prop · G20390 · 1978-12-31 00:00:00 — Om en advokat tar ett 6-timmars ärende undermånadens omkring tillförs byrån . Reglerna irättshjälpslagen är och kommer att förbli krångliga. Det synes omöjligt fördomstolsverket att nå ul och informera om praxis. Den arbetsbörda advokaternahar gör del svårt för många biträden enligt nämndens erfarenhet an ta del avoch framför allt hålla aktuell den information som advokatsamfundetstidsskrift ger. Den kontroll och tillsyn som myndigheter elc. utsätts för kanju ingalunda ulövas av del allmänna mot privatpraktiserande samfundsledamöler.För övrigt föreslår ulredningen inte någon kontroll. Ulredningen anför altdirekta missbruk förhindras genom att biträdesersättningen skall påverkas avdet sätt på vilket biträdet skött ärendei och genom mellankontrollen. Men omnågon vill missbruka systemet torde vederbörande också avsluta ärendei inom 6timmar för alt undvika kon- Prop.1978/79:90 284 anser vidare alt ettansvarskännande biträde, när hun skall göru den lagenliga prövningen av behovoch befogul iniresse, oftu kan anlugus kommu i konflikt med klienllojalilelen.Intressekollisioner uppkommer givetvis icke sällan, varvid advokaten enligtsamfundets regler om god advokalsed, uttalade t. ex. i cirkulär 32/76 inte fårvara verk-sum i uppenbar slrid mol vad hans klient önskar och icke vidtagaåtgärder så ull klient berövas rällshjälp. Depariemenischefen har i proposiiion1972:4 uttalat, all någon anmälningsplikl genlemoi rällshjälpsnämnden ickeföreligger för advokal, om han anser all saken icke motiverar vidarerättshjälp. Advokal har ocksä tystnadsplikt och är skyldig att följa sin huvudmansanvisningar. Något som lätt kan inbjuda till missbruk, som ej lätt kanuppdagas, är att det föreslagits att, om rättshjälp beviljas i näraliggandeangelägenhet kan det moliveras, att ej mer än ett kostnadsbidrag uttages ochatt biträdet får beslula därom. Det är ofta en svår bedömningssak atl göradenna prövning: rättshjälpsnämnden och domslolsverkel har icke så sällan haftannan uppfattning än bilrädet, då del gälll att bedöma vad som är tillälenulvidgning av angelägenhelen respektive om de i arvodesräkningen redovisadeåtgärderna ingått i beviljad rättshjälp. Systemet inbjuder vidare klienten atlgå lill ny advokat och förtiga att han redan fåll rättshjälp i angelägenheten.För övrigt kan ju angelägenhet benämnas på ett nytt sätt. Efiersom så många harlåg rätlshjälpsavgift är denna icke något korrektiv emot missbruk, vilkelulredningen tror. vill påpeka att om avslagsfrekvensenbeträffande vissa ärenden är låg, beror del på att advokat känner till ellerinformerats av kanslitet om rältshjälpsnämndens praxis och därför ej finneranledning atl ansöka om rättshjälp. Om 6-timmarsregeln införs föreligger enligtnämndens mening risk för en avsevärd ulvidgning av när behov av respektivebefogal iniresse för rättshjälp föreligger med starkt stegrade kostnader fördel allmänna som följd. Del är icke säkert att de som har största behovet avrättshjälp kommer att tillgodoses i större utsträckning än . Reglerna i rällshjälpslagen har av advokaterna ansettskrångliga och likaså beräkningen av avgifterna. Del av ulredningen föreslagnasystemet är icke mindre invecklat och blir det icke heller om reglerna skalltillämpas i enlighel med lagen. Beiräffande kostnadsbidragets storlek kanadvokat ej med hänsyn till lojalitet mot klienten färväntas vara på samma sättsom en myndighet aktivt verksam för att få fram objektivt underlag för beräkningav avgiften. Den omständigheten att institutet rättshjälp ulan beslut avrältshjälpsnämnden ej använts kan tyda på att advokaten föredragit attmyndighei fastställer beloppet i de fall där det kan bli högre. För övrigt haradvokater ofta klagat över del besvärliga förfarandet, när de sökt kontrolleradet av nämnden fastställda kostnadsbidraget. De nu föreslagna reglerna förberäkning är på intet sätt enklare än de nu gällande. 1 tveksamma fall kanbefaras att bilrädet bestämmer avgiften för lågt. Om 6-timmarsregeln införs tillstyrks föreslagenmellankontroll. Med avseende på förslaget om att allmän domstol skall beviljarällshjälp vill rältshjälpsnämnden endast påpeka atl det möjligen skulle kunnaråda tveksamhet beträffande lämpligheten av att domstolen, som skall avgöraärendet eller målet i sak, kan anses föregripa sitt kommande avgörande genomden lagstadgade prövningen avseende befogal anspråk. Vidare vill nämnden erinraom att domstolarna kommer att åläggas nya uppgifter, som kan medföra att ytterligaretjänster måste inrättas. Självklart kommer facket att bevaka denna fråga.Rättshjälpsnämnden vill även i delta sammanhang 1978/79:90 2S5 påpeka utt enhetlig praxis är lätlure utt hållu för någrufå niimnder, som lätt kan samrådu än för 100-lulet underrätter. 1 syfte ull uppnå förenkling förordar utredningen ettmindre komplicerul avgijis.sysiem beiräffande de udminisiralivu rutinerna.Förslugel innebär atl hundrakronorsslegen uimönstras, vilkel är bra i och försig, men någon beuklansvärd förenkling innebär dellu icke, enär del inie ärsvårighelen i all hitta rätl rad i lathunden som vållat problem. Del som vållarbesvär ur beräkningen av den rältssökundes ekonomiska förhållanden. Förunderlut-lande av delta har ulredningen icke kommii med något förslug. Rällshjälpsnämndenharobserveral atl rätlshjälpsuvgifterna kommeratt bli högre än för närvarande.I della sammanhang behandlas också frågan om nyll beslut och eventuellt nyttkoslnadsbidrag i annan angelägenhet som har nära samband med den angelägenhet,i vilken rällshjälp redan beviljats. som har erfarenhel avatl biträdena ser på frågan om sambandet mellan två angelägenheter på ettgenerösare säll än rällshjälpsnämnden, anser besläml, all sådan prövning börligga på myndighei och deltu för atl främja enhetlig tillämpning saml urkoslnadskontrollsynpunkl. tillstyrker förslaget att beslutom rältshjälpsavgifiens fastställande blir exekutionstitel. Skiljaktig mening (och ) Ledamöterna anmälerskiljaktig mening beträffande den så kallade 6-timmarsregeln. De ansluter sigicke till den uppfattning nämnden gett uttryck åt utan tillslyrkerutredningens förslag. Beviljande av allmän råttslijålp m. m. Institutet allmän rättshjälp ulan beslut avrättshjälpsnämnd har utnyttjats i mycket liten utsträckning. Med hänsyn tillall inslilulel är en av de bidragande orsakerna till alt del nuvaranderällshjälpssyslemel är invecklal ärdärför någon form av förändring avinstitutet i hög grad påkallad. Ulredningen har föreslagil atl advokal skallulan begränsning få lämna rättshjälp i flertalet familjerättsligaangelägenheter. Vidare har föreslagits vad beträffar andra rättsligaangelägenheler och sådana angelägenheter där beslutanderätten föreslåsförbehällen rätlshjälpsnämnd - att advokat skall få bevilja rättshjälp ocharbeta på ärendei under högst (i fortsättningen kalladsextimmarsregeln). Har ärendet inte slutförts inom denna lid, skall frägan omfortsatt rättshjälp prövas av rältshjälpsnämnd eller allmän domstol. Regelmässigt bifalls ansökan om rättshjälp ifamiljerättsliga angelägenheter. Handläggningen av dessa ärenden vidrättshjälpsnämnderna är vanligen rutinartad. Det måsle därför anses innebäraen avsevärd förenkling av handläggningen om rättshjälp får beviljas av advokati merparten av berörda ärenden. Någon nämnvärd ökning av kostnaderna förrättshjälpen torde inte behöva befaras genom en sådan ordning. Domstolsverkettillstyrker därför med ett undantag utredningens förslag på denna punkt; Prop.1978/79:90 286 bland de angelägenheter som föreslås omfattade av berördaregel har upptagits omyndighetsförklaring eller dess hävande. Enligt 10 kap.13 8 kan biträde förordnas i mål vid allmän domstol rörandesådan angelägenhet. Utredningen har därför föreslagit att rältshjälpsbiträde isådant fall ej skall kunna förordnas (21 § tredje stycket). Med hänsyn lillatl bilrädesbehovei blir tillgodosett utanför rällshjälpssyslemetoch således behov av rättshjälp i övrigt endast sällan torde föreligga börenligt mening frågan om rättshjälp i angelägenhet rörandeomyndighetsförklaring eller dess hävande alltid prövas av rättshjälpsnämndeller av domstol. ansluter sig till de lill huvudregeln i 168 föreslagna undantagen all advokat inte skall få bevilja rättshjälp omsärskild prövning av rätlshjälpsnämnd är föreskriven enligt 17 8 1,3,4 eller 6.Eftersom ingen av de i 16 § upptagna angelägenheterna kan handläggas enligtsmåmålslagen synes dock hänvisningen i 16 § andra stycket lill 17 § 7 onödig. Sextimmarsregeln accentuerar betydelsen av denintresseprövning som i försia hand åvilar den anlitade advokaten. (Jfr prop.1972: 4 s. Regeln förutsätter vidare att advokaten funnit att det ej slåri strid med gällande praxis att lämna rättshjälp i angelägenheten. Han skallsåledes vid en objektiv bedömning kunna konstalera att behov av rättshjälpföreligger. Advokatens myndighetsfunktioner inom rältshjälpssystemel gessåledes en framträdande plats. En sådan ordning kan i många fall bidra lill altrubba förtroendeförhållandet mellan rättssökande och advokal. Del måste vidare anses alt praxis kommer all skifta iärenden av olika längd. Bedömer advokaten att ärendet kan av inom sexlimmar torde han i flertalet fall bevilja rättshjälp. Advokaten och klientenhar ju båda intresse av att rättshjälp lämnas. Gör advokaten den motsattabedömningen måste han försöka förutse vilken bedömning som rältshjälpsnämndeneller domstolen kan komma alt göra vid den kommande mellankontrollen, någotsom för övrigt kan leda till att advokaten redan i inledningsskedet "försäkerhets skull" ansöker om rättshjälp. Sextimmarsregeln kommer således troligenatt leda till all en generösare praxis utvecklar sig i "kortare" ochdärmed enklare ärenden än i andra ärenden. Såsom tidigare nämnts är en av huvudanledningarna till alldel nuvarande rältshjälpssystemel blivit invecklat och svåröverskådligt förekomsteni den nu gällande rättshjälpslagen av institutet allmän rättshjälp utan beslutav rättshjälpsnämnd. Bl.a. krävs efter övergång till allmän rättshjälp efterbeslut av rättshjälpsnämnd att biträdet underrättat rättshjälpsnämnden om dekoslnader som uppkommit medan allmän rällshjälp utan beslut av rättshjälpsnämndlämnats (18 § rättshjälpskungörelsen). Införandet av sextimmarsregeln, som iprincip endasl ulgör en utvidgning av det senare institutet medför inte idenna del någon förenkling av regelsystemet. Del kan snarare ifrågasättas ominte sextimmarsregeln bidrar till att göra rättshjälpssyslemet i denna del änmer invecklat. Biträdet måsle t.ex. ta ställning till om den rätissökande ärnäringsidkare eller ej. Han måste vidare fortlöpande hålla reda på uppkommandekostnader för att i rält tid kunna göra ansökan om rättshjälp. Även dessaomständigheter kan leda till att advokaten redan från början ansöker omrättshjälp. Bestämmelsen kräver vidare samma form av underrättelse som f, n. omrättshjälpskostnader, som uppkommit under det att rättshjälp lämnats enligtsextimmarsregeln (jfr 11 § andra stycket förslaget tillrättshjälpsförordningen). avstyrker på anförda skälsextimmarsregeln. Enligt 21 § får allmän domstol bevilja allmän rättshjälp omfråga om 1978/79:90 287 rätlshjulp uppkommit sedun den ruttsliga angelägenhelenblivii föremål för domslolsbehundling. Angelägenheter som anges i 17 § förstusiycket 1-6 eller 8 skall dock alltid vara förbehållna iättshjälpsnämhds prövning.Undantagen hur motiverats av önskemålet om en enhetlig praxis i dessa angelägenheter.Enligt mening är farhågorna för att praxis skull skifta iberörda angelägenheter överdrivna. Härtill kommer all un-danlagsbesiämmelsernumedverkur till all göra reglerna komplicerade och i förekommande fall fördröjaavgörande i rättshjälpsfrågan. Enligt domstolsverkels mening bör allmändomsiol ulan undantag pröva fråga om beviljande av rättshjälp om frågan väcktssedan angelägenheten blivit föremål för handläggning vid domstol. Av sammaskäl bör också förvallningsdomstol, arrendenämnd, hyresnämnd och överexekutori förekommande fall och utan undantag besluta om rättshjälp (Jfr 33 §). Enligt 20 § försia stycket skall särskilda skäl föreliggaför atl annan än jurisl på advokatbyrå skall få förordnas till bilräde.Utredningen som ej angett exempel på särskilda skäl har i motiveringen anförtbl. a. att rekvisiiet "särskilda skäl" är avsett atl utgöra enkodifiering av gällande ordning. Del måsle konstateras att utredningen har enfelaktig uppfattning om gällande rätl på berörda punkl. Varken enligt dennuvarande rättshjälpslagsliftningen eller dess förarbeten eller av praxisframgår att jurist på advokatbyrå har företräde framför jurist som ej är anställdpå byrå eller annan närdet gäller att förordna biträde. I och för sig torde detinte vara helt sällsynt när del gäller andra än jurister på advokatbyråer atlbiträdesförordnande vägras. Detta torde dock bero på att vederbörande hellenkelt inte ansetts lämplig som biträde. motsätter sig bestämtinförandet av en bestämmelse som innebär atl annan än jurisl på advokatbyråskall förordnas lill biträde bara om särskilda skäl föreligger. I detta sammanhang bör påpekas att enligt förarbetena tillden nuvarande RHL omfattar rättshjälp som lämnats i angelägenhet som lett framlill verkställbart avgörande i princip ej verkställighet av avgörandet (jfrprop. 1972:4 s. 411 och 420). Detta förhållande kan också sägas indirekt framgåav bestämmelsen i 10§ RHL, som innehåller vissa undantag från den nämndahuvudprincipen. Utredningen synes ej ha berört denna fråga. mening bör ej någon ändring göras i berört hänseende. Del voreönskvärt med ett uttalande härom i förarbetena lill en kommande lagstiftning. Råttshjålpsa v gift er Domslolsverkel tillstyrker den föreslagna förenkling avreglerna för beräkning av rättshjälpsavgifter som innebär att avgiftsskalananknyts lill rättssökandes årsinkomst beräknad i helt tusental kronor.Utredningens förslag innebär dock även en allmän höjning av avgifterna.Huruvida den nuvarande nivån på avgifterna är "den rätta" låter sigknappasl säga. För vissa inkomstlagen kan kanske avgiften synas något låg. Denföreslagna avgiftshöjningen, som utredningen ej har motiverat på något sätt,innebär emellertid bl. a. alt rätissökande i lägre inkomstskikt kan få betalaen avgifl som är mer än dubbelt så stor som den som följer av nuvarande regler.Även i högre inkomstskikt är de föreslagna höjningarna uppseendeväckande stora.Domstolsverket motsätter sig bestämt så kraftiga höjningar av avgifternavilka, med hänsyn till atl den genomsnittliga rällshjälpsavgiften ändockkommer att bli förhållandevis låg, från statsfinansiell synpunki närmastsaknar betydelse. Prop.1978/79:90 288 Advokaten är uv skiljaktig mening ochanför. Pä UV rätlshjälpsutredningen ungivna skäl anserjag atladvokal bör medgivas rutt all bevilju ullmän rättshjälp och arbeta på ärendeii sex limmur enligt 188 RHL. Rik.spolisstyrelsen delar ordförandens uppfattning om vemsom bör prövu ansökningar om rättshjälp och anspråk på arvode. Styrelsen fårdärför pä de UV ordftiranden framlagda skälen besläml förorda alt såväl (hundläggande)statliga myndigheter som förvaltningsdomstolar bör tilldelas beslutsfunktionifråga om beviljande av ullmän rättshjälp och därtill hörande frågor, sumt attstatliga myndigheler även erhåller beslulskompetens beträffandearvodesprövningen. Utredningens majorilel har föreslagil atträltshjälpsnämnden skall ha behörighet atl bevilja allmän rättshjälp bl. a. omden rättssökande är eller kan antas bli part. sökande eller klagande vidförvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet. Även i de fall frägan omallmän rättshjälp uppkommer sedan den rättsliga angelägenhelen blivit föremålför prövning vid sådan domsiol eller myndighei bör, enligiulredningsmajoritelen, rättshjälpsnämnden pröva frågan om rättshjälp. På skälutredningsmajoriteten anförl, dvs. i försia hand angelägenheten i en fastpraxis, finner även styrelsen att prövningen i dessa fall bör ligga pärältshjälpsnämnden. I delta sammanhang vill styrelsen också, i likhet med vadsom anförts i betänkandet, betona önskvärdheten av en liberalare hållning närdel gäller allmän rättshjälp i förvaliningsrättsliga ärenden. Utredningen har föreslagit atl allmänna domstolar (inkl.arbetsdomstolen, bostadsdomstolen, krigsrätt och statens va-nämnd),förvaltningsdomstolarna, hyres- och arrendenämnderna samt överexekutortillerkännes rätt att pröva ersättningsfrågor enligt rättshjälpslagen i de måleller ärenden som i övrigt handlägges av myndigheten. Utredningen har vidaregivit samma myndigheler beslutanderätten i andra rättshjälpsfrågor som kanuppkomma under handläggningen av en rättslig angelägenhet, t, ex. frågor ombyte och entledigande av biträde samt frågor om huruvida omfattande utredningskall få införskaffas. har ingen erinran häremot. Del tordeemellertid inte råda någon tvekan om att samtliga ovan nämnda myndigheterbesitter sådan kompetens all de även kan anförtros rätten atl pröva ansökningarom allmän rättshjälp i det fall då ärendet eller målet är anhängigt vidmyndighet. Någon risk för att praxis skulle bli oenhetlig om dessa myndigheterfår bevilja allmän rättshjälp synes enligt vad civilförvaltningen kan finnainte heller föreligga. har dock inte någon erinran mot att -med hänsyn till de av utredningen givna motiveringarna - undantag görs för detroligen relativt sällan förekommande fallen där särskilt rekvisit uppslällsför beviljande av allmän rättshjälp, dock inte vad avser massärenden, Beiräffande övriga myndigheler vill civilförvaltningenanföra följande. Prop.1978/79:90 289 Dessu myndigheter, till vilka civilförvaltningen räknas,bedrivei' oftu liksom civilförvaltningen en förvallningsrällslig verksamheisom kan delas i sådan verksamhet som är atl hänföra lill myndighetsutövning ochsådun verksamhet som är alt hänföra lill partsförhållande, som I.ex. dåcivilför-vallningen förelräder slalen vid skadeståndsanspråk riktade motförsvars-maklen. 1 de fall där myndighelerna är atl betrakta som motpart tillrätissökande kan det i allmänhetens ögon verka stötande om myndigheterna haratl besluta om allmän rättshjälp. anser sig böra göru dettapåpekunde med anledning av att utredningens ordförande i reservation tillbetänkandet - i vilken experten . Reulerwall instämt - deklarerat denuppfattningen alt alla statliga myndigheler bör anförtros rätten utt beviljaallmän rättshjälp. Vad avserförvaltningsmyndighets rätl atl bevilja allmän rätlshjulp när det gäller dendel av myndighelens förvaliningsrättsliga verksamhei som är all hänföra tillmyndighetsutövning har helt säkert många förvaltningsmyndigheter i likhel medcivilförvallningen i och för sig den kompelens som krävs för att bedömarättshjälpsfrågor. Emellertid ulgör - enligt den i betänkandet redovisade statistiken- de rättsliga ärenden där förvaltningsmyndigheterna fungerar som myndighetoch inte som molpart och där allmän rällshjälp är aktuell ett förhållandevislitet antal, varför det synes lämpligare ur såväl enhetlighels- somarbelsinsalssynpunkl all lägga prövningen på rättshjälpsnämnderna. Vad härefter angår frågan om advokats behörighet attbevilja ullmän rällshjälp vill civilförvallningen lämna följande kommentar. delar utredningens uppfattning alladvokal bör äga rätl all bevilja allmän rättshjälp i familjerätlsliga ärendenliksom all rällshjälpsnämnd bör vara exklusiv beslutsfattande myndighet iärenden där särskilda rekvisit uppställs för beviljande av allmän rällshjälp.Civilförvaltningen ställer sig emellertid Iveksam till utredningens förslagatt advokal i övriga ärenden skall få bevilja allmän rättshjälp i enlighel medförslaget och all om ärendet inom den föreslagna tidsramen inte slutförts hanskall hänskjuta frågan om fortsatt rättshjälp till rättshjälpsnämnd eller domstol.Civilförvaltningen ifrågasätter om inte detta system, trots dess många fördelar,kan leda till en ökad ekonomisk osäkérhetskänsla hos den rätls-hjälpssökandcallmänheten. En klient riskerar såviti civilförvaltningen kan finna att fäbetala för upp till sex limmars arbete eller mer, varefter rättshjälpsnämndeller domstol kan komma att besluta att rättshjälpen skall upphöra trots attklientens ärende inte blivit slutfört. Civilförvallningen anser detotillfredsställande att frågan om fortsall rättshjälp på detla säll hållessvävande. Konsekvensema av bristen i sysiemel kan härigenom komma att få bärasav rätlshjälpssökanden. Utredningen har enligt sina direktiv även haft attöverväga en ändrad fördelning av beslulsfunktionema. a. skulle kunnaske genom att överiåta rättshjälpsfrågorna på den myndighet som har hand omsakprövningen. Utredningens majoritet har här föreslagit tämligen obetydligaändringar som ej torde komma att beröra styrelsen. Ordförandens längre gåendeförslag kommer däremot att innebära ändrade arbetsuppgifter för slyrelsen. Prop.1978/79: 90 290 Nuvurande rättshjälpssystem framstår som byråkratiskt ochtungrott. I direktiven frumhålls bl.a. "vikten av enkelhel i arbelel"och "alt dubbelarbete och onödig puppershunlering bör undvikas". Detkan tilläggas atl snubh hantering i dessu ärenden också är enrällssäkerhelsfråga. Utredningens ordförande har pekat på en rad faktorer somenligt hans uppfattning lalar för alt majoritetens förslag inte lillgodoserdessa krav på ett tillfredsställande sätt. delar reservantenssynsätt och förordar ull dennes förslug läggs till grund för översynen avrättshjälpssystemet. Dellu förutsätter ull förslaget inte medförkostnadsstegringar i stort och att del går utt genomföra hos de myndigheter somberörs av förändringarna. För utskrivningsnämndernas del medför förslagetkomplikationer. Följande kan anföras beträffande styrelsen och nämnderna. Allmän rällshjälp förekommer i viss utsträckning hossocialstyrelsen, bl.a. i ärenden om utbetalningar ur rymlingsanslaget och iärenden hos medicinalväsendels ansvarsnämnd. Från juridisk synpunkt föreliggeringa svårigheter alt hanlera dessa ärenden. I vad mån förslaget kommer attmedföra en ökad arbetsbelastning är svårt att närmare beräkna. Förslaget angerall del merarbete som följer av handläggningen av rättshjälpsärenden uppvägsav atl yllranden inte längre behöver avges till rättshjälpsnämnd. Styrelseninstämmer i denna bedömning. En ytterligare fördel är alt rättshjälpsärendenkan handläggas snabbt, vilket är väsentligt från bl. a. social synpunkt. Styrelsen tillstyrker förslaget atl advokater i större utsträckningskall få handlägga rättshjälpsärenden på egen hand. De frågor, som rättshjälpsutredningen behandlat ibelänkandet och som berör i dess egenskap avförvaltningsmyndighet, är i huvudsak följande - beslutsfunktionernai fråga om beviljande av allmän rättshjälp m. m., - beslutsfunktionernai fråga om arvodesprövning m. m. i ärenden om allmän rättshjälp, - beslutsfunktionernai fråga om substitution, byte och entledigande av biträde samt i fråga ombeslut atl allmän rättshjälp skall upphöra. Rättshjälp enligt den avutredningen föreslagna rällshjälpslagen skall kunna erhållas av rättssökande i egen rättsligangelägenhet, om det föreligger behov av sådant bistånd som avses i lagen.Rättshjälpen avser bl.a. rådgivning, förlängd rådgivning och allmän rättshjälp. Rådgivning, förlängd rådgivning och rättshjälp beträffandefamiljemålen föreslås få bli beviljade av advokal. Även i vissa andra fallskall advokat få bevilja rättshjälp och då arbeta på ärendet högst . 1 fall där särskilda rekvisit uppställs för rättshjälpskall enligt utredningen rättshjälp beviljas av rättshjälpsnämnden. Dellagäller bl.a. om den rättssökande är eller kan antas bli part, sökande ellerklagande vid förvallningsdomstol eller förvaltningsmyndighet. Då rättssökandebegär rättshjälp för att anföra besvär hos ellerförsäkringsdom- 1978/79:90 291 stolen, är del således enligi utredningens förslagrällshjälpsnämnden som - liksom - skall bevilja rällshjälp. Tillbeviljandel av rättshjälp hör alt besiämma den rällssökandes bidrag lillkosinaderna för rättshjälpen. Reglerna härom föreslås enligt förslaget bliförenklade men de innebär fortfarande, atl den beviljande myndigheien skallbestämma rältshjälpsavgifiens sioriek med hänsyn till den enskildes ekonomiskaförhållanden.