prop · G203108 · 1978-12-31 00:00:00 — 1 allmänhet uvses med verksamhet som kräver förmedlingstillstånd, somarbelsgruppen har anfört, inte bara etablering av koniuki med barn respektivesökande uiun även ett sammanförande av dem. Reglerna om förmedlingstillstånd ibarnavårdslagen lar alllför mycket fasta på svenska förhållanden där både barnoch sökunde finns innanför landets gränser. Därigenom hur sumhällsorganen ocksåmöjlighel lill kontroll och insyn över sumtliga led i förmedlingsprocessen. Vudgäller utländska burn är förutsättningarna hell undru genom all barnen intefinns i landet. Ansökningar ull få udoptivbarn kan förmedlas till utlandet avsvensku orgun men själva sammunföringen av barn och sökande avgörs som regel iutlandet, oftast av burnens företrädare där, och utan egentlig möjlighet attfrån svensk sida påverka del slutliga beslutet. Det är därför, menar jag, intelämpligt ull i forlsällningen byggu på bestämmelsernu om förmedling avfosierbarn. Jag anser i stället ull det finns behov av en surskild reglering uvden företeelse del här rör sig om, nämligen biträde ät enskilda som ulomlandssöker barn för adoption. Ensådan reglering bör syftu lill ull ge det allmänna kontroll över den verksamhetsom bedrivs av enskildu i inte obetydlig omfattning i syfte att förmedlakonlakler mellan adoptionssökande här i landet och organ i andra länder. Ettmedel ull åsludkommu den kontroll som behövs är att föreskriva att verksamheiinte får bedrivas ulan särskilt godkännande av det allmänna. Ett unnat medel ärull ge offentliga organ möjlighel atl fortlöpande ha insyn i verksamheten. Jaganser atl båda dessa medel är nödvändigu för atl åsludkomma den önskvärdakontrollen. NlA:snuvurande samarbetsavtal med AC kan ses som ett slags auklori-sution för AC allarbela ulomlands. Det är väsentligt att den benämning för godkännandet somväljs är lätt all förslå vid översättning till andra språk. Från den synpunktenär begreppet auklorisation lämpligt. Som beskrivning på den ifrågavarandeverksamheten bör man kunna anvundu begreppei internationell adoplionshjälp. Jagföreslår all internationell adoptionshjälp skull få lämnas endast av ideellaorganisationer som är auktoriserade. Auklorisation bör dock inte krävas för densom lämnar hjälp i enstaka fall. Auklorisation bör kunna ges endasl åt sådunaorganisaiioner som har som sill huvudsakliga syfte alt Prop.1978/79:108 13 lämnainternuiionell adoplionshjälp och som uppfyller vissa formellu kniv. De börsålunda hu siadgar, slyrelse och revisorer. Som ytterligare krav bör gälla alldet framslär som klurl alt orgunisutionen kommer alt lämna internationelladoplionshjälp på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Det torde därför varaväsentligt atl den i sumband med unsökun om uuklorisuiion lämnur en beskrivningav den planerade verksamheten och en ekonomisk plun. Del bör krävas all iorganisationen finns personer med erforderlig kompetens. Ett ouvvisligi kravför uuklorisuiion bör också vura utt verksamheten bedrivs ulan vinstintresse.Slulligen, men inte minst viktigt, så måste det slå klart att barnens bästa ärorganisationens främsta riktmärke. Auktorisation bör meddelus avsocialstyrelsen. Avslag på ansökan om auktorisaiion bör kunna överklagas lillregeringen. Auklorisationbör varu tidsbegränsad. Den bör kunna förbindas med särskilda villkor av bl. Arbetsgruppen föreslår atl uukiorisaiionen skull avse ettbesläml land och en viss samarbetspartner. Jug menur all uuktorisulionen iförsia hund bör avse ett bestämt lund. 1 något fall kan det vara lämpligt attbegränsa den lill en viss del av ett land. Vill organisationen senare utvidgasin verksamhei lill all avse även andru länder får della ske genom ennyansökan. 1 siörre länder bör del vara möjligl förmer än en organisation atl arbeta.Jug unser dock alt det bör undvikas all ivå eller fiera orgunisulioner fårauktorisation för sammu land om någon risk för konkurrens kan finnas. Tillfrågan om begränsning av auklorisalionen lill viss samurbelspuriner ålerkommerjag i uvsnili 2.5.3. NIAbör ulövu lillsyn över de auktoriserude orgunisationerna. Nämnden bör hu rällall på begäran få lillgång lill de handlingar som rör verksamheien. T. ex.finner jag del önskvärl all organisationerna årsvis lämnur redogörelse för denverksamhei som bedrivs och för sin ekonomi. Densom lämnar inlernationell adoptionshjälp i strid med auktorisalions-kravel börkunnu dömus lill slruffrällslig påföljd. Bedömningen i vilken utsträckningsvensk lag är lillämplig på gämingen fär göras med ledning av bestämmelsen i 2kap. Jagkommer i det följande att använda begreppei auktorisation även när jag redogörför arbetsgruppens förslag. Arbelsgruppenföreslår all förmedlingen av unsökningar skull äga rum hos organisaiionernu ochatt samhällsrepresenlanler bör delta i detla arbele. Jagansluter mig till förslaget. 1 likhel med flera remissinstanser vill jagunderstryka vikten av offentlig medverkan i och kontroll av hundläggningen avförmedlingsarbelel. Jag föreslår därför all del i vurje aukioriseradorgunisulion skall ingå minsl två samhällsrepresenlanler eller, om verksamhetenär av ringu omfallning, minsl en sådun represeniuni. Dessa bör utses avsocialstyrelsen i sambund med auklorisalionen. De bör varu uniingen Prop.1978/79:108 14 förtroendevaldaeller också tjänstemän inom statlig eller förvallning och ha särskilderfarenhel uv offentlig barnu- och ungdomsvård. Sumhällsrepreseniuniernu skullulliså endasl medverka i den del uv orguni-salionernas verksamhet som beslår avarbele med förmedling uv enskilda ansökningar. För alt ytterligareguruntera slutlig insyn i förmedlingsarbelel och garantera de enskildasökandena en så noggrann och likartad behandling som möjligt föreslår jag ocksåall orgunisationerna skall vara skyldiga atl i vissa fall hänskjuta enskildaförmedlingsärenden till för avgörande. Detla bör, menar jag, ske i tvåsituationer. Den ena är när organisationens beslutande organ vill vägra enskildsökande hjälp med förmedling uv ansökan. Den andra ur när organisationens egnaföreträdare vill ge sådun hjälp, men samhällsrepresenlanten anser atl dellainte bör ske. Det kun nämligen förutsättas atl del förekommer fall där del avolika skäl framslär som principiellt oriktigt atl medverka lill atl en sökandeför hjälp lill ell adoptivbarn. Del kan röra sig om personliga förhållanden hossökanden -l. ex. viss sjukdom - men också om andra överväganden. För sådunaprincipielll viktiga eller kontroversiella avgöranden bör offentligt orgun ladel slutliga unsvarel. Ett annal viktigt skäl för den föreslagna ordningen är,atl man genom samhällsrepresenlanlens obligatoriska medverkun bygger in engurunti för alt barnets bästa alllid får en förespråkure i en orgunisulion somockså har alt ta till vara de blivande adoptivföräldrarnas intresse. Hurorganisationernas avgöranden av förmedlingsärendenu skall gå till måsle fåbeslämmas av dem själva. Lämpligheten av den valda beslutsordningen kommerunder prövning vid granskningen av organisationens siadgar isamband med auklorisalionen. Jag vill dock här erinra om arbelsgmppensuttalande all arbelel, om del befinns lämpligt, bör kunna bedrivas i särskildautskott. avses också få rätl att utarbeta närmare riktlinjer förorganisationernas arbete. Samhällsrepresentanterna bör hu rält atl om detbehövs delta i beredningen av enskilda ärenden. Arbetsgmppenhar inte behandlat frågan om tystnadsplikt i de auktoriseradeorganisationernas verksamhet. Många remissinsianser har emellertid lagil uppdenna fråga och menat alt den är viktig. Föregen del anserjag det självklart all företrädarna för de auktoriseradesammanslutningarna iakttar diskretion rörande sådant som de i sin verksamhethar fåll veta om enskildas personliga förhållanden. Någon föreskrift omtystnadsplikt kan emellertid inte anses behövlig. I kruvet på auktorisaiionligger enligt min mening en lillräcklig garanti för all verksamheten även ideltu hänseende kommer att handhas på ett ansvarskännande och omdömesgilltsätt. Prop.1978/79:108 15 2.3.4Register m. m. Frågunom register över adoplionssökande har inte behandluts av arbetsgruppen. Fleruremissinstanser har dock framfört synpunkier på registerfrå-gun. Ungefärhälften av de remissinslunser som behandlar frågan anser att det bör finnas ellregister för vurje orgunisulion. Jagförordar ull varje aukioriserad organisation skall varu skyldig att föruregister över de sökande. Dennu skyldighet bör framgå av de villkor som ärförbundna med auklorisulionen. Orgunisalionernas register bör så långt möjliglvuru enhetliga lill sin uppläggning. Enhetliga regisierruliner underlättarNlÄ:s kontrollarbete. Detkan knappast förutsättas ull en orgunisulion skall vara skyldig utt tu emot ochregislreru ett obegränsat antal sökande. Orgunisutionerna bör dock varaskyldiga au vid en begränsning redovisa på vilku grunder och på vilkel säll dengörs. Principerna härför kan unges i organisulionens sladgur. De kan på detsäliei bedömas uv sociulslyrelsen i samband med meddelande av auklorisation. Deprinciper efter vilka begränsningar görs bör vara kända för de sökande iförväg. De bör därför ingå idelinformationsmaierialsom lämnus ul. Enligisin instruktion hur lill uppgift all underiätta adoption i avutländska barn. Vidare skall nämnden särskilt följa den internationellautvecklingen på områdel och därvid samla informaiion, förmedla ansökningar omadoption av utländska barn samt lämna upplysningar och bilräde åt myndigheter,organisationer och enskilda. Arbelsgruppen föreslår allNIA i fortsällningen skall ha en övergripande funktion. Enligt förslugel skallnämnden inte handlägga enskilda förmedlingsärenden. Verksamheien inom NlÄ:sförmedlingsulskoli bör därför upphöra. Arbeisgruppens förslaglill övergripande funklion för tillstyrks av remissinsianserna. Även jagbiiräder förslaget. Jag förordar därför all NIA:s uppgifierfrämstskall varainformaiion, tillsyn, kontroll och kontaktskapande verksamhei. NIAär inom formelll knuien lill nämndkansliei inom lagbyrån. Iprakiiken fungerur som en helt frislående enhet med eget kansli och egetdiarium. Ordföranden i fungerar som arbetsledare för . Arbetsgruppenhar med hänsyn lill sill uppdrag diskuterat om del finns Prop.1978/79:108 16 skälatl organisatoriskt knyta verksamheien lill någon annan myndighet, alternuliviinrätta ell hell självsiändigi organ. Gruppen siannur emellerlid för attföreslå alt till skall vuru knutet också i fortsättningen ellorgan för internationella adoptionsfrågor. Deremissinstanser som hur tagit ställning lill frågan om nämndens orgunisuloriskaanknyining tillstyrker arbetsgruppens förslag. ser det dock somen förutsättning alt nämndens och verkels befogenheler klart anges i den lagsom sociulslyrelsen unser bör regleru verksumheten så ull kompeiensivister imöjligaste mån undviks. Liknande synpunkier framförs av riksrevisionsverkei ochulredningen om barnens rätl. Stutskontorei ifrågasätter behovei av en särskildnämnd och anser all nämndens arbetsuppgifter kan fullgöras inomlinjeorganisationen. unser sig inte kunna ta ställning lill hurden särskildu enheten skull inpassus i verkei förrän klarhel har vunnils ifrågornu om verkets framlida organisaiion och arbetsuppgifter. Somjag hur anförl redan lidigure unser också jug alt en särskild nämnd förinternationella adoplionsfrågor bör finnas kvar. Jug unser del nuluriigust allnämnden som urbelsgruppen hur föreslugii knyts lill sociulslyrelsen. Vad gällerfrågan om NlÄ:s inplacering i sociulslyrelsens orgunisulion unser jug alt denbör prövas i sambund med del pågående beredningsurbelel rörandesocialstyrelsens frumtida organisaiion och uppgifier. Sociulslyrelsens nyaorgunisulion kan emellertid ej genomföras till den lidpunki, då den nu åsyftudeomorgunisulionen av den internationella udoplionshjulpsverksum-heten avses ske.NlA:s ställning i förhållunde lill sociulslyrelsen bör lill dess styrelsensomorgunisulion sker varu densamma som f. n. Del innebär bl. a. atl en särskildav regeringen utfärdad instruktion bör gälla för nämnden. Den lugreglering avadoptionshjälpsverksumhelen, som bör kommu lill stånd enligt vud jag i detföljande föreslår, bör lämna ulrymme för olika organisatoriska lösningar.Frågan om hur ärenden enligt förordningen (1976:834) om prövning av utländsktbeslul om adoption i fortsättningen bör handläggas inom kun lasupp i ell senare summunhang. Arbetsgruppenhar föreslugii en förstärkning uv den administrativa ledningen av . Iprop.1978/79:100 (bil. 8 s. 79) harjag, som jag har nämnt redun i inledningen,förordal all kunsliet försturks med en tjänst som chef Enligtnu gällande instruktion skall ha nio ledamöter av vilka en skall varalagfaren och en hu erfarenhel av sociala frågor. Ledamölerna ulses avregeringen. Arbelsgruppen föreslår utt även i fortsättningen skall beslå UVnio ledamöier. De bör representera berörda departemeni, Svenska kommunförbundeioch sociulslyrelsen. 1 övrigt anser urbelsgruppen all unnan sakkunskap inomsocialvårdens, barnavårdens och barnhälsovårdens Prop.1978/79:108 17 områdebör vara föreirädd. Representanter för AC eller andra organisaiioner bör enligtarbelsgruppen inte ingå i nämnden. Remissinstansernahar ställt sig positiva lill förslaget. AC åberopar emellertid yttranden frånförbundets lokalavdelningar som med stor samstämmighet menur alt anlingen skallorganisationerna vara representerade i ellerskall organisationernasrepresentanter hu rätt utt della i NlÄ:s summuniräden ulan all hubeslutanderätt. AC föreslår därför ull del lill knyts en referensgrupp medföreträdure för organisationerna. Jagansluler mig i princip lill arbetsgruppens förslag. Jug anser t. ex. all denuirikespolilisku expertis och iniernuiionella sakkunskap som SIDA och efteriyser hos nämnden kan tillgodoses genom en represenlanlfrån . Liksom arbetsgruppen och anserjagatl barnhälsovården bör representeras i nämnden. Del är önskvärl ull även enförelrädare för burnpsykologi bereds plals i nämnden. Jug delur urbetsgmppenssynpunkier atl representunter för AC eller andra auktoriserude organisationerinte skall ingå i nämnden. Därmed undviks de jävsproblem som annars kanuppkomma. Nämnden skall vura ett samhällsorgan och därmed föreiräduullmäniniressel. Det bör varu lill fördel för organisaiionernu ull deraskurakturuv intresseorganisationer bevaras. Det bör ankomma på regeringen altutse nämndens ledamöier. Ianslutning lill AC:s förslag om en särskild referensgrupp vill jug slulligenanföra följande. NIAbör hålla sig konlinueriigi informerud om organisationernas verksamhet.Organisationerna själva kun också ha ett behov uv ell fomm för gemensummafrågor. Det är ungelägel atl söker lillvaruta och förmedlu de erfarenheteroch kunskaper som organisationerna förvärvar. är del vikligl ull NIAå sin sida bibringar organisationerna förståelse för myndigheternas krav påverksamheten. Jag förutsätter därför att ett samarbele elableras genomöverenskommelse mellan och de aukloriserade organisalionerna. Ilikhel med arbetsgmppen anserjag ull bör utöva lillsyn och kontroll över deaukloriserade organisationer som arbetar med internationelludop-tionsverksamhel i syfte att ulröna om uppställda villkor efterievs. Jugförordur därför att organisationerna skall vara skyldiga all på begärantillhunduhållu de hundlingar som rör verksamheten. Jag anser all nämndenförsin kontrollerande verksamhet skall ha rält att använda sig av utomståendeexpertis. Del bör även ankomma på all så långl möjligl bevuka utt organisationernaarbetar på ett tillfredsställande säll i barnens hemländer. Jag anser detönskvärt att de svenska beskickningarna i utlandet bistår i dess arbete. Arbelsgmppensförslag innebär också att ansvaret för stora delar av NlÄ:s 2 1978/79. Prop.1978/79:108 18 nuvarandeinformationsverksamhet successivt skall överiålas på regionala och lokaluorgun. Enligt urbelsgruppen bör det vura ett mål att genom utbildning avijänslemän hos regionalu och kommunala organ, bl. u. socialkonsulenter ochsocialnämndernas personal, kunnu överlålu ansvarei för stora delar uvinformationsverksamheten gentemot allmänheten. En UV NlA:s cenirulauppgifter i frumtiden liksom f n. bör vura ull ge informulion lill allmänhetenoch till andra som kommer i kontuki med frågor om internationella udoplioner.Den hiltillsvurunde utvecklingen hur visut att det i ullt fier länder elublerasförmedlingscenira med advokaler eller undru privatpersoner som aktivaförmedlare. Adresser lill dessu förmedlare sprids lill olika familjer iSverige. En del av dessa ullandskoniakler använder metoder som inte accepterasi barnens hemländer och som i vissa full leder lill alt bam kommer lill Sverigeuiun de dokument som krävs för alt burnel skull kunnu bli adopierut enligtsvensk lug. Denna lyp av förmedling har inte någon möjlighel utistyra eller begränsu på annal sätt un genom informalionsverksumhet inom lundet.Jag menur all denna typ av informulion blir väl så vikiig i frumtiden.Härutöver bör det, som arbetsgruppen hur menat, vura en angelägen uppgift förNIA i frumtiden all genom utbildning och informulion kontinueriigt tillförakommuner och övriga som urbetur inom områdel kunskuper och erfarenheler om deinlernutionellu adoptionernas villkor. bör också vuraberedunde organ i förhållande lill sociulslyrelsen i frågor som rörauktorisaiion och avtal. Arbetsgruppen föreslår stalistiksammunställning som lillhör NlA:s allmänna uppgifter ifortsättningen skall skötas av annat organ. Jag anser all del underiag som NIAbehöver för sin lillsyn över verksamheten bör kunna inhämias från SCB.Undersökningarna bör kunna ulföras inom ramen för SCB:s uppdragsverksamhei ochkosinaderna bestridas av med de medel styrelsen disponerar förden nuvarande statistiken. Jag har i denna fråga samrått med chefen förekonomidepariementel. Av vad jag lidigure haranfört framgår, alt NlÄ:s förmedlingsverksumhel bör upphöra. Därmed bör ocksåNlA:s förmedlingsulskoli upphöra. Av del lidigure framgår också (avsnilt 2.3.2)all jag anser all vissu angivnu förmedlingsfrågor skull hänskjutas till föravgörande från de uuktorise-rade organisationerna. Flera remissinstanser -sociulslyrelsen, och AC -förordar uti det inom inrättas en delegationför förmedlingsfrågor. Somjag har anfört i avsnitt 2.3.2 är det frågor av principiell belydelse eller UVkontroversiell natur, som skall hänskjutas lill . Jag menar att frågor uvsådun url bör avgöras uv nämnden. Någon surskild delegution för förmedlingsfrågorbör därför inte finnas i nämnden. För detta talar även ull det här bör blifråga om ell relativt begränsat unial ärenden. NlA:s ordförande bör dock kunnabesluta i brådskande ärenden. bör ha möjlighel utt inhämta yttrande avsakkunnig. Prop.1978/79:108 -, 19 Socialstyrelsenhar för räkning träffat avtal med republiken saml med Greklandoch . Avtalspart i republiken är en organisation med statligtslöd, i en barnavårdsinslitulion och i Filippinernasocialdepartementet. har på den svensku regeringens vägnuräven iräfful uvial med regeringen i . I avtalet unges atlsocialstyrelsen i Sverigeskall genom sin adoptionsfrågorulfärdu en fullmakt för AC som ger dellu förbund behörighel ull fungera somnämndens verkslällande organ i . Vidare finns vissa informellaöverenskommelser mellan och , och . Arbetsgmppen har intediskuterat syftet med adoplionsuvtul. Jug anser emellerlid alt avtulsregleringmåste ses som ett ullryck för önskan från svensk sida alt bedrivaudoplionsverksamhet i del undru lundet med hänsyn och respekt för landetsinställning till internationella adoptioner. Ett uvtal bör främsi ses som ettmedel att försäkra sig om atl adopiionsverksumhelen sker på sådani säll ochhindru all olämpliga mellanhänder urbetar med internationella adoptioner. Likavikligl är del all molverka en kommersialisering av verksamheien. Det gällerfrämsi att se till all adoplionsverksamheien i ell land inte för sådunaproportioner eller former ull den internationella udoplionsverksamhetensanseende skadas. Ädoplionsaviulenär således en reglering som syftar lill ull kontrollera den iniernuiionellaadoptionsverksamheten. Den gemensamma målsällningen för och de ländermed vilka vi ingår adoplionsavlul är självfallel all adoptionerna genomförs pådel sätt som hur föreskrivits i avtalen. måste man emellertid haklart för sig alt en avtalsreglering inte hell kan lillgodose dessa syften.Svenska familjer kan ofta resa till länder där olämpliga mellanhänder arbetar istor skala. Därigenom minskas möjligheterna alt verka för adoption i regleradeformer. Adoptionsavialets effektivitet är inte enbart beroende av hur dellillämpas i utlandet. Del gäller för alt så långt möjligl kontrolleraströmmen av sökande som ger sig ul på egen hand. De sökande bör så tidigt sommöjligl informeras om de krav som barnens hemländer ställer och de risker somkan finnas all ge sig ul på egen hund. Samiidigi bör de sökande fö upplysningom möjlighetemu lill bilräde av svenska samhällsorgan och här aukloriseradeorganisationer. Regleringav den internationella adoplionsverksamheien är enligt min bedömning elluliernutiv till såduna förbud mot adoption över gränserna som kun bli en följdav ull ett land utsutts för en sländigi växande ström av adoplionssökande frånolika håll. Adoplionsavtalel är således en överenskommelse länderna emellan omhur en udopiionsansökan och en adoption skall handläggas av berörda parter.Genom de skriftliga avtal som gäller nu har barnens hemländer ett instrumentull uvvisu sådana sökunde som inte har Prop.1978/79:108 20 använtde vägar som anges i aviulei. Däremot unges inte i aviulei antalet burn somskall lämnas eller las emot i udopiionssyfte. Antulet ansökningur omadoplivburn som skall översundas liksom förändringar av rutiner elc. bör kunnufustslällus under hand. Jugvill underslryka de posiliva effekier som kun följa uv ell uvtal. Delförekommer ett omfatlande utbyte av informuiioner och erfarenheler inte bura påadoptionsområdet uiun på helu barnavårdsområdei mellun berördu länder ochSverige. Arbetsgruppenföreslår all skall lämna förslag lill sociulslyrelsen om uvtal eller andraöverenskommelser. Enligt arbetsgruppens mening bör del vuru regeringen ellersocialstyrelsen som ingår avtal med motsvarande parter i andra länder.Arbelsgruppen föreslår ull organisalionerna skall verkslälla uvtal även omregeringen eller är aviulspuri. Vidure föreslår arbelsgruppenatl organisutionerna skall kunna ingå överenskommelser med barnhem ochsamarbetspartner i andru länder. Sådana överenskommelser skull enligtarbetsgruppen bedömas i sumbund med prövning uv uuklorisuiion. Endaslett fötal remissinsianser har yttrat sig i frågan om avtal. Socialstyrelsenanser del viktigt att officiella avtal ingås av regeringen eller socialstyrelsen.AC menar för sin del atl frågan om mål och metoder i statliga adopiionsavlalhar penetrerats alllför lilet. Principenbörenligt min bedömning vara att liksom regeringen ellersocialstyrelsen efter uppdrag av regeringen ingår avtal med molsvarande parteri andra länder. Vilken av dessa inslanser som skall komma i fråga bör avgörasfrån fall lill fall i samråd med utrikesförvaltningen. Hänsyn bör tas till deolika ländernas önskemål. Jagtillstyrker arbetsgruppens förslag all organisalionerna även i fortsättningenskall vara oförhindrade all ingå överenskommelser med barnhem ellersamarbetspartner i andra länder. Det bör också stå dem fritt att ingå sådunuöverenskommelser med motsvarande organisaiioner i burnens hemländer. Jagbedömer det som värdefullt alt de erfarenheler och kunskaper som finns hos deinhemska organisalionerna och andra som hiltills haft hand om det praktiskaadoplionsarbetel i burnens hemländer utnyttjas av de svenska organisaiionernu.Till frågan om kontroll över organisationernas samarbetspartner i andra länderåterkommer jag i nästa avsnitt. Vidprövning av ansökan om auktorisaiion eller av fråga om utvidgning av denna börenligt arbetsgmppen ställning tas till de överenskommelser med Prop.1978/79:108 21 samarbetspartneri ullandel som organisationen åberopur. Avförslaget framgår inte om vurje sumarbelsparlner skull godkännus. AC arbelur idug i vurierunde omfattning i ell tjugotal länder. 1 fiera av dessa länder harförbundel många olika kontaktpersoner och representanter.