prop · G203187 · 1978-12-31 00:00:00 — omhuvudmannaskapet för fjällsäkerheten m.m.; Regeringenföreslår atl aniaga de förslag som har upplagils i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås all ell fjällsäkerhetsråd inrättas som slallig huvudmanför fjällsäkerheten. Vidare föreslås ålgärder avseende information ochutbildning, väderljänsl m. m. i syfte atl ytteriigare förbättra fjällsäkerheten. Prop.1978/79: 187 2 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, . , , Winlher, De , , , ,, Proposition om huvudmannaskapet for fjällsäkerheten m. m. Med slöd av regeringens bemyndigande den 9 mars 1978lillkallades en särskild sakkunnig' med uppdrag atl utreda frågan omhuvudmannaskapei för fjällsäkerhelen m. m. (Jo 1978: 02). Den sakkunnige antognamnet tjäll-säkerhetsuiredningen. avlämnade utredningenbelänkandet (Ds Jo 1978: 7) Huvudmannaskapet för fjällsäkerhelen m. m.Betänkandet bör fogas till regeringsprolokollel i detta ärende som bilaga I. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetls avrikspolisstyrelsen, överbefälhavaren, , meteorologiska ochhydrologiska institut (), luftfartsverket, statskontoret,(), , lantbruksslyrelsen,, beredningen för samordning av statens insaiser förturism och rekreation (rekreationsberedningen), , arbetsmarknadsslyrelsen(AMS), statens lantmäteriverk, domänverket, vidTekniska högskolan i , turistråd, länsstyrelserna i ,, och , . , radio,, , Svenska fjällklubben. , Svenska turistföreningens färdledarklubb samt . En sammanställning av remissyttrandena bör fogas lillregeringsprolokollel i delta ärende som bilaga 2. Prop.1978/79:187 3 Fjällräddning och OäUsäkerhel är två skilda begrepp.Fjällräddning är den verksamhei som påbörjas då en olyckshändelse konslaleralseller befaras ha skell. Med fjällsäkerhet förstås framför allt den förebyggandeverksamhei som syttar lill all i göriigaste män begränsa olycksriskerna ifjällvärlden. Ansvarei för fjällräddningsverksamhelen ligger hos polisen, medandet hillills inte funnits någon klar ansvarsfördelning förfjällsäker-hetsverksamhelen. tlerlal myndigheler och organisaiioner arbetarsäledes samlidigt med fjällsäkerhelsfrågor. 1 anslutning tillfjällräddningsljänsten bedriver polisen ell omfattande arbele som inriklas påfjällsäkerhelen. Även stålens naturvärdsverk arbeiar med fjällsäkerhelsfrågor,företrädesvis som huvudman för del statliga ledsystemet. Vidare är och engagerade i tjällsäkerhelsarbeiel, huvudsakligengenom informaiions- och utbildningsinsatser. I vissa fall har ocksålänsstyrelserna vidtagit särskilda ålgärder för fjällsäkerhelen. Ulredningen konslalerar inledningsvis alt samhällets ochandra inlres-senlers insaiser för fjällsäkerhet och fjällräddning f. n. åromfatlande och ändamålsenliga, präglade av stark ansvarskänsla och kunnighetoch atl de i väsentliga avseenden lillgodoser sill syfte. Vissa förbällringarav Qällsä-kerhelen bör emellerlid genomföras. Vad som främsi erfordras är eneffektiv samordning och en ökad samverkan på grundval av en klarare ansvars-och arbetsfördelning. Enligt utredningen behövs vidare ökade resurser förinformaiion och uibildning saml för förbättrad väderljänsl. Utredningen anserockså atl del är angelägel all en framtida fjällsäkerhets-organisalionfortlöpande anpassas till ell sannolikt ökande turislintresse för Oällvärlden.Detta bör gälla organisationens resurser säväl kvantitativt som kvalitativt. Utredningen påpekar vidare den stora betydelse denmänskliga faktorn har för resultatet av fjällsäkerhetsarbetet. Utredningen slärfasl atl del i försia hand ankommer på den enskilde själv all svara för sinsäkerhei i fjällen. Samhällel mäsle emellerlid ta ansvar för alt den enskildeblir informerad om sitl personliga ansvar och vad detla innebär. Jag kan för egen del instämma i ulredningens konstaterandeatt de ålgärder som genomförs för all vidmaklhålla och förbättrafjällsäkerhelen i stora drag tillgodoser sill syfie. Frän ell flertal hållgörs omfatlande och ändamålsenliga insaiser. Dessa insatser bör också bildagrundvalen i del fortsatia fjällsäkerhelsarbetei. De åtgärderjag i det följandekommer att föreslå motiveras främst av behovei av en ökad samverkan mellanintressenterna inom fjällsäkerhetens område. Vissa slandardhöjande åtgärderinom olika delområden i fjällsäkerhelen är emellertid också nödvändiga. Prop.1978/79:187 4 Liksom flertalet remissinsianser kanjag instämma iulredningens påpekande all den mänskliga faklom har en avgörande betydelse förresullalei av fjällsäkerhelsarbetei. Någon absolut säkerhei för de personer somvislas i fjällvärlden - framför allt vinterlid - gär av naturliga skäl inle atlåstadkomma ulan synnerligen restriktiva åtgärder vad avser rörelsefriheten.Genom atl bl. a. informera den enskilde om dennes personliga ansvar kanemellerlid enligt min mening samhällel i samarbele med de ideellaorganisationerna skapa bälire förutsättningar för en säker vistelse i fjällen.Inte minst med hänsyn till en väntad ökning av luristströmmen lill den svenskafjällväiIden är sädana insaiser för en ökad fjällsäkerhet motiverade. 2.2 Huvudmannaskapet för rjällsäkerheten Ulredningen anser del angelägel all ett otvelydigihuvudmannaskap kommer lill stånd för fjällsäkerheten och att en klar fördelningav ansvarsområden och arbetsuppgifter sker mellan huvudmannen och övriga cenlrala,regionala och lokala organ, som bör ha del i ansvaret för fjällsäkerheten.Ulredningen menar atl huvudmannen i främsta rummet skall ha en initierande ochsamordnande funktion. Utredningen för fram två allernaliva möjligheler atllösa frågan om huvudmannaskapet. 1 alternativ 1 uppdras huvudmannaskapet åtstatens naturvårdsverk, varvid samverkan med andra intressenter sker genom enrådgivande samverkansgrupp. Detta alternativ förordas av den särskildeuiredaren och två av ulredningens nio experter. Enligtalternativ 2 tillskapas ett frislående fjällsäkerhetsråd som huvudman, vari deolika intressenterna i fjällsäkerhelsarbetei bereds plals. 1fjällsäkerhelsrådet bör enligt ulredningen följande myndigheter och organisationeringå, nämligen , , naturvärdsverkel, vars generaldirektörbör vara ordförande, , och . Rådels kanslifunktion bör knytas lill nalurvårdsverket.Utredningens sju övriga experter förordar delta alternativ. Som motiv föralternativ 1 framförs i huvudsak kostnadsskäl och angelägenhelen av atl inleskapa nya inslanser utan främst utnyttja befintliga myndigheler. Som motiv föralternativ 2 anförs främst alt ell fjällsäkerhelsråd med likvärdigaintressenier blir ett mera flexibell organ, som med siörre effekliviiel kanfullgöra sin uppgift. Utredningen beräknar kostnaderna för huvudmannensadministration till . I detla belopp ingår en tjänst somhandläggare. Utredningen föreslår följande centrala ansvars- ocharbetsfördelning. Huvudansvarig för samordning och samverkan samt förinformation och utbildning bör huvudmannen vara, dvs. Huvudansvarig för leder med anslutandeanordningar och anläggningar bör vara. Prop.1978/79:187 5 svara för samband och samordning med fjällräddningen. SMHIföreslås vara huvudman för väderijänsten inkl. klimatologisk forskning omfrämst snö- och lavinförhållanden. För utfuslhihg.sfrågor bör F|-iluftsfrämjandetvara huvudansvarig. Utredningen föreslär vidare att länsstyrelserna i de fyrafjällänen fär till uppgifi all regionall ansvara för samordning och samverkanavseende fjällsäkerhelen. Länssiyrelsen bör själv fä avgöra var inomlänsslyrelsens organisaiion den angivna uppgiften skall handhas, vilkamyndigheler och organisationer osv. den närmasi bör omfatta och i vilka formerden bör genomföras. Slutligen anser ulredningen all kommunerna inomfjällregionen bör samordna del lokala fjällsäkerhelsarbetei. Delta bör skeantingen genom befintliga organ eller genom en särskilt bildadfjällsäkerheiskommillé. Del råder delade meningar bland remissinsianserna om hurhuvudman-naskapsfrägan bör lösas. Mot bakgrund äv kravel på en fast förankringav huvudmannaskapei i en myndighei föredrar ca en tredjedel av remissinstansernaalternativ 1. Detla alternativ anses också vara det mest fördelaktiga ureffektivitets- och kostnadssynpunkt. En knapp tredjedel av remissinstansernaanser emellertid atl alternativ 2 är att föredra, framför allt mot bakgrund avde ideella organisalionernas intressen och krav samt del faklum atl huvudmannenskall verka genom sina intressenter. För egendel anser jag alt det finns ell klart behov av ett fastställt huvudmannaskapför fjällsäkerhelen. Genom tillkomsten av en central instans för dessa frägorbör del vara möjligt alt få lill ständ en bältre samverkan mellan olikaintressenter. Vidare kan fördelningen av arbetsuppgifter mellan dessa görasmer effektiv. Alt en huvudman utses får emellerlid inle innebära all ansvar,planering och verkställighet flyttas över från intressenterna till huvudmannen.Liksom utredningen anserjag att huvudmannen främsi bör ha en initierande ochsamordnande funktion. Jag förordar därför atl ett fristående fjällsäkerhetsrådsnarast inrättas med uppgifi all vara sädan huvudman. Genom en sädan lösningblir de intressenter som arbetar med fjällsäkerhelsfrågor även ifortsätiningen jämbördiga. Likaledes blir de olika intresseområdena av likastor betydelse. Med lanke på all så speciella förhållanden föreligger, i ochmed atl flera frivilliga organisaiioner av folkrörelsekarakiär redan i dagarbetar med fjällsäkerhelsfrågor, är del angelägel att del posiliva iniresseför fjällsäkerhetsfrågor som finns i de frivilliga organisationerna kanbibehållas. Vidare bör enligt min mening ett frislående fjällsäkerhelsråd medlikvärdiga iniressenler kunna verka i mindre byråkraliska former och med enstörte effektivitet fördela och samordna arbetsuppgifter på olika områden. Tillkomstenav ett tjällsäkerhetsråd innebär också all funktionens belydelse ochspecialitet markeras. I avvaktan på resultatet av den uiredning angående bl.a. administrationen av den statliga rekreationspolitiken, somjag inom kortämnar begära regeringens bemyndigande att tillsätta, bör fjällsäkerhetsrådettills vidare vara direkt underställt regeringen. Prop.1978/79:187 6 I fjällsäkerhetsrädel bör ingå representanter förrikspolisstyrelsen, , . Svenska samernas riksförbund.Svenska turistföreningen och Friluflsfrämjandel. Trois angelägenheten av allbegränsa antalet ledamöier i rädel anser jag liksom vissa remissinstanser alten representant för varje fjällan bör ingå i rådel. Detta moliveras främst avbehovet av all binda samman cenlralt och regionalt ansvar. Det ankommer påregeringen att besluta om rådets sammansättning. Fjällsäkerhetsrädel bör främsi ha ansvaret församordningen av de olika verksamheier som ingär i fjällsäkerhelsarbetei. Delinnebär alt och även forlsällningsvis börha ansvar för del Slailiga ledsyslemel resp. sambanilsmedlen. bör av sammaskäl även i fortsättningen sköta vädertjänsten i fjällvärlden. När det gällersamordningsfrågorna är det särskilt angeläget all en effekliv samverkan skermed polisens fjällräddningsorganisation. Fjällsäkerhetsrädel bör vidare kunna initiera vissainformaiions- och utbildningsinsatser. Jag föruisätter emellerlid all sädanainsatser från rådets sida inle skall föranleda de ideella organisationerna m.fl. att i motsvarande omfattning minska sin informaiions- ochulbildningsverksamhel på fjällsäkerhetens område. De ålgärder somfjällsäkerhelsrådel kan vidla inom ramen för sina resurser bör sälundakomplellera och förstärka den verksamhei i övrigi som bedrivs på delta område.Till utrustningsfrågorna återkommerjag i del följande. Ulredningen har beräknal kostnaderna för huvudmannensadministration till . Enligt min mening är det angelägel atlkostnaderna för administrationen begränsas så långt som möjligt. Jag utgårockså från atl de myndigheter och organisationer som ingår ifjällsäkerhelsrådet skall kunna ulföra det särskilda beredningsarbete sombehövs för rådel. 1 den män rådet behöver anlila särskild uiredningskapacitelm. m. bör sådana tjänster kunna köpas frän I.ex. Kostnaderna för fjällsäkerhetsrådets administration och deulgifter jag kommer att föreslå för fjällsäkerhetsarbetei i övrigt böranvisas över anslagel Stöd lill idrotten: Anläggningssiöd m.m. under tionde huvudtiteln.Förslagen föranleder ingen ändring av den medelsberäkning för budgetåret1979/80 som jag har redovisat i 1979 ärs budgetproposition (prop. 1978/79: 100bil. 13 s. 139). Del är enligt min mening ocksä angelägel attfjällsäkerhelsarbetei fär en fasl förankring i regionala och lokala organ.Genom atl berörda länsstyrelser är förelrädda i fjällsäkerhetsrädel börförutsättningar skapas för en samordning och samverkan även på det regionalaplanet. Det fär ankomma på fjällsäkerhelsrådel all ange vissa riktlinjer förhur fjällsäkerhelsarbetei kan bedrivas inom länen. Medel för denna verksamheihar jag bedömt kunna bli lillgodoselt inom befintliga ramar. Vad belräffar fjällsäkerhetsarbelel på det lokala planetär det angelägel Prop.1978/79:187 7 att fjällkommunerna engagerar sig i della arbele. Det böräven här ankomma pä fjällsäkerhelsrådel all ge vissa allmänna räd för hurtjällsäkerhelsarbeiel kan bedrivas i kommunerna. 2.3 Information och utbildning Ulredningen anser atl information och utbildning mäsle gesen betydande roll i fjällsäkerhelsarbetei. En kraftig förstärkning ochvidgning av pågående arbele erfordras. Informationsåtgärderna bör i principsällas in redan på lurislens hemort och sedan kompletteras i fjällomrädel.Informa-tionens innehall mäsle vidare anpassas till erfarenheterna av olyckoroch allvarliga olyckslillbud i fjällvärlden. Det förutsätis att huvudmannen vidtarerforderliga åtgärder i della avseende. Ulredningen päpekar all ell fierlal informationsvägar stårtill buds och bör utnyttjas. Enligt utredningen ärdet viktigt attinformationsverksamheten samordnas och genomförs i nära och forllöpandesamverkan främsi mellan de olika fjällsäkerheisintressenierna men ocksäaktuella rese- och turistorganisationer m.fl. Huvudmannen har härvidlag enbetydelsefull roll. Som en försia ålgärd föreslär ulredningen atl enfjällsäkerhetskampanj -baserad på den pågående verksamheien hosfjällsäkerheisintressenierna -kommer lill stånd under budgetåren 1978/79 och1979/80. Kosinaderna beräknas lill . del försia ärel och 400000 kr.del andra. Nuvarande utbildning i fjällsäkerhelsfrågor är enligiutredningen lämplig som grund för den fortsatta verksamheten. Del är dockönskvärl atl den utbildning som sker genom de ideella organisalionernas försorgutvidgas. Vidare bör åtgärder för atl underlätta och förbättra skolornasutbildning avseende fjällsäkerhelsfrågor genomföras. Enligt utredningen ärbälire fjällkunskap hos den personal som producerar, marknadsför och säljerresor lill fjällen eflerslrävansvärd. Reklamen ger ofia en alltför"glättad" bild av fjällen. Ulredningen tar under hänvisning till pågående utredningbl.a. inom Umeä högskoleregion inte ställning till frågan om samhällel bör ätasig ansvarei för uibildning av kvalificerade färdledare m. fl.Slällningslagandet bör enligi utredningen ankomma på huvudmannen förfjällsäkerheten. I syfte att erhälla en förbätirad ulbildnings- ochinformationsverksamhet föreslår utredningen all bidragen som utgär överstatsbudgeten till och Friluflsfrämjandel försiärks.Ulredningen beräknar alt en höjning med . är nödvändig för att dessaorganisationer pä ell meningsfulll sätt skall kunna öka sina insatser påfjällsäkerhetens område. Ulredningen pekar på att en viktig del av den informaiionsom är betydelsefull för fjällsäkerhelen förmedlas genom kartor. En översiktöver nulägel beträffande säväl allmänna kartor som särtryck och specialkartor Prop.1978/79:187 8 visar en fortsatt utveckling för all än bättre tillgodoseskilda krav. Enligt utredningen bör del emellertid krävas att samtligakartor över fjällregionen bältre än f n. hålls akluella. Huvudmannen förutsätts verka härför. Utredningen framhållervidare atl erfarenhelerna visar att del föreligger ell väseniligi ökal behov avall den lopografiska kartans fjällkarleblad innehåller en mera omfattande ochlättillgänglig information beträffande fjäll- och fjällsäkerhetsför-hällandenän de f. n. har. föreslås få i uppdrag alt utredamöjligheterna lill en sädan förbättrad fjäll- och fjällsäkerhetsinformation.Huvudmannen förutsätts medverka vid utredning och evenluella försök. Vad beträffar ändamålsenlig utrustning för Ijällbruk menarutredningen atl det rikliga utbud som finns på den svenska marknaden varierarbetydligt kvaliletsmässigl. Vidare är konsumenten ofta okunnig om erforderligoch lämplig utrustning för fjällbruk, varför ökade informalionsinsalser ärnödvändiga. Enligi Ulredningen föreligger också behov av att särskiltpröva frilufis-utruslning som har belydelse från fjällsäkerhetssynpunkt. Envidareutveckling bör ske av den verksamhet som Friluftsfrämjandetsulrustnings-kommilté bedriver. Ulredningen föreslår sålunda alt en allsidiglsammansatl testgrupp bör få lill uppgifi att pröva sådan utrustning ochulfärda rekommendalioner om produkters användbarhet för fjällbruk. Testgruppenbör knylas till . Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak ulredningensprioriiering av informations- och utbildningsfrågorna. Flertalet instanserframhåller det angelägna i all de ideella organisationerna tillförs ytterligareresurser. Somjag har framhållit i det föregående bör del vara en samhällsuppgiftall informera fjällbesökaren om de risker som kan vara förenade med enfjällvislelse. Liksom remissinsianserna kan jag sålunda för egen del instämmai utredningens synpunkt all informaiion och utbildning måste ges en betydanderoll i fjällsäkerhetsarbetet. Alt förbättra informationen och Ulbildningenmäste därför bli en av fjällsäkerhetsrådets viktigaste arbetsuppgifter. Denfortsatta utbildnings- och informationsverksamheten förutsätter emellertid atlrådet närmare undersöker informationsbehovet, inkl. en kartläggning avinträffade olyckor och allvarliga olyckslillbud. Vidare mäsle rådel söka finnade lämpligaste informationskanalerna. Ett samarbete med turistrådtorde i delta sammanhang vara särskilt värdefullt. Vad beträffar utbildning av färdledare m.fl. är detangeläget att fjällsäkerhetsrådet följer pågående diskussioner och, om såbedöms lämpligt, tar egna initiativ för atl främja utvecklingen pä området. Den informationskampanj avseende fjällsäkerhel som medstatliga medel har genomförts av ochFriluftsfrämjandet under innevarande vintersäsong bör utvärderas avfjällsäkerhelsrådel. Resultatet av denna ulvärdering bör kunna ge vägledningom hur 1978/79: 187 9 disponibla medel skall användas för att bästtillfredsställa informationsbehovet. För informations- och ulbildningsinsalser m. m. beräknarjag att ett belopp om . behöver ställas till fjällsäkerhetsrådetsförfogande. Delar av della belopp kan bl. a. användas för bidrag till speciellainformations- och utbildningsprojekt som utförs av Svenska turistföreningen.Friluftsfrämjandet eller andra organisaiioner som bedriverfjällsäkerhelsar-bete. Vidare bör ett mindre bidrag kunna ulgä till detregionala fjällsäkerhelsarbetei samt i förekommande fall lill vissa mindreforskningsprojekt med syfte att förbättra fjällsäkerheten. Det bör ankomma påregeringen atl avgöra bidragens storlek liksom villkoren för desamma. Vad belräffar karlproduktionen förutsätier jag atllantmäteriverket -såsom verket också framhållil i sill remissvar - tillsammansmed fjällsäkerhelsrådet söker skapa förutsättningar för en förbättradfjällsäkerhetsinformation på fjällkartorna. Friluftsfrämjandethar erfarenhel av att bedöma vilken utrustning som är lämplig vidolika friluftsaktiviteter. Genom sitt stora kunnande pä området harorganisationen verksamt bidragit till atl ge allmänheten bätire kunskap omfrilufisutrustning. Liksom nalurvårdsverkel, , iJämtlands län och ifrågasätter jag emellerlid omdel är möjligl atl låla Friluflsfrämjandel få ett formelll ansvar förprovning, rådgivning m. m. beträffande den personliga fjällutmslningen. Ensådan konstruktion kräver dels all lill vissa delar fårslatus som myndighet, dels atl utrustning för fjällbruk avgränsas frän annanfritidsutrustning. Då enligt sin instruktion har att bevakamarknadens utbud av varor och tjänsier är det enligt min mening nalurligl och iöverensstämmelse med kravet pä myndighetsansvar all detla ansvar ävenfortsättningsvis omfattar utrustning för fjällbruk. Någon förändring börsåledes inle komma lill stånd. Självfallet bör den erfarenhet som finns hosFriluflsfrämjandel även utnyttjas. Jag förutsätter därför attkonsumentverket samråder med säväl gällsäkerhelsrådel som Friluftsfrämjandetoch andra organisationer om lämpliga ålgärder för att uppräuhälla en effektivbevakning av denna marknad. Ulredningen konslalerar all för röriigl friluftsliv ochturism har vandringsledsystemet med dess anordningar och anläggningar storbelydelse för fjällvärldens utnyttjande. Ledsystemet är därför också avväsentlig belydelse för fjällsäkerhelen. Mot bakgrund härav anser ulredningenatl en av de främsta ålgärderna för atl långsiktigt främja fjällsäkerhelen äratt ledsystemet underhålls, förbättras och kompletteras. Det är sålunda angelägetatt statsmakternas medelstilldelning för underhållet av fjällederna ger Prop.1978/79:187 10 utrymme för erforderliga ätgärder. Detla förutsätter höjdaanslag för ändamålet. En väsenilig ulökning av antalet övernattningsslugor,raststugor och vindskydd bedömde nalurvårdsverkel som erforderlig i sittförslag till ledsyslem i fjällvärlden under statligt huvudmannaskap. Dennafräga bör enligt ulredningen närmare prövas av huvudmannen, varefter förslagkan lämnas lill regeringen. Vidare föreligger enligt ulredningens mening behov av ensuccessiv utbyggnad av de olika slagen av fjällanläggningar. Med hänsyn lilldessa anläggningars belydelse frän fjällsäkerhetssynpunkt och kravet pä ekonomiskaresurser bör slalen liksom i fräga om fjällederna och deras anordningar svaraför planering och invesleringar i nyanläggningar samt upprustning. Sannoliktkrävs även bidrag lill driftkostnaderna. Utredningen konstalerar att del är betydelsefullt att entillfredsställande samordning av utbyggnaden av leder och anläggningar m. m.sker i fjällområdet. För atl denna samordning skall kunna genomföras på elleffektivt säll föreslår ulredningen all länsstyrelserna blirlillslåndsmyndighet för all ledutbyggnad i fjällomrädel. Vissa lekniska förbätlringar av bl.a. vinterlederna synesenligt utredningens mening erforderliga. Kostnaderna härföruppskattas till ca 0,8 milj. kr. Ulredningen konslalerar slutligen att erfarenheterna av des.k. fjällpatrullernas verksamhei inom Norrbollens län är goda.Försöksverksamhelen bör därför ulslräckas lill minsl ytterligare ell län.Utredningen menar att vissa försök med användning av vapenfria ijänsleplikligai fjällpalrul-lerna bör kunna ske. Flertalet remissinsianser underslryker utredningenskonstaterande alt del är väseniligt för fjällsäkerhelen att ledsyslemelunderhålls, förbättras och kompletteras. En tillståndsprövning för allanytillkommande leder framhålls som angelägen från flertalet häll. För egen del kan jag insiämma i ulredningens ochremissinstansernas uppfattning atl ökade insaiser för att förbättra ledsystemetär en av de viktigaste ålgärderna för atl långsikligl främja fjällsäkerhelen.Nalurvårdsverket har fr.o. m. den ansvaret för vandringslederna ifjällen. För deras sköisel och underhåll har under innevarande budgelåranvisats 2 milj. kr. Jag anser därmed all goda förutsättningar skapals för entillfredsställande standard på ledsyslemel och dess anordningar. Jag ulgårvidare frän - liksom jag framhållit i prop. 1978/79: 100 (bil. 13 s. 139) - atlupprustning och utbyggnad av vandringsleder liksom i stor ulsiräckningskall kunna ulföras som beredskapsarbeten. Ulredningens förslag atl länsstyrelserna bör blilillståndsmyndighei för all ledulbyggnad i fjällområdet har fält ett posilivtmottagande av remissinstanserna. Ävenjag anser del angeliigel alt utbyggnadenav leder samordnas, som ledernas framlida skötsel och underhållsäkerställs. 1978/79:187 11