prop · G203204 · 1978-12-31 00:00:00 — Enbegränsning av rätten till värdeminskningsavdrag vid fastighetsreglering frän100 av skogslikviden torde i praktiken ofta inte medföraförsämrade möjligheter att finansiera ett tillskoiisförvärv. Detta hängersamman med alt avdragsräuen enligt sambandsmetoden och klyvmetoden knyts lillden värdeökning som fastighetens skog undergått genom fastighetsregleringenoch inle, som f n., lill storieken av skogslikviden. Skogslikviden uppgårnämligen till lägre belopp än värdeökningen på skogen i de fall vederiag förskogen delvis utgått i form av icke skogbärande mark. Istället för att skattemässigt gynna alla förvärv av skogbärande mark genomfastighetsreglering kan man tänka sig att medge avdrag med större del av värdelav förvärvad skog om förvärvet - oavsett om del sker genom fastighetsregleringeller på annat sätt - bedöms vara av betydelse för skogsbrukets yttre rationaliseringm. Den 60-procentiga avdragsrätten - i Prop.1978/79:204 233 föreningmed uppskovsmöjlighelen enligt skogskontolagen - lorde emellerlid ilillräcklig utsträckning tillgodose iniresset att inte hämma ralionaliseringsverksamheten.Del kan i sammanhanget erinras om alt slatligl stöd i form av länegarantier m.m. kan utgå vid särskilt angelägen rationalisering. Molbakgrund av del anförda synes avdragsrätlen vid skogsullag efter förvärv avskogbärande mark generellt böra begränsas lill av värdet av den förvärvadeskogen. Vidförrättningar, som handläggs av fastighetsbildningsmyndighel eller avtjänsieman som är anställd hos eller särskilt förordnad av sådan myndighet,utgår i regel ersättning lill statsverket enligt lantmäleritaxan (1971:1101,ändrad senast 1977:974). Koslnaderna för förräitningsverksamheien skall läckasav de avgifter som las ul från fastighetsägarna. I princip tillämpas numera s.k. sakersälining, vilket innebäratt varje form av ålgärd betingar en vissavgift oavsett om genomförandet av åtgärden pä grund av tillfälligaomständigheter i del enskilda fallel kostar mer eller mindre än vad somgenomsnittligt är fallel. En överenskommelse mellan sakägarna om fördelning aversättningsskyldigheten skall normall gälla. I vissa fall kan statsbidrag utgåtill förrättningskostnaderna. 1praxis har fastighetsägare i allmänhet inle medgetts avdrag för kosinader isamband med lantmäteriförrällningar. Kostnaderna har bedömts avse åtgärder sompå etl bestående sätt höjer värdet av fastigheten. Liksom andra kostnader föranskaffande och förbättring av fastighet beaktas kostnaderna i stället vidrealisationsvinslberäkningen i samband med försäljning av fastigheten. Avdragvid den löpande taxeringen har dock i vissa fall medgetts för kosinader förgränsbeslämning (numera fastighetsbestämning). skrivelse är 1974 lill RSV begärde lantmäteristyrelsen' all RSV skulleuttala sig i frägan om avdragsräii enligt 22 § KL förelåg för förräiiningskosinaderi vissa fall av fastighetsreglering. I skrivelsen berördes fall därfastighetsregleringen avsåg omarrondering eller storleksrationalisering avfasligheler och fall där de båda elementen ingick i en och samma förrättning.Med omarrondering avsågs sammanförande av fastigheters spridda skiften tillstörre områden med lämplig storiek och form och med slorleksrationali-seringfall där mark läggs till fastigheter för alt motverka ölägenheterna av småbrukningsenheter. Enligllanimäteristyrelsens uppfattning förelåg inga principiella hinder mot all medgeavdrag för de ifrågavarande kostnaderna. Det kunde visserligen förhälla sig så,menade slyrelsen, all ålgärderna gav en beslående värdeökning åt fastigheten.Å andra sidan måste fastighetsindelningen anpassas till ijfrnot på sid 50. 1978/79:204 234 ändradetekniska, ekonomiska och sociala förhållanden. I likhet med t. ex. vägsystemenmåste fastighetsindelningen fortlöpande undergå förändringar för atllönsamheten i jord- och skogsbruk skall bibehållas. Från denna utgångspunktkunde kostnaderna ses som underhållskostnader. RSVinhämtade yttranden över skrivelsen frän ell ljugotal myndigheter ochorganisalioner. Flera av remissinstanserna förordade att någon form avavdragsräii infördes. RSV fann del motiverat att avdragsräii infördes i de renaomarronderingsfallen. a. prakliska skäl talade för alt avdrag skulle medgesocksä i övriga fall. Avdragsrätlen borde enligl RSV utformas enligt mönsierfrån vad som gäller för markanläggningar pä jordbruksfastighet. RSV överiämnademed ett yttrande av della innehåll ärendet till budgetdepartementel. a. till RSV:s yttrande har lantbruksstyrelsen och statenslantmäteriverk hemställt att regeringen vidtar lämpliga åtgärder i saken. Skälkan anföras för atl angelägen strukturrationaliseringsverksamhet inom jord- ochskogsbruk underlättas genom att avdragsräii införs för den ersällning som utgårlill statsverket och för övriga kosinader som föranleds av enfasiighetsbildningsförrätining. Å andra sidan framstår del inte som motiveratatl medge avdrag i de fall tillskoiisförvärv av mark kunde ha genomförts somköp i stället för genom fastighetsbildning. Kostnader för lagfart och övrigakosinader i samband med köp av fastighet inräknas i anskaffningskostnaden förfastigheten och beakias således endasi vid realisationsvinslberäkningen.Motsvarande synes böra gälla även för förrättningskostnader. Avdel anförda framgår att det inger betänkligheter att medge avdrag förförrätiingskosinader i de fall då fastigheten undergår stora förändringar.Någon generell avdragsräii bör därför inle införas. Att begränsa enavdrags-rätt lill omarronderingsfallen medför ocksä problem. Enbegränsningsregel förutsätter en prövning av såväl förrättningens angelägenhetfrän allmän synpunkl som inslaget av "vanlig" överlåtelse av mark.Med hänsyn främst till dessa gränsdragningsproblem föreslås inte några regleromavdragsräii för lantmäierikosinader. I sammanhanget kan ocksä anföras atl detinle lorde kunna komma i fråga att medge avdrag för förräiiningskosinader isamband med fastighetsbildning vid beräkning av inkomst av annan fastigheteller rörelse. 10.4Särskilda frågor rörande beskattningen av avverkningsrätter Vidinkomstbeskattningen gäller särskilda regler för den som upplåter enavverkningsrätt mot betalning som skall erläggas under loppet av . Ävenom det skulle överensstämma med bokföringsmässiga grunder atl la uppoch beskatta en fordran på upplåten avverkningsrätt får Prop.1978/79:204 235 intäkteni stället fördelas och las lill beskattning de år likviden inflyter. Avdrag förvärdeminskning av skog som upplåtelsen kan berättiga fastighetsägaren lillskall därvid fördelas på respektive är i förhållande lill den för varje årinflutna likviden (punkl 1 fjortonde slyckel av anvisningarna lill 41 § KL). Den som förvärvarenavverkningsrätt lorde enligl gällande rätt beskattas enligl rörelsereglernaredan innan han förfogat över rättigheten. Förvärvaren har iniresse av alt vidinkomstberäkningen fä skriva ned avverkningsräiten som lagertillgång. Enligträtlpraxis (RN 1952 nr 1:3 och 1952 nr 4:5) medges inte detta. Rättighetenbehandlas i stället enligt de regler som gäller för konlraktsnedskrivning.Avdrag för nedskrivning av värdet av avverkningsrätten godtas således endastom det visas att prisfall har inträffat eller risk för prisfall föreligger.Riksdagen har vid sin behandling av motionen 1975:197 avvisat förslag om attinköpt rotposi i beskattningshänseende skulle få betraktas som varulager i ochmed kontraktets undertecknande (SkU 1975/ 76:44, rskr 1975/76:213). Företagsskatleberedningen(SOU 1977:86) har ingående behandlat gränsdragningen mellan leveranskontraktoch inneliggande varulager. Beredningen föreslår alt de principer som gällerskall gälla även i fortsättningen. Enligl beredningen bör således, liksom lordevara fallet f n., avgörande vikt fästas vid leveransen. När leverans skerövergår ned- eller avskrivningsrätien från säljaren lill köpren. Kontinuitet ibeskattningen uppnås därmed. Vid bedömning av när leverans skall anses ske börenligt beredningen ledning i första hand hämtas från reglerna omseparationsrätt i konkurs. Företagsskatleberedningenhar inte tagit upp frågan om den skattemässiga behandlingen av skog som har inköptsför avverkning genom köparens försorg. Beredningens återgivna uttalandensyftar sålunda främsi på egendom som kan utgöra ned- eller avskrivningsunderiagför både säljare och köpare. Belräffande avverkningsrätier är lägel ell annal.Växande skog kan inle av fastighetsägaren utnyttjas för ned- eller avskrivningsom är fallet med lager och inventarier i rörelse. Upplåtare och förvärvare harinte på samma säll motstridiga inlressen som vid övergång av rörelsetillgängarmellan säljare och köpare. Detta hindrar inte atl de avföretagsskatleberedningen rekommenderade principerna bör vara vägledande ocksävid bedömningen av förvärvarens rätt till nedskrivning av avverkningsrätt.Tillräckliga skäl för atl här avvika från dessa principer kan alltså inte ansesföreligga. Efiersom förvärvaren av en rotpost inte har separalionsrätt isäljarens konkurs bör en förvärvad avverkningsrätt således även ifortsättningen behandlas som konlraherad tillgång. Vad nu sagts böremellertid inte gälla avverkat virke som märkts enligt bestämmelserna i lagen(1944:302) om köpares räu till märkt virke. Enligt denna lag fär sådani virke -trots atl någon egentlig leverans inte skett - inle las i anspråk för säljarensskulder. Det märkta virket bör därför fö inräknas i köparens varulager. Somockså företagsskatleberedningen har funnil lorde någon särskild lagreglering omdetta inle vara nödvändig. Prop.1978/79:204 236 Vidförmögenhetsbeskattningen gäller inga särskilda regler beträffande upplåtenavverkningsrätt. Avsaknaden av sådana regler kan göra att upplåtaren drabbas avvissa dubbelbeskattningseffekter. Så länge en rotpost inte har avverkatsinnefattas rotposien i sin helhet i skogsbruksvärdei, som är ett av del värdenai en jordbruksfastighets taxeringsvärde. Vid förmögenhetslaxeringen skallfastigheten las upp lill taxeringsvärdet vid utgången av det kalenderår somföregår laxeringsåret eller, om nytt taxeringsvärde åsätts fastigheten, tilldel för taxeringsåret åsatta taxeringsvärdet. Samlidigl skall emellertid ävenförsäljningslikviden tas upp i dess helhet, antingen i form av erhållen likvideller som innestående fordran hos köparen. I etl rättsfall, RÅ 1958 not fi1833, har en fordran på grund av en upplåten avverkningsrätt förmögenhetsbeskaitaistrots invändning om alt avverkning ännu inle hade sken och fordringen därförmotvägdes av en skyldighet att leverera skogsprodukter. Itvä motioner till 1975/har de här beskrivna förhållandenapåtalats. I motionen 1975:104 hemställdes alt skulle hos regeringenbegära ändrade regler för besiämmande av skogsbruksvärde. I motionen 1975:1957hemställdes alt tillgångar som svarar mot avverkad skog eller avverkningsrättlill skog och som står inne hos köparen skulle fä tas upp till halva värdel vidförmögenhetsbeskattningen. beslöt all, med bifall lill denförstnämnda motionen, hos regeringen begära förslag till sådana ändringar avbestämmelserna om fastighetstaxering atl dubbelbeskattning av värdel avupplåten avverkningsrätt undanröjs (SkU 1975/76:44, rskr 1975/ 76:213). Taxeringen av fastigheterär schablonartad till sin karaklär. Under löpande taxeringsperiod gäller dettaxeringsvärde som har åsatts fastigheten vid senasle allmännafastighetstaxering. Vid den åriiga särskilda fastighetstaxeringen skall dock ivissa fall nytt taxeringsvärde åsättas fastigheten. Etl sådani fall är dåfastighetens värde har minskat lill följd av omfattande skogsavverkning. Föratt en avverkning skall föranleda ny laxering fordras alt taxeringsvärdet tillföljd av avverkningen bör nedsättas med minsl en femtedel, dock minst 10 000kr. En upplåtelse av skog kan däremoi aldrig föranleda ny taxering avfastigheten så länge upplåtelsen inte följts av avverkning. Fräganom upplåtelse av skog skall beakias vid fastighetstaxeringen inrymmerprincipiella och praktiska problem. Del är av flera skäl mindre lämpligt attdenna fråga bryts ut till särskild behandling. (Fi 1976:05) torde få anledning atl la upp frågan vid sin översyn av reglernainför allmänna fastighetstaxering. Någraförslag om ändrade regler för fastighetstaxeringen läggs således inle fram idenna promemoria. En lösning som i och för sig är att föredra i dettasammanhang - och som inte har några återverkningar utanför skatterättens Prop.1978/79:204 237 område- är atl vid förmögenhetslaxeringen upphäva den nuvarande bundenheten tillfastighetens taxeringsvärde. Även om taxeringsvärdet inte ändrades skullefastigheten kunna få tas upp till etl lägre värde under förutsättning att nylaxering skulle ha äsaiis fasligheten om hela den upplåtna skogen hadeavverkats. Därigenom uppnäs neutralitet mellan den fastighetsägare som självlåter avverka skog, och den fastighetsägare som väljer an upplåtaavverkningsrätt. Lösningen förutsätter dock alt taxeringsnämnden vidförmögenhetslaxeringen gör bedömningar som normalt görs i samband medfastighetstaxeringen. Även om förmögenheisvärdet av fastigheten nedsältes medetl schablonmässigt bestämt belopp skulle bestämmelserna bli relativtkomplicerade. Innan en lösning av detla slag övervägs närmare bör därförundersökas på vad sätl de beslutade lättnaderna i beskattningen avkapital i familjeföretag har påverkat behovel av särskilda regler vid upplåtelseav skog. Under 1970-lalel harkapilalbeskallningen av familjeföretagen blivit föremål för lagstiftning fieragånger. Reglerna har i allt väsentligt varit likartade vidförmögenhetsbeskattningen och arvs- och gåvobeskattningen. infördesprovisoriska regler om särskilda läunader för vissa företag (prop. 1970:71,BevU 1970:41, rskr 1970:231, SFS 1970:170-174). Bestämmelserna ersattes år 1974med regler som gällde alla skattskyldiga som beskattas för förmögenhet nedlagdi jordbruk, skogsbruk och rörelse (prop. 1974:98, SkU 1974:38, rskr 1974:259,SFS 1974:311-312). Enligt regler fick tillgångarna vidförmögenhetsbeskallningen las upp till del lägsta värde som kunde godtas vidinkomstbeskattningen. Enligt en spärregel måste dock avföretagsförmögenheten tas upp. Dolda reserver i lager och inventarier skullevid beräkningen enligl spärregeln tilläggas de vid inkomstbeskattningenredovisade värdena. Genom lagstiftning fick reglerna sin nuvarandeutformning (prop. 1977/78:40 bil. 3, SkU l977/78:19,rskr 1977/78:111,SFS1977:1173). Fr. o. m. 1979 ärs laxering gäller som huvudregel att 30 96 avförelagsförmögenhelen beskattas. Del skattemässiga förmögenheisvärdet hardärigenom sänkts med hälften i förhällande lill vad som var fallet när denlidigare spärregeln var lillämplig. Även del nuvarande systemet innehålleremellertid en spärregel. Om den skaltskyldige innehar fastighel får reduktionenav förmögenheisvärdet inte leda lill atl värdel kommer att understiga elt visstlägsta belopp. Detia belopp besläms med utgångspunkt i ett tillgångsvärde sommotsvarar fastighetens taxeringsvärde minskat med den del av byggnadsvärdet somavser ekonomibyggnader. Från della tillgångsvärde avräknas de skulder iförvärvskällan som efter proportionering belöper på fasligheten. Den nyaspärregeln kommeralt bli lillämplig bara i de fall dä taxeringsvärdet, medavdrag förden del av värdel som belöper på ekonomibyggnader, överstiger avdel totala tillgångsvärdet i förvärvskällan. Spärregeln avser att undanta s. k.passiva jordägare från lättnaderna i kapitalbeskattningen. Genomde regler som infördes är 1977 har de påtalade effeklerna vid Prop.1978/79:204 238 förmögenhetsbeskallningeni fall då avtal om upplåtelse av skog inte följs av omedelbar avverkning avskogen väsentligt begränsats. Reglerna verkar pä olika sätt beroende på omhuvudregeln eller sp'ärregeln är tillämplig. fall huvudregeln lillämpas skall av förelagsförmögenhetenredovisas. Om man i stället fören nettoredovisning tänker sig alt de enskildatillgångarna och skulderna las upp för sig behöver således endasi 30 9 I de fall spärregeln är lillämpliggäller följande. Det som avgör det skattemässiga förmögenheisvärdet är i försiahand fastighetens taxeringsvärde. Värdel av övriga tillgängar iförvärvskällan, t. ex. vederlag vid upplåtelse av avverkningsrätt, inverkar pädel skattemässiga förmögenhets-värdet endast på det sätt att den del avskulderna som efter proportionering belöper på fastigheten minskar i och medatt del totala tillgångsvärdet i förvärvskällan ökar. Det är därför inte hellerhär fråga om någon egentlig dubbelbeskattning. Liksom huvudregeln bristerspärregeln i neuiralitetshän-seende. Omfattande avverkning av skog kan nämligenföranleda ny taxering av fasligheten och lägre skattemässigt förmögenhetsvärdemedan en försäljning av en siörre rotposi inle kan leda till ny laxering sålänge skogen inte har avverkats. Vid siörre avverkningar och upplåtelser tordespärregeln f ö. ofta inte vara lillämplig eftersom den del av det loialatillgångsvärdet som avser fastighet då minskar. Avdel anförda framgår att del inte är lika påkallat som lidigare att vidförmögenhetsbeskattningen ta särskild hänsyn till upplåten skog som inte haravverkats. Den dubbelbeskattning som förekom har i allt väsentligtundanröjts. Den brist som kvarstår är att upplåtare av skog kan gå miste om en delav de lättnader i förmögenhetsbeskattningen som den som själv avverkar skogenkommer i åtnjutande av. Den ekonomiska betydelsen av denna olikhet ibeskattningen är normalt mycket begränsad. Det synes därför inte motiverat attinföra särskilda, med nödvändighel komplicerade, regler i systemet. Frågan kannaturiiglvis komma i ett annat läge när det pågående utredningsarbetet påfaslighetstaxeringsområdet slutförts liksom om familjeföretagenskapitalbeskattning ånyo skulle ändras. Något förslag om ändring avförmögenhetsbeskattningen av fastigheter med upplåtna avverkningsrätter läggsinle fram i denna promemoria. Prop.1978/79:204 239 Promemorieförslagel(sambandsmeioden) 11Kommentar till lagtextförslagen 11.1 Sambandsmetoden //././Å näringar i kommunalskattelagen I dennaanvisningspunkt anges vilka intäkter på grund av avyttring av skog som skallbeskattas som inläkl av skogsbruk och vilka intäkter som skall redovisas iandra inkomstslag (jfr punkt 5 av anvisningarna lill 28 §). Försia och femte styckenaär oförändrade. Andra siyckei innehåller den nya bestämmelsen om attutnyttjande av avverkningsrätt, som den skallskyldige förbehållit sig närskogsmark överiåiits lill ny ägare, är att hänföra lill rörelse. Till iredje styckelhar fiytials den nuvarande beslämmelsen i punkt 5 andra stycket att vinsl genomavyttring av skogbärande fastighet skall beskattas som realisationsvinst (utomi del undantagsfallet att fastigheten ulgör omsättningstillgång i rörelse). Iförtydligande syfte anges att motsvarande skall gälla i marköverföringsfallen. Enligt punkl 4 andra ochtredje styckena av anvisningarna till 35 § skall ersättningar i samband medupplåtelse av nytijanderäit till mark o. d. under vissa förutsättningarbehandlas enligt realisationsvinstreglerna. Sådana ersättningar skall, somframgår av Ijärde slyckel, givetvis inle tas upp som intäkt av skogsbruk. !i nuvarande tredje styckel har av systematiska skäl flyttats lill punkt 5 andrastycket. Ändringen iförsia slyckel är av redaktionell natur. Andra stycket överensstämmer i principmed nuvarande bestämmelser i punkt 3 iredje stycket. Reglerna om utvidgad avdragsräii för kostnad för plantering av skog harförts in som etl nylt femte siycke. I dennaanvisningspunkt regleras rätten till värdeminskningsavdrag underinnehavstiden. Av första slyckel framgår att avdragsräuen är direkt koppladtill den skattskyldiges skogsintäkter under beskattningsåret. Värdet ellervolymen pä förvärvskällans skog efter uttaget saknar således all betydelse.Andra stycket innehåller - förutom några av praktiska skäl motiveradebeloppsspärrar - den viktiga regeln att den skattskyldige under innehavstidenkan få avdrag med sammanlagl högst av anskaffningsvärdet av växande skog. Itredje stycket definieras begreppen ursprungligt ingångsvärde, anskaff- 1978/79:204 240 Promemorieförslagel(sambandsmetoden) ningsvärdeoch gällande ingångsvärde. Definitionerna lar sikte pä de fall då förvärvskällaninte ändrar omfattning under innehavsliden. Vid tillskoiisförvärv ochmarköverföringar o. d. kan värdena höjas Ofii- ex. femte styckel). Som framgårav sjunde och åttonde styckena skall vidare såväl anskaffningsvärdet som delgällande ingångsvärdet reduceras om en väsentlig del av förvärvskällansskogsmark tillfallit ny ägare. Enliglfjärde stycket skall del ursprungliga ingångsvärdet i regel fastställasschablonmässigt med ledning av den förvärvade fastighetens taxeringsvärde vidförvärvstillfället. Som framhållits i den allmänna motiveringen kan emellerlidschablonregeln ibland, t. ex. vid förvärv av del av taxeringsenhet, ge etlorimligt högl eller lågt ingångsvärde. Det ursprungliga ingängsvärdei skall däfastställas med utgångspunkt i de verkliga förhållandena. Delta innebär all somursprungligt ingångsvärde får upplagas den del av vederlaget för fastighetensom kan anses belöpa på växande skog. Avfemte slyckel följer alt skaltskyldig, som i samband med marköverföring enligtFBL ökat sitt innehav av växande skog, skall beräkna ökningen av sittursprungliga ingångsvärde på grundval av en värdering av den förvärvade skogen.Schablonregeln är således inte tillämplig vid marköverföring. Innebärmarköverföringen att den skallskyldige såväl avstår frän som erhållerskogbärande mark, skall neitoökningen tilläggas ingångsvärdet föremarköverföringen. Har skattskyldig, som inte innehaft växande skog,tilldelats skog genom marköverföring kommer det ursprungliga ingångsvärdetgivetvis atl motsvara värdel av den förvärvade skogen. Sjättestycket innehåller regler om hur ingångsvärdet skall fastställas förskaltskyldig som förvärvar skogbärande mark genom arv, gåva eller annatbenefikt fång. Dessa regler korresponderar med reglerna i sjunde stycket om huranskaffningsvärdet och det gällande ingångsvärdet skall minskas nären del avden skattskyldiges skogbärande mark tillfaller ny ägare. Sjunde styckel ärtillämpligt även när den skaltskyldiges skogsinnehav minskar i samband medmarköverföring enligl FBL. Avåttonde och nionde styckena framgår alt anskaffningsvärdet och det gällandeingångsvärdet kan reduceras trots att någon marköveriåtelse i egentlig meninginle förekommii. Sålunda skall skallskyldig, som förbehållit sig avverkningrälllill växande skog i samband med alt marken överiåtiis till ny ägare, vidtillämpning av beslämmelserna i sjunde slyckel anses ha överlåtit såväl marksom den förbehållna skogen. Motsvarande gäller i fråga om skogsullag som medstöd av de särskilda bestämmelserna i punkt 4 andra eller iredje styckel avanvisningarna till 35 § skall beskattas enligl realisationsvinstreglerna.Enligt nionde stycket kan vidare anskaffningsvärdet och det gällandeingångsvärdet pä den skattskyldiges skogsmark reduceras om den skogbärandemarken ändrar skatlemässig karaklär under beskattningsåret och blir att ansessom omsällningslillgång i rörelse. 1978/79:204 241 Promemorieförslaget(sambandsmetoden) innebärall den skogsmark som kommil all ingå i rörelsen skall - såvitt gällerminskning av anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde - anses ha tillfallitny ägare. Beslämmelsernai tionde slyckel har sin motsvarighet i nuvarande åttonde styckel. Vidbedömningen av det övertagande företagets rätt lill värdeminskningsavdragsaknar det betydelse i vad mån det överlåtande förelaget utnyltjat sinavdragsrätt. Det förhällandet atl det överiålande företaget medgivits avdragmed 60 96 av silt anskaffningsvärde hindrar således inte det övertagandeföretaget från att erhålla värdeminskningsavdrag. Regeln i elfte styckel larsikte pä det fallet alt en skaltskyldig, som under innehavsliden upplåtitavverkningsrätt, överiåtit fasligheten innan vederlaget för den upplåtnaavverkningsrätten tagits upp som intäkt (jfr punkt 1 fjortonde styckel avanvisningarna lill 41 §). Efter det atl fastigheten överiåtiis kanvärdeminskningsavdrag inte komma i fråga.