prop · G203123 · 1978-12-31 00:00:00 — Ofta finns också möjligheter atl tänja befintlig kapacitet genompersonalutvidgningar och tilläggsinvesteringar. Att förändra produktionsinriktningenär däremot mera lidskrävande. 1 ett medellångt perspekliv är därföravsällningsmöjlighetema för de traditionella produktema den avgörande faktorn.Denna avsättning är i sin tur i första hand beroende av den ekonomiskatillväxten i avnämarländema och de priser som svenska exportörer har relativtsina utländska konkurrenter. Iperspektivet bortom blir stmkturella förskjutningar och utveckling av nyaprodukter av större betydelse. Ju längre tidsperspektiv man anlägger, destostörre betydelse fär dessa faktorer. Som tidigarehar konstaterats är en av huvudmålsättningarna för den ekonomiska politiken atlsenast i slutet av 1980-talel nå balans i ulrikesbelalningarna. Det är ocksåden utgångspunkt LU 78 har haft i sitt arbete. LU 78 arbetar i huvudsak med ettmedellångt perspektiv (), men gör också vissa bedömningar av det längreperspektivet. Huvudaltemativet i det medellånga perspektivet bygger på enrelativt snabb BNP-utveckling i OECD-området, en relativt snabb tillväxt ivärldshandelsvolymen och en fördelaktig utveckling av svenska relativpriser.Med dessa förutsättningar bedöms industrivaruexporten kunna expandera i förstahand i takt med den allmänna tillväxten i handeln, men därutöver också någotsnabbare genom att tidigare förlorade marknadsandelar successivi återvinns. Idet längre perspektivet räknar LU 78 med en något mera dämpad utveckling iOECD-området. Iett altemativ där de traditionella marknaderna för svensk export, dvs.OECD-området, växer snabbi kommer möjlighetema att ligga kvar på traditionellaproduktområden atl vara gynnsamma. Efterfrågetillväxten kan förutsätlas gehyggligt utrymme för såväl svenska som konkurrerande exportörer. Detla gällerframför allt i ett medellångt men också i ett längre perspekliv.Stmkturulvecklingen kan då antas följa del mönster som gällde under 1960- ochbörjan av . Omdäremot tillväxten i blir lägre än vad den har varit och det finns många bedömare som menar detta - kommer detla att skapa andraoch mer problematiska förutsättningar för exporten. I det medellångaperspektivet måste för atl nå önskad balans i utri-kesbetalningamaytterligare förbättra relalivprisema, för att därigenom ta marknadsandelar frånkonkurrentema. Detär emellertid inte uteslutet att den något långsammare tillväxttakten inom OECDåtföljs av ekonomiska problem i flertalet av dessa länder. Som en följd häravkan det vara realistiskt att räkna med att relativprisförändringar till svenskförmån försvåras. Idet längre perspektivet framtvingar en sådan utveckling en snabbare strukturellomställning. Strukturella förändringar framtvingas nu tidigare än vad sombehövt ske vid en snabb expansion inom OECD-området. 1978/79:123 41 Denna omställning blir dels en följd av behovet attexpandera på nya marknader, dels en följd av en skärpt konkurrens inom detraditionella produktområdena. Strukturförändringarna kan därvid komma all ändrakaraklär. Under 1960-talel bestod strukturförändringar till väsentlig del avförskjutningar mellan näringsgrenar och av förändringar inom branscher lillföljd av liberaliseringen av världshandeln och den därav skärpta konkurrensen.Under de kommande åren kan förskjutningar mellan branschema inom industrinkomma att få allt större betydelse beroende på bl. a. atl nya industriländerframgångsrikt konkurrerar inom bredare produktområden, även inom kapitalintensivabranscher. Flera har med hänsyn till dessa förändradekonkurrensförhållanden valt att koncentrera sina industripolitiska insatser påområden där man i mindre grad hotas av konkurrens från lågkostnadsprodukler. Svensk induslri kan i detta altemativ räkna med hårdarekonkurrens inte enbart för den utsatta råvambaserade induslrinulan även inom delar av andra konkurrensutsatta branscher. Detta kan iUustrerasmed utgångspunkt i svensk industris nuvarande inriktning. En översiktligbeskrivning av svensk industristruktur ges i tabell 3. Häri visas fördelningenpå skyddade branscher, konkurrensutsatta råvarubaserade branscher samt konkurrensulsaltaicke-råvambaserade branscherår 1960och för induslritillverkningen samtfördelningen för sysselsättningen: TiUverkning och sysselsättning fördelad på olikasektorer. Procentuell andel av Procentav (saluvärdet) 1975 Skyddade branscher 24 19 19 Konkurrensutsatta, råvarubase rade branscher 26 20 12 Konkurrensutsatta, icke-råvaru- baserade branscher 50 61 67 Samtliga branscher 100 100 100 Källa: "Att forma regional framtid", ERU,Industridepartementet, Siockholm 1978, s. 199 och 211. Av tabellen framgår att de konkurrensulsaltaicke-råvambaserade branschema svarar för den övervägande delen av såvältiUverkning som sysselsättning. Deras andel har vuxit mellan åren 1960 och1975 medan de råvarubaserade branschema gått tUlbaka. Denna förändring i industristmkturens sammansättningspeglar till stor del förskjutningen i de s. k. komparativa fördelama. Deråvambaserade industriema har, som nämnls, fått konkurrens från länder medlägre ar- 1978/79:123 42 beiskraftskostnadereller råvaror som är billigare alt exploatera. Den teknik som har använts föralt exploatera råvarorna har man i dessa länder kunnat importera somiransportkostnadema har fallit, vilket för svenska producenter har minskatfördelen av att ligga nära den stora europeiska marknaden. De accentueradestrukturproblemen i svensk industri, vilka har förvärrats genom kostnadskrisenoch den långa intemationella lågkonjunkturen, sammanhänger med alt vi intetillräckligt snabbt har kunnat växla över från branscher med en arbetsintensivoch råvambaserad inriktning till en mera kunskapsintensiv produktion. Medhänsyn tagen till målet att uppnå extern balans är det vidaie viktigt atlobservera att de konkurrensutsatta, råvarubaserade branschema har ett litelimportinnehåll, till skillnad från den icke-råvarubaserade delen avexportindustrin. Detla ställer krav på en betydande volymexpansion i desistnämnda branscherna för all kompensera en lillbakagång i de förstnämnda.Enligt min bedömning kommer det atl ställa stora krav pä svensk industri om denskall kunna öka marknadsandelama för den icke-råvarubaserade delen avexportindustrin. Fleraomständigheter talar för detta. För del första utsätts flera industriländerför ett ökat tryck på bytesbalansen och kommer att vidta åtgärder för attkorrigera detta. En genomgång av industriländemas prognoser och planmaterialindikerar alt samtiiga , med undantag för , ochFörbundsrepubliken , väntar sig förbättringar av handelsbalansen underperioden fram . Ur plan-/prognosmateri-alet är det också möjligtatt urskilja tre branscher för vUka en kraftig ökning av exporten väntas.Dessa branscher är maskinindustrin, elektroindustrin och den kemiskaindustrin. Fördel andra har del intemationellt sett skett en utjämning av de komparativafördelama, bl. a. beroende av alt flera faktorer har samverkat till all göra leknikoch tekniskt kunnande lältare att överföra mellan länder. En konsekvens avdetta är att det blir svårare att peka ut framtida tUlväxt-sektorer. Fördet tredje har flera av våra konkurrentländer ett mer utbyggtFoU-slöd till industrin än vi, ett förhållande som ytterligare kommer attskärpa konkurrensen. Fördet fjärde är en väsentlig del av vår verkstadsindustri inriktad mol produktionav utrustning för gruv-, stål-, varvs- och skogsindustri med stagnerande ellervikande efterfrågan åtminstone i industriländerna. Fördet femte har inte svenska exportföretag i samma utsträckning som vårahuvudkonkurrentländer anpassat sin produktion till systemleveranser för störreindustri- och anläggningsprojekt. Marknaden för denna typ av export bedöms ökai framtiden. Allmäntkan därför sägas att svensk tillverkningsindustri har komparativa fördelar påproduktområden som kännetecknas av måttiig serielängd och en hög grad avkomplexitet i produktionsprocess, produktutformning 1978/79:123 43 Förelagen har härvid en möjlighel att profilera sig och alt tavissa marknadssegment där priset inle är del enda kohkurrensvapnet. Sådana"prisskyddade" segment kan sökas inom flera områden. Som exempel kannämnas: - Teknik som är skyddad pä grundav att den tekniska utvecklingen går snabbt. När den teknologiska utvecklingensker snabbt och inle finns tillgänglig på marknaden kan ulvecklingsländema inlekonkurrera på grund av brisiande forsknings- och utvecklingskapacitet. - Specialutbildad arbetskraft iprodukiionen. Inom verksamheter som behöver specialutbildad personal där kravställs på omdömesgillt arbele med en hel serie olika produkter kommer den högakompetensnivån att var en konkurrensfördel för svensk industri. Sådanasituationer möter man i en del högspecialiserade arbetsoperationer med kortatillverkningsserier och i monteringsarbeten som fordrar myckel leslarbete ochefterföljande kalibrering samt där automatiken är högt uppdriven ochmaskinunderhållet krävande. - Avancerad försäljningsprocess.Inom verksamheier där försäljningen måste vara mycket tekniskt inriklad och därprodukten måste anpassas efter kundens behov kommer organisations- ochmarknadsföringsförmågan atl vara långl mer avgörande än vid försäljning avbulkvaror. Delta gäller även verksamheter där distributionssystemet är komplicerat,anlingen för atl det behövs en väl utvecklad service eller lillgång påreservdelar eller för alt distributionen är uppsplittrad. - Efierfrågan känslig förleveranstiden. Inom verksamheter där man måste reagera snabbt på förändringari efterfrågan är framgången helt beroende av närheten till marknaden. Jämförtmed utomeuropeiska konkurrenter bör svenska företag därigenom fortfarande haett försteg på den nordeuropeiska marknaden. En god arbetsmoral och produktionsplaneringkan även vara avgörande för möjlighelema all hålla leverans-tidema vid exporttill utvecklingsländer där de infrastrukturella problemen är synnerligensvåra. - Storaproduktionsenheter i förhållande till efterfrågan på världsmarkna den. Inom en del verksamheier kan etablerade företag i ett lilet industri land som behålla sin konkurrenskraft genom sin stora kapacitet i förhållande till efierfrågan på världsmarknaden. En slark marknads- ställning innebär nämligen att nya konkurrerande företag har svårt atl komma upp lill den produktionsvolym som krävs för att produkiionen skall bli konkurrenskraftig. Samtligadessa områden inom vilka svensk industri kan anses ha komparativa fördelarkännetecknas, som nämnts, av en hög komplexitetsnivå. Det bör emellertid idetla sammanhang observeras att komplexilelsnivån inte kan fastställas iabsoluta termer eller i taget. Vad som är högkomplexitetsnivå vid ett visst tillfälle kan genom den snabba tekniska ochorganisatoriska utvecklingen vara slandardproduk- 1978/79:123 44 lionvid ett annal. Varvens lillverkning av stora bulkfraktfartyg utgör ett exempelhärpå. Utvecklingen på miniräknamas område visar på atl denna dynamik iutvecklingen är hög. Målsättningen måste därför vara alt ständigt höjakunskapsnivån för alt därmed öka möjligheterna atl försvarakon-kurrenspositionema. Sammanfattningsviskan sägas att en något långsammare tillväxt i världsekonomin kombinerad med ensnabbare strukturförändring än tidigare kommer att utsätta Svensk ekonomi förstora påfrestningar. Vi kan inle förvänla en spontan och stömingsfri tillväxtinom de segment av industrin som anses ha de bästa förutsättningarna.Enligt min mening kommer tUlväxlen i de expansiva branschema att sätta gränserför den möjliga strukturomvandlingen. Därför bör man försöka undvika att stagnerandesektorer krymper snabbare än de expanderande sektorerna tillväxer. Detta gördet nödvändigi att stärka den svenska industrins konkurrenskraft på bredfront. 4.1Principiell syn på industripolitiken Densvenska ekonomin bygger av tradition på marknadshushållningens principer.Marknadssystemet har betydande fördelar. 1 systemet finns inbyggt en strävantill effektivt utnyttjande av resursema och till en sådan inriktning avproduktionen att konsumentemas önskemål tillgodoses. Ett marknadssystem gerdessutom möjlighet till decentralisering av beslut och ansvar. Marknadssystemetbygger på all de enskUda företagen fattar beslul om vilka produkter som skalltillverkas och hur de skall framställas. Besluten fattas på grundval avbedömningar av produktionskostnader och konsumentemas beredskap att betala förföretagens produkter. Förändringar i prisema på marknaden och i företagetsmöjligheter atl fä avsättning för produktema ger företaget anledning attanpassa sin produktionsvolym och sländigi ompröva sitt produktval och sinproduktionsteknik. Marknadsekonomins styrka ligger bl. a, i en smidigareanpassning till nya lägen som dessa marknadssignaler ger, jämfört med denbetydligt trögare anpassningen i administrativt styrda system. Företagenbygger naturligtvis sina beslut även på annan marknadsinformation än nulägetspriser och efterfrågan. Investeringsbesluten måste ofta fattas på gmndval avförväntningar om mer långsiktiga förändringar i efterfrågan,produktionsteknik, konkurrensförhållanden, löner etc. Även för denna typ avmera framtidsinriklad information utgör emellertkl marknadssystemetspristrender en viktig grund. Sverigeutgör en del av ell internationellt marknadsekonomiskt system. Vår industri äri hög grad intemationaliserad och vår export beslår till 1978/79:123 45 övervägandedelen av industrivaror. har av tradilion stött en fri handel. Dennafrihandelsvänliga politik som och andra industriländer fört underefterkrigstiden har lett till ett ökat handelsutbyte. Den har också utgjort enförutsättning för en effektiv konkurrens. Vårtdeltagande i ett på frihandelns principer grundat intemationellt ekonomisktsystem har gett oss en välfärdsutveckling som inte hade kunnat uppnås på annalsätt. Det har möjliggjort ett effektivt utnyttjande av en intemalionellarbetsfördelning. Våra komparativa fördelar när det gäller t. ex. råvaror, ekonomiskoch teknisk kompetens samt utbildad arbetskraft har väl kunnat utnyttjas. Jagvill understryka att även i fortsättningen måsle aklivi verka för enfri intemalionell handel. En friare handel ligger i alla länders intresse.Utan fritt lillträde för varor och tjänster från svensk industri på ulländskamarknader kan våra induslripolitiska mål om ökning av industriproduktionen ochvaruexporten inte uppnås. Frihandel kan bara vara fri i båda riklningama. Svenska ålgärder för att hindraimport lill skulle riskera att leda till motåtgärder riktademot svensk export. Vi har också tillsammans med andra länder åtagit oss alt påhandelns område avhålla oss från diskriminerande ålgärder och all slå vakt omfrihandelssyslemel. Genommarknadsmekanismema sker en fortlöpande anpassning till ändrade efterfråge-och produktionsförhållanden. Jag har tidigare redovisat vissa drag i denanpassningsprocess som har skett inom svensk industri, förändringar har alltidbåde plus- och minussidor. Del bör vara en strävan att fördela inte baravinstema av förändringama ulan också kostnaderna på ett så rättvist sätt sommöjligt. Slalen måste ta på sig ansvar för att underlätta omställning förenskilda människor och familjer. Ensocial marknadshushållning kräver en mängd samhällsfunktioner som stödjer,förbättrar eller korrigerar marknadens funktionssätt. Dessa ingrepp sker på enlång rad olika områden. Syftet är ofta att förhindra eller atl påverka takten ide effekier som marknadskraflema annars skulle kunna leda till. Som exempel påsådana samhällsinsatser kan nämnas stabiliserings- och skattepolitiken,handelspolitiken, regionalpolitiken, arbetsmarknadspolitiken,industripolitiken, energipolitiken, utbildningspolitiken, miljöpolitiken ochkonsumentpolitiken. Ålgärder inom ramen för t. ex. den ekonomiska politiken,arbetsmarknadspolitiken, industripolitiken, utbildningspolitiken ochkonsumentpolitiken syftar främsi till atl stödja och förbättra marknadensfunktionssätt medan åtgärder inom t. ex. regional- och miljöpolitiken syftarlill att korrigera marknadskrafterna av hänsyn tiU andra politiska mål sombedömts få alltför liten vikt på en "fri" marknad. Jag ålerkommer idet följande till vissa synpunkter på sambandet mellan industriutvecklingen ochnågra av dessa områden. Deförulsältningar som skapas av ålgärderna inom bl. a. här nämnda områden ulgörtillsammans med de krafter som verkar på marknaden den 1978/79:123 46 miljöi vilken industriföretagen har att verka. Jag vill särskilt framhålla den storabetydelse som måste tillmätas den allmänna ekonomiska politiken. Enlångt utdragen lågkonjunktur kan väsentligt ändra förutsättningama förekonomins funktionsmöjligheter. Den kan t. ex. leda till att produktionskapacitetsom från långsiktig synpunkt borde finnas kvar, släs ul eller till attföretagens finansiella ställning urholkas på ett sätt som gör dem alllfördefensiva. Kraftiga och oväntade förändringar av råvarupriser, löner,lånemöjligheter m. m. kan förrycka företagens planeringoch skapa enut-vecklingshämmande osäkerhet. En av statens mest angelägna uppgifter ärdärför alt genom en väl avvägd ekonomisk politik skapa en tillräckligt stabilekonomisk miljö. Delär uppenbart att svensk industri har lidit svårt av enkostnadskris, som var den viktigaste orsaken till industrins omfattandeproblem under dessa år. Kostnadsutvecklingen har förstärkt svårighetema förbranscher som har varit utsatta också för strukturella påfrestningar. Den harockså hållit lillbaka expansionen i vissa s. k. framtidsbranscher, vilket hargjort strukturomvandlingen svårare än vad som annars skulle ha varit fallet.Genom de ekonomisk-politiska åtgärdema , och genom detansvarsfulla löneavtal som har iräffats har dockförutsättningar skapals för en återhämtning för svensk industri. Underår 1978har också utvecklingen i flera viktiga avseenden vänt. En positiv utvecklingförulses också för . Del finns emellertid stora stmklurproblem, framförallt för våra basindustrier, som kommer atl kräva belydande förändringar underde kommande åren. En successiv krympning i dessa branscher kommer också attställa stora krav pä expansion i andra sektorer. Industrinmäsle alltså fömyas. Fömyelse är emellerlid en mödosam och tidskrävandeprocess. Takten i förnyelsen begränsas av en rad faktorer, bl. a. lillgång tillutbildad arbelskrafl, goda förelagsledare, riskvilligt kapital samt inte minslgoda och ulvecklingsbara idéer. Alla föreställningar om att mycket stora delarav svensk industri på kort lid skall kunna ersättas av ny och merkonkurrenskraftig industri är helt orealistiska. Det måsle därför för årenframöver vara en ceniral uppgift för den ekonomiska politiken och förarbetsmarknadens parter att se lill att kostnadsutvecklingen inte går snabbareän att den hell övervägande delen av den befintiiga induslrin vid varjetidpunkt har möjlighet att hävda sig på världsmarknaden. Lönsamhetenär av ceniral betydelse för industrins utveckling. Det är bara lönsamma företagsom i längden kan ge de anställda trygghet, som kan locka till sig riskvilligtkapital och som kan expandera. Det har i debatten kring marknadsekonominibland hävdats att företagsekonomisk lönsamhet skulle vara ell alltför snävt målsom främst tillgodoser kapitalägarnas inlressen. Jag delar inte denuppfattningen. gagnar alla intressegrupper. Självfallet skalllönsamheten inte uppnås genom en oacceptabel exploatering av människor ellermiljö. Genom lagstiftning, av- talm, m. måsle därför vissa restriktioner uppställas för företagens handlingsfrihet.Att ett företag med iakttagande av de gränser som dessa restriktioner sätterär lönsamt, är emellerlid ett uttryck för atl förelagel producerar varor somtillfredsställer konsumenternas efierfrågan, och att det sköts på ett effektivtsätt. För att en rimlig vinstnivå skall kunna accepleras av alla krävs altvinslema fördelas på ett rättvist sätt mellan olika grupper i samhällel. i en marknadsekonomi uppmuntrar vinstgivande produktion beror på att mandärigenom räknar med atl också gagna det samhällsekonomiska intresset. Normaltär skillnaden mellan den företagsekonomiska och den samhällsekonomiska kalkylenliten, i synnerhet om man anlägger ett långsiktigt perspektiv. De avvikelsersom kan finnas mellan samhällsekonomiskt och företagsekonomiskt iniresse sökerstaten korrigera genom de tidigare nämnda ramarna och restriktionema förföretagens handlande. Trots dessa ålgärder kan avvikelser förekomma och i vissafall motivera ytterligare statliga ingrepp, men detta är snarare undanlag änregel. Detär naturligt att lönsamma företag visar ett större socialt ansvar än vad somkrävs genom statliga påbud. Ett starkt motiv härför kan vara alt det gagnarföretagets långsiktiga lönsamhet och effektivitet. Däremot kan del innebäravissa olägenheter all slälla alltför omfaitande sociala krav på företagen vidsidan av de påbjudna, t. ex. atl de skall anskaffa ny sysselsättning i sambandmed nedläggningar av vissa enheier. Det kan leda lill en obenägenhet frånförelagens sida att t. ex. göra regionalpolitiskt önskvärda investeringareller till en utarmning av förelagels möjligheter atl utveckla livskraftigaenheier. Finns samhällsekonomiska motiv för ett handlande som kraftigt avvikerfrån det som förelaget finner mest rationellt, måsle ansvarei härför iallmänhet åvila samhäUet. Samtidigtsom en god lönsamhet i förelagen är eftersträvansvärd finns betydande riskermed en aUlför hög vinstnivå och kanske framför allt med mycket siarkavariationer i vinstnivån. Plötsliga vinsluppgångar av del slag som vi hadeunder kan leda lill en oberättigad optimism och risk för mindrenoggrant prövade investeringsbeslut. Den prövning som normall görs i bankeroch av andra kreditgivare bortfaUer. Dessutom kan en alltför hög vinstnivåeller en alltför snabb vinstuppgäng leda lill en ryckig och okontrolleradlöneutveckling. Statenpåverkar lönsamheten i företagen framför allt genom den allmänna ekonomiskapolitiken och skattepolitiken. Del är min bedömning alt lönsamheten i företagenmåste höjas belydligt jämfört med nuvarande låga vinstnivå. I LU 78 harberäkningama utgått från atl relationema mellan bruttovinster och löner återgårtill det läge som rådde . Del är sannolikt att denperiod av stora investeringar som ligger framför oss kräver en lönsamhet avdenna siorieksordning. En lägre lönsamhelsnivå skulle innebära risker för envikande soliditet och därmed sannolikt utgöra en broms på investeringsviljan. 1978/79:123 48 Detär av central betydelse för svensk ekonomi att framöver få tillstånd en industrieU lillväxl. Industriproduktionen och indiistrivam-exportenmåste nå en sådan volym atl underskottet i de s. k tjänste- ochIransfereringsbalanserna kan långsiktigt balanseras. För att uppnå dennödvändiga volymtillväxten krävs att resursema utnyttjas på ett effektivt sätt,dvs. att efterfrågade varor kan produceras till konkurrenskraftiga priser. Dennödvändiga tillväxten kan inte komma till stånd utan strukturförändringar iindustrin. Somjag har framhållit är det en central uppgift för.staten atl se till atl dessa stmkturförändringar sker i socialt acceptablaformer. Avgörandeför om en tillräcklig industriell expansion skall kunna uppnås är hurframgångsrik den ekonomiska politiken kommer atl vara. Industripolitiken i ensnävare mening, dvs. statliga åtgärder av olika slag som direkt tar sikte påatt påverka industrins utveckling, kan spela en viktig kompletterande roll.Däremot går det aldrig att med industripolitiska åtgärder kompensera en dåligekonomisk politik. Industripolitikenär till sin natur mer eller mindre selektiv. Allmänt sett torde man kunna hävdaatl den mer offensiva industripolitiken är förhållandevis generell. Åtgärdernariktar sig till många företag i en eller flera branscher. Direkta insatserkanaliseras ofta genom statliga eUer halvstatliga institutioner. Någonpolitisk värdering av de projekt som kommer i fråga för stöd görs inte. Dedefensiva åtgärdema, de som sätts in för att rädda ett eller några förelag,eller för atl klara en krissituation, är av naturliga skäl riktade. Problemenär väl lokaliserade och insalsema kan riktas med stor träffsäkerhet.