prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — De enskilda medborgarnas grundläggandekonstitutionella uppgift är atl vid regelbundel åierkommande allmänna val utsede partipolitiskt engagerade personer som skall företräda dem i de olika beslutandeförsamlingarna: , kommunfullmäklige och landsting. Del är lydligl altell styrelseskick som är uppbyggt på delta sätl skulle kunna utsättas förallvariiga slörningar om folkomröstningar kom att uigöra ett mera normullålerkommunde inslag i det politiska beslulsfallandel. I svensk rält förekommerför närvarande inle heller någon annan form av folkomröstning 152 Förfarandet vidgrundlagsstiftning SOU 197834 För atl en folkomröstning skull komma lill stånd kruvsattriksdagen genom vanligt majoriieisbeslui sliftar en lag i frågan. Vadsom nu har sagts utesluter emellertid inte all ett folkomröslningsinsiiluisärskili avseit för grundlagsfrågor kan vara av värde. Det har också vid skildalillfällen föreslagits atl en möjlighel lill beslutande folkomrösining skulleöppnas såviu gäller siiftande av grundlag. Enligi regeringsformens inledandestadgande ulgår all offenilig makl i från folket. Vissa principiellaskäl talar därför för au folkel får möjlighel atl la direkt del i denbeslutsprocess som syftar lill all ställa upp de grundläggande reglerna omvilka organ som skall utöva denna makl, om hur dessa organ skall utses, om hurmakten skall fördelas mellan dem och om vilka gränser som skall sällas fördenoffentliga maktutövningen. De principiella skälen för folkomrösining som ettled i grundlagsstiftningsförfarandel har ytterligare ökal i siyrka i och med audet i regeringsformen har förts in ett omfatlande regelsyslem med uppgift atlskydda de medborgerliga fri- och rättigheterna mol angrepp från del allmännassida. Mankan erinra om att två av de tyngsta skälen mol att använda sig avfolkomröstningar - svårigheterna att formulera frågorna och svårighelerna alltolka omröslningsresullaten - kommer alt sakna bärkraft i fråga omgrundlagsorhröslningar som för den formen atl folkel endasl har all säga jaeler nej lill ell förslag som har antagits som vilande avriksdagen. Ulredningenförordar mol bakgrund av del anförda all vårt nuvarande grundlagsstiftningsförfarandekompletteras med ell folkomröslningsinsiilui som innebär att beslutandefolkomröstning i en grundlagsfråga kan förrättas efter det första men före detandra av de två riksdagsbesluten. Om ell sådani institut skall kunna fylla sinfunklion kan man lydligen inle, som i fråga om den vanliga rådgivandefolkomröslningen, överiämna åt riksdagsmajorileten alt avgöra orn det skallkomma till användning eller inte. Man för i stället antingen lålafolkomrösining uigöra ett obligatoriskt inslag i grundlagssliftningsprocedureneller ge en riksdagsminoriiet av viss storiek rätt atl fö lill stånd enfolkomrösining. Avdessa alternativ kan del försia från renl principiella ulgångspunkier le sigmest tilltalande. Man måste emellerlid beakla all många grundlagsändringar ärav ganska detaljbetonad, leknisk karaklär och ulan siörre betydelse förfolksiyrelsen som sådan. De betydelsefulla grundlagsändringar som har gjortsunder de senasle åren är undanlagsföreteelser snarare än normalfall.Grundsatsen all folkel bör ha möjlighet alt delta i beslul som är avgrundläggande betydelse för del demokraiiska styrelseskicket eller förmedborgarnas fri- och rättigheter kräver således inte atl folkomröstning ägerrum i samband med varje grundlagsändring. Man kan tvärtom befara alt institutetskulle förlora i värde om del kom lill användning alltför ofta. Slutsatsenav del sagda blir således au folkomrösining av del slag som del här är fråga ombör komma lill stånd först efter särskilt beslut men all ett sådant beslulskall kunna fattas redan av en minoritet av ledamöier. Ett beslut omfolkomröstning bör emellerlid å andra sidan fordra anslutning av en så storandel av alt man inte behöver befara alt omröstningsmöjligheienkommer att missbrukas. Det antal som genomgå- SOU 1978:34 Förfarandel vid grundlagssiifining 153 endehar föreslagils i sammanhangei -en iredjedel av ledamöter-synesinnebära en lämplig avvägning i frågan. Som ytterligare en gurunli mol illojalanvändning av Iblkomrösiningsinsiilulei bör. efter mönsier av vad som gäller ifråga om misstroendeförklaring, föreskrivits alt yrkande om folkomrösining fårlas upp till prövning bara om minsl en tiondel av ledamöier slårbakom det. Vidare bör gällu att ett sådani yrkande skall få framslällas endaslunder en ganska korl tidsperiod efter beslutet atl anta ell grundlagsförslagsom vilande. Ifråga om lidpunkien för folkomrösining i en grundlagssliftningsfråga hur inomutredningen hävdats å ena sidun att en fristående folkomrösining skulle kunnalänkas locka så fö rösiande all dess resullai inle blev represenialivi förfolkmeningen och, å andra sidan, all folkomrösining i sådan fråga är en såbetydelsefull sak att den inle bör kommu i skymundun uv ell riksdugsvul samtatt folkomröstning inte bör unordnus i undra frågor än sådana dur mun verkligenkan påräkna ell stort intresse. Utredningen föreslår atl folkomröstning igrundlagssliftningsfråga skall anordnas samlidigt med del riksdagsval somenligt gällande ordning skall föregå del andra riksdagsbeslutet. Denfråga som skull ställas till folket börgälla godiugande eller förkaslande avell vissl vilande grundlagsförslag. Svuret skull ulliså vuru ju eller nej. Medhänsyn lill all folkomrösiningsinsiiiulels syfte inle är ull försvåra önskvärdamoderniseringar av grundlagarna bör för ull grundlagsändring skall kunna kommalill stånd inle krävas aklivi slöd av huvuddelen av de rösiande. Instituieissyfte uppnås redan genom en reglering som i stället innebär all ett förslag ärförkastat om merän hälften av de rösiande hur röstat mol del och nej-rösternaockså motsvarar mer än hälften uv de godkända rösler som har avgivils i delsamlidigt förrättade riksdagsvalel. Också på denna punkt ansluter sigutredningen lill de förslag i frågan som lidigare har framförls. Möjlighetlill beslutande folkomröstning bör föreligga också i fråga om beslul som lillföljd av särskilda regler i regeringsformen fallas i grundlagssliflningsform.Undanlag bör emellerlid göras tor riksdagsordningen. Beslämmelserna i dennagäller uteslutande arbelsformer och inre organisaiion och de hardärför inle samma grundläggande belydelse för folksiyrelsen som reglerna igrundlagarna. Det bör därför även i forlsällningen ankomma på ensamalt beslula i de frågor som regleras i riksdagsordningen. Förderådgivande folkomröstningarnas del gällerali beslulen om de frågor som skallställas lill medborgarna och om lidpunkien för omröslning skall ha formen avlag. Skälet härtill är atl dessa beslul ofta innefattar besvärligaställningstaganden av stor politisk betydelse. Som ulredningen har nämnl i delföregående föreligger inte några sådana svårigheler såviii gäller folkomröstningari grundlagssiiftningsfrågor. Både frågeställningen och tidpunklen är här påförhand givna. Det finns därför inle någon anledning vare sig all ge beslutetom en sådan folkomröstning lagform elieratt bereda frågan i utskott.Beslulsförfarandel bör i stället ulformas efter mönsier av vad som gäller förbeslul om misstroendeförklaring mol statsråd. Den enda punkl i sammanhangeisom skulle kunna ge upphov lill svårigheiergäller vad som skall anses vara euvilande grundlagsförslag i molsals lill två eller flera. Av 2 kap. 9 Sriksdagsordningen följer au denna fråga i försia hund skall avgöras av 154 Förfarandel vidgnindlagssliflning SOU 1978:34 lalmanneni samband med kammarbehandlingen. Om kammaren inte skulle dela lulmunnensmening får frågan på vanligt sått avgöras av konslituiionsulskollel. Förslugelom Iblkomrbsining i grundlugsfrågor kun sammanfuiius på följande säll. somvilande anlaget grundlagsförslag skall föras ul lill folkomröstning samiidigimed riksdagsval, om delta krävs av minsl en iredjedel av ledamöier.Yrkande om folkomrösining skall inom viss kortare lid efter del förstagrundlagsbeslutei framslällas av minsl en tiondel av ledamölerna ochriksdagsbehandlingen av frågan skall i övrigi följa samma regler som förnärvarande gäller för missiroendeförklaring mol Slaisråd. Folkomröslningenskull varu ell ställningslagande för eller emot det vilande förslaget. Detlaskall vara förkaslal om majoriteten av de rösiande lar siällning mol del ochanialet nej-rösier även molsvarar merän hälften av de godkända röster som haravgells i det förrättade riksdagsvalet. 1 annat fall skall detvilande förslaget behandlas på vanligt säll, del vill säga las upp lilldefinitivt avgörande av den nyvalda . Förstärkningar av särskilda fri-ocli rättigheter 8.1 Förstärkt skydd mot retroaktiv lagstiftning Efter förslag av grundlagbeiedniiigen infördes i 1974 årsregeringsform ell förbud mol relroakliv lagsiiftning på ett rättsområde -siraffrällens. I samband med reform omformulerades förbudel så all delriktades direkl lil I de rällslillämpande myndigheterna och fördes över lil särskilda räilighelskapiilel (2 kap. 10 S regeringsformen). Enligtbestämmelsen i nu gällande lydelse får slraff eller unnan brottspåföljd inlcåläggas för gärning som inle vur belagd med påföljd, när den förövades. Ejheller får svårare brottspåföljd åläggas för gärning än den som var föreskrivendå. Vad nu sagls gäller även förverkande och annan särskild rättsverkan avbrott. Som ett förbud mol relroakliv lagstiftning kan man ävenbeteckna den regel, som urspmngligen föreslogs av grundlagberedningen och somålerfinns i 2 kap. 11 S försia slyckel regeringsformen. Enligi denna får intedomstol inrättas fören redan begången gärning och inte heller för viss tvisteller i övrigt för visst mål. fri- och rällighetsulredning (SOU 1975:75 s. 157ff) övervägde all utvidga retroaktiviletsförbudet. Utredningen, som lill enbörjan fann att tillämpningsområdet för det gällande förbudel mol relroaklivsiraffiag inle kunde uiökas, orde i samband härmed eu ullalande om lolkningenav delta, som departemenischefen i propositionen 1975/76:209 (s. 125) senareanslöt sig lill. Ulredningen påpekade alt relroaktiviletsförbudel - ålminsionegenom analogisk lagtillämpning - iräffar även straffiiknande administrativapåföljder såsom skatieiillägg, överiasiavgift elc. Fri- och rättighelsuiredningen övervägde vidare all införaell förbud mol relroakliv skattelag och mol annan relroakliv lagstifiningenligt 8 kap. 3 S regeringsformen, dvs. föreskrifier om förhållandel mellanenskilda och del allmänna, som avser ingrepp i enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden. Av två skäl fann ulredningen all del inte var möjliglall föreslå ell sådani förbud. För del försia konstaterades all någotundantagslöst förbud mol retroaktiv lagsiiftning inte uppräiihålls på deangivna rättsområdena. Och alt i lagtext med någon grad av precision angeförutsällningarna för när avsieg från huvudregeln får medges fann utredningeninte vara möjligt. Till del sagda kom problemet all avgöra vad som skallförslås med atl en lag är lillbakaverkande eller har relroakliv verkan. Uianförsiraffrällens område, menade ulredningen, är del ofta oklart och föremål fördelade meningar vad som skall anses vara en retroaktiv verkan av en lag. 156 Försiärkningar av särskilda fri- och rälligheler SOU 1978:34 1 en reservalion lill fri- och rälligheisulredningensbelänkande (s. 248 f) föreslog Per , fp, och , m, ellrelroakiiviietsförbud av samma lydelse som del som redovisas nedan under reservalioneni konstilu-lionsutskoitel. Depariemenischefen, slal.srådcl , delude iproposilionen 1975176:209 (s. 125 f) fri- och rälligheisulredningens bedömning,liksom konsiiiulionsuiskollel (KU 1975/76:56 s. 35 ff). I en reservalion till betänkande(, fp, sumt och , m,s. 58 f )ludcs framförslag till ell utvidgat relroakiiviietsförbud. Enligt den föreslagnalagtexten, vilken lånkles vara placerad i 2 kap. 10 S regeringsformen, skulleny eller förhöjd skall, avgift eller annan pålaga inte få införus genomföreskrift som ges lillbakaverkande kraft, försåvitt del inle föranleddes avsärskilda skäl i sumband med svår ekonomisk kris, krig eller med krigjämförliga förhållanden. Föreskrifter om annat än slraff respeklive skatteroch andra pålagor och som har en för den enskilde belungande effekt skulle intefå ges lillbakaverkande kraft med mindre än all synnerliga skäl föranleddedel. Till konsliiuiionsutskottels betänkande var i samma frågafogat även ell särskiU ynrande (s. 92 f) där , ,och , alla c, angav all de godiog proposilionen pådenna punkl men alt de ansåg alt hela frågan om en vidgning av förbudel molretroaktiv lagsiiftning borde bli föremål för en förnyad uiredning. Räiiigheisskyddsulredningen har funnil det vara enangelägen uppgift atl fortsälla överväga om del är möjligt alt föra in euvidgai skydd mol relroakliv lagsiiftning i regeringsformen. Som de lidigareövervägandena har visal uppsläller sig emellertid några ganska svårlöstaproblem när man undersöker möjlighelerna all vidga förbudel mol relroaklivlagsliflning. beslär i all man inle hiltills helt har kunnai undvika relroakliviteli lagsiiftningsarbeiei på något rättsområde uianför siraffrällens. I siörreeller mindre ulsiräckning, beroende på rättsområdet, kan det alltså finnas ellbehov av all komplellera ell grundlagsförbud med undanlag. annathuvudproblem är att avgöra vad som skall förslås med all en lag ärtillbakaverkande eller har relroakliv verkan. Utanför straffrätten finns ingaallmänt godtagna principer för att avgöra della. Del har inte varil möjligt all överväga hela frågan om envidgning av förbudel mot relroakliv lagsiiftning. Ulredningen har begränsal sigtill föreskrifter om skall. Även avgifter lill del allmänna omfaiias av ulredningensöverväganden. Vad i del följande sägs om skatter avser, där ej annai framgår avsammanhangei. Huvudskälet mol retroaktiv lagsiiftning är alt en sådanlagstiftning bryier mol grundsaisen att man i förväg skall kunna bedöma derällsliga konsekvenserna av sill handlande. En medborgare som handlar meduigångspunki i gällande räll riskerar all hans handling kommer all bedömasenligt regler som har lillkommil i efterhand, när han inie kan göra gjortogjort. Om retroaktiviteten innebär skärpning av skattelag kan han t. ex. iefterhand bli vägrad avdrag för ulgifter som var avdragsgilla när de bestreds.Ell annal exempel är all en gåva blir högre beskallad än givaren och mollagarenhar räknai med. resultat av retroaktiviteten kan alllså vara alt annanskall ulgår. Ett indirekl resultat är ofta atl den enskilde finner atl han hargjort en SOU1978:34 Förstärkningar av särskilda fil- och rätiigheier 157 civilrällslighandling .som han inie skulle hu gjort - eller skulle ha gjort på annal säu -om hun hade velal hur den skulle bli bedömd skuueruiisligi. Delur ett räiissäkerheisiniresse uv viki alt skallelagar inle ulan siurka skul geslillbukaverkande kruft. I en lid då en sior och växande andel av medborgarnasinkomsler ullas i skall för gemensamma ändamål skärps kraven på ullskaiieullagels fördelning på olika grupper uppfullus som rältvis. Självklurt innebärdeltu bland annal all lagstiftaren successivi måste .se över skaiiesysiemei ochingripa mol skullefusk och skullefiykl. Men måsle krävus ulländringurna sker på ett för de enskilda medborgarna godtagbart säll. Ulredningenövergår härefter till frågun hur ell grundlagsförbud skulle kunna ulformas. Fri-och räilighelsuiredningen fann del vara omöjligl ull i en kort grundlagsregelklurgöra vad som skall menas med en retrouktiv verkan av en lag på områdenuianför straffrättens. Räiiigheisskyddsulredningen har som ovan nämnls lugilupp lill övervägande ell mera begränsal område, skalte-ochavgiftslagslifiningen. Visseriigen är del på dessa områden inle lika enkell ochenlydigl all avgöra om en lug är reiroukiiv som inom straffrätten.där man bara behöverjämföru lidpunkien för lagens ikrafllrädande med tidpunklen för den brollsligagärningen. För all skattskyldighet skall utlösas krävs nämligen all fierufukiorer föreligger , t. ex. all den del gäller är bosall i rikel. ullen rättshandling sker yrkesmässigl eller all en viss relalion finns mellan tvåparier (l. ex. unsiällningsförhållande, äklenskap). Men härulöver krävsregelmässigl all en transaktion av något slag sker, t. ex. all konlanlbelalning las emot eller ges ut. au fakturor utfärdas eller las emot eller allen gåva ges bort. Ulredningen har efter en genomgång av olika typfall funnilatl del är en framkomlig väg atl låla en grundlagsregel bygga på alt lidpunkienfören transaktion (rättshandling)av nu nämnl slag-jämförd med tidpunklen förlagens ikrafllrädande - i regel blir avgörande för om lagen är relroakliv ellerinle. I andra fall, där någon rättshandling av angivel slag inle äger rum, kanman ulan siörre svårighet ändå peka ut den omsländighel. som direkl utlöserskallskyldigheien. Innebördenav del sagda kan sägas vara atl man beiräffande exisierande skalleformerknyter an till reglerna om skattskyldighetens inlräde. Förinkomstskallens del är del främsi fråga om reglerna i 41 S kommunalskatielagen(1928:370). principen om beräkning av inkomsi enligt bokföringsmässigagrunder respeklive den s. k. kontantprincipen. Vidinkomst av ijänsl. som alllid beräknas enligt koniantprincipen. är alllså denutlösande faktorn del förhållandet att lön. pension ellerannan ersältning uppbärs,blir lillgänglig för lyftning eller på annal sätl kommer den skaitskyldige lillgodo. gäller även om inkomsten har tjänats in långl lidigare. En följd aven sådan regel om relroakiiviietsförbud är atl lagsliftaren är förhindrad allunder löpande beskattningsår skärpa gällande skatteskala med giltighet för helabeskattningsåret. Däremoi är del inie otillåtet atl skattesatsen höjs underbeskattningsåret med verkan för lön eller ersättning som utbetalas underåterstående del därav, något som för inkomstskattens del dock lorde varaoprakliskl. På motsvarande sätl förhållerdeisigmed l. ex. reglerna om räll lillavdrag vid inkomstberäkningen. 158 Förstärkningar av särskilda Jli- och rälligheler SOU 1978:34 ändras i skärpande riklning endasl såviu de berör ulgiftersom har besiritis efter de nya reglernas ikrafiträdande. I motsats lill övriga slag av inkomsi enligikommunaiskattelagen skall inkomsi av rörelse och av jordbruksfaslighel beräknasinle enligt kontantprincipen utan enligt bokföringsmässiga grunder. Vid dessainkomstslag får nya skatteregler inte iräffa inkomsi som enligt allmäntvederlagen köpmannased eller enligt vad som beträffande jordbruk är allmäntbrukligt hur uppförts i räkenskupernu såsom inläklspost före de nya reglernasikraftträdande. Motsvarunde för uvdragsposler i allmänhet. Beiräffandebokföringsålgärder som skall vidlas vid beskattningsårets utgång, t. ex.värdering av varulager, kan dock ändring i skallereglerna härom inte sägas vararetroaktiva, om de har trätt i kraft före beskallningsårels uigång. En annansak är atl de skäl som moiiverar eil relroakiiviietsförbud i grundlag också medkraft lalar för att lagstiftaren bör undvika alt ändra regler av delta slagalllför nära den lidpunki lill vilken värderingen anknyier. Avgörande belydelse vid beskattning av realisationsvinsthar avyttringen eller, mera exakl. lidpunkien då (den försia delen av)köpeskillingen lyfts av säljaren. Här bortses alllså från del förhållandet atlviss. eventuellt belydande del av den skattepliktiga värdestegringen kan hauppkommil under tid, då andra regler om realisationsvinstbeskattning eller ingasådana regler gällde. Del är vidare all märka all. eftersomrealisationsvinstbeskattningen är en skall på inkomsi (av lillfälligförvärvsverksamhet) och kontantprincipen i detla sammanhang ges en särskildlolkning, en säljare inte kan vara säker på all försäljningen kommer all blibedömd enligt de vid avtalsslutet gällande skallereglerna, om han inlesamlidigt får uppbära åtminstone någon del av köpeskillingen. 1 lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt finnsdetaljerade regler om när skattskyldighet för arvs- och gåvoskall inträder. Vidarvsskatt är del i regel arvlålarens död som utlöser skattskyldigheten.Gåvoskatleskyldighel inlräder som huvudregel, då gåvan har fullbordats ellernär en skriftlig gåvoulfäslelse har överiämnats till mollagaren. I fråga ombåde arv och gåva kan skattskyldigheten undantagsvis, vid s. k. framskjutnaförvärv, utlösas av en händelse som inträffar senare än nu har sagts. Enligt lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt skallsådan skall beräknas på vissl sätl med hänsyn lill förhållandena vid utgångenav beskaiiningsårei. Förmögenhetsbeskaltning kan därför inte sägas vararetroaktiv så snarl den lidpunki, per vilken förmögenhetsställningen beräknas,ligger efter lagens ikraftträdande. Vad här har sagls om när den utlösande omständigheteninträffar vid de vikligare formerna av den nuvarande direkia beskattningentorde ge ledning också vid molsvarande bedömning i fråga om övriga direktaskatter. Något bör beröras även förhållandena vid annan beskattning. Skattskyldighet för mervärdeskall enligt lagen därom(1968:430) kan beräknas antingen enligt kontantprincipen eller enligt den s. k.faktureringsmetoden, som närmasi motsvararbokföringsmässiga grunder inominkomstbeskattningen. Enligt lagens huvudregel inträder skallskyldigheien, närvederlag infiyler kontant eller i form av varoreller på annal sätt kommer denskatlskyldige till godo och när uttag för egen räkning sker. Efter ansökan kandock besluta alt skallskyldig vid redovisning för mervärdeskatt SOU1978:34 Förstärkningar särskilda fri- ochrättigheter 159 skallinräkna uppkomna fordringur i omsäliningen. En höjning uv mervur-deskuiien kundärför sägas iräffa de skallskyldiga någoi olika beroende påredovisningsmeloden. När leverans har skell och faktura har ulslällis menbelalning ännu inle har infiulil på ikraftlrädandedagen, iräffar höjningenendasl den som redovisar enligt kontantprincipen. Denna konsekvens är enofrånkomlig följd av behovet att ha en enkel grundlagsregel, som i principanknyier lill gällande skallelagars regler om skatlskyldigheiens inlräde. 1della sammanhang förijänar vidare påpekas all de skallskyldiga ju också harmöjlighel all i sina leveransavial la in en klausul om räll alt vidskallehöjning höja prisel med molsvarande belopp. grundlagsregel låler lidpunkien då en vara belalas respeklive då en fakturasänds ul varu avgörande för reiroaktivitelsprövningen. innebär självfallel inieatl man vid en framtida höjning av mervärdeskallen ulllid måsle knyla an lilldessa tidpunkter. Grundlagsregeln säger bara all höjningen inte får iräffa enomsällning. där belalning respektive faklurering redan har skett vid höjningensikraftträdande. Däremoi skulle grundlagsregeln givetvis inte hindra-tväriomskulle del ligga i linje med dess syften-alt lagstiftaren vid en momshöjninglåter den äldre skattesatsen gälla för vissa avtalade leveranser ellerijänsler, som ännu ej har betalats eller fakturerats, då höjningen iräder ikraft. Här kan erinras om atl vid den senasle höjningen av mervärdeskatten, somirädde i kraft den Ijuni 1977 (prop. 1976/77:144, SkU 48, rskr 302), beslötsall skallesalsen under övergångsliden i princip skulle beslämmas meduigångspunki i lidpunkten för leverans av vara eller lillhandahållande avtjänst. Inleheller beiräffande de olika formerna av punktskatter lorde det vara svårt att -med hjälp av ifrågavarande lags regler om skattskyldighetens inträde -faslställa vilken omsländighel som utlöser skallskyldigheten. ,som staisrällsligt är alt betrakta som en skall, ulgår enligt lullagen(1973:670) under angivnu förutsättningar på vara som införs till . Denutlösande faktorn är här alllså införandel av en vara lill landet. .Avgifternalorde inle vålla nägra särskilda problem. Vad gäller t.ex.socialförsäkringsavgifier - den ekonomiski mest betydelsefulla formen avavgifl-ärdel förhållandet au en arbelsgivare belalar ul lön lill enarbetstagare eller att en uppdragsgivare ger ut ersättning till enuppdrugsiugure den utlösande faktorn. En ändrad uiiagsprocenl för någon av dcolika arbetsgivaravgifterna fär alltså om relroakiiviietsförbud råder inlelillämpas på lön eller ersättning som redun har utbetalats.