prop · G203204 · 1978-12-31 00:00:00 — Förrädsmetoden däremoitillgodoser principen au endasi avkastningen skall beskattas och att ickeskogskapilalei blir föremål för beskattning. Metoden bygger på eningängsvärdeberäkning som är lika med klyvmeiodens och i de flesta fall äventorde bli samma som sambandsmetodens. Den bygger vidare på virkesförråd,lillväxl och avverkningskvanli-teler - fakiorer som skogsägarna lorde varatämligen insatta i. De brisler som föreligger hade mycket väl kunnailillgodoses genom enkla tillämpningsbeslämmelser med upplysning om beräkningav del ingående förrådel, vilka tillväxter i absoluta tal eller procenter somskulle kunna användas under olika förhållanden samt omvandlingstal frånhandelsmän lill skogskubikmeter för Prop.1978/79:204 254 leveransvirke.Vid långa innehav som hade gjorl metoden svår atl bemästra hade vissa regleräven då kunnai införas av förenklande nalur. Även om förrädsmetoden inle slårhundraprocentigt rälivisl synes den emellerlid vara överlägsen de metoder somutredningen här framlagt både vad avser avdrag under innehavet och beskallningvid avyttring av fastighel. Sammanfattningsvisavvisar länsslyrelsen förslagen och föreslår all nu gällande förrådsmeiod efterkomplettering med anvisningar lägges lill grund för beskattningen avskogsinkomst. Behovav förenklingar föreligger. Emellerlid vill länsslyrelsen framhålla atl behovelav ett nytt och förenklat skogsbeskatiningssystem inte i något avseende färinnebära alltför längl drivna schabloniseringar eller avsleg från nuvarandehuvudprincip att endast skogens tillväxt skak beskattas. 7.2.2 framhålles hur den skaltskyldige vid förvärv av jordbruksfastigheti sin deklaration för första innehavsåret skall vara skyldig att ange hur stordel av vederlaget som skall anses åvila växande skog. Vidare skall han, om såanses nödvändigl, inför beskaltningsmyndigheten kunna dokumentera beräkningeni fräga medelst fängeshandlingar etc. Har man på detta sätt fastställt det förägaren gällande ingångsvärdet är grunden för ulredning enligl nuvarandeförrädsmetoden redan given. Det ligger nu nära till hands alt ulvidgaresonemangei kring uppgifisskyldighel belräffande ingångsvärdet till atl ävengälla virkesförrådets storlek. Virkesförrådsuppskatlning torde ulföras tämligenregelmässigt i samband med köp. Belräffande övriga förvärv synes deskogspolitiska intentionerna inkludera någon form av objektiv skogsinventeringav alla skogsfastigheter med jämna mellanrum (intervaller harföreslagits i ulredningen "Skog för framlid"). Uppgifier somnalurligtvis med fördel kan användas såväl som beräkningsgrund förförrådsändringar vid bedömning av värdeminskningsavdrag som för en meraunderbyggd och verkligheisanknuten fastighetstaxering. I samband med dellauppgiftslämnande vid fastighetsförvärvet på av utarbetadblankett kan den skaltskyldige då lämpligen ocksä upplysas om nödvändigheten avalt arkivera eller spara stämplingslängder, mätbesked eller dylikt svarande moti deklarationsblanketten redovisade skogsinläkler för atl värdeminskning enliglförrådsmetoden framgent skall kunna påyrkas. Länsslyrelsen förespråkar medandra ord att nuvarande förrådsmeiod vid värdeminskning i princip bibehålles påbasis av den precisering vid beräkning av skogens ingångsvärde som budgetdepartementelframlagt och ställer sig alllså tveksam till den framlagda schablonregeln, sominnebär alt värdeminskningsavdrag medges utan vidare utredning upp lill 60 %av skogens anskaffningsvärde. En sådan avdragsrätt synes innebära alltför stortavsteg från nu gällande huvudprinciper att beskallning skall ske efter förmågasamt alt i princip all tillväxt skall beskattas. Dennametod - (klyvmeloden) - synes helt olämplig åtminstone med hänsyn tillförhållandena inom . gällande regler angåendebeskattning av växande skog i samband med avyttring av mark Prop.1978/79:204 255 fungeradeinle vad avsäg parallell beskallning i förvärvskällorna jordbruksfastighet ochtillfällig förvärvsverksamhet. Sammanfattningsvisanser alltså att nuvarande förrådsmeiod vid beräkning avskogsvärdeminskningsavdrag i princip kan bibehållas på basis av den klargörandeprecisering för beräkning av skogens ingångsvärde .som lämnas ibudgetdepartemenieis promemoria kapitel 7.2 och 7.3. Vidareföreslår all äldre regler för uppburen och utgivensiåndskogslikvid vid laga skiften enligt gamla jorddelningslagen även framdelesfår tillämpas i samband med sädana större fastighetsregleringsför-räiiningarsom anses nödvändiga för skogsbrukets yttre rationalisering och därförundersiödes genom stailig bidragsgivning. Enligtgängse betraktelsesätt skall när det gäller avkastning av kapital endasiavkastningen beskallas och detla oavsett när avkastningen kan göras tillföremål för beskattning. En förskjutning av tidpunkten för beskattningen tilldagen för avytiringen av fasligheten kan inte vara riktig. Del är motiverat atlhålla skogen skild från den övriga fastigheten. Sambandsmetoden ter sig moldenna bakgrund mindre lyckad. Metoden är vidare inte lättare alt tillämpa ännuvarande regler. Samma invändning kan resasmot klyvmetoden. Denna metod är dessulom schablonmässig i alltför hög grad. Dentar ringa hänsyn till skillnader mellan olika fasligheler när det gäller avdragunder innehavet. Den ger också en alltför kännbar beskattning vid avyttring avfastigheten. Då del iutredningsdirektiven talas om en förenkling av beskattningsreglerna, lorde delsannolikt ha varil en rikligare väg all söka förenkla reglerna inom ramen förnuvarande lagstiftning. Den värdeminskningsavdragsmetod som i gällandelagsliftning utgår frän volymen (virkesförrådsmetoden) dvs. jämförelsen mellanå ena sidan skogens volym efter eventuell avyttring och å andra sidan skogensför ägaren gällande ingående volym lorde kunna vidareutvecklas. Den bygger påprincipen atl endast avkastningen skall beskattas och inte skogskapitalet,vilken princip bör vara grundläggande för skogsbeskattning. Delanses, att den nuvarande skogsbeskaltningen ulgör ett av de mest sofistikeradeavsnitten i svensk beskattning. Skälet lill all detta regelsyslem inle i allasiycken fungeral väl är, atl inte samtliga de skattskyldiga haft det underlag,som erfordras för alt beskattningen skall fä del goda utslag, som regelsystemetmedger. Del blir allt vanligare, atl ägare av skog skaffar sig det erforderligaunderlaget, exempelvis skogsplaner, och de kan därigenom tillämpa regelsystemetpå avsett sätl. Styrningen av skogshushållningen ökar och samtliga skogsägaretorde snart ha erforderligt underiag för tillämpning av nuvarande regler. 1 de fall skogsägaren intehar erforderligt underiag för beräkning av inkomst av skogsbruk, kan laxeringav sådan skattskyldig få karaktären av skönslax-ering. Del är givetvisönskvärt, atl sådana inslag i skattesyslemet minskas. Även vid ett införande avnågon av de tvä föreslagna metoderna tycks del vara ofrånkomligt att undvikainstitutet skönstaxering i samband med 1978/79:204 256 Denna risk är uppenbar särskilt vid övergäng lill nyll sysiem. Av detre regelsystemen, nuvarande meioder, sambandsmeioden och klyvmetoden gernuvarande metoder det bästa resultatet under förutsättning all deskattskyldiga har erforderligt underiag för beräkning av inkomsten. Däutvecklingen går i den riktningen atl alll fler har sådani underlag, anser FARdel inte föreligga några tungl vägande skäl au införa nya regler. Avde två föreslagna metoderna framslår sambandsmetoden som den klart bällre. Dettapå grund av atl de ändringar som föreslås just berör de frågor, som enliglnuvarande system kan medföra osäker taxering på grund av bristande underlag. Förslagetenligt klyvmetoden berör i hög grad även andra frågor än de som är direklförknippade med inkomstslaget jordbruksfastighet. Slora förändringar föresläs,där även reglerna om beräkning av realisalionsvinst ändras i avsevärdomfattning. I slutbetänkandet av skatteuiredning. Översyn avskattesyslemet, SOU 1977:91 förordas, atl ny ulredning görs röranderealisalionsvinslbeskatlning. för alt få ell enhetligt regelsyslem förbeskattning oavsell vad som har sålts. FAR vill starkl understryka olämplighetenav alt införa ett system för skogsbeskaitning enligl klyvmeloden, innan enförnyad utredning om beskattning av realisationsvinster har företagits. Stiftsnämndernai och anser att man i första hand bör utgå från nuvarande reglerfor beskattning av skogsinkomster. i välkomnar förenklingari beskaitningssystemet men betonar atl sirävan efter förenklingar på deltaområde inte för drivas alltför långt. I anser atlsambandsmetoden innebär en förbättring jämfört med nuvarande regler. RSVanser atl inget av promemorieförslagen bör läggas till grund för lagstiftning.RSV anför: RSVvill erinra om att de nuvarande skogsbeskaliningsreglerna varit i principoförändrade . Tid efter annan har kritik riktats mot bestämmelsernaför all de är alltför krångliga och att de inie garanterar ett korrekt resultatpå grund av de betydande utredningssvårigheterna. Alt beslämmelsernaprincipiellt sett är riktigt uppbyggda torde dock fortfarande vara en allmänmening. Etlförslag till radikal förenkling av problemkomplexet framlades i skogsskaiiekommitlénsbetänkande (SOU 1969:30). På grundval av bl. a. remissutfallet görs ipromemorian bedömningen att detta förslag inte bör läggas lill grund förlagstiftning. Vadsom skapar de stora svårigheterna på skogsbeskattningens område är på vilketsätt hänsyn skall tas till del ingående skogskapilalei. I detta hänseendeinnebär de nu presenterade båda metoderna en brytning mot det gällandesystemet. Metoderna innebär nämligen att det presumeras, all del i försia handär skogskapilalei som avverkas, medan beslämmelser utgår från atttillväxten las i anspråk försl. Skillnaden har stor betydelse inte bara förreglernas konstruktion utan även för beskattningens omfattning och för fräganhur de skattskyldiga kan väntas disponera skogsavverkningen ochfasiigheisinnehavet. RSV, som främst har alt se på bestämmelsernas konstruktionfrån skattetekniska och administrativa utgångspunkter, konstaterar härvidlag ausystemet förutsätter bl. a. att en för Prop.1978/79:204 257 värtskattesystem främmande rättsgrundsats - fastställelsetalan - införs och attvitsord för framliden avses skola ges åt uppgifter i s. k. skogsliggare. Iförening med förslag om schablonberäkning i svåriösla värderingsfrågor m. m.framstår promemorieförslagen som administrativt komplicerade och knappastägnade att garantera mer lillföriitliga resullat än del hittillsvarandesystemet. Härtill kommer atl underiaget för den procentsats - 60 96 av skogensingångsvärde - som satts som gräns för rätten atl åtnjuta värdeminskningsavdragunder innehavet inte är tillräckligt för atl bedöma dess riktighet. Detsammagäller den procentsats som valts för avyttrade skogsprodukter, . RSV,som anser det angeläget att inle skattebestämmelser, som tillämpats , ersätts av nya regler utan djupgående undersökning av dessas verkningarför skattskyldiga och myndigheter, är inte övertygat om att vare sigsambandsmetoden eller klyvmetoden leder till ett rikligare och rättvisarebeskallningsresullat än nuvarande bestämmelser. RSV vill dessutom framhållasom en allvarlig nackdel med metoderna alt de synes medföra ett incitament förskogsägare, som utnyttjat sitt maximala skogsvärdeminskningsavdrag, an pånågol sätt få nytt ingångsvärde. Sädana strävanden kan leda lill atlskogsfastigheter flyttas mellan olika bolag inom koncerner eller till en i ochför sig omotiverad ökning av antalet släkiköp. Härtillkommer atl RSV saknar en närmare analys av vad skattekonsekvenserna medpromemoriemeioderna blir för samhällel, särskilt för de s. k. skogskommunerna.Det kan befaras, åtminstone i början, att de föreslagna avdragsmöjligheternamedför skattebortfall. Enligl RSV:s bedömning ärdel angeläget alt en sådananalys kommer till stånd innan en så ingripande lagstiftning genomförs. TCOfinner det oacceptabelt atl utforma etl skattesystem som medför att vissagrupper favoriseras framför andra. Därför avvisar TCO med bestämdhet de tvåalternativa modellerna. I den män stöd är erforderiig för att utveckla ettrationellt skogsbruk menar TCO atl detta bör ske genom andra former än genomgenerella lättnader i skattehänseende. TCOmenar att de skatteregler som skall tillämpas vid en försäljning av skog skallvara oberoende av tidpunkten för avytiringen. Av det skälet mäste TCO avvisaden s. k. sambandsmetoden. Den innebäratt skogsavyiiring som sker underinnehavstiden beskattas som inkomst av skogsbruk medan den skog som avyttras isamband med markförsäljning blir beskattad enligt de väsentligt förmånligarereglerna som gäller för realisationsvinstbeskattningen. påpekade i sitt betänkande den bristfäl-lighel sområdde i detta avseende och underströk att det knappast kunde ha varillagstiftarens mening att försäljning av skog i samband med fästighetsavyttringnormalt inte blir beskattade. Realisationsvinstreglerna är utformade sä atlnormala fastighetsöveriätelser inte skall träffas av skalt. Den inkomst somerhålls vid avyttring av fastighet och som härrör från växande skog utgöravkastning av fastigheten. Skäl att undanta sådana inkomster från beskattningfinns inte med samma motiv som gäller för att inle heller avkastningen frånandra inkomstslag skall vara obeskattade. Anmärkasbör vidare atl merparten av de fastighetsförsäljningar som sker avser s. k. schabloniserade fasligheter där avdrag för olika former av 17 1978/79. 1 saml Nr 204 Prop.1978/79:204 258 Enligt de två förslag som presenterats i promemorian skullesamlliga former av underhållskostnader vara avdragsgilla under innehavsliden.Dvs. för kostnaderna intill försäljningen skulle en obegränsad avdragsräiigälla medan särskilda uppräkningsregler för anskaffningskostnaden föreslås isyfie att begränsa den taxerade avkastningen av avyttringarna. Härigenom har manlyckats formulera en modell som innebär atl skogsägare beträffande den gängseavdragsrätten under innehavsliden jämställs med vanliga företagare. Samlidiglskall de enligl förslagen kunna tillgodoräkna sig de förmåner som med andramotiv och syften främst utformats för överlåtelser av bostäder där avsiklenvarit an inte beskatta de normala vinster som har sin motsvarighel i detkapital som ytteriigare krävs för en fastighetsägare för atl förvärva enjämförbar ersättningsfastighet. Medsamma motiv som anförts mot sambandsmetoden måste TCO ocksä klart avvisa den s.k. klyvmetoden. Skogsbruk utgör liksom varje annan form av verksamhet medvinstsyfte en förvärvskälla och bör därför även i beskattningshänseende uppvisaföljsamhet med andra förvärvskällor. Mycket entydiga avvisanden har gjorts frånflera håll inte minsl från företagsskatteutredningen mot olika former avindexuppräkningar av anskaffningskostnader. Au då föreslå en dylik metod förberäkning av de kostnader som skall uigöra avdrag vid beräkning av denskogsförsäljning som sker med att fastigheten avyttras finner TCOförvånande. Som påtalats i många andra sammanhang vill TCO understryka viklenav au utforma ett skattesystem som medför alt de taxerade inkomsterna ger enkorrekt återspegling av olika skattskyldigas skatteförmåga. Genom beräkningsprincipersom innebär atl den inkomst som belöper pä skogen ocksä vidfastighetsförsäljningar beskattas som skogsinkomster utan indexuppräkningerhålls även likformighet i behandlingen av i övrigt identiskaskogsavytt-ringar oavsett de sker i samband med att fastigheten avyttras ellerej. Det har från flera håll framhållits att en beskattning utan klarapriviligeringar medför problem vad gäller avverkning av skogen genom atl ivissa lägen motivera en alltför tidig avverkning och vid andra tillfällen geupphov till avverkningshämmande effekter. TCO vill undersiryka atl dylikaproblem måste lösas pä annat sätl än genom generella skallelältnader förskogsägare. vill TCO poängtera att de alternativ som presenterats ipromemorian långt ifrån kan sägas ha löst de påtalade bristerna vad gälleravverkningseffekterna. TCOmenar sammanfattningsvis atl inga skäl kan anföras för att beskattningen avskogsbruk skall uiformas efter andra principer än de som gällerföretagsbeskattningen och beskattningen av övriga inkomster frän jordbruksfastigheter.TCO avstyrker därför de föreslagna modellerna. 2.2Remissinstanser som förordar sambandsmetoden Ettstort antal remissinstanser anser att de i promemorian presenterade metodernainnebär förbättringar jämfört med nuvarande regler. I allmänhet förordassambandsmetoden framför klyvmetoden. Sambandsmetoden tillstyrks avlantbrukssiyrelsen. statens lantmäteriverk, kammarrätten i , Sverigeslantbruksuniversitet, länsslyrelserna I , , Gävleborgsoch , SACÖ-SR, Lanibrukarnas skattedelegation, ,, , ,och . Prop.1978/79:204 259 Ipromemorian uppställs vissa utgångspunkter för alternativa lösningar i ställetför skogsskattekommitténs förslag. Enligl dessa skall ägaren i princip skattaför avkastningen , beskattningsreglerna bör inte haavverkningshämmande karaklär, de skall vara enklare alt tillämpa än nuvaranderegler och de skall inle utformas så, atl kapiialuiiag under innehavslidenträffas av beskattning. Liksomflera lantbruksnämnder anser lanthruksstyrelsen att dessa utgångspunkter börkunna ligga till grund för beskattningen av skogsbruk. De utgör dock endasi ettminimikrav. Därulöver bör ytterligare krav eller önskemål uppfyllas. Slyrelsenvill här redovisa några sådana som i försia hand framkommit i arbetet medskogsbrukets yttre rationalisering. En viktig förulsätlning förrationaliseringen är alt utbudet av fastigheter inie hämmas av hård beskattningvid fästighetsavyttring. Vidare bör skattereglerna underlätta för förvärvareav skog och skogsmark atl finansiera tillköp som innebären förslärkning ochförbättring av företaget. Reglerna bör ocksä vara sä utformade atlkapitalplacering utan direkt samband med eget brukande, s. k. passivt ägande,framslår som mindre attraktivt. Enannan viklig ulgångspunkt är att skattereglerna utformas så atl de inte styrmetoderna för genomförandet av strukturrationaliseringen på en irrationelltsätt. Nuvarande regler är inte tillfredsställande i delta avseende, då de påett olämpligl sätl favoriserar fastighetsreglering som genomförandeform. Motnuvarande skogsbeskatiningssystem kan anmärkas atl del stimulerar lillkapitalplacering i skog, passivt ägande och bibehållande av en olämplig ägande-och brukningsstruktur. Allt detta försvårar strukturrationaliseringen. Helaantalet taxeringsenheter med skog var vid 1975 ärs fastighetstaxering ca 280000. Av dessa var 131 000, dvs. nära 50 96 mindre än 20 hektar.Brukningsenheter av denna storiek är oftast irrationella, och de bör i försiahand läggas till andra utvecklingsbara enheter. För atl strukturrationaliseringenskall kunna bedrivas effektivt, mäste utbudet av fasligheler öka. Detla hämmasav flera olika faktorer däribland skattereglernas ulformning. Särskiltmedverkar det förhållandet att skattereglerna medger skattefri reinvestering avden äriiga tillväxten och att taxeringsvärdena är låga jämföri medmarknadsvärdena. Fleralantbruksnämnder pekar i sina remissvar pä dessa förhållanden och tre av demföreslår att ett system med preliminär skatt eller garantiskall bör studerasnärmare för atl minska olägenheterna. Fördelarna med etl sådani system bestårfrämsi av att utbudet av framför allt mindre fasligheler som ägs av passivaägare kan förväntas öka. Vidare skulle skogsfastigheier inie bli sä begäriigaur kapiialplaceringssynpunkt om skatt måste erläggas . Systemet medförockså en jämnare avverkning. Kostnader för avdragsgilla skogsvårdskostnader kandras av mot ett iniäkisbelopp även under är dä ingen avverkning sker. Föraktiva brukare av större fastigheter där avverkning görs uppkommer ingastörre skillnader i förhållande till nuvarande system. Ur administrativsynpunkt kan svårigheter uppkomma, men de belopp som preliminärbeskattas börkunna registreras och foras över från det ena året till det andra vid denåriiga inkomstdeklarationen. Styrelsen är dock medveten om atl en sådan meragenomgripande omläggning av skogsbeskauningen knappast kan ske i nu förevarandesammanhang. Av de båda föreslagna metoderna - sambandsmetoden och klyvmetoden - 1978/79:204 260 innebärsambandsmeioden de minsta förändringarna i förhållande till nu gällande regler.Förändringen består i huvudsak i atl värdeminskningsavdrag under innehavstidenföreslås fö beräknas till av anskaffningsvärdet. Metoden medför inte atlde ovan påtalade nackdelarna i skattesystemet försvinner, men inrymmermöjligheter lill en värdefull förenkling av skogsbeskattningen och tillneutralitet när det gäller valel av genomförande-form vid yttre rationaliseringi och med atl skattesituationen blir lika vid avtalsbylen och tillköp som vidfastighetsreglering. Lantbruksstyrelsentillstyrker därför att sambandsmetoden läggs till grund för justering avskogsbeskattningssystemet, men anser atl metoden bör modifieras i vissaavseenden. Mednu gällande regler utnyttjas möjligheterna till värdeminskningsavdrag endast ianslutning till nyförvärv eller tillskotlsförvärv. Redan efter relativt korttid har avdragsrätten pä grund av tillväxt och penningvärdets fall föriorat enmycket stor del av sin ekonomiska betydelse. Då det inte finns anledning attöka avdragsrätten utöver vad som är möjligt, bör den kunna tidsbegränsastill fem eller . Klyvmetodenskiljer sig från sambandsmetoden i bestämningen av ingångsvärdet och - framförallt - i fråga om beskattningen vid avyttring av växande skog i samband medavyttring av marken. En fördel med metoden är att den medför en bättrekontinuitet mellan säljarens och köparens taxeringar. Som nackdelar kan iförsia hand nämnas att den är mera invecklad än sambandsmetoden och att denmedför en hårdare beskattning vid faslighelsavyltring, vilket i sin tur kanmedföra en minskad benägenhet att sälja skogsfastigheter. Praktiskt taget allalantbruksnämnder som yttrat sig har anfört dessa skäl som argument för attförorda sambandsmetoden i stället för klyvmetoden. Styrelseninstämmer i nämndernas bedömning och anser därför atl klyvmetoden ej börinföras. Skatteeffekternahar erfarenhetsmässigt mycket stor betydelse för markägarnas intresse förstmkturförbättrande åtgärder av olika slag. Detta gäller inte bara sädanaåtgärder som vilar på markägarnas egna initiativ och överenskommelser. Ocksååtgärder som avser genomgripande strukturrationalisering förutsätter ettaktivt intresse från markägarhåll. Oavsett de värderingar som i övrigt kangöras kan mot den här antydda bakgrunden bedömas att utformningen avskattelagstiftningen för stor betydelse för den fortsattastrukturrationaliseringsverksamheten. Serman de nu föreslagna ändringarna i skattelagstiftningen i detta perspektiv måsteframhållas att effekterna i flera fall torde bli ogynnsamma förstrukturrationaliseringen. LMV måste bedöma detta som synneriigen allvariigt inuvarande läge eftersom det som förut berörts finns behov av en aktivering avinsatserna för strukturförbättring. Enfördel med de föreslagna nya reglerna är å andra sidan att de i fiera avseendensynes vara lättare att överblicka och tillämpa än de nuvarande. De svarar såtill vida mot de krav på förenklingar som förelegat och som bl. a.utgjorde etl väsentligt motiv för förslagen betänkande omskogsbeskattningen. Det är positivt att man förenklat beräkningsarbetet ianslutning till värdeminskningsavdragen. Inte minst vid planering av 1978/79:204 261 strukturrationaliseringsälgärderoch vid informationsinsatser i anslutning härtill är det värdefullt atl haförhållandevis enkla skatteregler vars konsekvenser i olika situationer kanöverblickas. De här anförda synpunkterna kommer dock självfallet i andra hand iförhållande till frågan om reglernas materiella innehåll. LMVhar från sina utgångspunkter närmast anledning alt försöka bedöma vilken avmetoderna som med hänsyn lill sina effekler bäst främjarstrukturrationaliseringen och vilken melod som är enklast atl överblicka ochförslå. I båda dessa avseenden synes sambandsmetoden ha eil klarl förstegframför klyvmetoden.