prop · G20385 · 1978-12-31 00:00:00 — Det har, när indelningen gjordes, uttryckligen sagtsifrån att den icke är avsedd att vara någon nyckel för strikt fördelning avförekommande företag, utan att den endast skall tjäna som riktpunkt i rationaliseringsarbetet.Trots att del ej finns några i offentlig ordning fasUagda kriteriersom kan läggas till gmnd för en rättstUlämpning, lorde det emellertid varamöjligt för beslutsmyndigheterna att använda den ifrågavarande indelningen. Isjälva verket är det nämligen vid tillämpningen av den föreslagna lagen endastfräga om att skilja mellan å ena sidan utvecklade och utvecklingsbara förelagoch å andra sidan övriga företag. Lagrådel har därför ingen erinran mot attindelningen bmkas i lagen beträffande jordbmksföretag. Av vad lagrådet Udigare anfört framgår att jordbmksföretagkommer att omfatia ocksä trädgårdsföretag. Även om de angivna kriteriemanärmast har avseende på jordbmk i egentlig mening, förutsätter lagrådet att indel-ningsgmndenkan användas också beträffande trädgårdsföretag vid lagens tillämpning. Lagrådet återkommer under de särskilda paragraferna tillvad här inledningsvis berörts dä fråga blir om de olika paragrafemas avfattning. 1 § Lagrådet: Ett förvärv av fast egendom avser i allmänhet en ellerflera registerfastigheter. Enligt 7 § andra stycket och 8 § 2 mom. tredjestycket kommunalskatielagen kan en och samma registerfasiighei komma attuppdelas i två eller flera taxeringsenheter, av vilka en taxeras som jordbmksfastigheioch den eller de andra som annan fastighet. Enligt lagförslaget behövs icke förvärvstillstånd för dendel av fastigheten som är taxerad som annan fastighet men väl i övrigt. Dåköpeskillingen normaU avser hela fastigheten och icke är delad på de olikataxeringsenheterna, kan svårigheter uppstå i tillslåndsärendel vid prövning avpriset enligt 4 § första stycket 1. Det fär i dylikt fall ankomma påtillståndsmyndigheten att till ledning för sin bedömning fördelaköpeskillingen och annan ersättning på de olika taxeringsenheterna. 2 § Lagrådet: Enligt gällande jordförvärvslag fordras inteförvärvstillstånd när staten överlåter eller förvärvar jordbmksfastighei. 1978/79:85 110 nebären ändring härvidlag såtillvida att förvärvstillslånd skall krävas dels om jordbmksfastigheiöveriåts av annan statlig myndighet än lantbmksnämnd eller lantbmksstyrelsendels om sådan fastighet förvärvas av statens affärsdrivande verk. Omöveriålelser från slalen finns bestämmelser i förordningen (1971:727) omförsäljning av staten tillhörig fast egendom m. m. Enligt förordningen kanregeringen och vissa statliga myndigheter under angivna fömtsättningar säljastaten tillhörig fast egendom. Därvid gäller som huvudregel att ceniralförvaltningsmyndighet får sälja sådan egendom - som förvaltas av myndigheten -om värdet av egendomen inte överstiger en viss gräns. Är värdet högretillkommer det regeringen att med viss högre värdemässig begränsning besluta omförsäljning. Vad angår försäljning av sådan staten liksom aUmänna arvsfondentillhörig fast egendom, som är taxerad som jordbmksfastighei, stadgas iförordningen (18 §) att den säljande myndigheten skall inhämta yttrande frånden lantbmksnämnd, inom vars verksamhetsområde egendomen är belägen, angåendesättet för den ifrågasatta försäljningen. Om myndigheten inte kan godta lanlbmksnämndensförslag, skaU ärendet hänskjutas regeringen. Dennu beskrivna försäljningsordningen innebär alt alla på försäljningen inverkandeomständigheter prövas i samma förvaltningsförfarande. Sålunda prövas ävenomständigheter av jordpolitisk natur av försäljningsmyndigheten, varvid dennahämtar ledning från bestämmelserna i jordförvärvslagen. En enhetlig prövningav delta slag skall ej ske enligt det remitterade förslaget. Den jordpolitiskaprövningen av den statliga försäljningen av jordbmksfasligheter avses i ställetskola göras inom ramen för ett hell annat förvaltningsförfarande, nämligen detsom anvisas av jordförvärv slagen. Detsagda äger motsvarande tillämpning pä försäljning av kyrkliga jordbmksfasligheter,vilken nu äger mm enligt lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord och ianslutning därUll utfärdad förordning (1971:860) om förvaltning av kyrkligjord. Avgörandetom försäljning av statliga eller kyrkliga jordbmksfasligheter skall komma tillstånd fattas i inte ringa omfattning av regeringen, i vissa fall - avseendestatens fastigheter - sedan samtycke inhämtats. Det remitteradeförslaget fömtsätter för att tillståndsprövning skall komma lill stånd att ettförvärv har skett. Regeringen mäste således fatta ett försäljningsbeslut enligtnågon av de författningar som reglerar försäljning av jord varom här är fråga.Eventuellt måsle samtycke inhämtas. Del får antagas altregeringen i en sådan situation för sin egen bedömning av försäljningsärendetgör sig undertättad om till-ständsmyndighetens uppfattning om försäljningenslämplighet från jordpolitisk synpunkt. Denna aspekt kommer sålunda att vägasin i regeringens beslul redan i delta skede. En efterföljandetillståndsprövning enligt jordförvärvslagen blir då endast av formell natur.Regeringen avgör också så- Prop.1978/79:85 . som besvärsmyndighet i sista hand frågor omförvärvstillstånd och skulle alltså komma att få pröva besvär av köparen omdenne förvägrats sådant tillstånd. Även när försäljningen skall beslutas av annan myndighetän regeringen får del antagas att myndigheten, liksom , kommeratt skaffa sig kännedom om tillståndsmyndighetens inställning förvärvel ochta hänsyn till denna vid avgörandet av försäljningsfrågan. Också i detta fallskulle en efterföljande tillståndsprövning framstå som en formalitet. Enligt lagrådets mening talar vad nu sagts för att dennuvarande ordningen beträffande den jordpolitiska prövningen av statensförsäljningar av fast egendom samt kyrkliga försäljningar enligt förordningenom förvallning av kyrklig jord bibehålls. Den jordpolitiska prövningen börsålunda även i fortsättningen ske i försäljningsärendet. Vad angårstatens affärsdrivande verks förvärv av jordbmksfastigheier är det genombestämmelser i instruktionerna för de verk som gör förvärv av någon betydelsesörjt för att dessa i viktigare fall prövas av regeringen ur allmän och jordpoliUsksynpunkt. Kyrkliga förvärv av jordbruksfastighet är underkastade säväl allmänsom jordpolitisk prövning enligt förordningen om förvallning av kyrklig jord.Även denna prövning kan i sisla hand ankomma på regeringen. Enahanda skäl somovan anförts till stöd för bibehållandet av nuvarande försäljningsordningbeträffande statliga och kyrkliga jordbmksfasligheter får anses tala för allgällande ordning för jordpolitisk prövning av förvärv av sådana fastigheter behälls. Vad 1 § andra stycket 3 nuvarande lag innehåller om attförvärvstillstånd ej fordras "om egendom enligt medgivande av regeringenförvärvas för kyrkligt ändamål" torde efter lillkomslen av 1971 årsförordning om förvaltning av kyrklig jord vara överflödigt. Lokutionen bördärför inte medtagas i en ny bestämmelse avseende frihet från förvärvslillståndom förvärvet prövats enligt lagen om förvaltning av kyrklig jord. Beaktas vad lagrådet anförl bör paragrafens tre första punklererhälla följande lydelse: "Förvärvstillslånd enligt I § behövs inte, 1. om egendomen förvärvas från staten eller staten är förvärvare, 2. om förvärvet har prövats enligt lagen (1970:939) omförvaltning av kyrklig jord, 3. om kommun utövar förköpsräll enligt förköpslagen(1967:868)," För den händelse punkl 3 i denna paragraf skulle bibehållas i den i remis sen föreslagna lydelsen bör påpekas atl tvekan kan uppstå om innebörden av ordet kommun i detta sammanhang. Denna term förekommer nämligen i tvä olika betydelser i svensk lagstiftning. I 1 kap. 7 § och 8 kap. 5 § rege ringsformen förstås med kommun säväl primärkommuner som landstings kommuner. I kommunallagen användes kommun enbart i betydelsen pri märkommun och ställs mot landstingskommun. I förta fallel utgör sålunda termen en sammanfattande beteckning för såväl primärkommun som Prop, 1978/79:85 112 landstingskommun,i senare fallel avserden endast primärkommun. Iförevarande paragraf kunde det ligga nära till hands att anta att termen kommunbmkades i den vidare betydelsen, då det förefaller naturligt atl primärkommunoch landsUngskommun behandlas på enahanda sätt vid markförvärv. Av motivenframgår emellertid att endast primärkommuns förvärv är avsedda alt undanlasfrån lillslåndsplikten. Då man kan utgå från att det kommer att stå klart förlandstingskommunerna, att de enligt den nya lagen är pliktiga sökaförvärvstillstånd vid förvärv av jordbmksfastighei, lorde termens tvetydigheti detla fall inte vålla egentlig olägenhet. AlltsedanUllkomsten av lagstiftningen om jordförvärvstillstånd 1945 har gällt attförvärv på exekutiv auktion varit undantagna liilståndstvångel. Ilagrådsremissen föreslås att detta undanlag slopas. Den som förvärvai fasUghetpå exekutiv auktion skall sålunda därefter söka och erhålla förvärvslillståndför att fånget skall bli bestående. 1det svenska fastighetskreditsystemet ingår möjligheten att på exekutiv aukUonförsälja iniecknad fasUghet som ett vikUgi elemeni. Även om sådan auktion, somframgår av lagrädsremissen, mera sällan äger rum beträffande som jordbmksfastigheitaxerad fastighei, ger möjligheten därtiU kredilgivama som erhållit panträttför sina fordringar i fasligheten en yttersta garanti. De kan i sista hand på exekuiivaukUon förvärva fasUghelen, om de vill förhindra att panträtten i fastighetenför deras fordringar helt gär förlorad. Skall fastigheten tas i anspråk föratttäcka en annan fordran som har företrädesrätt, har den som har fordran medsämre rätt tillfälle att vid försäljningen på exekutiv auktion själv ropa infastigheten. SkuUe fastigheten pä aukUonen försäljas till ett pris som ejtäcker denna fordran, förloras panträtten för den i fastigheten. Lagförslagetborttager visserligen icke möjligheten till exekutiv auktion av jordbmksfastighei,men institutets roll i fastighetskreditsyslemet förändras på ett avgörandesätt. Den högstbjudande mister sin ovillkorliga rätt alt efter förvärvelbehålla fasligheten, om hans bud enligt tillständsmyndigheten ligger för högteller annat hinder för förvärvet föreligger. Konsekvenserna av en sådanförändring kan inte överblickas på det föreliggande materialet. Förslaget haruppenbara vådor för fastighelskredilen. Omden på auktionen högstbjudande vägras tillstånd, blir enligt förslaget hansförvärv ogiltigt (13 § första stycket). Som framhålles i lagrådsremissen kandet komma atl ta avsevärd lid innan det blir slutligt avgjort att förvärvetvid auktionen blivit ogiltigt. I detta fall måste en ny auktion anordnas.Förslaget synes i och för sig öppna möjlighet til! en ändlös serie av exekutivaauktioner. Förexekutiv auktion finns detaljerade regler i lagen (1971:494) om exekuUvförsäljning av fast egendom. Vissa av dessa berörs av att förvärv på Prop, 1978/79:85 113 exekutiv auktion underkastas en efterföljandetillståndsprövning. 1 samband med att exekutiv auktion kungörs skall ocksåtillkännages när sammanträde för fördelning av köpeskillingen skall äga mm (20§ första siycket nyssnämnda lag). Dagen för detta sammanträde har betydelse iolika hänseenden. Den skall räknas som tillträdesdag för inroparen (36 § försiastycket). 1 den sakägarförteckning som skall upprältas inför auktionen skallfordringarna tas upp med de belopp lill vilka de beräknas uppgå påtillträdesdagen (27 § första stycket). Senast vid fördelningssammanträdetskall inroparen betala den del av den kontanta köpeskillingen som överstiger eriagdhandpenning (35 § fjärde stycket). Om han inte gör del är inropet ogiltigt (41§ iredje siycket). Fullgör köparen sin betalningsskyldighet får han tillträdafastigheten på tillträdesdagen, och därefter svarar han för de skyldigheter somåligger faslighetens ägare (46 §). Även om auktionen överklagas skallinroparen fullgöra sin betalningsskyldighet. Han får också tillträdafastigheten, såvida inte inhibition har beslutats före tillträdesdagen (48 §).När auktionen har vunnit laga kraft utfärdas köpebrev pä fastigheten (44 §). Vissa regler i utsökningslagen måste också observeras. Vidfördelningssammanträdet skall i princip influtna medel fördelas och utbetalas(145 § nämnda lag). Fördelningen sker i första hand enligt sakägarförteckningen(143 § 1 mom.). Innan auktionen har vunnit laga kraft får dock utbetalning ske endaslefter köparens medgivande eller mot ställande av säkerhet (156 §). 1 avvaktanpå ulbetalning skall influtna medel göras räntebärande i bank (160 §). Som nämnts kan frågan om förvärvstillslånd skall meddelaskomma alt slå öppen under ganska läng tid. I lagrådsremissen fömtsätts attfördelningssammanträdet inte skall hållas förtän tillstånd har lämnats.Däremot redovisas inte hur det skall gå till härvid. Det kan inte gärna komma ifråga atl vid varje auktion på jordbmksfastighei frän början sätta ut fördelnings-sammanträdetoch därmed också tillträdesdagen så långt fram i tiden att utrymme ges för enprövning i sista instans av frågan om förvärvstillstånd. Denexekutionsrättsliga lagstiftningen ger inte någon möjlighel attskjuta fram tidpunkten för fördelningssammanträdet. En sådan möjlighet är ocksåsvär att passa in i systemet. Däremot finns vissa regler om hur man skallförfara då auktionen överklagas. En möjlighet kunde vara all anknyta tilldessa regler. Härigenom skulle bland annat vinnas den fördelen frånborgenärernas synpunkt att den kontanta delen av köpeskillingen betalades senasivid det urspmngligen utsatta fördelningssammanträdet. Delta torde emellertidkräva ändringar i den exekutionsrällsliga lagstiftningen. Härvid aktualiserasockså frågan om del behöver öppnas någon möjlighet alt hindra inroparen frånatt tillträda fastigheten innan tillståndsfrågan är avgjord. En annan fråga blir hur det skall förfaras med eriagdhandpenning, om köpet blir ogiltigt på gmnd av atl förvärvstillslånd intemeddelas. Om inrop 8 1978179. Prop.1978/79:85 114 blir ogilligt på gmnd av atl inroparen inte fullgör sinbetalningsskyldighet senast vid fördelningssammanträdet, skall handpenningentas i anspråk för atl läcka kostnader och annan förlust som orsakas av att köpelinte blir bestående (43 § försäljningslagen). En motsvarande ordning för falldå förvärvstillslånd vägras kan i vissa fall te sig oskälig mol inroparen ochkan minska benägenheten att ropa in jordbmksfasligheter på exekutiv auktion. Omå andra sidan inroparen vid vägrat lillständ alltid berättigas att få tillbakahandpenningen, kan detla gå ul över borgenärerna. Man kan inte heller heltbortse från risken att exekutionen saboteras genom aft nägon som saknar fömtsättningaratt få förvärvslillslånd ropar in fastigheten till ett pris som ligger över vaden seriös köpare är beredd att betala. Det är att märka att överexekutor intekan vägra att godta ett inrop på den gmnden att inroparen inte kan väntas fåförvärvstillstånd. Det är enligt lagrådets mening uppenbart alt en ordninginnebärande att förvärvstillstånd fordras för köp på exekutiv auktion kräver enomfattande översyn av de berörda exekutionsrättsliga reglerna. a. lagen om exekuUv försäljning av fasl egendom och utsökningslagen mästeanpassas till det nya rättsläge som en jordförvärvslag utformad enligtlagrådsremissen skuUe skapa. Åtskilliga remissinstanser har varnat för de praktiskasvårigheterna beträffande en exekutivt försåld fastighets förvaltning ochdagliga tillsyn under hela den tid då oklarhet råder om förvärvet kommer attbestå. Avgörande för departementschefens förslag atl låtatillståndsplikten omfatta förvärv på exekutiv auktion synes vara farhågor föratt den i lagen införda priskontrollen skulle kunna kringgås genom artangeradeexekutiva auktioner. Lagrådet har svårt att bedöma hur stor faran är för ensådan utveckling. Försök att illojalt utnyttja reglema om exekutiva auktionerär dock inte ulan risker. Bland annal kan pekas på de möjligheler som öppnasför iitomstående att fräda in vid budgivningen. Det förefaller vidare intetroligt att ett undantag från priskontrollen vid exekutiva auktioner skulle i någqnmärkbar grad motverka huvudsyftet med denna kontroll, som är att hälla nere denallmänna prisnivån pä jordbmksfasligheter. Med hänsyn till de vittgående och icke överblickbarakonsekvenserna av lagrädsremissens förslag om att föra in förvärven på exekutivaukUon under lillståndstvänget ser lagrådet sig nödsakal att avstyrka detta ochförorda att nuvarande ordning bibehålls. Skulle erfarenheterna ge vid handenatt möjligheten lill försäljning på exekutiv auktion missbmkas på ell sätt somkräver lagstiftarens ingripande, får en närmare utredning göras av vilkamöjligheter som finns atl genom ändrade regler motverka sådant missbmk utanalt allvarligt skada andra behöriga inlressen och hur sådana regler skallinpassas i den exekutionsrättsliga lagstiftningen. Gällande lag innehåller i 12 och 13 §§ utförliga regler omhur det skall förfaras när egendom har ropals in på exekuiiv auktion ochförhållandena är sådana alt förvärvstillstånd skulle ha krävts vid vanligt köp.Förvärva- Prop.1978/79:85 115 ren ges då , i princip två är. för alt återavyttra egendomen om han inte fär tillstånd att behälla den. Tillstånd ges av lantbmksnämndenenligt samma grunder som gäller i fräga om förvärvslillstånd. Iakttarförvärvaren inte sin skyldighet alt avyttra egendomen kan denna säljas påoffentlig auktion. Härvid får egendomen ropas in endast av köpare som har fåttförvärvstillstånd eller inte behöver sådant tillstånd. En tänkbar möjlighel att vid ett bibehållande av gällandeordning minska de olägenheter som departemenischefen berör skulle vara attförkorta den tväärstid som förvärvaren har lill förfogande för alt åler avyttrafastigheten. Lagrådet har inte underiag för att lägga fram något förslag idetta hänseende. Beträffande den närmare utformningen av reglerna omförvärv på exekutiv auktion vill lagrådet i della sammanhang anföra följande.Med hänsyn till syftet med en försäljning på exekutiv auktion bör priskontroliregelni 4 § första stycket 1 inte tillämpas vid prövningen av frägan om förvärvarenskall få behälla egendomen efter inropet. Tillstånd härtill bör med andra ordvägras endast om något annal hinder för förvärvstillstånd föreligger enligtlagen. Vid den auktion som skall hällas om förvärvaren vid uteblivet lillständ intefullgör sin skyldighet att åter avyttra egendomen får som nämnts inrop görasendast av den som har fått förvärvstillstånd eller som inte behöver sådanttillstånd. Eventuellt förvärvstillslånd måste alltså meddelas före auktionen.Eftersom ett förhandstillstånd till förvärv pä auktion inte rimligen kanförenas med föreskrift om visst högsta pris som inte fär överskridas, börundantag även här göras från priskontroliregeln i 4 § första stycket 1. Om jordbmksfastighei har inropals på exekutiv auktion av uUändskmedborgare eller uUändsk juridisk person eller sådan svensk juridisk personsom avses i 2 § lagen (1916: 156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärvafast egendom m. m., blir inte jordförvärvslagens regler om avytt-ringsskyldigheltillämpliga. Sådan persons förvärv skall nämligen inte tillståndsprövas enligtdenna lag. 1 stället gäller motsvarande regler i 7-9 §§ lag. Vidauktion som skall äga rum om förvärvaren inie frivilligt avyttrar egendomeneller får förvärvstillslånd skall enligt 8 § nämnda lag egendomen kunna ropasin bl. a. av den som har fått förvärvstillstånd enligt jordförvärvslagen. Dehär förordade särreglerna om tillstånd till inköp på offentlig auktion enligtjordförvärvslagen bör därför avse också sådan auktion som äger rum enligt 1916års lag. Lagrådet föreslår alltså att till uppräkningen i 2 § fogasföljande punkt: "10. om förvärvet sker genom inrop på exekutivauktion". Motsvarigheter lill 12 och 13 §§ i gällande lag bör tasupp i lagförslaget närmasi före besvärsregeln i 16 §. 1 2 § punkten 5, som innehåller bestämmelser om släktköp.bör göras en hänvisning till den regel om avyttringsskyldighet efter förvärv påexekutiv auktion som föreslås införd i lagen. Detla kan ske genom atl senaredelen Prop.1978/79:85 116 av punkten får följande lydelse: "allt under förutsäitningalt överlåtaren inte är skyldig att avyttra egendomen enligt 16 § eller enligt7 § lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätten atl förvärva fast egendomm. Till den närmare utformningen av de regler som föranledsav vad som har anförts här återkommer lagrådel vid 4, 12 och 16 §§. 3 § Lagrådet: Vid prövning av tillståndsfråga skall enligt denföreslagna lagtexten behovet av rationella företag inom jordbmket, skogsbmkeloch trädgårdsnäringen särskilt beaktas. Den princip vilken man härmed velatuttrycka torde emellertid böra anges klarare. Vad som skall förstås med begreppet rationellt förelag äricke en gång för alla fastslaget. Svaret blir beroende av de riktlinjer förrationaliserings-verksamheten inom de berörda områdena som statsmakiema angivitskola gälla vid varje särskild tidpunkt. Av skäl som redan anförts avråder lagrådet från bmkel avtermen lantbmksföretag i denna lag. I begreppet företag inom jordbmket ingårredan de Irädgårdsförelag som etablerats pä fastigheter vilka taxeras som jordbruksfastighet.Därför skulle nämnandet här av företag inom trädgårdsnäringen framför alltinnebära att tillslåndsmyndigheten skall beakta hur förvärvet av denjordbruksfastighet, varom är fråga, inverkar ocksä pä trädgårdsföretag somdrivs på som annan fastighei taxerad fastighet. Dä en sådan verkan icke tordevara avsedd bör ordel trädgårdsnäringen utgå. Innebörden av lagförslaget fär anses vara att förvärvarenhar en rätt att erhälla tillstånd, om inte något i lagen angivet skäl förvägran föreligger. Det är av vikt atl fastslå att förvärvare har denna rätt. Gmndsatsenbör därför komma till direkl utiryck i lagtexten. Under hänvisning till det anförda föresläs att paragrafenerhåller följande lydelse: "Vid prövning av fråga om förvärvstillstånd skallbeaktas att uppkomsten och utvecklingen av rationella företag inom jordbruketoch skogsbmket främjas. Föreligger i tillslåndsärendel ej sådani skäl till vägransom anges i 4-7 §§, skall förvärvslillstånd lämnas." 4 § Lagrådet: Enligt 4 § första stycket 1 och 2 skall förvärvslUlståndvägras, om köpeskillingen eller annan ersättning inte endast obetydligt översligeregendomens värde med hänsyn till dess avkastning och övriga omständigheterresp. om det kan antas atl förvärvet sker huvudsakligen för kapitalplacering.Vid behandlingen av dessa regler har säväl utredningen och remissin- Prop,1978/79:85 117 stansernasom departementschefen naturligt nog varit inriktade på förvärv av mark som ärav intresse för jordbmket eller skogsbmkel. Syftet med reglerna äruppenbarligen att motverka kraftiga prisstegringar på sädan mark och hindra attden utnyttjas som objekl för kapitalplacering. Bland de fastigheter som ärlaxerade som jordbmksfastighei och därmed faller inom lagens tillämpningsområdefinns emellertid åtskilliga som saknar betydelse för jordbmket eller,skogsbmket.Det är inte klart i vilken mån priskonlrollen och förbudet motkapitalplacering är avsedda att tillämpas även vid förvärv av sådanafastigheter. Enligt utredningensförslag fanns inte nägot utrymme för undanlag frän priskontroliregeln. I sittbelänkande anförde utredningen endast att bestämmelsen borde gälla allaförvärv (1977:93 s. 81). Beträffande förbudel mot förvärv förkapitalplacering ansågs det däremot motiverat att medge undantag om det förelågsärskilda skäl. Som exempel pä ett sådant särskilt skäl anförde utredningen attegendomen saknar intresse för jordbmks- och skogsbmksändamål (s. 82). 1lagrådsremissen har undantaget för fall då särskilda skäl föreligger utvidgatsatt omfatta också priskontroliregeln. Departementschefen anför härom, atl delkan förekomma fall då del kan vara motiverat att ge tillstånd trots att prisetär högt. Som exempel på vad som kan utgöra ett särskilt skäl för undantag frånhuvudregeln nämner han, att fastigheten endast har ringa betydelse frän jordbmks-eller skogsbmkssynpunkt och andra värden är starkt dominerande.