prop · G203141 · 1978-12-31 00:00:00 — Skatten utgårför motorcykel med . om tjänstevikten ej överstiger , med 550 kr.om tjänsleviklen är högre men ej överstiger , med . om tjänsleviklenär och med . i annat fall. generella konsum-lionsskatten höjts från 4 till eller i pålägg från4, 2 till . Med hänsyn till de förtjänster som utredningsförslaget hari olika hänseenden bör det enligt min mening genomföras. Det bör dock ske inomramen för en totalt sett oförändrad beskattning av fordonsförsäljningarna.Detta kan åstadkommas genom en sänkning av bilaccisen för personbilarna, vilkaomfattades av skattehöjningen . I förhållande till prop. 1978/79; 33 böräven motorcyklarna omfattas av sänkningen. Någon exakt beräkning av de mervärdeskatteintäkter somutredningsförslaget skulle tillföra slaten kan knappast göras. Enligl min meningskulle en lämpligt avvägd åtgärd vara alt sänka grundavgiften för personbilarnafrån nuvarande 2; 30 lill 1; . per kg och tilläggsavgiften från 290 kr.till . Skattebeloppen för motorcyklarna bör bestämmas till , 460kr., . En sådan åtgärd motsvarar ett skaltebortfall för bilaccisensdel om drygt 100 milj. kr. räknat på uppbörden av bilaccis för budgetåret1978/79. Jag förordar att ell slopande av undantaget frånmervärdeskatt för begagnade personbilar och begagnade motorcyklar med rätttill avdrag för s. k. fikliv skalt kombineras med en samtidig sänkning av bilacciseni enlighet med vad jag nu har anfört. För att undvika en dubbelbeskattningseffekt böravdragsrätt medges för bilhandelns förvärv av demonstrationsbilar ochtjänstebilar. Dessa bilar beskallas när de senare säljs. Den föreslagnalydelsen av 18 § första stycket 2 täcker även detta fall och innebär altyrkesmässig återförsäljare har avdragsräii för samtliga fordon som anskaffasför den skattepliktiga verksamheten. Vidare bör för att undvika dubbelbeskattning bestämmelserinföras som innebär alt försäljning av personbilar eller motorcyklar inte ansessom yrkesmässig omsättning när säljaren saknat avdragsrätt vid förvärvet avfordonet. Bestämmelser om rätt till avdrag för s. k. fiktiv skattbör tas in i 17 §. Bestämmelserna har mot bakgrund av vad jag lidigare förordaländrats någol i förhållande till förslaget i prop. 1978/79: 33. Bestämmelsernaom bilar och motorcyklar i 8 § 1 1 och 17 § tredje stycket samt i punkl 2 andrastycket av anvisningarna till 2 §, sjunde stycket av anvisningarna till 8 §och första stycket första ledet av anvisningarna till Prop.1978/79:141 77 10§ bör ulgå. Bestämmelsema i punkl 2 av anvisningarna till 2 § om att omsättninginte skall anses föreligga om vara, som ulgör omsättningstillgång, föranvändning i verksamhet som medför skattskyldighet bör även fortsättningsvisbibehållas. Härigenom beskattas t. ex. inte bilhandlaren när han överför en bilfrån lagret av omsättningstillgångar till användning som demonstrationsbileller tjänstebil. Utöver ändringarna i ML krävs också en ändring av beslämmelsernaom skattesatser i 8 § första stycket lagen (1978: 69) om försäljningsskatt påmotorfordon. 2.8Avdragsrätt i vissa fall Densom är skattskyldig och redovisningsskyldig enligt ML har rätt till avdrag förall ingående skall som belastar den skattepliktiga verksamheten. Genom att avdragsräuenär generell uppslår normalt inga kumulativa skatteeffekter. Sådana effekterkan emellertid uppkomma när en eller flera intressenter går samman omexempelvis etl forskningsbolag. Delsamma gäller när ett koncernföretagförlägger exempelvis admi-nistrationsljänsterna i ett särskilt bolag. De kumulativaeffekterna uppstår därför atl skatteplikt inte föreligger för bl. a. dessatjänster. Ulredningen har pekat på möjligheterna atl eliminera de kumulativaeffekterna i sådana fall genom en utvidgning av det skattepliktiga tjänsteområdet.Ulredningen har dock ännu inle varit beredd alt ta ställning till en sådanlösning. Medutgångspunkt i de nu gällande bestämmelserna som ger rörelsedrivande moder-eller dotterförelag inom en koncern rätt till avdrag för ingående skatt som harpåförts fastighetsförvaltande bolag inom koncernen diskuterar utredningenmöjligheterna till att på motsvarande sätt skapa avdragsrätt även för andragemensamma funktioner inom koncernbildningar. Utredningen har funnit detrimligt att koncerner bör tillerkännas oinskränkt avdragsrätt för alla förvärvsom i sak avser en verksamhet som medför skattskyldighet, dvs. förvärv, somskulle ha omfattats av avdragsräuen om de hade gjorts av det koncernbolag somär redovisningsskyldigt enligt ML. Förslaget har vid remissbehandlingen fått eltpositivt mottagande. Jag biträder förslaget. Någraremissinstanser har förordat att förslaget utvidgas till att omfatta ävenandra associationsformer med motsvarande intressegemenskap. Även utredningenhar berört frågan men inte låtit förslaget omfatta annat än koncerner. Jagförutsätter att utredningen i sitt fortsatta arbete närmare överväger vilkamöjligheter som finns atl undanröja de kumulativa skatteeffekterna även i andraassociationsformer och jag är därför inle nu beredd att gå längre än vadutredningen har föreslagil. Ienlighet med det anförda föreslår jag således att i 17 § tas in bestämmelserom att koncernföretag enligt 43 § 3 mom. KL som för verk- Prop.1978/79:141 78 samhet som medför skattskyldighet enligt ML mottar ejskattepliktig tjänst av annat företag i samma koncern, vid sin redovisning avskatt får som ingående skatt räkna skatt som belöper på det andra bolagetsförvärv eller införsel för tillhandahållande av tjänsten. Avdragsräii föreliggerdock endast för det som hade grundat avdragsrätt om det hade köpts av detskattskyldiga företaget. I likhet med vad som gäller enligt de allmännareglerna skall avdragsrätten styrkas av skattedebitering på inköpsfaktura, avräkningsnotaeller motsvarande handling. I de fall internfakturering av tjänsterna inteförekommer bör i stället för faktura eller liknande handling kunna godtashandling som visar hur stor del av den ingående skatten som hänför sig till detskattskyldiga koncernföretaget. Självfallet skall den ingående skatt somavdras hos del skallskyldiga bolagel inte heller betraktas som kostnad hos delej skattskyldiga bolagel. Det får emellertid ankomma på RSV att utfärda kompletterandeanvisningar på denna punkt som tillgodoser såväl praktiska som kontrollmässigaaspekter. 2.8.2 Hyra av personbil m. m. För att schablonmässigt beskatta privat nyttjande avpersonbil som utgör anläggningstillgång i skatlskyldigs verksamhet föreliggeringen avdragsrätt för ingående skatt på anskaffning av personbil. Däremotföreligger full avdragsräii för all ingående skatt på driftkostnaderna. Någonsådan schablonregel finns inte i de fall skattskyldig hyr bil. Används bilenav den skattskyldige eller hans anställda även för privat bruk skall enligt eltav RSV gjorl uttalande skatten delas upp efter skälig grund. Den del sombelöper på privat användning är inte avdragsgill. Denna ordning är enligt ulredningen materiellt riktig mensvårigheter föreligger att på ett otvistigt sätt göra en korrekt uppdelning.Med hänsyn till den stora omfattning som leasingverksamheten har fått inger detlaförhållande enligl utredningen betänkligheter. Av såväl administrativa som konlrolltekniskaskäl förordar utredningen därför att den skattskyldiges avdragsrätt bestäms enliglen klar och entydig schablon. Under åberopande av en av leasingutredningen (K1972: 06) gjord kalkyl anser mervärdeskatteutredningen att avleasingavgiften bör kunna anses motsvara anskaffningskostnaderna för personbilvid likvärdig användning. Utredningen föreslår därför att avdragsrätt skallföreligga generellt för av ingående skatt på hyra av personbil ellermotorcykel som förhyrs för annat ändamål än yrkesmässig återuthyrning. Förslaget har i allmänhet biträtts eller lämnats utanerinran av remissinstansema. Motorbranschens organisationer har dock avstyrktförslaget och ytterligare några instanser har förordat att procenttalet höjseller att schablonen bör kunna genombrytas och avdrag erhållas efter deverkliga förhållandena. Prop.1978/79:141 79 Det principiellt rikliga är enligt min mening att det imervärdeskattehänseende inte skall föreligga någon skillnad mellan köp ochhyra av personbil eller motorcykel. Även med beaktande av kravet på konkurrensneutralitetbör dock visst avkall på en absolut exakthet kunna göras om man härigenom får eltenklare och smidigare system. Jag delar mot denna bakgrund utredningensuppfattning om fördelarna med att införa en schablonregel som begränsaravdragsrätten även i hyresfallen. I samband med riksdagsbehandlingen av den lidigarepropositionen framfördes viss kritik mot schablonregelns omfattning. Medanledning härav har nya överväganden gjorts. Utgångspunkten har liksomtidigare varil all åsiadkomma en i pricip lika stor mervärdeskatlebelastninghos den som köper ett fordon som hos den som hyr elt fordon. För atl åsiadkommadetla bör avdrag inle medges för hela mervärdeskatten på hyresbeloppet. Hurstor reduktionen av avdragei skall vara beror självfallet på vilketanskaffningspris och vilken ränta som beräkningarna grundas på. Vid fullserviceleasingtorde en reduktion av avdraget ge en skälig kvarvarande mervärdeskatlebelastning. De ytterligare beräkningar som gjorts visar dessulom att skillnaden iavdragshänseende mellan fullserviceleasing och finansiell leasing, dvs. därreparationer och underhåll bekostas av den som hyr fordonet, bör vara mindre . Mot bakgrund härav har jag funnil det mest ändamålsenligtatt endast en schablonregel tillämpas för all leasing av fordon och att dennabestäms så atl högst av mervärdeskatten på leasingavgiften blir avdragsgillingående skalt hos den skaltskyldige hyresmannen. Den föreslagna spärregeln torde i flertalet fall vara välägnad att på etl schablonmässigt sätt bestämma rätten till avdrag för ingåendeskatt som hänför sig till hyra av personbil för bruk i verksamhet som medförskallskyldighet. Om däremot ett företag bilar enbart i syfteatt tillhandahålla dem för ägarens eller anställdas privata bruk föreliggergivelvis ingen avdragsräii alls. Någon spärregel är därför inte aktuell fördessa fall. A andra sidan anser jag att om etl förelag hyr in personbilar förbruk i verksamhelen eller för användning som tjänstebil av anställda bör detschablonmässiga avdraget i sin helhet kunna godtas om fordonet i mer än ringaomfattning används för tjänstebruk. Avsikten med schablonen är atl undanröjafördelningsproblem och konlrollsvårigheter. Bestämmelser av nu förordat slag bör tas in i 18 § ianslutning till de beslämmelser som förbjuder avdrag för anskaffning avpersonbil eller motorcykel. Utredningens förslag om ytterligare förenklingar avbestämmelserna som reglerar rätten till avdrag vid blandad verksamhet har intemött några egentliga invändningar vid remissbehandlingen. Förslagen innebärförenklingar för både skattskyldiga och beskattningsmyndigheler och Prop.1978/79:141 80 jag förordar därför alt de genomförs. Ändringarna bör somutredningen har föreslagit göras i 18 § och anvisningarna till 17 §. De nuvarande bestämmelserna om att ränta skall inräknas ibeskattningsvärdet har som utredningen framhållit vållat tillämpningssvårigheter.Utredningens förslag om all räntan skall hållas utanför beskattningsvärdet harallmänt biträtts av remissinstanserna. Detsamma gäller förslaget om atl 20-procenlsregelngörs tillämplig på omsättning av vissa fotografiska kopior. Jag finner ocksåatt utredningens förslag är välgrundade och förordar att ändringar i enlighetmed förslagen görs i 14 § och anvisningarna till 14 §. 2.10 Fastställelse av skatt, m. m. Nuvarande bestämmelser om fastställelse av mervärdeskattsynes allmänl betraktas som etl smidigt och praktiskt led i beskattningsförfaran-det.Utredningen pekar dock på vissa förhållanden som ytterligare kan förbättras.Hit hör bl. a. den ovillkorliga skyldigheten att alltid hänföra upptäcktafelaktigheter i redovisningen till rätt redovisningsperiod. Vidare harutredningen framhållit att termen preliminärt beslut vållat missförstånd ochatt vissa tidsfrister lett tiil att skattskyldig bl. a. försuttitbesvärsmöjligheterna. Utredningen konstaterar att det även i fortsättningen ärofrånkomligt att skatten fortlöpande fastställs för varje redovisningsperiodoch att varje redovisningsperiod i princip är okränkbar. Fel kan dock lätt uppkommai en löpande periodisk skatteredovisning som för flertalet skattskyldigaomfattar en slor mängd transaktioner. Det kan också enligt utredningen varafråga om fel som upptäcks först i samband med siffer-granskning, revision ellerbokslut. Utredningen har vid sin bedömning också funnit att det inte föreliggernågot behov av sådan periodspecifikation i de fall då åtgärd vidtas i fråga omräkenskapsår som redan gått till ända. Åtgärder bör i sådana fall kunna görasför helt år utan uppdelning på de olika redovisningsperioderna. För en sådanändring talar även det samband som finns mellan mervärdeskatten och den årligainkomsttaxeringen. Mervärdeskatten kan påverkas av en vid inkomsttaxeringeninitierad åtgärd och tvärtom. Av nämnda skäl förordar utredningen att i ML införsmöjlighet för skattskyldig att efter räkenskapsårets utgång inkomma med enrättelsedeklaration som omspänner . Denna rättelsedeklaration bör utgörasav en ny deklaration för den sista redovisningsperioden under räkenskapsåret.Genom att fråga är om deklaration gäller automatiskt bestämmelserna ombetalningsskyldighet, skattetillägg, restavgift m. m. Vidare föreslås attlänsstyrelsen i fråga om åtgärd som berör redan av- Prop.1978/79:141 81 slutat räkenskapsår skall kunna vidta åtgärden utan periodisering. Några remissinslanser, som befarar atl möjligheten skallmissbrukas och beskattningen medvetet uppskjutas, förordar att sådan rättelseskall få göras endast av beskattningsmyndigheten. Det övervägande antaletremissinstanser har dock inte framfört några invändningar mot utredningensförslag. Enligt min uppfattning bör utredningens förslag leda tillförenklingar för både skattskyldiga och berörda myndigheter. Mol bakgrund häravlillstyrker jag förslaget med viss inskränkning. Möjligheten att rätta skattför vissl år genom en ny deklaration för den sjätle perioden under årel bör ståöppen endast om rättelsen avser mer än en period. Är det fråga om fel som kanhänföras till en bestämd period bör ny deklaration lämnas för den perioden.Vidare bör sådan rättelse ej heller kunna göras om slutligt beslul harmeddelats för någon av redovisningsperioderna under det aktuellabeskattningsåret. Med hänsyn härtill bör bestämmelserna i 39 § andra stycketkvarstå i princip oförändrade. I likhel med utredningen vill jag betona att denföreslagna lösningen inte får ges den innebörden att skaltskyldig tillåts attuppskjuta rättelse av uppläckta fel i den löpande skalteredovisningen till enrättelsedeklaration i anslutning till bokslutet. Utredningen har vidare för att undanröja vissamissuppfattningar föreslagit att begreppen preliminärt beslul och slutligtbeslut ändras till fastställelsebeslut och särskilt beslut om fastställelse avskatt. Vidare föreslås atl 32 § utformas så att skatten anses fastställd ienlighet med lämnad deklaration eller, om deklaration ej lämnas, till nollkronor. Enligt ulredningen skall skatten automatiskt anses fastställd också idel fall när skattskyldig lämnar ny deklaration. Härutöver skall länsstyrelsenkunna meddela fastställelsebeslut med ändring av tidigare fastställd skatt närnya omständigheter har kommit fram. Utredningen föreslår dessutom vissförlängning av de nu gällande tidsfristerna. Förslagen i denna del har i allmänhet lämnats utanerinran. Några remissinstanser anser dock att en ändring av begreppenpreliminärt och slutligt beslut inte innebär någon förbättring. I ställetbefaras en ökning av antalet felaktiga besvär. Några remissinslanser avstyrkerockså förslaget om övergång till automatiskt fastställd skatt. Enligt dessaskulle förslaget endast leda till en marginell arbetsbesparing hoslänsstyrelserna eftersom deklarationen i många fall inte åtföljs av någonbetalning. Även om betalning sker skall dock restavgift i många fall dessulompåföras. Vid riksdagsbehandlingen av den tidigare propositionenuttalade skat-teutskollet bl. a. att man i avvaktan på resultatet av pågåendeöverväganden rörande övrig konsumtionsbeskattning borde behålla begreppen preliminärtoch slutligt beslut inom mervärdebeskattningen. Reglerna om beslutsförfarandetborde enligt utskottet lämpligen vara så till vida en- 1978/79:141 82 hetliga att man använder samma beslutsbegrepp inommervärdebeskattningen och övrig konsumtionsbeskattning. Mot bakgrund häravförordar jag att begreppen preliminärt och slutligt beslut tills vidarebibehålls. Förslagel om alt fastställd skatt skall ändras automatiskt i vissafall när deklaration lämnas lill bör inle heller genomföras. Delär i dessa fall av värde att genom ett beslut bekräftar mottagandetav deklarationen som ev. avgifter också påförs. Utredningens förslagtill 33 § täcker, med en mindre redaktionell ändring, även detta fall. Den avutredningen föreslagna bestämmelsen i 32 § andra stycket är därför onödig.Vidare bör de nuvarande bestämmelserna i 39 § gälla även i fortsättningen medhänsyn till att jag har förordal all rättelse skall göras endastnär rättelsen avser mer än en redovisningsperiod. Jag anser dock att desärskilda förutsättningarna för avräkning av skatt kan slopas. Ävenbestämmelsen i 46 § andra slyckel bör ulgå. Vidare bör preliminärt beslut kunnameddelas även om beslutet inte innebär ändring av tidigare fastställd skatt.Övriga av utredningen föreslagna ändringar bör genomföras. Vad jag nu har förordat kräver att 31 S upphävs och att3236, 38, 40 och 55 §§ ändras. 2.11 Anstånd med betalning av skatt, m. m. Ulredningen pekar på att avsaknaden i ML av anståndsmöjligheli fall som avses i 49 § 2 mom. uppbördslagen allmänt har uppfattats somotillfredsställande. I likhel med vad utredningen om företagens uppgiftsplikttidigare har föreslagit i betänkandet (SOU 1973; 33) Ränta och restavgift påskatt m. m. föreslår utredningen att sådan anståndsmöjlighel införs också iML. De villkor som enligt uppbördslagen är förbundna med anståndet föreslåsockså gälla mervärdeskatt. Förslaget biträds allmänt av remissinslanserna.Några förordar dock att frågan om ränta skjuls upp med hänsyn till atluppbördslagens räntebestämmelser är utformade på ett taxerings- ochuppbördsförfarande som avsevärt skiljer sig från motsvarande förfarande enligtML. Enligt min uppfattning bör möjligheterna till anstånd medbetalning av skatt utökas på det sätt utredningen har föreslagit. Jag anserdock att ränta t. v. inle skall utgå vid anstånd enligt 49 § uppbördslagen. Restavgiftutgår enligt 47 § ML. Detta bör vara tillräckligt hinder mot att anslåndsbestämmeisernautnyttjas obehörigt, särskilt som anstånd kräver beslut av ivarje enskilt fall. Frågan om ränta i dessa fall bör övervägas i samband medden översyn av restavgift m. m. på mervärdeskalteområdet som haraviserats i bl. a. prop. 1974; 159. I delta sammanhang vill jag ta upp en annan fråga som rörredovis- Prop.1978/79:141 83 ningen av mervärdeskatt. Deklaration skall lämnas senasiden 5 i andra månaden efter utgången av redovisningsperioden. Detta innebär ifråga om redovisningsperioden majjuni alt deklarationen skall lämnas ochskatten betalas . För många företag föreligger svårigheteratt fullgöra deklarationsskyldigheten , vilket kan bero på den egnapersonalens semester eller på svårigheter hos anlitade redovisningsföretag attunder semestertid hjälpa lill med underlag för deklarationen. Jag anser attdessa svårigheter, som kan antas ha förstorats genom tillkomsten av den nyasemesterlagen, bör beaktas på det sättet att den redovisning som skall avgessenast får anstå till . Det finns enligl min meninginle anledning atl tillgripa motsvarande åtgärd när det gäller andraredovisningstider. Del nu berörda anståndet bör regleras i anvisningarna till22 §. Enligt 11 § 9 föreligger inte skatteplikt för kontrolleller analys av prov som har tagits som ett led i läkarundersökning ellersjukvård. Av-siklen med denna bestämmelse har varit att likställa verksamhetsom bedrivs av fristående laboratorier med sjukhus och läkare som utförkontroll eller analys i egen regi. I den praktiska tillämpningen har även kontroll elleranalys av prov som har tagits som ell led i djursjukvård ansetts undantagenfrån skatteplikt. Aktiebolaget har framhållil attden angivna tillämpningen innebär en kostnadsfördyring för den yrkesmässiga uppfödningenoch handeln med djur. Denna fördyring bör undanröjas genom att skattepliktinförs för de nämnda tjänsterna när de avser djur. För egen del kan jag ansluta mig till den uppfattning sombolaget har gett uttryck för. Skatteplikt bör föreligga för avsedda tjänster.Detta bör komma till uttryck i anvisningarna till 11 S. 2.13 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Utredningen har föreslagit atl dess förslag skall träda ikraft vid två olika tidpunkter. Dessutom bör ikraftträdandet förenas medsärskilda övergångsbestämmelser på flera punkter. De materiella ändringarna bör i huvudsak träda i kraft såsnart som möjligt. Detta gäller enligt utredningen bestämmelserna om rätt tillavdrag för fikliv skalt vid förvärv av vara från den som inte är skattskyldigenligt ML. Det gäller också förslagel alt ränta inte längre skall inräknas ibeskattningsvärdet och förslaget om frivillig skattskyldighet för uthyrning av rörelsefastighel. De nya bestämmelserna om tidpunkten för inträde avskattskyldighet, redovisningsskyldighet och avdragsräii liksom bestämmelsernaom uttag Prop.1978/79:141 84 av vara, tjänst på fastighet och annan tjänst bör enligtutredningen träda i kraft tidigast efter det att beslutföreligger. Så anses nödvändig för att bereda länsstyrelserna ochskattskyldiga tid för anpassning till de nya bestämmelserna. Jag delar i princip utredningens uppfattning i denna del.De materiella ändringarna bör träda i kraft . Återståendebestämmelser bör träda i kraft först . Härigenom får bådeskattskyldiga och myndigheter god tid på sig att förbereda övergången till enenda redovisningsmetod m. m. Jag vill erinra om att redovisning enliglfaktureringsmetoden av den som bokför med tillämpning av pärmmetoden förstagången kommer att få ske . Bestämmelsema i 2, 8, 10, 14, 16, 18 och 73 §§, punkt I avanvisningarna till 2 § samt anvisningarna till 5, 8, 10, 11, 14, 17, 19 och 22§§ bör träda i kraft och övriga bestämmelser den 1 januari1981. Av de bestämmelser som träder i kraft börvissa tillämpas först från en senare tidpunkt. Bestämmelserna om byggnad i 2 §första stycket 1 och 18 § andra stycket 2 bör i likhet med övriga bestämmelserom byggnad gälla till dess övergång sker till de nya bestämmelserna om uttagav tjänst på fastighet, dvs. i princip till utgången av . Vidare bör de nya bestämmelserna i 14 § om uttag av tjänsttillämpas först efter utgången av . Detsamma gäller bestämmelsema i 16§ fjärde stycket, i punkt 1 av anvisningarna till 2 § i vad de avser tjänst påegen fastighet eller kost åt personal, i anvisningarna till 5 § i vad de avseringående skatt som har upptagits i faktura samt i anvisningarna till 22 § ivad de avser kortperiodiska bokslut. bör bestämmelsema om bl. a.redovisningsskyldighetens inträde träda i kraft. Detta innebär altskattskyldiga som berörs av förslaget har på sig attförbereda övergången till del nya syslemel. De fordringar och skulder somföreligger bör få redovisas enligt äldre bestämmelser isyfte atl minska eventuella likviditetsproblem. För dem som så vill bör dockmöjlighet finnas att i den första redovisningen efter den 1 januari 1981redovisa utgående skatt på de fordringar och dra av ingående skatt på deskulder som förelåg den . Av de bestämmelser i övrigt som träder i kraft den 1januari 1981 bör de i punkl 2 av anvisningarna till 2 § som avser uttag av varaur verkstadsrörelse och de i 17 § tredje stycket om bilhandelns avdragsrättinte tillämpas efter utgången av juni månad 1979. Detta hänger samman med attövriga ändringar som avser begagnade fordon m. m. bör träda i kraft den 1 juli1979.