prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — Utgångspunktenför föräldrarnas underhållsskyldighet är alllid barnets behov. Enligt motivenförstås därmed deltas behov av mat, kläder, bostadsutrymme, förströelse samlutbildning m. m. I motiven hänvisas vidare lill 6 kap. 2 § FB, vari sägs attföräldrarna är pliktiga atl söqa för barnels person och giva del sorgfälliguppfostran och att bamel skall erhålla uppehälle och utbildning alltefterföräldrarnas villkor samt bamets tillgångar och anlag. Barnets behov är sålundanågot som varierar under inverkan av en rad olika faktorer som barnets ålder,hälsotillstånd, begåvning och intresseinriktning men också efter yttre faktorersom föräldrarnas allmänna ställning och villkor saml barnels egen ekonomiskasituation. Av motiven framgår att man med stöd av bl. a. konsumentverketsundersökningar avses skola kunna beträffande varje barn uttrycka dess behov ipengar. Barnels samlade anspråk pä sin uppväxtmiljö blir på detla sättfastställt. Avandra och tredje meningarna i paragrafens första stycke följer att däreftervissl avdrag görs för vad barnel kan självt bidraga med av egna tillgångar ochmottagna socialförmåner. Lagförslaget anger icke närmare hur dessa avdrag skallberäknas. Pådelta sätt framkommer vad sorn faller på föräldrarna. Deras ekonomiskaförhållanden bestämmer omfattningen av deras underhållsskyldighet. Varjeförälders förhållanden bedöms därvid för sig utifrån hans eller hennesförmåga. Föräldrarnas gemensamma underhållsskyldighet är sålunda Prop.1978/79:12 401 summanav vad var och en för sig är skyldig all prestera. Dådet gäller all bedöma förälderns ekonomiska förhållanden skall beaktas yttrandeatt han eller hon i första hand skall ta sina resurser i anspråk för den egnaförsörjningen och i vissa fall för försörjning av sammanboende. Underhållsskyldigheti förhållande till barnet föreligger för föräldern först med vad som därefterfinns kvar. Föräldern skall, som del sägs i motiven, icke behöva skuldsälta sigför att bli i stånd alt prestera underhåll till sill bam. Innebörden härav är all,om föräldrama saknar förmåga att helt eller delvis tillgodose bamets behov,detta måsle täckas av socialhjälp så långt denna form för bistånd utgår enligtsocialhjälpslagstiftningen. Tilläggasbör all, i normalfallet då båda föräldrama sammanbor med barnel och harresurser att ge barnel underhåll i överensstämmelse med bamets behov, det ipraktiken givelvis icke blir fråga om atl företa ovannämnda beräkningar.Kalkyler blir behövliga först i fall som anges i 2 och 6 §§ detta kapitel. mening skulle de grandsatser, vilka nu skall lagfästas, komma tilltydligare uttryck i lagen, om förevarande paragraf underkastas vissajämkningar. Iförsta meningen anges all föräldrarna "tillsammans" skall svara förunderhållet. Del är emellertid icke avsikten all föräldrama skall ha ettsolidariskt ansvar för bamets underhåll. Tvärtom framgår på olika vis avlagrådsremissen all föräldrama skall svara envar blott för sin andel avunderhållet. Ordel tillsammans förekommer för övrigt icke heller i nu gällandelag. Ordet bör utgå. Förstaslyckel talar om föräldrarnas sammanlagda ansvar för bamets underhåll. Tredjeslyckel anger hur kostnadema fördelas mellan föräldrarna. Första stycketföreskriver allmänt om hänsynstagande lill föräldramas ekonomiska förhållanden,medan i tredje stycket vardera förälderns förmåga anges som normerande fördennes prestalionsskyldighet. En sammanslagning av reglerna i första stycketförsta meningen och tredje stycket skulle enligt lagrådets åsikt möjliggöra atti ett sammanhang klargöra båda föräldrarnas förpliktelser iunderhållshänseende. Av paragrafen bör klart framgå all förälderns förmåga ärden avgörande faktorn. Saknas förmåga, föreligger icke någon underhållsplikt. Idetla sammanhang aktualiseras frågan hur man i rättstillämpningen skall ställasig till den situationen att en underhållsskyldig visseriigen i och försig harförmåga all skaffa sig inkomster men i högre eller lägre grad underiåter attutnyttja denna förmåga och därför har endast små inkomster, kanske inte mer änvad som åtgår till hans egen försörjning. I hittillsvarande praxis hardomstolama i princip utgått från all underhållsskyldigheten skall bestämmas pågrundval av förvärvsförmågan (jfr NJA 1969 s. 1, där den omständigheten att denunderhållsskyldige - ulan alt detla påkallades av medicinska skäl -hadeavbrutit sin arbetsanställning för omskolning inte ansågs innebära att 26Riksdagen 1978179. saml Nr 12 1978/79:12 402 hansbidragsförmåga var nedsatt). Lagrädsremissens förslag all underhålls- Lagrådetsskyldigheten mol barn skall bestämmas med hänsyn till föräldrarnas yttrandeekonomiska förhållanden kan möjligen föranleda den tolkningen alt endastfaktiska inkomst- och förmögenhetsförhållanden skall beaktas. En konsekventgenomförd sådan ordning skulle emellertid föra till stötande resultat.Underhållsskyldigheten bör kunna bestämmas med hänsyn lill den verkligaförvärvsförmågan i fall då den underhållsskyidige utan godtagbar anledningunderlåter atl skaffa sig inkomstei som sätter honom i stånd all bidra lillbamets underhåll. En förälders inl:resse av att själv få avgöra hur han skallinrätta sitt liv fär sålunda tåla viss inskränkning med hänsyn till hans ellerhennes plikt all underhålla barn. Reglernai första styckets andra och tredje meningar om avräkning av vad av bamets behovsom kan täckas med tillhjälp av bamets egna resurser och barnel tillkommandesocialförmåner torde kunna göras klarare, om de sammanförs i en mening.Uppdelningen på två meningar på sätt skell i förslaget kan föranledamissförstånd. Orden "barnets behov" i andra meningen synes ocksåbrakas i annan betydelse än i styckels första mening. Underhänvisning lill vad nu anförts föreslår lagrådet atl stadgandena i första ochtredje styckena sammanförs till ett första stycke av följande lydelse: "Föräldramaskall, var och en efter sin förmåga, svara för underhåll åt bamel efter vad somär skäligt med hänsyn till bamets behov. Vid bestämmande av föräldrarnasunderhållsskyldighet skall hänsyn tas till bamets egna inkomster och tillgångarsamt lill bamets sociala förmåner under beaktande av vad som följer av föi-eskrifternaom dessa." Sedanlång tid har i praxis slagils fasl atl bamet såsom den underhållsberättigadeär mottagare av underhållsbidraget. När nu lagstiftningen på detta områdeomgestaltas från granden, lorde denna princip böra komma lill uttryck i självalagen. Det kan lämpligen ske genom att första slyckel inledes sålunda: "Förälderskall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag tillbarnel, om föräldem ..." Barnelsom underhållsberälligal får antas självt kunna handha frågor om underhåll tillsig blott i de fall då bamel är , dvs. främst i de i 7 Prop.1978/79:12 403 kap.1 § andra stycket angivna fallen. Eljest behöver barnet som underårigt Lagrådets regelmässigt ställföreträdare. Somframgår av 2 § andra stycket fastställs underhällsbidrag genom dom eller avtal.Det blir därför framför allt i rättegång och vid avtalsslulande som barnel måsleha en ställföreträdare. Fråganom vem som skall vara underårigt barns ställföreträdare har icke fält någon heltentydig förfatlningsmässig reglering. Bamets ställföreträdare i ekonomiskaangelägenheter är normalt dess förmyndare enligt reglerna i 11 kap. FB. Bestämmelsemaom underårig vårdnadshavares behörighet all sluta avtal om underhållsbidrag idel föreslagna tredje stycket av 7 kap. 2 § och atl föra lalan i mål omunderhåll i 14 § första stycket (11 § första slyckel enligt gällande rätt) isamma kapitel synes utgå från att vårdnadshavare har en behörighet attföreträda bamet i underhållsfråga (jfr NJA II 1924 s. 256). Särskilt förordnadförmyndare likställes som processbehörig med vårdnadshavare i 14 § förstastycket, en regel som ej föreslås få motsvarighel med avseende å förmyndaresroll vid avtalsslulande i 2 § tredje stycket. Inormalfallen då vårdnadshavare och förmyndare är samma person kan någonkonflikt dem emellan ej uppkomma. När del finns särskilt förordnad förmyndare,kan rättsläget tänkas vara att både vårdnadshavare och förmyndare var för sigfår sluta avial för barnel. Enallmän regel om vårdnadshavaren som barnels ställföreträdare i fråga omunderhåll till detla går icke att tillämpa i det fall som avses i 2 § första Slyckelp. 2, då båda föräldrarna gemensamt har vårdnaden och den förälder som ejvaraktigt bor tillsammans med bamel skall fullgöra sin underhållsskyldighet iform av underhållsbidrag. Härom sägs i motiven att endast den förälder som inteär bidragspliklig kan företräda barnel i underhållsfrågan. Ställförelrädarskapelär vidare icke givet i fall då ingendera vårdnadshavaren sammanbor med bameloch båda skall betala underhållsbidrag till detta. Oklart är också vem somföreträder bamel, då ännu sammanboende föräldrar träffar avtal inför enföreslående skilsmässa om underhäll till barnet. Ett särskilt läge uppkommer däavtalet gäller bidrag till ett ännu ofött bam. Ävenom nuvarande bristfälliga lagreglering ej lett lill mera påtagliga olägenheteri det praktiska rältslivel, synes dock önskvärt att lagstiftaren skaffar sigöverblick över hela spörsmålet om underårigt bams ställföreträ-darskap i frågaom underhåll och i ett sammanhang ulformar regler därom. Det ligger nära tillhands att införa likartade regler i fråga om slällförelräda-reskapet, oavsettom del gäller behörighet att ingå avtal eller att företräda barnet i rättegångeller alt eljesl ta befattning med barnets rätt till underhåll. Delmåste anses mindre tillfredsställande att nu i 2 § tredje stycket specialregleraett fall ulan alt innehållet i den bakomliggande huvudregeln är fullt klart.Det är vidare knappast motiverat atl i lag bestämma särskilt förordnadförmyndares behörighet i ell men ej i ett annal avseende. Lagrådetsaknar nödigt underiag för ell egel ställningstagande i frågan. 1978/79:12 404 : -"''"' Igällande rätt saknas närmare föreskrifter för bestämmande av underhållsbidragsstorlek. De allmänna reglerna i 1 § ger föga vägledning därvidlag. Ett nyttläge inträder i och med atl man nu inför principen om all underhållsskyldighetengentemot barnet kommer i andra hand i förhållande till bl. a. den egnaförsörjningen. Det har då befunnits erforderligt med ell antal hjälpregler föratt ange hur mycket den bidragsskyldige får reservera av sin behållna inkomstför egen och vissa sammanboendes försörjning. Bestämmelser härom föreslåsintagna i denna paragraf Utanall del klart utsäges får meningen antagas vara, då det i 2 § sägs att förälderi vissa lägen skall fullgöra sin underhällskyldighet genom att betalaunderhållsbidrag, atl man skall i pengar ange den underhållsandel som enligt 1§ tredje stycket vilar på den bidragspliklige föräldem. I lagrådsremissen harutarbetats en metod för hur det skall tillgå därvid. Då kostnadsfördelningenmellan föräldrama skall ske utifrån bådas förmåga, är metoden uppbyggd på atlbådas ekonomiska förhållanden dras in i beräkningarna. flertal bedömningarmåste ofta nog vid bidragels beräknande, oavsett metod, bli av skönsmässignatur. Lagförslagetingår emellertid icke på de grandläggande övervägandena vid bidragetsberäknande. 1 stäUet har man valt att lagfästa starkt schabloniserade reglerrörande några utplockade faktorer, vilka hänför sig till den bidragsskyldigeoch hans personliga situation. Bestämmelsema i 3 § behandlar sålunda vissa s.k. förbehållsbelopp, angivande hur mycket den bidragsskyldige får behålla förförsörjningen av sig själv, make/sammanboende och hemmavarande bam. Beloppen ärstandardiserade med begränsade möjligheter lill individuella variationer. Denvalda lagstiftningstekniken kan kritiseras från olika synpunkter. Som framgårav lagrådsremissen måste vid framräkning av underhållsbidraget ett flertalolika faktorer beaktas. Vad gäller de i 3 § behandlade faktorema harrättstillämpningen bundits vid standardiserade schabloner, medan i fråga omövriga faktorer skönet är helt fritt. Vid den slutliga bestämningen av bidragetskall dessa komponenter sammanvägas. Genom alt lagen blott sysslar med de förrafaktorerna förieds man vid istudiet av själva lagen lätt till den felaktigauppfattningen atl bidragels beräknande kan ske med nära nog matematiskprecision. Lagrådet har redan inledningsvis varnat härför. Vidareär schablonerna i sig så pass grova atl man känner sig oviss om de kommer attgenomgående leda till malerielll rikliga resultat. Det räcker icke attmateriell rättvisa uppnås genomsnitlligen utan varje bidrag bör bli rikligtavvägt. I motiven anges visserligen all de i paragrafen föreskrivna normalbeloppenskall kunna frångås med hänsyn lill omständigheterna i det särskilda fallet,men varje sådan avvikelse föratsätter omfattande insikter i ofta fleramänniskors levnadsförhållanden. Tyvärr måsle man betvivla att Prop.1978/79:12 405 sådaninformation kommer alt finnas tillgänglig vid bidragels bestämmande. Lagrådets Det kan även påpekas att hela systemet är bundet till den standardnivåsom yttrande del s. k. basbeloppet lägger fasl, vilken icke kan varatillämplig i alla fall. Departementschefen är medveten om felkällorna ochframhåller all del underhållsbelopp som räknats fram bör kontrolleras genom enallmän skälighetsbedömning och vid behov korrigeras. Enviktig invändning är enligt min mening att man underiåtit alt ange dehuvudprinciper som skall läggas till grand för bidragels beräknande och istället i lagen intar vissa tillämpningsartade föreskrifter. Enligt motivenskall huvudreglerna vara bl. a. alt den egna försöijningen går före underhållettill barnet men all i allmänhet underhållet till bamet gär före underhåll avmake/ maka. Ett lagverk av FB:s typ bör enligt min mening i första hand inrymmastadganden om de viktigaste principiella stadgandena. Otvivelaktigtär det av stort praktiskt värde att FB kommer all innehålla regler omunderhållsbidrags beräknande. För att underiätta de talrika utomrättsliga uppgörelsernai bidragsfrågor finnes behov av föreskrifter i FB som är något sä när enkla atttillämpa. Föreskrifterna i andra-fjärde styckena får med hänsyn härtill godtas. Förstastycket syns däremot böra omformuleras så att det ger uttryck ät huvudprinciperna.Det kan exempelvis avfattas sålunda: "Vidbestämmande av underhållsbidrag skall den bidragsskyldiges förmåga ansesnedsatt på grand av kostnader för eget och i viss mån annans underhäll på sättnärmare anges i andra-fjärde styckena." Dennaparagraf reglerar slyvförälders underhållsskyldighet i förhållande tillsammanboende styvbarn. Slyvförälderns underhållsskyldighet är subsidiär iförhållande till den skyldighet som åvilar den primärt ansvariga föräldem. Siyvföräldernersätter så att säga denne. Emellertid skall styvför-äldemsunderhållsskyldighet bestämmas efter dennes egen förmåga enligt huvudregeln i 7kap. 1 §, dvs. efter slyvförälderns förmåga salt i relation till bamets behov.Om styvförälderns förmåga då visar sig vara mindre än den primärt ansvarigaförälderns, blir siyvföräldern icke pliktig att subsidiärl medverka vid barnelsunderhåll med mer än vad den egna förmågan tillåter. Skulle det åter förhållasig tvärtom och styvförälderns förmåga avsevärt översliga den primärt ansvarigaföräldems, uppkommer problemet om den förre är skyldig att bidraga lill barnetsunderhåll med något utöver vad barnel kunnat fä ut av den . F. n. gällerenligt 7 kap. 4 § FB atl slyvförälder ovillkoriigen är skyldig medverka tillbarnets underhåll efter sin egen förmåga, men atl detta inte inverkar på denprimärt ansvariges underhållsskyldighet. 1978/79:12 406 Regelni det föreslagna andra stycket atl slyvförälders underhållsskyldighet Lagrådetsgäller endasl i den mån barnel inte kan få underhäll från den primärt yttrandeansvariga föräldern kan läsas så atl, då den senare fullgör sin skyldighet, styvföräldemsbortfaller. Är avsikten atl siyvföräldern skall fullgöra sin underhållskyldigheitill den del den överstiger den primärt ansvariga föräldems, kan lämpligensenare delen av andra stycket avfattas så att del sägs att styvföräldernsunderhållsskyldighet ej gäller lill den del bamet kan få underhåll från denförälder, som siyvföräldern ej bor tillsammans med. Denföreslagna paragrafen anger som innehåll i rättens beslut alt rätlen förordnarom underhållsbidrag. Stadgandets syfte är uppenbariigen icke all få till ståndett abstrakt förordnande om underhållsbidrag. Vad som avses är all rätten skallkunna ålägga viss försumlig underhållspliktig en skyldighet all betalaunderhållsbidrag av viss angiven storiek lill barnet. Detta ändamål skullekomma till tydligare ullryck om del i paragrafen angavs att rätten kan åläggaden försumlige atl betala underhållsbidrag lill bamet. Idenna paragraf stadgas bl. a. atl avtal om underhållsbidrag i vissl fall skallvara godkänt av "barnavårdsnämnden" och all underhållsbidrag i formav engångsbelopp skall betalas till "bamavårdsnämnden". Vilken lokal bamavårdsnämndsom avses sägs inte och framgår ej heller utan vidare av sammanhanget ellereljest. Denu gällande bestämmelser som närmast motsvarar de nyssnämnda reglema återfinnesi nuvarande 7 kap. 7 § andra stycket. Även där nämns godkännande av ochinbetalning till "barnavårdsnämnden" utan angivande av vilken nämnddel är fråga om. I detta fall framgår emellertid av andra bestämmelser vilkennämnd som är kompetent. Reglema i 7 § andra stycket gäller nämligen underhåll tillbam vars föräldrar varken vid dess födelse eller därefter har varit gifta medvarandra, och rörande sådana barn har enligt nuvarande 7 kap. 2 § tredjestycket en viss bamavårdsnämnd skyldighet all tillse att barnel tillförsäkrasunderhåll. Det är givet atl det är denna nämnd som avses i 7 § andra stycket.Denna nämnd är den som enligt 2 kap. 1 § skall sörja för att faderskapet tillbarnet blir fastställt, och av regler i 2 kap. framgår vilken nämnd som hardenna uppgift: i allmänhet ärdet bamavårdsnämnden i den kommun där den som harvårdnaden om bamet är kyrkobokförd. Förevarandeparagraf avser ej endasl barn rörande vilka en viss harspeciella uppgifter. Enligt lagrådets mening erfordras Prop.1978/79:12 407 bestämmelseom vilken nämnd som skall la befattning med underhållsavtal Lagrådets och engångsbelopp enligt lagrammet. Frånhuvudregeln i denna paragraf all underhållsfordran inte får krävas ul när treår har förflutit från förfallodagen görs undanlag för fall då ulmäinings-ellerkonkursförfarande pågår vid treårslidens utgång. Däremot föreslås inte någonmotsvarande särtegel för ackordsförfarande enligt ackordslagen (1970:847). Ackordsförfarandeinleds med all en god man förordnas för utredning och förhandling medborgenärerna. inte nägon uppgörelse med borgenärerna under delta inledandeskede av förfarandet kan detta övergå till förhandling om offentligt ackord. Omett därvid framlagt ackordsförslag antas av borgenärerna med viss föreskrivenmajoritet och ackordet fastställs av konkursdomaren eller rätten, blir deltabindande för alla borgenärer vilkas fordringar har uppkommit före beslutet omoffentlig ackordsförhandling, vare sig de har biträtt ackordsförslagel ellerinte. Ett ackord innebär i allmänhet alt borgenärernas fordringar reduceras påvisst sätt och att vissa föreskrifier ges om betalningen. Underpågående ackordsförfarande är borgenärs möjligheter all få lill stånd exekutivaåtgärder mol gäldenären begränsade. Konkursansökan skall i regel vila så länge ackordsförfarandelpågår (9 och 13 §§ ackordslagen). Utmätning kan visseriigen ske även sedan godman har förordnats, men försäljning av utmätt egendom och utbetalning tillsökanden kräver i princip gode mannens medgivande. Beslutas förhandling omoffentligt ackord kan gode mannen bringa utmätningen att gå åter (10 §). Sedan beslulom förhandling har meddelats lår utmätning inte ske för uppkommenfordran innan ackordsfrågan har blivit avgjord (14 §). Har utmätning redan ägtrum kan återvinning ske under motsvarande förutsättningar som gäller föråtervinning i konkurs (16 §). Tankenbakom de föreslagna särreglerna i 7 kap. 9 § FB för utmätning och konkurs synesvara att den underhållsberättigades fordran inte skall kunna preskriberas medanett exekutivt förfarande som syftar till betalning av fordringen pågår. Ackordutgör ett altemativ till konkurs, och medan ackordsföffarandet pågår skall säraklionerfrån enskilda borgenärers sida i syfte all framtvinga betalning i princip intefå förekomma. Mol denna bakgrund synes del motiverat att i förevarande paragraflikställa ackordsförfarande med utmätning och konkurs. Har ansökan omförordnande av god man enligt ackordslagen gjorts före treårslidens utgång böralltså fordringen utan hinder av preskriptionsregeln få göras gällande vidackordsförhandlingen. Enligt7 kap. 2 § andra stycket i det remitterade förslaget kan underhålls- Prop.1978/79:12 408 bidragfastställas genom dom eller avtal. Det krävs inte att avtalet upprättas iLagrådets särskild form. För utmätning av tiidrag som har fastställts genomavtal yttrande fordras emellertid enligt 54 a § utsökningslagen en skriftlig avtvå personer bevittnad förbindelse. Föreligger inte någon sådan förbindelse ärden underhållsberättigade för all få en eixekutionstitel hänvisad alt väckatalan mot den underhållsskyldige. Enligt den föreslagna 7 kap. 8 § kan sådan lalanbifallas såvitt avser bidrag före talans väckande. Del lorde intevara avsett att fordringen i sådant fall skall kunna preskriberas enligt 7 kap.9 § under pågående rättegång på den gmnd att har förfiutit från denavtalade förfallodagen. Har talan väckts inom treårsliden bör med andra ordfordringen få göras gällande i rättegången utan hinder av preskriptionsregeln idenna paragraf Pågrand av det nu anförda föreslås att paragrafens andra mening ges följande avfattning: "Ävenefter denna tidpunkt får dock fordran på bidraget göras gällande iutmätningsförfarande, i rättegång, i konkurs eller vid förhandling om offentligtackord, om utmätning har skett eller lalan väckis eller ansökan om konkurseller om förordnande av god man enligt ackordslagen (1970:847) har gjortsdessförinnan." Medrättegång får härvid likställas lagsökning och betalningsföreläggande. Den härföreslagna regeln omfattar efter ordalagen även det fallet all fordringenåberopas kvittningsvis i rättegång. Detta synes i princip motiverat, låt varaatt sådana situationer måste bli ovanliga. En annan, mindre följdriktig effektblir att den som har en underhållsfordran grandad på ell verkställbart avtalkan få preskriptionstiden förlängd genom att väcka fullgörelsetalan viddomstol. Det synes emellertid inte nödvändigt atl genom en uttrycklig regelförhindra ett sådani förfarande. Omutmätning som har skell före treårslidens utgång går äter i anledning av gäldenärenskonkurs bör enligt specialmoliveringen lill paragrafen betalning få uppbäras ikonkursen även om konkursansökningen har gjorts först efter nämnda tidpunkt.Motsvarande synes böra gälla om utmätning går åter i anledning av förhandlingom offentligt ackord. I anslutning härtill må framhållas att återvinningbeträffande underhållsbidrag enligt 28 § 2 konkurslagen kan komma i frågaendast när den underhållsberättigade har gynnats på ett otillböriigt sätt. Omen regel om ackordsförfararide införs i denna paragraf aktualiseras frågan omverkan av atl förfarandet inte leder till ackord men gäldenären i ställetförsätts i konkurs. Det kan förefalla rimligt atl fordringen i sådant fall fårgöras gällande i konkursen, om denna följer på ackordsförfarandet,även om treårstiden då har gått till ända. Enligt bestämmelse i 29 §konkurslagen skall, bl. a. vid beräkning av ålervinningsfrisler, med dag förkonkursansökan jämställas dag för ansökan om förordnande av god man enligtackordslagen, om konkursansökan har gjorts från del att verkanav godmansförordnandet förföll eller, när förhandling om Prop.1978/79:12 409 offentligtackord följt, ackordsfrågan avgjordes. Gmnderna för den nu Lagrådetsföreslagna regleringen i FB synes tala för en analogisk tillämpning av denna yttrande regel. Avsiktentorde vara att den i denna paragraf föreskrivna preskriptionsregeln inte skallkunna åsidosättas genom avtal.