prop · G203180 · 1978-12-31 00:00:00 — Ungefären fjärdedel av elevema på lågstadiet går i skolanläggningar som innehållerbåde låg-, mellan- och högstadium. 1 dessa full finns därför lillgång tillhemkunskapslokaler. Under 1950-lalel kunde hemkunskaps-rum dessulom förekommuäven på låg- och mellanstadieskolor. 1 skolor byggda på den liden bör deldärför finnas lillgång till lämpliga lokaler. Med dessa undanlag saknasemellertid speciella ulrymmen. Denförsöksverksamhel, som ägl rum bl.a. i , visar dock all goda lösningar kanåsladkommas genom enkla arrangemang inom befinlliga lokaler. De moment inomhemkunskapen, som förläggs till lågstadiet, måste dessulom anpassas efter demöjligheter som kan erbjudas. Genom all skolslyrelsen kan beslula atl förläggahemkunskapsmomenl lill mellansladiet blir del möjligt atl ytterligare anpassaverksamheien efter lokala förutsättningar. Elevemai framför allt de lägre åldrarna är för sin begreppsbildning beroende av allhandskas med konkrela föremål. Den skapande verksamhei, som ulgör en så siordel av innehållet i förskolan, får inte uvbrytus i grundskolan.Försöksverksamhel med undervisning i orienteringsämnen förlagd tillslöjdinslilutionerna i årskurserna 1 och 2 med lärarlag beslående avlågstadie-, slöjd- och lextillärare har pågålt under , bl.a. iLund. TCO föreslår ell reguljärt införande av lärarlag i avsikt atl förslärkalågstadiets arbete i konkretiserande riklning. Förslageianknyter väl både lill önskemålel all underiäUa övergången mellan förskola ochlågstadium och lill strävan efter pruktisku arbetsför- Prop.1978/79:180 39 mer.Skiftande anvisningar om lokalemas storlek och utformning har under årens loppgällt för slöjdlokaler i rena lågstadie- eller låg- och mellanstadieskolor.Omfattningen av arbetet i slöjdlokaler bör därför inte bindas av ett exaklantal lektioner utöver de två som är upptagna i limplanen (i nuvarande timplanför årskurs 3). 1anmärkning till timplanen bör dock anges att, utöver timplanens ,slöjdmomeni dessutom förutsätts ingå i orienteringsämnen på lågstadiet. Jagräknar med alt lärarfrågan kan lösas bl.a. genom ett samarbele i arbetslag. Jagbiträder SÖ:s förslag aU teckning skall ingå i orienteringsämnena pålågstadiet. SÖhar föreslagU ulökad tid för gymnastik på lågstadiet. 1 gengäld skulle tid förorienteringsämnen minska . Införandetav fria aktiviteter på mellanstadiet medför emellertid minskad lid förorienleringssloff De utökade praktiska inslagen i form av hemkunskap och slöjdsomjag föreslagit ställer också anspråk på tid. Jag är därför inte beredd altbiträda SÖ:s förslag om minskad lid för orienteringsämnen och ulökad lid förgymnastik. SlA-ulredningen föreslogalt man vid en läroplansrevision borde ompröva mängden timplanebundnaaktiviteter på mellanstadiet. Bakgrunden till förslaget var atl elevema påmellanstadiet har fler lektioner än på något annal stadium. Enligt utredningenborde del vara möjligt atl ge en lill av de fasta aktivitetemaskursinnehåll en mer fri utformning. Förslaget tillstyrktes av en enhälligremissopinion. 1 propositionen 1975/76:39 (s. 257) förordades atlmellanstadiets timplan minskades med två lill i varje årskurs.Riksdagen fann för sin del (UbU 1975/76:30, rskr 1975/76:347) aU behandlingenav frågan borde vara förutsättningslös vid en läroplansöversyn. SÖföreslår en minskning av mellanstadiets timplan för atlbereda utrymme för andra akliviieier under skoldagen. SÖ menar, liksomlidigare SlA-ulredningen, att det just på mellanstadiet finns särskilda skälför att komplettera lektioner med fria aktiviteter. Förslaget tillstyrks ävennu av en så gott som enhällig remissopinion. Enviktig aspekt vid bedömningen av förslaget framgår dock inte klart av SÖ:sförslag. Då antalet lektioner minskas med sex, minskas också lärarnasIjänstgöringsunderlag. SÖ föreslår därför atl motsvarande lära rtimtal får ingåi förstärkningsresursen. SÖ menar också att detta möjliggör indelning i mindregrupper. Försiärkningsresursenbestår emellertid av två delar. Den ena delen rör undervisningsinsatser (0,466lärarveckotimmar per elev), den andra övrig verksamhei under skoldagen (0,087lärarveckofimmar per elev). Efiersom SÖ använder uttryckel lärartimtal och inteheller redovisar något minskat underiag för lärartjänsler måsle man ha avsellen överföring lill kvoldelen 0,466, som möjliggör just gruppdelningar och somär reserverad för lärarin- Prop.1978/79:180 40 TCO, som tillstyrker förslugel. utgår från ulllärurnas anslällnings-irygghel därmed är guranterad. TCO:s lillslyrkun vilur pådennu förutsättning. Insatserna under de frigjorda sex veckotimmurnu måste dåfinunsieras på unnul sätl såvida inte kommunemu förkorlur skoldugen, vilkelinle vuril SÖ:s avsikl med förslaget. SÖ har inle redovisat någon kosinad för vare sig kommuneller slal. Kostnaderna kan dock inte täckas ur de per elevsom utgår då en kommun inför samlad skoldag. Detla slöd ulgår redan lill kommunersom har samlad skoldag på mellunsiudiel och kan inle läcka äiaganden underyiierligare sex veckolimmar. Del bör observeras all omfatiningen av denföreslagna verksamheien är lika stor som för det lidigare frill valda arbelelpå högstadiet. Enligt min mening kan kommunerna inte åläggas alt svaraför kostnader i denna storleksordning. Såvida stödel skall bäras av staienskulle del innebära en ökning av kvotdelen 0,087. vilken inte får användas förundervisningsinsalser. Kosinaden kan beräknas lill drygt 95 milj. kr. inkl. koslnaderför arbetsgivaravgifter och lönekoslnadspålägg. Denna kostnad och behovei avandra kostnadskrävande insatser för en ny läroplan måsle vägas in vidbedömningen av förslaget. En annan aspekt av förslaget som måste tillmätas storbelydelse är de timplunemässiga konsekvenserna. Jag har lidigare pekat påbehovet av en grundlig färdighetsträning och en befästnalurvetenskapligt-teknisk orientering. Den föreslagna minskningen avlimplaneiiden med så myckel som måste vägas mol detla. Som SÖ och flertalet remissinsianser framfört finns detsärskilda skäl att ge ulrymme för icke limplanebundna aktiviteter påmellanstadiet genom en minskning av den limplanebundna liden. Men med hänsynlill de faktorer som jag pekal på i det föregående bör minskningen inskränkaslill . Hur skall fördelas på årskurser är en fråga sombör avgöras vid den lokala skolenheten. På timplanen bör den minskade tidenbegränsas till orienteringsämnen. Minskningen får dock inie beröra den naturorienterandedelen. För alt möjliggöra fria aktiviteter för elevema under defrigjorda bör kvoten 0,087 inom förstärkningsresursen ökas.Till ökningens omfattning återkommerjag i avsnitten om kostnader och personalkonsekvenser. Dc som frigörs ur basresursen böröverföras till förstärkningsresursens undervisningsbundna del. Det ankommer påskolstyrelsen att fördela resursen. Med hänsyn till anställningstryggheten förlärare ulgår jag från atl timmurna huvudsakligen blir förlagda tillmellanstadiet. Därigenom ökas möjlighetema atl träna gmndläggande färdigheter imindre grupper. Det finns också anledning att knyta an tillSIÄ-utredningens urspmngli- 1978/79:180 41 gu förslug nämligen ull ge en viss del av lektionemu enfriure utformning. En väsenilig strävan i skolans utveckling måste vuru atlge lärare och elever möjlighel alt lillsummans fritt utforma en del uvskoldugen. Dennu umbilion bör inle enburl omfullu delur uv högsiudiel. Ocksålägsiudiels och mellunsludiels limpluner bör upplu tid för temusiudier i formav fördjupnings- och lillämpningsuppgifler inom de obligaloriska ämnenas rum.Del är ungelägel ull man därvid, i så sior ulsiräckning som möjligl, knyter unlill oliku friu ukiiviieler. Det blir därigenom möjligl ull eiubleru ellfruki-burl sumarbele mellun lärure och represenianier från arbels-,förenings-och kullurliv. SÖ hur belräffunde engelska föreslagil ull undervisningennormalt skull påbörjus på lågsiudiel men med rält för dc kommuner som sä önskurull förläggu slurlen lill årskurs 4. Remissinslansernu är splillrude i frågun.Varken forskningen inom del s.k. EPÅL-projeklet (Engelsku på lågsiudiel) ellerden lärurenkäl som SÖ hänvisur lill ger slöd för ull del skulle vuru någrunackdelar med atl engelska som börjar i årskurs 3. Jagunsluter mig lill SÖ:s förslag att engelsku normalt skall börju i årskurs 3.Särskilda problem kan dock uppkomma i kommuner med många invundrurburn. Detbör därför, i enlighet med SÖ:s förslag, vuru möjligt för kommun som så önskurutt förläggu starten av engelska lill årskurs 4. Belräffunde de speciellaproblemen med engelsku för invundrarbarn får jag hänvisa lill del uppdrag somregeringen givil SÖ ull kurt-läggu problem inom deltu område. Jugföreslår således atl limplanen för låg- och mellansladierna omfattar följandeämnen med del anial veckotimmar som anges för varje ämne i ko-lumnema 1 och 4.Som ämnesbeleckningar använder jag bild i slället för leckning och idroll isiällei för gymnaslik. Jag ålerkommer i avsniii 5.6 till den föreslagnanamnändringen. Svenska 29 29 29 1978/79:180 42 1 orienteringsämnen ingår geografi, hisloria,religionskunskap och samhällskunskap som samhällsorienterunde ämnen ochbiologi, fysik, kemi och leknik som naiurorienierande ämnen. På lågsladiei ingår också ämnel bild sumt moment ur ämnenuhemkunskup och slöjd i orienteringsämnena. SÖ föreslår vissa förändringar av högstadiets timplan.Tillvulssektorn föreslås minskad från elva lill nio veckolimmur. Sumtidigtföreslås atl ekonomi, konsl och leknik upphör atl vara tillvulsämnen. 1stället införs som nyu ämnen hemspråk och kommunikation. SÖ anser atl delskulle ha varil mest konsekveni all införa ell hell sammanhållel högsladium. Maskinskrivning föresläs bli särskilt ämne. Momenl från denuvarande lillvalsämnena konst, teknik och ekonomi föreslås liksom barnkunskapintegreras i andra ämnen. I samband därmed föreslås vissa timjusleringar. Valmöjlighetema mellan olika alternativkurser liksommellan två slöjdkurser föreslås upphöra. Vad beträffar allemativkursema iengelska och matematik föreslås dock ändringar träda i kraft försl efter femår. SÖ:s förslag lill ett enbart språkligt tillval haravvisats av en så gotl som enhällig remissopinion. 1 övriga timplanefrågor ochbeiräffande alternativ-kurser är remissopinionen splittrad. Sedan tillkomst har undervisningen påhögstadiet inneburit problem. En lång rad undersökningar visar atl ju äldreeleverna blir, desto mer olika blir deras inlressen. För många innebär tonårendessutom en period av skoltrötlhet, vilken ofta har sin grund i entraditionellt upplagd och verbalt präglad undervisning. Eleverna ser intesambandet mellan 1978/79:180 43 leori och praklik. Akluella undersökningar visar, somjagnämnde under avsniii 2.2, all av elevema lämnur grundskolun medofullständig utbildning. Det är oriktigt utt i delta sammanhang enbart lala omelever med skolsvårigheter. 1 stället måsle man, som framhöll,tala om en skola med undervisningssvårigheter. Till en del kun skoltrötlhetbero på alt skolan inte tillvaratar elevemas intressen och behov. Men lill enväsentlig del beror den på att skolan inle förmår slimulera elever som ännuinle har klart profilerade inlressen. Detla kräver en utveckling inte enbarlav arbelssättel i skolan ulan också av dess kursinnehåll, som måsle upplevassom meningsfulll. Under de senasle åren har i runda lal av elevernasökl sig ul pä arbetsmarknaden direkt efter . Dessa ungdomar har,som AMS påpekar i sitl remissvar, utomordentligt svårl all få sysselsättning.Många, kanske flertalet av dem, saknar tillräcklig molivulion för fortsattskolmässig utbildning. Det finns, fortsätter AMS, all anledning anta altsvårigheterna för ungdomar utan yrkesutbildning kommer all kvarslå i delnärmasle oförändrade under överskådlig lid, detla på grund av arbetslivetsstrukturella förändringar. Ett angelägel mål för uiformning blirdärför enligt AMS atl la till vara och främja elevernas iniresse för fortsattyrkesutbildning och andra studier, bl.a. genom all erbjuda en sådan miljö ochett sådani innehåll i undervisningen alt man kan förebygga skolleda. Även gymnasieuiredningenbetonar i sitl remissvar vikten av alt skolan framför allt grundlägger enpositiv inställning lill både fortsatt utbildning och yrkesverksamhet. Del är enligt min mening vikligl alt i den gemensammareferensram skolan skall ge eleverna också räkna in alt alla bör få upplevaskolgången som något positivt och utvecklande. Om vi över huvud tagel iframliden skall lyckas bemästra problem inom utbildning och arbetsmarknad förungdomarna måste ett av de viktigaste målen våra just att hos alla elevergrundlägga en sådan inställning. För atl kunna bekämpa skolleda och bristande motivationoch anknyta lill och slimulera elevemas olika inlressen måste högstadieterbjuda ett mångsidigt undervisningsinnehåll med olika valmöjligheter. Ord somansvar, skapande arbete, valfrihet måste vara nyckelord. Innehållet får integes en sådan slagsida åt det teoretiska hållet atl stora elevgrupper missgynnasoch får sin självkänsla knäckt. Så långt det är möjligl bör förklaring ochtillämpning, teori och praktik växla under lektionerna. AU utöka valmöjlighetemasä att alla kan göra positiva val blir ett vikiigt led i skolansfortgående demokratisering. Som tidigare påpekais, måsle elevernas val varalikvärdiga då det gäller valet av senare studievägar i gymnasieskolan. 4.7.2 Valfrihet - sammanhållning 1 detta sammanhang vill jag nägot beröra begreppetsammanhållen grundskola och hur detta förhåller sig till ett friare studieval. 1978/79:180 44 riksdagsbeslul om läroplan harinneburit en avvägning mellan kruven på en för ulla gemensam kurs ochnödvändigheten all bereda utrymme för individuella intressen. Vid beslutet om1969 års läroplan slopades linjedelningen i årskurs 9. Utrymmet för val avskilda aktiviteter minskades däremot högst obetydligt, från 19 veckolimmartill 17. Valallernaliven begränsades inle enbarl lill B-språk, konsl, ekonomioch teknik utan utökades i stället uvsevärt i förhållande till 1962 årsläroplan. skedde genom utt lillvalsblockets elva veckolimmarkompletterades med ett ytterligare val för s.k. fritt valtarbete. Ställningstagunde för eller emot ett helt sammanhållethögsladium i framliden måste givetvis ske utifrån bedömningar . SÖframhåller i della sammanhang följande: Kärnfrågan är nu liksom lidigare hur utbildningen igrundskolan skall organiseras så att elevema vid slul har sinvalfrihet obeskuren. gäller en reell valfrihet lika väl som en formell.Det gäller frihel att välja mellan oliku forisutta siudievägar lika väl sommellan arbele och fortsatia studier ... ell besläml krav på det nyatillvalssystemei är allljäml att elever inte får skiktas på såsätl att skilda elevgrupper får olika möjligheter lill siudier, yrkesutbildningoch arbete efter . De krav som SÖ återger torde vara allmänt omfallade.Visserligen skapas, som lidigare framhållits, de svåra sociala handikappengenom att många elever lämnur skolan med bristfälliga färdigheter all tala,läsa, skriva och räkna. Det urval till vissa högstalusulbildningar, somtillval innebär, är emellertid också uppenbart. Del lederlill en social snedrekryiering. De uppslällda kraven måsle därför lillgodoses. Följden avall man accepterar dessu krav behöver dock inte alls vara atl ta bortB-språken från grundskolun och ull en och summu limplan införs för alla elever.En annan möjlighet all lillgodose de uppställda kruven är atl konstrueragymnasieskolans studievägar på ell sådunl säll ull de inle är kopplade lillnågoi specielll lillvul på grundskolun. Mångsidigheien inom grundskolanskikiar då inte eleverna så utt de får olika möjligheter lill siudier. Derasvalfrihet förblir obeskuren, även reellt setl. Del är enligi min mening viktigt all hålla isär orsakernatill att elever väljer på ell vissl säll från verkningar av dessa val. Socialbakgmnd kommer givelvis även i forlsällningen ull påverka elevernas vul uvämnen, kurser och ukiiviieler i och pä friliden. Detla gäller förkurser inom lillvalsblocket liksom för fria aktiviteter, individuellustudieuppgifter, fritidssysselsättningar och litteratur. En sådun påverkan görsig gällande i alla valsilualioner, för bam lika väl som för vuxna. Ett frillval i den meningen alt det skulle vara fritt från påverkan, vara orsakslöst,existerar självklurt inle. Vi påverkas uv vår bakgrund i alla val vi iräffar.Delta förhållunde går inle ull upphäva på annal sätt än genom alt avlägsnaalla val- 1978/79:180 45 möjligheler över huvud laget. En sådan uiveckling avsamhälle och skola kan inle vura önskvärd. Vud skolun däremot måste göru äraltså längl som möjligl avlägsna sådunu ve rkningar av olika vul, som binder förframtida studier eller yrken. Genom de ändringar jag i annut sammanhang kommerall föreslå i gymnusieskolun kommer elevernas val i inle längre atlsorlera dem till olika siudievägar. Fördelarna med en skola med ell fritt sludieval framför enskola ulan B-spräk och med samma limplan för alla, är uppenbara. Några harjagberörl lidigare. Här skall yiierligare några las upp. En sammanhållen grundskola utesluter B-språk. Dessa kaninle göras obligaloriska för alla elever. B-språk har emellertid tilldragit sigett stort elevintresse och väljs av av eleverna. Till en viss delär delta val säkert betingat av atl flera linjer i gymnasieskolan i realitetenkräver B-spräk. När dennu koppling uvskuffas torde procentandelenB-språksväl-jare sjunka något. Del är likväl uppenbarl att B-spräk iutomordentligt stor utsträckning är ell posilivt val och ell intresseval redannu. Enbarl av den anledningen är del olämpligi all inte erbjuda B-språk somvalaltemuliv. Dessulom är vär kännedom om språkinlämingens villkor alllförosäker för alt man skall våga göra drastiska förändringar. Rent allmänt tycksdet vara en motsägelse mellun å ena sidan kravel på att engelska måste börjastuderas på lågstadiet, å andra sidun tanken all sludiel av lyska/franska ulanolägenhet kan uppskjutas lill gymnasieskolan. Genom all B-språk bibehålls inom det fria sludievalel kaneleverna kombinera ell mångsidigare ulbud av språk än vad som annars voremöjligl. Den elev som inte fortsätter i gymnasieskolan eller fortsätler ulanB/C-språkstudier, har genom att B-språk finns kvar i kunnai skaffasig en försia kännedom om ett av språken för eventuellt senare behov i yrkeeller pä fritid. Del fria sludievalel kommer dessulom atl innebärabetydligt siörre valmöjligheter och en myckel större lokul frihel än vud somskulle bli följden uv en hell sammanhållen skola. En sådan har visserligen inleavsells innebäru alt elevernu under 35 veckolimmar skulle läsa exakl sammakurs. Tväriom hur oftu individuuliseringen inom klussens rum belonuts. Olikaöverkurser och fördjupningsalternaliv kan utvecklas. Variationsmöjlighe-lernablir dock uv praklisku skäl belydligi mindre än inom ell valsyslem. Forskningen har ägnal myckel arbele ål all belysaskillnaden mellan i n -d i vid u el 11 val och individualisering inom klussensrum. Av forskningsresulluien frumgår all individualisering med nuvurunde personelluresurser bara kun genomförus med hjälp av siora läromedelssulsning-ar och däbegränsad enbarl lill vissa kursmoment. Skall ytterligare individualiseringske, innebär del stora ekonomiska åtaganden i form uv minskud klasslorlek.Delta kan vuru en slrävan. För närvurunde och under överskådlig lid framåtmäste vi emellertid av ekonomiska skäl arbeta med all kombinera fria sludievul,lemaurbelen och individualisering inom klassens rum så långl dellu är möjligl. Prop.1978/79:180 46 4.7.3 Det fria studievalet Vid sidan av en för alla skolor gemensam kurs som befästergrundläggande kunskaper och färdigheier och ger en över hela landet någorlundagemensam referensram bör del, somjag tidigare framhållit, fmnas ett betydandeområde för fria, intresseslyrda val av olika ämnen, kurser, teman elleraktiviteter. Motiven för detla harjag också utvecklat tidigare. Hur pass stor del av tiden på högstadiet som bör anslåslill ett friare sludieval är en avvägningsfråga. Flera remissinstanser har menat atl SÖ:s förslag inte ärtillräckligt radi-kah för att kunna råda bot på den bristande motivationen hoselevema på högstadiet. RHS exempelvis räknar med alt en tredjedel av lidenmåsle anslås lill fria aktiviteter. kommun hävdar att hätfien avliden på högstadiet borde anslås för baskunskaper, hälften lill intresseslyrdafria aktiviteter. i föreslår en för alla gemensam,ämnesinriktad del omfattande t.ex. två iredjedelar av skolveckan samt enobligalorisk tid för valfria projektstudier under reslen av liden. Beiräffande lillvalsblockets omfattning har någraremissinstanser, bl. a. TCO och LO, tillstyrkt SÖ:s förslag om en begränsningtill . De flesta remissinstanserna, bl.a. flertaletlänsskolnämnder och kommuner, föreslår bibehållen tid om elva veckolimmar. UHÄmenaratt tiden med hänsyn till språkutbildningen bör öka. /SR föreslårlikaså utökad lid. För egen del kanjag inte tillstyrka någon nedskäming avliden för elevemas fria studieval eller för lillvalsblocket. Som jag senarekommer att ulveckla skapas genom ett friu sludieval en betydande möjlighet tilllokal frihet och ett decentraliserat skolansvar. Det ger dessulom möjligheteralt få fler elever inlresserade av skolan och förhindra ökad användning av anpassadsludiegång som flera remissinsianser befarar. Att under tonåren grundlägga enposiliv inslällning till skola och utbildning ser jag som ett övergripande målom vi skall kunna bemästra situationen för ungdomar igymnasieskolåldern. Det finns vidare starka skäl att i ell lilel land somSverige slå vakt om språkutbildningen. Tiden för fria aktiviteter under skoldagen liksomtillvalsblocket skapar ell visst utrymme för ett frill studieval. SÖ hardessulom föreslagit atl en viss del av tiden för undervisning i deobligaloriska ämnena avsätts för projeklinriktai arbele. projeklinriktaiarbele kommer efter hand, enligt SÖ:s mening alt bli vanligt förekommande underen stor del av skolveckan. SÖ har övervägt att föreslå all liden för projektstudieranges till minsl . Följden skulle dock, menar SÖ, kunna bli i vissa skolor uppfyller enbart detta tidsmått men i övrigt inle strävarefter en utveckling av della sätt aU arbela. SÖ föreslår därför aU del i enanmärkning 1978/79:180 47 tilltimplanen anges att tid skall anslås för probleminriktade studier av projektkaraktärulan att man anger hur lång skall vara. Jaganser för min del inte heller all någon bestämd tid bör anges för studier avprojekt. Däremot finns det enligt min mening siarka skäl för att ange en visstid som riktvärde för fördjupningsstudier (temastudier). Därigenom markerasintresset för att det i skolan finns en betydande seklor för läramas ochelevemas egel fria val av stoff inom de obligatoriska ämnenas ram. Samtidigtbetonas vikten av att de friare studierna inte ges alltför stort utrymme. Demåste byggas på väl genomgångna grundkurser. Jagföreslår därför som riktvärde för högstadiet som helhet.Somjag kommer att betona innebär detla ingen styming av metodiken iskolarbetet. Tillsammanskommer tiden för lillvalsblocket, för fördjupningssludier (lemastudier) inom deobligatoriska ämnenas ram och tid för fria aktiviteter under skoldagen attmotsvara av tiden på högstadiet. Detär möjligt atl detta senare visar sig vara för litet. Gränsen mellan en ihuvudsak gemensam kurs och temastudier bör därför inte vara skarp. De tolvtimmar som jag nämnde bör betraktas som ett riktvärde. Vidschemaläggningen i skolorna torde de kunna läggas ut som iveckan. Del måste, somjag längre fram utvecklar, ankomma på lärare och eleverinom arbetsenheterna att avgöra hur lång lid man vill anslå. Uradministrativ och resursmässig synpunkt räknar jag med tre olika delar: - Tid som motsvarar nuvarandelillvalsblock. - Tid för fördjupningsstudier(temastudier) inom de obligatoriska ämnena. - Tid för icke timplanebundnaaktiviteter under skoldagen (fria aktiviteter). Uppbyggnadenför högstadiet kan illustreras av följande figur. Fördjupningsstudier (TEMASTUDIEB) Jagövergår nu till att mer i detalj behandla denna större lokala frihet liksomremissinslansemas synpunkter på tillvalet. Tilldet fria studievalel harjag räknai de inle limplanebundna aktivite-tertia underskoldagen.