN, forskningsråden och UHÄ åden andra. Enligt NFR ger förslagen om informations- ochkontaktverksamhetens organisation ett överbyräkratiskt intryck och bortser fränatl även i fortsättningen säkert huvuddelen av all värdefull samverkan kommeratt ske genom direktkontakter mellan berörda parter. Rådet tillstyrkeremellertid att extra medel ställs till förfogande för ändamålei enligt FUN:sförslag. anser att direkta konlakler mellanforskare och forskningsfinansierade organ är väsentliga för ett smidigtsamarbete mellan sektorsorgan och högskola. Enligt verkets uppfattning liggerdet därför en fara i att bygga upp en alltför stor organisaiorisk apparat kringforskningsplanering och forskningsverksamhet. Utredningens förslag i dettaavseende förefaller leda till atl ett allt större antal högst kvalificeradeforskare kommer att ägna en allt siörre del av sin tid till annat än forskning. Förslaget om en utvidgad informationsorganisation päinstitutionsnivå stöds av bl. a. UHÅ, , riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer, brottsförebyggande rådet, SFS,centralorganisationen , arbetarskyddsfondens styrelse och . Enligt UHÄ är del dock tveksamt om varje institution aulomatisklbör få del av resurser för detta ändamål. Samordnings- och effektivitetsskäl lalarsnarare för alt det i många fall kan vara lämpligt med arrangemang gemensammaför flera institutioner. Med hänsyn härtill bör högskolestyrelsen ha ansvaretför den närmare fördelningen. FRN anser att man bör pröva förslaget men atl det, i detsvårt ansträngda personalläge som många institutioner befinner sig i,finns stor risk att den föreslagna verksamheien på institutionsnivå blir en andrahandsuppgifl. framhäller attinstitutionerna vid de lekniska högskolorna är många och nära sammanhängandevarför kontaktsekretariaten vid de tekniska fakulteterna väl tillgodoserbehoven av information och kontakt. Svenska handelskammareförbundetoch är mycket tveksamma lill värdel att inrättaIjänsler för särskilda kontaktpersoner på institutionerna. Möjligheten börfinnas för enskild institution att göra detla om t. ex. kontaktvolymen väntasbli mycket stor. Remissyttrandena är nästan enhälligt negativa till FUN:sförslag atl kontaktsekretariat knyls till regionsstyrelserna. Förslaget avvisassäledes av t.ex. UHÄ, , , , SFS, centralorganisaiionenSACOISR, , . UHÄ anser att de nu av STU finansieradekontaktsekretariaten bör föras över till högskoleorganisationen. De böremellertid enligt UHÄ ingå i kontakt- och servicesekretariaten vid berördahögskoleenheter. Därmed vinner man en samordning med högskoleenheternas övriga informalionsochkontaktverksamhet, något som bl. a. erfarenheterna från i värdet av. poängterar alt sekretariaten förforskningsinformation bör förläggas så nära forskarna och den verksamhet somberörs som möjligl. Först därigenom är del möjligl atl verkligen föra ut nägonforskningsinformation. STU framhåller att kontaktsekretariatens främsla arbetsuppgiftär atl söka sådana problemställningar bland de mindre och medelstora företagensom högskoleforskarna kan angripa. Detta etablerar bl. a. genom samarbete medförelagsföreningarna (fr.o.m. 1978-07-01 utvecklingsfonderna). Konlakler medforskarna vid de lekniska högskoloma/fakulleterna är naturligtvis av vitalbetydelse. Den av FUN föreslagna anknytningen lill regionslyrelserna skulle påett drastiskt sätt Qärma sekretariaten från de personer som skall arbela medoch lösa problemen. FRN föreslår en decentralisering av de planeradeinformationssekretariaten så att ett organ med övergripande informationsansvarförläggs till varje enhet där väsenilig forskning bedrivs. Del är väsentligtalt ekonomiska resurser tillförs, så atl det kan genomföras möjligl. Styrelsenför arbetarskyddsfonden tillstyrker all särskildakontaktorgan för samverkan lillskapas inom regionerna. Styrelsen äremellerlid iveksamlill den föreslagna konstruktionen med en uppbyggnad av dessa organ kring STU:snuvarande kontaktsekretariat. Även RRV ifrågasätter den föreslagna utbyggnadenav de nuvarande kontaktsekretariaten. ArbetsUvscentrum anser alt ulredningen inle trängt djuparein i de myc- 1978/79:119 v 167 ket komplicerade problem som gäller kontakter mellanforskning och praktik och förordar att man väntar med att fatta bindandebeslut. släller sig bakom utredningensförslag om sekretariat på regional nivå. Enligt är del angeläget med en regionalsamordning av informations- och kontaklsekrelariat enligt ulredningens förslag.Verksamheten bör emellertid även omfatta rådgivnings- och fortbildningsverksamhetrikiad lill de utbildningslinjer som f. n. saknar egen forskning. Beträffande informations- och kontaktverksamhet på centralnivå understryker betydelsen av FRN för tvärvetenskapliga projekt,som ofta är nödvändiga i konsumentpolitisk forskning. Enligt STU pekar FUN på behov av informations- ochkontaktverksamhet på ceniral nivå i en tyvärr oklar skrivning. Efter enredovisning av sådana behov anser sig STU kunna tillstyrka att kompetens byggsupp inom FRN och alt vissa resurser för allmän, samhällsinriktad informaiion slällstill FRN:s disposition. FRN bör efter problemidentifiering av det slag somskett som ett resultat av FRN:s enkätinvenlering emellertid också överiämnafrågeställningarna för problemanalys lill STU och andra liknande seklorsorgansom redan har en uppbyggd kompetens för sådan verksamhet. FRN finner det iveksaml om den service nämnden skall gebör ankomma på den delegation som anses bära ansvar för atl stimulera denstarkt eftersatta forskningsinformationen. avvisar förslaget ominformations- och kontaktverksamhet vid FRN. och anser förslagetalltför byråkratiskt. MFR avvisar bestämt förslaget att tillföra FRN särskildamedel för service när det gäller problemanalys, kontakter med lämpligaforskningsinstitutioner samt ansökningar om anslag lill projeki. Enligt MFRbör det ankomma på FRN att inom ramen för sina anslagsframställningar framföraoch priorilera ett sådant resursbehov. Flertalet remissinstanser är positiva till atl bibehåUatjänstetypen/orj-karassistent med nuvarande karaktär av rekryteringstjänst. FUN:sförslag om viss medverkan frän forskarassistenterna i gmndläggande utbildninghar icke närmare kommenterats i remissyttrandena. Flertalet remissinstanseranser den av FUN föreslagna förordnandetiden alltför kort och förordar att dennuvarande förordnandetiden bibehålls. Många remissinstanser ifrågasättermöjligheten för en forskarassistent att med undervisningsskyl-dighel molsvarandeden nuvarande slutföra en forskningsuppgift under den av FUN föreslagnaförordnandeperioden. Skulle förordnandetiden förkortas kräver därför bl. a. NFR,SFS och centralorganisationen all undervisningsskyldigheten minskas.SFS pekar också på den risk för ökad diskonlinuitel vid handledning avforskarstuderande som skulle bli följden av en förkortad förordnandetid. Flera remissinsianser menar att det s.k. docenleländet medFUN:s förslag i slället kommer att falla på forskarassistenlnivå. TCO avstyrkerdärför lidsbegränsningen av forskarassistenttjänsten. Centralorganisationen SACOISRmenar all en anställningsgaranti i slallig tjänst är en Prop.1978/79:119 168 absolut förutsättning för bibehållande av tjänsterna somforskarassistent. Vissa organ inom högskolan menar att anställningstrygghetenför forskarassistenter bör förslärkas t.ex. genom atl de får viss förtur tillandra tjänster. UHÄ anser att tryggheten för forskarassistenterna bör utredasnärmare. Centralorganisationen SACOISR motsätter sig också det inledandeettåriga förordnandet som enligt FUN skulle utgöra provijänstgö-ring påtjänsten. En förutsättning för att forskarassistenttjänstenverkligen skall kunna tjäna som rekryteringstjänst är enligt SFS att antalet Ijänslerutökas lill atl bli markant fler än docenttjänsterna. Flera organ inomhögskolan tillstyrker en fyraårig förordnandeperiod under fömtsättning atlantalet tjänsier kraftigt ökas. Majoriteten av remissinstansema är negativa till den av FUNföreslagna nya ijänslen som docent. UHÄ kan inle tillstyrka förslaget om nydocenttjänst främst avsedd förden gmndläggande utbildningen. TCO vill bibehållatvå kategorier av ijänsler, en huvudsakligen inriklad på forskning och en huvudsakligenpå undervisning. Flera instanser anser alt forskning bör göras till ett direklåliggande för innehavare av en ny typ av tjänst. Centralorganisationen SACOISRmenar att ett principbeslul om detta bör tas redan vid reformens genomförande.Många remissinstanser menar alt undervisningsskyldigheten generellt bör sättaslägre än vad som föreslagits av FUN. Centralorganisationen / SR föreslåratt den maximalt bör motsvara och genomsnittligt uppgå till264 lektorstimmar för samtliga tjänsteinnehavare totalt. MFR förordar enundervisningsskyldighet molsvarande 3/4 av de nuvarandeuniversitetslektorernas. och sociologförbundföreslår alt undervisningsskyldigheten skall uppgå till hälfien av vad som nugäller för universitetslektorema. Ett slort antal remissinstanser har uppmärksammat problemsom är förknippade med fördelningen av den resurs för forskning som enligt FUN:sförslag skall ersätta de nuvarande tjänsterna som docent. Flera instanserförutser en minskad forskningspotential om FUN:s förslag skulle genomföras. Arbetslivscenlrummenar t. ex. alt så jämn fördelning som möjligt av resurserna över samtligatjänsteinnehavare skulle leda lill all längt färre personer kan engagerasi ett koncentrerat och målmedvetet forskningsarbele. På samma säll skulle etträttviselänkande där varje universitetslektor bör få en sabbatstermin reduceraforskningspotentialen. Centralorganisationen SACOISR betonar att möjligheten fri forskningsperiod motsvarande nuvarande docenlforskning bör kunna komma ifråga exempelvis för att en ny forskare skall kunna visa vad han eller hon gårför. SFS menar att den docent som en gång getts möjlighel tillforskning därmed också meriterar sig mer än sina undervisande koUeger inför enframlida konkurrens om tid till forskning. Statens delegation för rymdverksamhetmenar atl den som får en ny tjänst som docent inte i förväg vet i vilkenutsträckning han kan komma atl få forska. forskningsresurs bör enligt statens rådför byggnadsforskning, kunna användas för att ge forskningsmöjligheter ävenför den som avser atl bedriva uppdragsforskning. befarar atlforskningsinriktningen inom högskolan i alltför stor utsträckning kan komma attstyras av sektorsorganens behov med minskad gmndforsk-ningsandel som följd. Ettsätl alt motverka detta är, enligt verket, alt även inrätta tjänster avseddauteslutande för grundforskning och forskarutbildning. 1978/79:119 I69 Flera remissinsianser påpekar att fördelningen avforskningsresurser genom nedsättning av undervisningsskyldigheten blir en grannlagauppgift för fakullelsnämnden. UHÄ menar alt risk föreligger för atl mekanisktverkande regler uppstår vid forskningsprojektens prioritering. Styrelserna föruniversiteten i och anser antalet ledamöter i fakullelsnämndenför lågt för atl nämnderna på ett rättvisande säll skall kunna bedöma de här akluellaansökningarna. SFS anför likartade synpunkier och befarar atl den velenskapligasynen hos fakulietsnämndens medlemmar kan komma atl alltför mycket präglabedömningen. SFS pekar vidare på de motstridiga intressen som kanuppstå mellan linjenämnd och fakultetsnämnd när del gäller docenten i dennesundervisande resp. forskande kapacitet.