prop · G203183 · 1978-12-31 00:00:00 — Beträffande den föreslagna procedurordningen enligt 9 kap.10 S b finner sliftsnämnden densamma säregen, dä den kan tvinga jordägaren arrendenämnden agera genlemoi en helt passiv arrendator. Det bör allt framgenlvara den part, som ej åtnöjes med erhället förslag, som har att söka rällelsehos arrendenämnden. För den kyrkliga jordens vidkommande uppkommer dessulomproblem med gällande förvaltningsbestämmelser. Om utredningens förslag i detlaavseende genomföres, lorde enda möjligheten all prakliskl hantera procedurenvara ell överflyttande av arrendeupplåtelserna till sliftsnämnden, vilketförutsätter ändring av kyrkolag. Uppsägningsförfarandet betr arrende av kyrklig jord lillgärnormalt sä atl arrendalorn i god lid före sisla uppsägningsdag via boslällsnämndensprolokoll från arrendeuppskallningen fär kännedom om villkoren för den kommandearrendeperioden. Vidare översändes uppsägningen i laga lid, vartill fogas avflyttningsmeddelandeoch förslag lill nytl arrendekonlrakl för föriängningen. Detla innebär atlparterna senast sista arrendeårel pä perioden vel omförlängning är klar, om tvisl i arrendenämnd föreligger eller om arrendetkommer att upphöra. För alt genomföra en motsvarande procedurordning förjordbruksarrende i allmänhet föreslär stiftsnämnden, atl en sista dag föravgivande av avflyttningsmeddelande föreskrives i nu gällande lagstifining.Härigenom Prop.1978/79:183 154 erhålles dessulom en samordning med gällande hyreslagstiftning. Arrendatorns betänketid enligt 9 kap. 13 a S bör avkortasfrän 4 . Siifisnäinnden i : Genom den föreslagna nyaparagrafen 9 kap. 10 a § söker kommittén särskilja de tvä fall som orsakaruppsägning. Konsekvenserna av detla lorde ha slörsi betydelse för privalaarrenden där möjlighelerna lill själviniräde kan förorsaka ändrade slåndpunkieri skälei lill uppsägning. För kyrkans del fär ändringen emellertid konsekvenseri de fall dä valel stär mellan atl upprusta jordbrukel eller försälja det.Oftast torde frågeställningen gälla enheier med svagt arealunderlag (ej ulvecklingsbaraeller begränsat utvecklingsbara). Fall kan uppkomma där boställsnämndenföreslår en kraftig upprustning av enheten i kombination med ell högl arrendesom skall förränta investeringen. 1 detla fall sägs arrendalorn upp för ändradevillkor. Om han ej acceplerar den nya arrendesumman och den sänks avarrendenämnden är jordägarens möjligheter att försälja fastigheten beskurna ioch med alt arrendatorn har räll till förlängning ytterligare en 10-årsperiodsåsom uppsägningen är utförd. Regeln kan säledes medföra överdriven försiklighel medinvesteringar och i vissa fall förluster för jordägaren vid försäljning. Den föreslagna nya paragrafen 9 kap. 10 b § innebär enavsevärd förändring i förhållande lill nulägel. I nulägel ivingas båda partemaatl agera vid en ändring av arrendevillkoren. Jordägaren har atl ularbeta ettskäligt förslag, artendatorn har atl acceplera detla eller gä till artendenämnden.Förhållandet kan givelvis vara omvänl. Del nya förslagei innebär emellerlidalt en av parterna kan förhälla sig passiv ända tills arrendenämnden fäller sindom. (Domen kan ju aldrig bli sämre än den andra parlens erbjudande). Han kanju också hoppas att den andra parten begår ell formellt fel i.ex. inle gär lillarrendenämnden i lid. Regeln kan således medföra en markant ökning av fallen iarrendenämnden genom omotiverad passivitet från endera parten. Del kan ifrågasättas om denna regel som överlasiar alltansvar på en av parterna är rättvis. I alla händelser bör, om den genomförs, artendenämndemaskapacilel utökas så alt del ökade behovei av deras ijänsler inte leder tilllänga väntetider vid tvister. För kyrkans del lorde regeln medföra ytteriigareadministrativt krångel. Enkelt uttryckt är del sä vid ändring av arrendevillkoratt boställsnämnden fastställer artendevillkor och pastoratet tecknar nytt konlraklmed arrendatorn. Om tvist uppstår företräder stiftsnämnden pastoratet iarrendenämnden. Med nuvarande regler kommer sädana fall oftasl lill siiflsnämndenskännedom genom all arrendalorn gär till arrendenämnden och arrendenämnden isin lur kallar slifisnämnden. Med de ändrade reglerna måsle sliftsnämnden på ellannal säll än tidigare lillse alt kontrakten påskrives inom lagstadgad lid efiersomarrendalorn har möjlighel alt förhålla sig passiv. Särskilt gäller della om man vel alt del inom pasioraleiibland är kleni med kunskaperna om gällande arrendelagstiftning. Den hinner juändras mellan varje artendeuppskatiningslillfälle. sätl alt klara dessaproblem frän stiftsnämndens sida skulle vara all redan från början till artendenämndenanmäla samtliga enheter som skall fä nya arrenden och därefter avskriva fallenefterhand som undertecknade kontrakt anländer lill stiftsnämnden. skullebelyda ca 30-50 fall i arrendenämnden varje är. 1 alla händelser lorde regelnmedföra en ökad arbetsbelastning pä förvaltnings- 1978/79:183 155 organisationen som helhet och medföra ökade krav pä en ralionaliseringav jordbruksförvall ningen. I del fall, dä jordiigaren skulle finna all villkoren förfortsatt arrende enligi 9 kap. 13 S är sä oförmånliga alt han ej kan ha fastigheteni egen ägo längre, kommer han i framliden i ell ofördelakligare läge än han ärnu. Han kommer om han sagl upp arrendatorn för ändrade villkor ivingas säljafastigheten med en arrendalor sittande 5 eller 10 är. I praktiken kommer detall belyda all arrendalorn kommer atl vara ensam köpare eller om del aren rationaliseringsfasiighelkunna förhindra angelägen ralionalisering. vill sammanfallningsvis framhälla all delnuvarande sysiemel för uppsägning m.m. i vissa delar är kompliceral. Det ärdock tveksamt om del nya förslaget är enklare. Möjlighelerna att förtara fel lordeinle ha minskal. Tväriom har nya begrepp som parierna mäsle hälla isär införts.De nya reglerna kan dessutom medföra förändringar som kan komma all orsaka samhällelökade adminisiraiiva kostnader främst genom att lantbruksnämnder ocharrendenämnder fär ökad arbetsbörda. Del mäsle finnas enklare säll atl lösaden uppgift ulredningen fält sig förelagd. i Göleborg: Förslaget innebär bl.a. all avflyllningsmeddelandelslopais saml all man vill få fram nya arrendevillkor i god lid före ny period.Stiftsnämnden i delar kommitténs uppfattning om atl moiparten har ell berälligaiiniresse av all så lidigi som möjligl fä kännedom om syflel med uppsällningen. Förslagei all del alllid skall åligga den uppsägandepärlen (dvs. i allmänhet jordägaren) atl hänskjula uppkommen ivist lillarrendenämnden slrider dock mol normal rättsuppfattning. Del normala är all densom känner sig förfördelad har alt söka ändring. I normalfallel innebär delsåledes all arrendalorn, ifall han är missnöjd med erbjudel arrendeavial, hänskjulerfrågan lill arrendenämnden. Erfarenhelen har visal. all proceduren med uppsägning och avflyttningsmeddelandehar väckl missnöje hos bada parter. Vad man från arrenda-torshåll önskar, ärall i god lid få reda på förutsättningarna inför den nya perioden. Detlaönskemål kunde enklare uppfyllas, genom all vid villkorsändring följaföreslagen lidsfrisi pä 6 månader före arrendelidens uigång för presenlaiion avnya villkor. Dock skall del äligga den som uppsäges, alt hänskjula ev. tvisl lillarrendenämnden. Förslaget innebär även oklarhel om vem som, inom denkyrkliga förvaliningen, har all hänskjula tvislen lill arrendenämnden. Förslagei kan även innebära en anhopning avarrendenämndsärenden inför lidsfristens utgång. Inom den kyrkligajordbruksförvaltningen har uiformais en praxis, innebärande all i samband meduppsägningen överlämnas ocksä såväl nya villkor som avflyttningsmeddelande.Detta medför all evenluella ivisler har bälire lidsuirymme för all bli löstaföre ny arrendeperiod. Den föreslagna nya paragrafen 9 kap. 13 a S börförtydligas sä atl del framgår all uppsägningen skall gälla avflyttning pä den fardagsom inlräffar närmast efter sex mänader frän uppsägningen. Under hänvisning till vad ovan framförts fär stiftsnämndeni första hand avstyrka de framlagda ändringsförslagen i sin helhei. Dennuvarande lagslifiningen infördes sä senl som är 1972 och innebar en avsevärdförändring ime minsl beiräffande uppsägningsruliner, hänskjulande lill arrendenämndm. m. och det mäsle anses mindre lillfredssiällande, all efter en sä förhållandeviskort tidsrymd - när de på 1972 ärs lagstiftning grundade mtinerna äntligenbörjat fungera - införa ett i flera avseenden nyll syslem. Prop.1978/79:183 156 1 andra hand lillsiyrker stiftsnämnden förändringarna lillden del desamma avser att uppsägningen skall preciseras till atl avseavflyttning eller villkorsändring (10 §) och atl arrendatorn därest han ejgodkänner de av arrendenämnden fastställda villkoren skall ha rätt uppsäga avlalel(13 a §). : Nuvarande uppsägningsförfarandeär olillfredsslällande. Den allvarligaste brislen är jordägarens möjlighel alllämna en opreciserad uppsägning innebärande alt uppsägningsanledningen kan ändrasunder pägäende förhandlingar och utnyttjas som förhandlingsargu-menl. Härigenomkan arrendalorn olvivelakligl utsättas för ett olillböriigi iryck. Reglernamedför ocksä en osäkerhei för arrendalorn som innebär all parlema inleförhandlar pä lika villkor. Vid överväganden om ändring härav är del dock yllerslangeläget alt inle skapa regler som stör eller försvarar del prakliska förfarandeli del hell dominerande anialei fall då ingel missbruk förekommer och frivilligöverenskommelse träffas. 1 den prakliska lillämpningen är del en klar skillnadmellan de fall dä jordägaren överhuvudiagel inle kan åberopa besillningsbrylandeskäl och sälunda uppsägningen och förhandlingarna enbarl avser villkorsändring samldel avsevärt mindre anial fall dä jordägaren har möjlighel alt bringa avtalet tillupphörande. Efter föreslagna ändringar i reglerna om självinträde samlinförande av krav pä preciserai uppsägningsskäl reduceras de senareytterligare. Eftersom säväl förhandlingssilualionen som proceduren i prakiikenär mycket olika för dessa båda fall föreligger del siarka skäl alt även ilagstiftningen införa tvä skilda förfaranden. instämmer sälunda i kommitténs förslag attprecisering skall ske vid uppsägningstillfällel, men anser all lagändringenskall göras så all de frivilliga förhandlingarna vid villkorsändringunderlättas samiidigi som proceduren och prövningen av tvisl vid arrendelsupphörande skall göras effeklivare och snabbare. Skälen för en sädan inriktningpä lagsiiftningsarbeiei är uppenbara. Den praktiska funktionen av upplätelseformenär slarkl beroende av enighel och samförsländ mellan parterna varigenom allaonödiga irritalionsmomenl lill följd av formella regler bör undanröjas i dellångsikliga arrendeförhållandei. Är del ä andra sidan fräga om arrendelsupphörande bör, med hänsyn lill den allvarliga siluaiionen som oflasl arrendalornbefinner sig i, en ivisl kunna bringas till avgörande ulan onödiga dröjsmål. Kommitténs förslag skulle i praklisk lillämpning inleuppfylla dessa krav. Förslagei skulle inle heller nämnvärt förbättra arrendalornssiiuaiion eftersom del fortfarande ger jordägaren möjlighel all meddelauppsägning för avflyttning även då han avser villkorsändring. Universilelei föreslär därför all man i lagsiiftningenhelt skiljer förfarandet vid uppsägning för avflyttning frän förfarandel vidvillkorsändring. Jordägarens resp. artendalorns ålgärd i del senare fallel kanförslagsvis benämnas anmälan om villkorsändring. Tidsgränsen för båda ålgärdernabör liksom nu vara ell är före arrendeperiodens uigäng. Efter denna lidpunkifår givetvis inle anmälan om villkorsändring ändras lill uppsägning föravflyttning. Däremoi bör lidsgränsen för all hänskjula tvisl vara olika för debåda förfarandena av skäl som redovisas i del följande. Vid anmälan om villkorsändring kan inle arrendalorn generellisell anses ha en svårare siiuaiion än jordägaren eftersom arrendalorn dä ej ulsallsför hol om avflyttning. Del kan möjligen anses angelägel för arrendalorn all såsnart som möjligl fä kunskap om de nya villkor som jordägaren släller, men iregel kan han ganska väl förutse dem. 1 vari fall finns inle skäl all ulsalla pariernaför den lidspress i förhandlingarna som kommitténs förslag skulle 1978/79:183 157 Den av kommittén föreslagna lidsgränsen för hänskjutandeav tvist är dessutom synnerligen olämplig i den prakliska lillämpningen ochskulle medföra nya osäkerhelsfaklorer som ytterligare försvårar parternasförhandlingar. Kommitténs förslag innebär normall all förhandlingarna skullevara avslutade och avtal tecknas senasi den 14 seplember varigenom alllsäslutförhandlingarna oflasl skulle sammanfalla med den intensivaskördeperioden. Med kunskap om prakliska förhållanden kan del konstateras attförslaget skulle leda till all parierna kom i lidsnöd och tvingades göraframställning lill arrendenämnden enbarl för all erhälla ansländ. Risken förförbiseende som medför rällsförlusler är uppenbar. Värderingar och överläggningarmäsle med kommitténs förslag senasi äga rum och kolliderardärför inle bara med jordbruksdriften utan inom stora delar avarrendemarknaden, nämligen inom förvallningar med flera arrendeupplåtelser,även med arrendesynerna. För kyrkans förvaltning där ordföranden i boställsnämndenofta även är akliv syneman skulle svårighelerna bli speciella ulöver alländringen skulle fä återverkan pä lillgängen pä synemän. Efiersomvinterperioden är olämplig för arrendevärdering skulle kommitténs förslag ledu lillall förutseende parier måste försöka avgöra de nya villkoren ca1,5 är före arrendeperiodens utgång och alltsä före lidsgränsen för uppsägning.Del kan med säkerhei anias att detta inte kommer atl fungera utan leda lill enmängd formella ivisleanmälningar. Inom den publika sektom kan visserligenjordägaren lägga om arbeismiinerna för en sådan ordning men det kan inle uieslulasall man även där väljer all genom schablonanmälningar lill arrendenämndenskaffa ansländ för all uppnä en vettig förhandlingsperiod. Risk föreligger allarrendenämnderna skulle belasias pä ell säll som medförde förseningar av de verkligiivistiga ärendena. En lika viktig invändning mol kommitténs förslag är all förhandlingenblir svårare ju lidigare den äger rum i förhållande till den tidpunkt dävillkoren skall börja tillämpas. Utöver ekonomiska förändringar som direklpåverkar beslämmandel av arrendeavgifien förekommer åiskilliga frågor som skalljusteras och regleras vid periodbyie såsom pågående och planerad byggenskap,arealomläggningar, iindrad driftsinriklning osv. När del gäller arrendeavgifienkommer en alllför lidig värdering och förhandling all föranleda jordägaren allgöra schablonpäslag lill sin förmän för vänlade förändringar samiidigi som arrendalorngivetvis kalkylerar med riskmarginaler lill sin fördel. Dessa olikaomständigheter skulle medföra klarl sämre fömtsättningar för frivilligöverenskommelse. Enbarl en risk härför är lillräckligi för atl avvisakommitténs förslag. Anmälan omvillkorsändring enligt förslag skulle innebära en välbehövlig avdramatiseringav förfarandel och uigöra ett nalurligt första sleg i parlsförhandlingarna.Någon tidsgräns kommer i del helt dominerande antalet fall inle alt erfordras.Givelvis skall båda parlema när som helsl efter anmälan om villkorsändring ha möjlighelall hänskjuta frägan lill artendenämndens avgörande trots enförhandlingsovillig motpart. 1 och för sig borde della vara lillräckligi, men erfarenhelenvisar atl det förekommer enstaka fall där båda parterna är hell passiva. Föratt skapa klarhel i rältsförhållandel dem emellan kan det därför vara ändamålsenligtmed en bestämmelse om alt förlängning på oförändrade villkor har skett om inleanmälande parlen har hänskjulit frägan om villkorsändring senast vidarrendeperiodens uigäng. Molsvarande regler är ändamålsenliga även för bosladsarrendeenligt 10 kap. och för fiskeartenden. Vid uppsägning för avflyttning bör förfarandet påskyndasdels genom atl Prop.1978/79:183 158 liden, inom vilken jordägaren skall hänskjula ivislen vid ävenlyratt uppsägningen blir ulan verkan, förkortas lill förslagsvis tvä månader ochdels genom all arrendalorn ullryckligen ges en möjlighel all själv hänskjuta tvislenså snarl han har erhållit uppsägning. En sädan skärpning är nödvändig omkommitténs förslag om preciserad uppsägning skall fä nägon effekt. Även omjordägaren skulle vilja utnyttja uppsägning för avflyttning såsom påtryckninggentemot arrendalorn blir han tvingad att redan 10 mänader förearrendeperiodens uigäng dra den frägan inför arrendenämnden. Sannolikt kommerdel att te sig ointressant atl tillgripa ett sä kortvarigt avflytiningshol. delar kommitténs uppfattning att orsakentill alt jordägaren vägrar medge förlängning skall anges i uppsägningen.Däremot skulle kommitténs förslag om påföljden, all uppsägningen vidförbiseende härav blir utan verkan, medföra rällsförlusler. Med universiieieisförslag beträffande uppsägningsförfarandel är del tillräckligt uuarrendenämnden kan förelägga jordägaren all redovisa orsaken. Ändring av angiveluppsägningsskäl bör ej få ske. Sammanfallningsvisanser universilelei alt uppsägningen bör vara preciserad ifråga om dessavsikt. Del av kommittén föreslagna förfarandel skulle emellerlid medföra allvariigastörningar i arrendemarknaden och öka anialei ivisier. Förslagei skulle inleheller fä avsedd effeki eftersom jordägaren ändock skulle kunna meddelauppsägning för avflyttning även då endasl villkorsändring avses. Universiletetföreslär bl.a. pä grund härav atl förfarandet vid uppsägning för avflyttning hellskiljs frän förfarandet vid villkorsändning. Härigenom kan reglerna för avflytlningslvislerskärpas och avgörandel påskyndas samiidigi som förhandlingar om villkorsändringunderlällas. vid universilel:Kommittén vill slärka arrendalorns förhandlingsposiiion genom all införa enordning där man skiljer mellan uppsägning för avflyttning och uppsägning förändring av villkoren. Man vill ivinga jordägaren att från början ange vilkelsyfte hans uppsägning har. Om uppsägningen anges enbart avse ändring av villkoren ärdet sedan för sent för jordägaren att säga upp arrendalorn för avflyttning ochhan fär inte ändra den gjorda uppsägningen till atl avse avflyttning.Jordägaren mister därmed sin nuvarande möjlighel all under förhandlingarna omvillkoren för den nya perioden hola med all ändra uppsägningen lill all gä ulpä avflyttning. Del skall också bli möjligl för arrendalorn all för sin delgöra en uppsägning som enbart kan leda lill ändring av villkoren. Om däjordägaren innan uppsägningsliden går ul inle svarat med uppsägning föravflyttning, kan artendatorn även i del fallet föra förhandlingarna om de nyavillkoren ulan nägoi hot om avflyttning. 1 de fall, där bada parterna friinbörjan är inslällda pä atl artendel skall förlängas, lorde denna nya ordningleda till en värdefull avdramatisering av förhandlingarna om villkoren för dennya perioden. Om jordägaren i siällei väljer alt ange all uppsägningenavser avflyttning, skall han enligt den nya regeln också ange vilken besillningsbrylandegrund han åberopar. kommer atl öka arrendalorns möjligheler all fränbörjan bedöma sina möjligheler och all lägga upp sitl agerande. Det är pälagligl all dessa nya regler i JB 9:10 och lOaminskar den nuvarande risken för arrendatom all hamna i en svårförhandlingssituation. Del framslär ocksä som principielll rikligl alt skiljamellan uppsägning för avflyttning och uppsägning för ändring av villkoren. 1978/79:183 _ 159 de ordningen är motsägelsefull eftersom man ju nu formelllsell egenlligen måsle göra en uppsägning för avflyttning även om man bara syfiarlill ändring av villkoren. Del kunde renlav vara lämpligt all man ännu lydligaremarkerade skillnaden mellan de båda ätgärderna genom atl ge dem olika namn.Termen uppsägning borde dä reservas för del fall dä avflyttning åsyftas. Detfall då enbart ändrade villkor åsyftas borde dä ges annan beleckning. Kommittén föreslär vidare en ändring av den nuvaranderegeln i JB 9:10 om att jordägaren mäste lämna ett s.k. avflyttningsmeddelandetill arrendatorn om han vill kräva all den uppsägning som han eller arrendatorngjort skall leda lill atl arrendeförhållandet upphör. inslämmeri kommitténs bedömning att denna ordning med dubbla meddelanden - förstuppsägning och sedan avflyttningsmeddelande - kan vara svårförståelig och leda lillmissförstånd och rätlsförlusler. gäller särskilt i den situationen alldel endasl är arrendatorn som gjort uppsägning och dä endast i syfte att fävillkoren ändrade. Jordägaren kan dä aklualisera avflyttning genom all lämna avflyttningsmeddelandeoch della kan han med nuvarande regler göra så länge parierna förhandlar omvillkoren, lill och med strax före den lidpunki när arrendeiiden går ul. Enändring av reglerna pä denna punkt framslär därför som angelägen. Kommittén konstaterar i denna del - goda skäl - atl del ärviktigt att det före arrendetidens uigäng blir bestämt bäde om arrendelskall föriängas och vilka villkor som skall gälla. För det fall att parternaefter uppsägningen inle kan komma överens, har man därför i JB 9:10b föreskrivitatl den part, som gjort uppsägningen, måste hänskjula tvislentill arrendenämnden. Detla gäller både när jordägaren sagl upp för avflyttningeller för ändring av villkoren och när arrendatorn sagl upp för ändring avvillkoren. Som effektivt påtryckningsmedel stadgas atl den uppsiigning partgjort blir utan verkan om parten försummar atl i föreskriven tid hänskjuta . Följden blir då att arrendet blir förlängl pä oförändradevillkor. finner syflel med denna föreslagna regelvälmotiverat. Regeln kan också bli tämligen effektiv. Dess svaghet ligger iall den kanske inle ger tillräckligt ulrymme för förhandlingar direkt mellanparterna. I normalfallet, där arrendetiden är , mäste uppsägningenske senasi ett är före arrendetidens utgång, dvs senasi aret innan.Enligt den föreslagna regeln måste då, i del fall där uppsägningen avservillkoren för den nya arrendeperioden, den som gjort uppsägningen hänskjuta fräganom de nya villkoren . Perioden närmast före den 14 seplemberskulle därför behövas för en avgörande förhandling mellan partema. Den rimligaprisnivån är ju svårare atl bedöma ju som älerstär fram till dennya arrendelidens början. Men jusl perioden fram lill den 14 seplember är samiidigien av jordbrukels mesi arbelsfyllda lider. Kravel att tvist mäste hänskjutassenast sex mänader efter uppsägningslidpunklen kan därför i della normalfallhindra parterna att utan arrendenämndens hjälp komma överens om villkoren förden nya arrendeperioden. En lösning kunde här vara att man gav dem ytterligarelid pä sig innan ivist mäsle hänskjulas liil arrendenämnden. Avslutningsvis mä påpekas atl jordägaren även med deföreslagna reglema kommer all få vissa möjligheler att ivinga arrendalorn allföra förhandlingar om villkoren för den nya arrendeperioden under hot om avflyttning.Den jordägare som endasl siktar pä villkorsändring kommer nämligen att ha möjlighelall agera så att han startar med uppsägning för Prop.1978/79:183 160 avflyttning och sedan under förhandlingarna mellanparterna läier sin villighet att medge förlängning bli beroende av att arrendalomgär med på viss ändring i villkoren. En möjlighel all minska risken för sädana pålryckningarkunde vara att man införde olika lider för hänskjulande av ivist lillarrendenämnden. Man kunde föreskriva all jordägaren mäste hänskjula ivisl omavflyttning redan inom tvä mänader efter uppsägningstidens uigång vid ävenlyralt uppsägningen för avflyttning annars blir ulan verkan. Tvisl om ändring avvillkoren skulle däremoi fä hänskjutas lill arrendenämnden vid senare lidpunki. Sisl vill fakulteisnämnden peka pä ell processuelllproblem när del gäller förfarandet vid uppsägning. Om arrendenämnden beslutarall ogilla jordägarens uppsägning för avflyttning älerstär sedan frägan vilkavillkor som skall gälla för den nya arrendeperioden. Sä som de nya reglernautformats kan de leda lill all arrendenämnden söker besluta om villkoren förden nya perioden på samma gång som man beslutar all ogilla uppsägningen föravflyttning.