prop · G20394 · 1978-12-31 00:00:00 — Korten förordinarie avstärapling sora kommer in till TSVregistreras genom optisk läsning ochraagnetbandskodning, medan korten som koraraer in från ASB och magnetbandinko-das. Stämpelkorten som kommer in till länsstyrelserna registreras där via bildskärmsterminal.Saratliga kort mikrofilraas förarkivering. Den optiska läsbarhetenav de ordinarie stämpelkorten har varit särare än väntat. Närpromemorian skrevs, kunde endast 60 - 70 5o av dem läsas optiskt. I promemorian anges att hanteringskostnaderna för korten blir högabåde för myndigheter och skattskyldiga. Systemet Icr.äver stor noggrannhet så att fel inte uppstår. Eftersorakorte.n post-befordras på vanligt sätt, anser man det inte otänkbart att kort blir försenade eller aldrig koraraer frara till adressaten. TSV upprättade 1976omkring 43 000 förseningsavgiftshandlingar åt länsstyrelserna.Länsstyrelserna påförde sedanavgift i av fallen. Enligt promemorian anses arbetet med förseningsavgifterna av länsstyrelsernas personal sora mycket betungande. Under år 1976gjordes ca 30 000 s.könsmässiga debiteringar av kilometerskatt. av de fordon sora de skönsmässigadebiteringarna avsåg hade bytt ägare . 1978/79:94 "07 KiloraetGrsIattesyGteraet bör ciligt TSV ändras s-å att antalet avstämplingaroch stärapelkort minskas avsevärt. TSV föreslår att detta slzer genon att antalet ordi.narie avstämplingar .minskas från fyra till en . Dennaenda avstä.rapling bör dessutom göras1 samband raed löpande besiktning hos ASB och i.nteav fordonsägaren själv. avstämpling hos ASB i saraband med löpande besiktning. Räknarställningen frän denna avstäraplingantecknas i registret. En fördel raedatt göra avstämplingen hos ASB skulle vara att rapportering skullegöras endast från ASB till TSV. Någrastärapelkort skulle dä knappast komna bort. Dessutom skulle felaktigtgjorda avstärap-lingar inte behöva förekonraaeftersom avstämplingen skulle göras av besilitningsman. Eftersora kilometerskatt betalas i efterskott skulleskattebeloppen vid varje uppbördstillfälle enligt TSV:s mening bli alltför stora ora endast en uppbörd av skatt gjordes . I ställetbör kiloraeterskatt enligt TSV:s förslag ävenfortsättningsvis betalas fyra gånger per år.Uppbörderna mellan de löpande besiktningarna hos ASB bör då göras efter schablon. En justering .ned hänsm till verklig körsträclva får sedan görasvid den uppbörd som görs närraast efteren löpande kontroll hos ASB. Den schablonmässigtberäknade skatten skall enligt förslaget grundas pähistoriska k.örsträckeuppgifter för fordonet. Innehåller registret inte några lämpliga sädana uppgifter skall särskilda rutiner tillämpas. För nya fordon och i samband med ägarbyten fårfordonsägarna således anmälakörsträckeklass på sanna sätt sora raan nu anraäler sådan klass för trafikförsäkringen. Görsinte anmälan ora körsträckeklass fär skatten debiteras med lödning av uppgifter i en tabell över raedelkörsträck-or förolilca fordonslag. En fordonsägare skallenligt förslaget kunna få en schablon-nässigtdebiterad skatt fastställd om särskilda skälföreligger. Särskilda skälför fastställelse kan vara t.ex. att fordonets körsträclca avvikerfrån den körsträcka som hargrundat denjschablonmässiga debiteringen. Fastställelse fårdock göras endast on avvikelsen år raer betydande. justeras schablonen till följande schablonnässiga debitering, mep. den redangjorda debiteringen ändras inte. Om en fordonsägareinte inställer sitt fordon for löpande kontroll av apparaturen hos . 'VSB sl-:all TSVsj.nda >rc ett stärapelkort till fordonsagaren i början av månadenefter bcsii-it-ningsterrainens utgång.Fordo.ns''.,garcn skall ctärapla kortet och returnera det före nånadens slut.Komner liortet inte in till TSV färman antingen göra cn sk.önsraiissig debitering av skatt eller lä.rana rapport till . Distriktskontorenskall då göra skattereAision hos den skatt-skyldige. När ett fordon byter ägare, bördet finnas möjlighet att få skatten reglerad. raed anmälan ora ägarbytek.an ett stämpelkort - underskrivet av både säljare och;-:öpare - lämnas till länsstyrelse..Avstämplingen och sl-atteuppbörden kan görasantingen frivillig eller obligatorisl;;. Med tanke på att en mycket stor del av de omkring 125 000 ägarbytena förkilometerskattepliktiga fordon är av tekniskkaraktär (t.ex. noteras bäde när enbilfirma köper in och säljer ett fordon) föresl.år TSV att avstämplingen och skattedebiteringen görs frivillig, .antalet skatteavstäraplingar och skattedebiteringar på grund av ägarbyteblir dä raaximalt 60 000 - 70 000 . Inställclseterminen för kontrollbesiktning av fordon och därmed förlöpande kontroll av kilometerräknarapparatur ärfera månader. de av TSV föreslagna ändringarnai s;. :.attesystemet genoraförs bör man dock enligt TSV överväga en förkortning av tiden till tvä eller . 1978/79:94 "«9 4 ÖVERVÄGAiTOKN OCH FÖRSLAG Son ott första led i vär översyn avv;:lgtra.fikbeska.ttningen har vi valt att ta upp större delen av kilometerskattesysteraet tillbehandling. Vi skall i vår översyn bl.a. sträva efter förenklingar i beskattningen, raed beaktande av rimligakrav på att den skall vara effektiv och gemöjlighet till tillfredsställande kontroll. Vårt uppdrag är alltså av telaiisk natur. I uppdraget ingår ints att bedöraat.ex. beskattningens nivä, avvägningen raellan fordonsskatt och kiloraeterskatt eller en ätergäng från kiloraeterskatt till skatt pä raotorbrännolja. Från dessa utgångspunkter har vi granskat kiloneterskattensnuvarande utformning. Gi-anslminge]i har gjorts ned hänsyn till vissa krav som enligt vår mening börställas på kiloraeterskattesysteraet. Det skall vara sä enkelt sora raöjligtatt tillämpa för de skattskyldiga och förmyndigheterna. Det bör medföra smä kostnaderoch begränsat uppgiftslämnande förde skattskyldiga och vara l-att att adrainj.strera för rayndigheterna. Skattesysteraet skall också vara rättvistoch likforraigt i den raeningen att alla sora är skyldiga att betala skatt ocksäi praktiken gör det. Systeraet raåste därför ge raöjlighettill effektiv kontroll och det får inte innebära ojiorraala risker för skatteundandragande ätgärder eller förs.k. skatteläckage (oavsiktligt skatteundandragande). Vidare skall kiloraeterskattesysteraet l-ninna saraordnas medbilregistersystemet. En anloiytning skall finnas till kontrollmärkesrutinen, Ytterligare ett krav är att det skall vara raöjligt att debitera och uppbära fordonsskatt och kiloraeterskatt tillsammans. Det sistnämnda kravetuppfylls f,n, inte. Geraensara debitering - som vi i princip anser bör ske - ärdock förknippad med vissa problem och hardessutom delvis samband med frägor sora viavser att behandla i vårt fortsatta, arbete, t.ex. medbestämmelserna om återbetalning och avräkning av skatt, VI tardärför inte upp frågan om övergång tillgemensam debitering i detta betänkande, utanavser att återkomma till Prop,1978/79:94 i lO den i annat sammanhang. Vi har utgått från att kilometerskatten skall finnas kvar för de fordon som är kilometerskattepliktiga och att dessa fordon ocksä i princip skall vara försedda raed särskildkilometerräknarapparatur. Vårt arbete har därför inriktats päatt förenkla det praktiska ochadministrativa handhavandet av kilometerskatten så långt detta är möjligt utanatt negativa effekter 1 t.ex. kontrollhänseendeuppkomraer. Kilometerskattesystemet ärdock bäde tekniskt och administrativtavancerat. Det är därför enligt vär mening ofrånkomligtatt relativt stora krav mäste ställas påmyndigheter, fordonsägare, Verkstäder ra.fl. Detta förhållande medför att det framstårsom än mer angeläget att undersökavilka åtgärder som kan vidtas för att förenkla kilometerskattesystemet. Våra överväganden i detta avseende redovisas i de närraast följandeavsnitten, I olika sararaanhang har kritik riktats raot driftsäkerheten hos kilometerräknarapparaturen. Det har därvid särskilthävdats att vajerbrott är vanliga hos de vajerdrivna kilo-raeterrälcnarna och att bestäraraelserna ora raontering, reparation och besiktning av apparaturenleder till kostnade.r och besvär för fordonsägarna. I avsnitt 3.1.4 har vi redogjort för KSN:s uppgifter och nämndens erfarenheter av räloiamas driftsäkerhetoch dessas förraäga att motstå raanipulationsförsök. Där har angetts att driftsäkerheten fortlöpandehar förbättrats och raotstånds-Icraften mot ingrepp iskatteundandragande syfte ökats, bl.a, genom tekniska åndringar av vajrar och andra koraponenter Enligt KSNhar de stämplande, navmonterade räknarna goda egenskaper bäde vad gällerdriftsäkerhet och motståndskraft raot ingrepp. Ytterligare ansträngningar koraraer enligt nämnden att görasför att förbättra driftsäkerheten och rainska raöjligheterna till skatteundandragande ätgärder. Prop.1978/79:94 ill Hittillsgjorda erfarenheter tyder pä att den navmonterade räknaren har störredriftsäkerhet än den vajerdrivna. Detta kan till stor del förklaras medatt vajrarna tycks vara den svagaste delen i den vajerdrivna apparaturen. Enligt vär mening är det angeläget att fordonstillverkare och fordonsägare använderden apparatur sora är raest driftsäker. Uppgifterna om den navraonteradeapparaturens driftsäkerhet grundar sig på erfarenheter under relativt korttid. Vi anser det angeläget att raan snabbt får fram säkra uppgifterom den navmonterade apparaturens driftsäkerhet. KSN bör således enligt vår mening göra en orafattande un-dersölcning av erfarenhetema i dettahänseende. en sådan undersökning klart visar att den navraonteraderäknaren har större driftsäkerhet än den vajerdrivna, anser vi att raanbör överväga att göra användningen av den nuvarande navmonterade räknaren obligatorisk för fordon som tekniskt kan förses raed sädan rälcnare. Vihar också övervägt möjlighetema att övergå, frän vajerdriven räl-aiare till navmonterad ralaiare utan staraplings-anordning, I används en sådan räl-aiare. Den används även i på ett tiotal fordon, son inte kan förses ned annan rälcnare. Enligt de norskabestärar.qelsema fär fordonsägaren eller i vissa fall en myndighetsperson inför en skattedebitering läsa av rälcnarst.ällningcn ochanteckna den på ett kort. Uppgiften förs sedan in i ett dataregisterpä väg. Erfarenheterna av detta systera visar att riskerna förfelavläs.ningar, felskrivningar och felregistreringar är stora. Denmanuella behandlingen är dessutom förenad raed högre kostnader än detnuvarande svenska systeraet. Vi har funnit att de nu angiimanackdelarna är så stora att en övergäng till användning av ic' 3 stäraplande rälaiare inte bör ske. En ökad användning av den nuvarande navraonterade räloiaren begränsas av att den pä grund av sitt forraat kan raonteras endast på vissa fordon, framförallt större lastbilar och bussar särat pä släpvagnar. En st.äraplande,na-/raonterad rälaia- Prop.1978/79:94 112 re avsedd t.ex. förpersonbilar raåste därför göras betydligt mindre än dennuvarande. Enligt vad vi har erfarit har KSN pä.börjat viss undersölming av det tillgängliga utrjnmnet i olika fordon förraontering av räknare på fordonsnav. Detta arbete bör enligt våruppfattning fortsätta och korapletteras med en undersötaiing av förutsättningarna förkonstruktion av en stäraplande, navmonterad räknare föranvändning pä i princip alla kiloraeterskattepliktiga fordon. Den telcniska utvecklingen kan leda till att ny teleiikkan användas för konstruktionen av kiloraeterräknaren. Vidare kan den teloiiska utvecklingen pä fordonssidan innebära att nya krav får ställas pä räknarens konstruktion. Sora exerapel pä sistnämnda förhällande kan nämnas att vissa fordon inora den närmaste framtiden koimner att vara försedda raed elektroniska hastighetsmätare, vilket innebär att nuvarande vajerdrivna räknareinte kan användas i fordonen utan särskild utrustning. KSN följer den telcniska utvecklingen och har tagitinitiativ till konstruktion av en elektronisk kiloraeter-räknare. Mot denna bakgrund anser vi oss inte behöva föreslå ytterligare ätgärder pädetta oraråde. Frägan om montering,plombering,reparation och besiktning av kilometerräknarapparaturen behandlar vi i avsnitt 4.5,4. 4,2 Uppgifter till ledning för beräkning avkilometerskatt, m.m, I kilometerskattesysteraet används en kiloraeterräknarappara-tur i vilken lagras uppgifter om fordonets körsträcka. Vi hartidigare konstaterat att någon ändring inte bör göras i detta avseende, Räknaruppgiftemaförs genom en avstämpling övertill stämpelkort. Uppgiftema på stämpelkortenligger till grund för skattedebiteringen. Ordinarieuppbörd av kilometerskatt görs fyra gångerper år och föregås i principalltid av en särskild avstämpling (ordinarie avstämpling). Avstämplingar görs dessutom vid åtskilligaandra tillfällen, t.ex. vid gränspassering. 1978/79:94 113 Stiirapelkorten skickas eller läranas till rajmdighet. Totalt komraer ca 1 550 000 stämpelkort till TSV och oa 170 000 stärapelkorttill länsstyrelserna. Trots att uppgifternapä flertalet kort kan behandlas heltraaskinellt ger den stora mängden stämpelkort ändåi relativt högahanteringskostnader. .'Vvstäraplingarnainnebär självfallet att också fordonsägarna åsamkasvisst arbete och i raånga fall vissa hanteringskostnader. Pör fordonsågarnas del innebärdet stora antalet avstämplingar risk för att nägonavstämpling försuramas och föratt nägot kort förkoraraer eller försenas.Dessa risker kan antas öka eller rainska 1 proportion tillantalet avstämplingar. Vi har därför sett som en viktig uppgift att undersöka i vad måndet är möjligt att förbättra kiloraeterskattesystemet genom att minska antalet avstämplingar utan att försämra uppbördsförfarandet..I olika sa.ramanhang har föreslagits att uppbörden av kilometerskatt skulle ske enligt andraprinciper än de nuvarande, t.ex. pä grundval av nägonform av schablon. En sådan uppbördsprincip skulle rainska behovet av avstämplingar. Vi tar därför i det följande förstupp frägan om att införa ett system fördebitering och uppbörd enligt schablon eller lilmande. 4.2,1 Sambandet mellan avstämpling och uppbörd Ordinarie uppbördav kilometerskatt görs fyra gånger per är.Varje uppbörd föregås i princip av en särskild avstämplingi räknaren. De altemativ till förändringar som vi anser kan övervägas är preliminäraförskottsbetalningar grundade pä något antagandeom körsträckan eller ett system med garantibelopp. Preliminär förskottsbetalning av skatt bör sä nära som möjligt ansluta till den faktiska körsträckan. syftet med ändringen skall uppnäs krävs att förskotts-8 1978/79. Prop.1978/79:94 IH betalningen kan grundas på förhållanden som är kända för mjmdighetema utan att fordonsägaren behöverlämna nägon uppgift i samband med uppbördstillfället. De förhållanden som därvidkan komma i fråga som underlag för debitering av kilometerskatt för visst fordon är 1. den faktiska körsträckan för fordonet under närmast föregående skatteår eller 2. dengenomsnittliga årliga körsträckan för fordon av samma slag och i samma viktklass eller 3. en av fordonsägaren i förväg uppskattad körsträcka. Det är i och för sig inte förenatmed särskilda svårigheter att beräknakörsträckan enligt dessa metoder. Metod 1 kan av naturliga skäl inte användasför det skatteår under vilket ett fordon blivitkilometerskattepliktigt. Det bör enligt vår -uppfattning kunna godtas att måttliga skillnader uppstår mellan den beräknadekörsträckan och den faktiska. Myndighetema bör alltså inte kunna kräva ändring av enschablonskatt på grund av att körsträckan blir nägot längre än den beräknade.Inte heller bör fordonsägaren kunna krävasänkt schablonskatt när körsträckan blir någotunder den beräknade. Flera olika omständigheterkan dock leda till stora förändringar av körsträckan för visst fordon frän år , Pör den yrkesmässiga trafiken gälleratt körsträckan påverkas av tillgången påtransportuppdrag, uppdragens art, stilleståndpå grund av reparation m.m. Även den privata trafiken kan påverkas av olika faktorer som t.ex. byte avbostadsort eller arbetsplats, ändradefamiljeförhållanden och inköp av ytterligare en bil i enfamilj. Enligt vår mening bör mera avsevärdaawilcelser från den schablonmässigt fastställdakörsträcka som ligger till grund förbeskattningen leda till ändring av schablonen. Vid övergång tillkortare körsträcka kommer fordonsägaren att kräva sänlctschablon, viUcet får bedömas av beskattningsmyndigheten. Prop.1978/79:94 Ii5 gen bör då begäras av fordonsägaren att han styrker sitt krav med stärapelkort som visar den faktiska kilometerräk-narställningen. Vidare måste föreskrivas att fordonsägaren är skyldig att anmäla mera väsentligförlängning av körsträckan. Sådan anmälan måste ledatill ett beslut av beskattningsmyndigheten. Det torde vara svårt att kontrollera att anmälningsskyldigheten fullgörs och, närkörsträcka anmäls, att denna är riktig, I efterhand kan den uppgivna körsträckan jämföras med denfaktiska sedan ordinarie avstämpling hargjorts. Även om detta ger en kontrollmöjlighet finns risk för att avsevärda körsträckor kan bli beskattade först i samband med den ordinarie avstämplingen. De skattebelopp som dä skall erläggaskan, särskilt för tjmgre fordon vara mycket stora varför betalningssvärlgheterkan uppstå. Det bör ocksä framhållasatt vissa fordon används i olika utsträckning under olika delar av året. Beskattningen bör så nära som möjligt anknyta till fordonensfaktisVa utnyttjande. I de fall säsongvariationerförekommer bör dessa därför beaktas närschablonskatten fastställs. Även detta kräver en anmälan eller en begäranfrån fordonsägaren. 3ilskatteutredni"ig9n föreslog i sitt Gl:.-.tGetänka.ids(S-. ;u 1972:42, Vägtrafikbeskattningen), att ettsystera med s.k, garantibelopp skulle införas.Ett garantibelopp, olika för olika grupper av .fordon, skullebetalas in i förskott för det enskilda fordonet som säkerhet förden sicatt son senare skulle fastställasoch betalas. Garantibeloppet skulle utgörahögst 33 . '> av skatten för ett årunder förutsättning att skatt sku].le betalas 4 gånger ora året. Uteblev betalning helt ellerdelvis skulle gara;'itibeloo-pet tas i anspråikför s:attens betalning och nytt garantibelopp avkrävas fordonsägaren. 1978/79:94 116 Inte heller ett garantibelopp har en tillfredsställande anknytning till den faktiska körsträckan och denpä körsträckan belöpande skatten. Ett för lågt fastställt garantibelopp kan leda till att en fordonsägare, som körtväsentligt längre än beräknat, blir skyldig att betala avsevärda skattebelopp utöver garantibeloppet. Det kan ocksävisa sig svårt att förmå fordonsägare att fylla päett ianspråktaget garantibelopp. Vi har funnit att bådade nu redovisade altemativen till förändrade uppbörds-och debiteringsprinciper, har vissa praktiska fördelar. De nackdelar som vi har redovisat är dock enligt våruppfattning större än fördelama. En schablonmetod skullemed stor sannolikhet innebära pralctiskt och administrativtarbete av rainst samma omfattning som det nuvarande systemet både förmyndigheterna och för de skattskyldiga. Det nuvarande sambandet mellan avstämpling och uppbördbör därför behällas vid samtliga ordinarie uppbördstillfåillen. Däremotbör antalet sädana avstämplingaroch uppbördstillfällen övervägas. Våraöverväganden i denna del redovisas i de närmastföljande avsnitten. 4.2.2 Antalet ordinarie avstämplingar Ordinarie avstämplingoch ordinarie uppbörd av kilometerskatt görs f.n. fyra gångerper är. Varje minslaiing av detta antalbör i sig själv innebäraen förenkling av kilometerskattesystemet. RRV har i den tidigare nämnda revisionsrapporten (se avsnitt 3,3.1) uttalat bl.a. att enkostnadsreduktion för kilometerskattesystemet i första hand kan åstadkommasgenom att antalet avstämplingar minskas, RRV har därför föreslagit att ordinarie avstämpling skall görasendast en gång . Avstämplingenskall enligt förslaget göras 1 samband med besiktning hos ASB. Under skatteåret skall preliminära förskottsinbetalningar av skatt göras. Liknande förslaghar förts fram 1978/79:94 117 av TSV (se avsnitt 5.3.2). ''Inligt TSV skall den preliminära betalningen görasefter särskild schablon, i vissa fallgrundad på en av fordonsägaren lämnaduppgift on körsträckeklass. De uppenbara fördelarnamed ordinarie avst';npling endast en gå.ngom året är att fordonsägarnas och nyndi,ghet ernås arbete med och k.ostnader för kiloneterskattens handhavande skulle rainskakraftigt. En förenklad adrainistration skulledessutom minska riskerna för fel i samband med behandlingenav stärapelkort. Vi tidigare funnit attvarje ordinarie uppbörd bör grundas på en avstämpling. Åven uppbörd av kiloraeterskatt skulle därför göras endast en gångper är. Uppbörden skulle därvidför mänga fordonsägare avse raycket stora belopp.Risken för skattebortfall på grund av betalningssvärlgheter och missbruk skulle ökakraftigt. I avsnitten 3.1.2 och 3.1.4 har vi redogjort för RSV:s erfarenheter av skattekontrollen och för KSN:s erfarenheter av kilometerräknarapparaturens driftsäkerhet. Dessa erfarenheter visar enligt vår uppfattning tydligt att riskerna för skattebortfall ökarom tiden mellan de ordinarie avstämplingarnaförlängs. Skattebortfallet kan uppståantingen genom att kilometerräknarapparaturenmedvetet sätts ur funktion eller genom att ettfel på apparaturen inte upptäcks eller inte åtgärdas. Ju längretid apparaturen har varit ur funktion, desto svårare blir skatteutredningen. Om ordinäre avstämpling gjordes endast en gäng ,skulle en kilometerräknare kunna vara ur funktion eller, om ordinarie avstämpling görsvid den årliga besiktningen, . Vidare skulle "vinsten" av manipulationer ochriskerna för manipulationsförsök öka. Visserligen finns det möjlighet att upptäckaett fel på en kilometerräknarapparatur i samband med flygande inspektion.Sannolikheten för att ett fordon skall kontrollerasvid sådan Inspektion är emellertid Inte särskilt stor. Beror felet påapparaturen på t,ex. ett vajerbrott, är det dessutom svårtatt avgöra hur felet uppstått. Prop.1978/79:94 118 En minskning av antalet ordinarie avstämplingar till en per är skulle alltså medföra betydande kontrollproblem. Resursema för kontroll- och uppföljningsverksamhet skulle behövaförstärkas säväl pä länsstyrelsema som pä RSV:sdistrikts-kontor. Både RRV och TSV har förutsatt att ordinarie avstämpling endast en gång mäste kombineras med frivillig eller obligatorisk avstämpling vid ägarbyte.Detta skulle 1 sig självt leda till ökat antal st.ämpelkortoch en extra uppbörd av kilometerskatt. Härigenom motverkas delvis syftet med övergången tillendast en ordinarie avstämpling . Vidare börbrukandeförbudet slopas i det fall föregäende ägare underlåteratt betala kilometersltatt som debiteras i samband med ägarbytet. Det nuvarande effektiva uppbördssystemet försämras därför i någon mån. Vid den ärliga besiktningenav kiloraeterräknarapparaturen görs en avstärapling i räknaren.Enligt nu gällande bestäraraelser skickas det stämplade kortet till TSV. Inställelseterminen förbesiktning av apparaturen är densamma som gäller förkontrollbesilctningen av fordonet. Detta innebär att fordonsägaren har päsig att låta besiktiga räloiaren. Härigenomkan tiden mellan två avstämplingar variera från 7 till 17månader. Även om fördelamamed att kombinera besiktningen och den ärligaordinarie avstämplingen är stora anser vi att nackdelama i form av Icraftigtvarierande skatteår är större. Avstämplingen bördärför göras av fordonsägaren under en bestämd avstämplingsmånad. Enligu vår ånikt talar ytterligare ett skäl n.ot att ordinarie avGt. 'impling görs endast en gångom året. gällande bestäramelserom ordinarie avstämpling innebär bl.a. att sådanavstämpling alltid skall göras ora ett fordon har varit kilometerskattepliktigtunder någon del av tiden mellan närmast föregäende avstämplingenligt 5 § VSK och ingången av avstämplingsmånaden. Detta gälleralltså även om fordonet är avställt när avstämplingen skall göras.Erfarenhetema visar att det är väsentligt svårareatt fä in 1978/79:94 119 stämpelkort när ett fordon äravställt än i andra fall. Detta torde gällaäven vid övergäng till enordinarie avstämpling per är. Enligt väruppfattning är nackdelama med en övergång tillendast en ordinarie avstämpling för samtligakilométerskattepliktlga fordon väsentligt störreän fördelama. Vi kan därför inte föreslå en sädan åtgärd.