prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Kommitténbör belysa olika alternativ i huvudmannaskapsfrågan. Alternativen bör avseolika grader av förstatligande. För varje alternativ bör redovisas erforderiigaförändringar inom bl. a. samtliga områden jag har berörl i det föregående vidmin beskrivning av den . behandlasdock - som jag nämnl - av lärartjänslutredningen. Denna fråga bör därförinte utredas även av förevarande kommitté. Enöverföring till statligt huvudmannaskap av nuvarande kommunala utbildningarinnebär att den kommunala utbildningen inlemmas i den statligahögskoleorganisationen. Staten övertar då ansvarei för den del av kostnadernaför driften av den som kommunerna nu svarar för. För allhögskoleutbildning med kommunalt huvudmannaskap kan kommunernas koslnader /79 uppskattas ligga mellan 300 och 500 milj. kr. belyser de olika altemativen bör den siudera den nuvarandekostnadsfördelningen mellan staten och kommunerna samt beräkna statens ökadekoslnader vid ett förstatligande av utbildningar. a. måsle lokal- ochutrustningsfrågor beakias. Det bör uppmärksammas att en omfattandekostnadsöverföring till staten ifråga om högskoleutbildningen måste beaktas vidden ekonomiska regleringen mellan siaien och kommunerna. Enföruisättning för överförande av högskoleutbildning till statligthuvudmannaskap är att de kommunala verksamheter som utbildningen är anknutentill kan bedrivas pä ett ändamålsenligt sätt. Därvid mäste bl. a. deinstitutionella frågorna ägnas uppmärksamhet. Vidare fär en ändring avhuvudmannaskapet inie leda till en förskjutning av ansvarsfördelningen mellanslal och kommun för ifrågavarande verksamheter. Enannan fråga som fordrar särskild uppmärksamhet vid ett förstatligande ärorganisationen av den i utbildningen ingående praktiken, särskilt inom sektornför utbildning för vårdyrken. Förutsättningarna för alt anskaffa praktikplatserllr således inte försämras. Utredningen bör därför undersöka fömtsättningamaoch områdena för de förhandlingar mellan staten och berörda kommuner som kanbli aktuella i detta sammanhang. Vidalternativ som innebär au viss utbildning kvarstår under kommunalt ellerlandstingskommunalt huvudmannaskap bör en utgångspunkt vara attstatsbidragssystemet utformas pä ett enhetligt och lälthanieriigt sätt sommedger största möjliga lokala frihet vid resursanvändningen. Somjag har redovisal är f n. del cenlrala ansvarei på Del II U:14 Skr1978/79:103 260 myndighetsnivådelat mellan SÖ och UHÄ. Kommittén bör för alternativ med forisait delathuvudmannaskap undersöka om delningen är lämplig och framlägga eventuellterforderiiga förslag till förändringar. Vid övervägandena i denna del börsamråd ske med den planerade organisationskommittén för översyn av SÖ:s organisaiion. Kommitténbör beakta de ändrade förhållanden som kan komma all följa av Vård -77:sförslag. Kommitténbör under sitt arbele samverka med bl. a. andra kommittéer vars arbele är avbelydelse för huvudmannaskapsfrågan, t.ex. lärartjänslutredningen (U 1977:04)och utredningen (U 1976:10) om den gymnasiala utbildningen. Medhänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jag au regeringen bemyndigarchefen för alltillkalla en kommitté med högst 7 ledamöter med uppdrag att uireda frågan omenhetligt huvudmannaskap för högskolan altutse en av ledamöterna au vara ordförande altbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annai biträde åi kommittén. Vidarehemställerjag att kosinaderna skall belasla nionde huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. Chefenför , statsrädet anför. Genombeslut de bemyndigade regeringen dåvarande chefen förutbildningsdepartementet atl tillkalla sakkunniga för att utreda detstudiesociala stödet. De sakkunniga har antagit namnet studiesiödsulred-ningen. Genombeslut bemyndigade regeringen chefen förutbildningsdepartementet att uppdra ät siudiesiödsulredningen atl skyndsamtbehandla frågan om avveckling av prövningen mol makes inkomsi och förmögenhet istudiemedelssystemet. I en promemoria. Behovsprövningen gentemol makes ekonomi,som överlämnades lill chefen för den 28 oktober 1976har siudiesiödsulredningen lämnal förslag lill en sådan avveckling. Pägrundval av bl.a. den nu nämnda promemorian förordade regeringen ipropositionen 1976/77:100 i vad avser anslag för /78 tillstudiesociala åtgärder att stegvis avveckla prövningen gentemot makes inkomstoch förmögenhet i studiemedelssystemet. Som ett första sleg förordaderegeringen en höjning av fribeloppsgränsen för makes inkomsi till avbasbeloppet för heltidsstuderande och till 390 96 av basbeloppel fördeltidsstuderande per halvår. hade inget att erinra häremot (SfU 261 Kommittéer: Del II U:14 1976/77:18,rskr 1976/77:156). Tillföljd av del rådande slalsfinansiella lägel förordade regeringen emellertidinte någon ytteriigare höjning av fribeloppsgränsen för /79.Skälen för en avveckling kvarslår dock med oförminskad styrka. Min målsättningär, att så snart lägel medger det, föreslå regeringen att återkomma lillriksdagen med förslag om fortsall avveckling av prövningen mol makes ekonomi. Enligtsina direktiv har siudiesiödsulredningen lill uppgifi all bl.a. belysaerfarenheterna av tillämpningen av reglerna för utländska studerandesprincipiella rält lill svenskt studiestöd samt, om det kunde anses påkallat,också i övrigi se över de utländska studerandenas studiesociala situation. Genombeslut de har regeringen gett mig bemyndigande att tillkallahögsl fyra sakkunniga alt särskili uireda frågan om de ulländska studerandenassituation i ett vidare perspektiv. Frågor som rör de ulländska studerandenasrält till svenskl studiestöd och siudiesociala situation i övrigi bör såledesinte längre ankomma på siudiesiödsulredningen. Siudiesiödsulredningenöverlämnade ett betänkande (SOU 1977:31) Studiestöd-Alternativautvecklingslinjer. Betänkandet harremissbehandlals under höslen 1977. Pågrundval av förslagen i della belänkande och remissinstansernas synpunkterålerkommer jag nu lill regeringen med förslag till tilläggsdirektiv i vilkaUlredningen ges i uppdrag atl framlägga konkreta förslag till förändringar avdel studiesociala stödet. Studiehjälpeni ett korlare perspektiv Denenighel som i början av 1960-talel rådde om alt stödet till de yngre eleverna igymnasial utbildning spelade en avgörande roll i strävandet att bryta sambandetmellan valel av utbildning och elevernas sociala och ekonomiska bakgrund harinte återspeglats i den allmänna deballen eller utredningsverksamheten undersenare år. Tväriom har stöden till de högskolestuderande saml lill devuxenstuderande stått i centrum för den siudiesociala debatten. På molsvarandesätt har den statliga utredningsverksamheten, som praktiskt taget oavbrutetpågått , till övervägande del varit inriktad påstöden lill de äldre studerandena. Studiestödsutredningenhar enligt min mening klarl dokumenterat au del alltjämt föreligger ell starktsamband mellan de studerandes hembakgrund och val av utbildning. Detla gällerfrämst vid elevernas val mellan utbildning och arbele saml mellan olika lyperav utbildning vid övergången frän grundskola till gymnasieskolestudier men äveni övrigt vid valet mellan olika slag av siudier. Visseriigenlalar myckel för alt elevernas val av utbildning till stor del påverkas avandra faktorer än rent ekonomiska, men ulredningen anser atl de ekonomiskaförhållandena, särskilt för den grupp som får den kortaste ulbildningen, oftakan ha en avgörande belydelse. Utredningen har därför ansett det angeläget allförbättra studiestödet för i försia hand ungdomar i gymnasiala siudier. Enpraktiskt laget enig remissopinion har tillstyrkt en sådan prioritering avstudiehjälpen. har också betonat vikten av att ungdomsstudieslödetförstärks. 1enlighet med ullalande och ulredningens och remissopinionensuppfattning anserjag all ulredningen i sitt fortsatta arbete bör priorilerasiödet till de yngre eleverna i gymnasial utbildning. DellIU:14 Skr1978/79:103 262 Detöverväldigande fiertalet remissinstanser har tillstyrktsludieslödsul-redningens förslag att den framlida studiehjälpen avgränsas ienlighet med följande två principer. Fördel första: myndighetsåldern bör utgöraden gräns efter vilken det skall vara möjligl att, med hjälp av samhälletsstudiestöd, själv finansiera sina studier. För det andra: ungdomar som kommerfrån hem med svag ekonomi skall inte behöva skuldsätta sig i någon nämnvärdomfattning för alt skaffa sig en gymnasial utbildning. Utredningen har därförföreslagit alt gränsen mellan studiehjälps- och studiemedelssystemen även iforlsällningen dras vid , men att den som är myndig ges rätt att utnyttjade åierbeialningsplikliga studiemedlen i den utsträckning som krävs för allfylla ut skillnaden mellan studiemedelssystemets maximibelopp och deticke-åierbetalningspliktiga bidrag som i framliden kan utgå istudiehjälps-systemet. Enligt min mening börett förslag i huvudsaklig överensstämmelsemed vad ulredningen föreslagil kunna genomföras fr.o.m. budgetårel 1979/ 80. Jagavser atl föreslå regeringen att la ställning till en sädan reform i sambandmed höstens budgetarbete. Studiestödsutredningenhar föreslagit att de särskilda rese- och inackorderingstilläggen skallupphöra som självständiga stödformer inom studiehjälpssystemet och alt delekonomiska ansvaret för gymnasieskolelevernas resor och inackordering förs övertill kommunerna. En stor remissopinion har också ställt sig bakom utredningensförslag i denna del. förslag innebär allkostnadsfördelningen mellan stat och kommun förändras. Kommunerna får ettekonomiskt ansvar för de gymnasieskolestuderandes resor och inackordering somde lidigare inte haft, som statens utgifter för rese- ochinackorderingstilläggen upphör. Enligt studiestödsutredningens mening måsiekommunerna kompenseras för de nu nämnda kosinaderna. Siudiesiödsulredningenansåg att kommunalekonomiska utredning (KEU 76) borde ta upp dennafråga till behandling. KEU76 har också i sitt slutbetänkande Kommunerna, Uibyggnad, utjämning,finansiering (SOU 1977:78) tillstyrkt studiestödsutredningens förslag om altkommunerna skall ta över ansvaret för gymnasieskolelevernas resor ochinackordering. KEU 76 pekar bl.a. pä behovet av ett samlat ansvar för elevernasresor och inackordering inom och gymnasieskolan och atl den som harbeslutskompelensen för en verksamhet också bör ha det ekonomiska ansvaret.Enligt KEU 76 kommer den ändrade kostnadsfördelningen mellan stat och kommunatl leda till en kostnadsökning för kommunerna om 150 a' 200 milj. kr. i 1977ärs priser. Någonsärskild kompensation till kommunerna för dessa nya åtaganden föreslåsemellertid inte. KEU 76 konstalerar att kommunerna bör anses kompenserade fördelta genom KEU:s förslag om ett förbättrat skatteutjämningssystem. Denavlastning som staten skulle H genom atl vissa stödformer i studiehjälpenavvecklas kan enligt KEU 76 bidra till att finansiera skatteutjämningsreformen. Ettkommunalt övertagande av gymnasieskolelevernas rese- ochinackor-deringskosinader kommer enligt KEU 76 atl medföra en ökad ekonomiskbelastning för kommuner med gymnasieskola. KEU:s undersökningar visar dock attskillnadema mellan kommunerna är så små att en speciell utjämning av dessakostnader synes vara omotiverad. Däremot bör det enligt KEU 76 övervägas allbeakta dessa kostnader vid beräkningen av den interkommu-nala ersättningenmellan kommunerna för elever som går i gymnasieskola utanför hemortskommunen. 263 Kommittéer: Del II U:14 Isitt remissyttrande över KEU 76 instämmer cenlrala studiestöds-nämnden (CSN) ialt mycket lalar föratt kommunerna får överta ansvarei för elevernas resor ochinackordering. CSN pekar emellertid på ett stort antal problem som kvarstår altlösa och menar all studiestödsutredningen i sitt fortsatta arbete ingåendemåsle analysera denna fråga. Även Svenska kommunförbundei anser all fråganbehöver uiredas ytteriigare med avseende på både de ekonomiska och deprakliska problemen innan frågan avgörs. Man pekar på atl det kan bli svårt altlösa frågan om inierkommunala ersättningar schablonmässigt med hänsyn till attkostnaderna kommer att variera starkt beroende på inackorderingssituationen påorten och resornas längd. Bland kommunerna är meningarna delade. Många kommunerlämnar förslaget utan erinran, men ett antal kommuner, i första hand kommunermed gymnasieskola, avstyrker om inte full statlig kompensation kommer att utgå. Ävenjag finner atl en rad problem behöver utredas ytteriigare innan siällning kantas i denna fråga. Siudiesiödsulredningen bör med förtur behandla de problemsom ålersiår atl klarlägga. Utredningsarbetet bör bedrivas i nära koniaki medSvenska kommunförbundet och . Ulredningens överväganden börföreligga före utgången av . Förslagenfrän studiestödsutredningen och KEU 76 innebär atl ansvaret förgymnasieskolelevernas resor och inackordering skall åvila primärkommunerna.Della bör emellertid inte leda lill någon förändring av kostnadsfördelningenmellan primärkommuner och landstingskommuner i fråga om landstingskommunalaelevhem m.m. bör i det fortsatta uiredningsarbelel bl.a.närmare klarlägga vilka elevgrupper som skall omfattas av det primärkommunalaansvaret. Här krävs att en avgränsning görs mellan olika skolformer, i förstahand primär- och landstingskommunal gymnasieskola, vuxenulbildning ochfolkhögskola. Studiestödsutredningenbör vidare studera hur det primärkommunala siödet till gymnasieskolelevernasresor och inackordering, inklusive fria hemresor, i normalfallet skulle kunnautformas. Siudiesiödsulredningenbör också ha som utgångspunkt för arbelel alt någon specialdestinerad statligkompensation inte kommer att utgå för kommunernas ökade åtaganden på dettaområde. Utredningen bör därför lillsammans med i första hand Svenskakommunförbundei överväga hur kosinaderna för gymnasieskolelevernas resor ochinackordering skall kunna fördelas mellan elevernas hemortskommuner ochgymnasieskolkommu-nerna på ell rättvist säll. Studiehjälpeni ell längre tidsperspektiv Enutgångspunkt för utredningens arbele bör vara att de siudiesociala systemenäven bör bestå av dels siödet till de s.k. yngre eleverna inomgymnasieskolan (motsvarande), dels slöd lill äldre elever i gymnasialutbildning och lill siuderande i högskoleutbildning. Med hänsyn till destuderandes olika situation vid gymnasiala siudier respekive högskolestudier ärdel naturiigt med en skillnad mellan dessa två systems loiala nivåer. Såledesär gymnasieskolestuderandena normalt beroende av föräldrarnas ekonomi och harendasl undantagsvis försörjningsbörda. En utgångspunkt bör vidare vara alt detvid sidan av de tvä nämnda studiesociala systemen även i fortsättningenskall finnas ett tredje, förmånligare vuxen- Del II U:14 Skr 1978/79:103 264 studieslödsyslemfinansierat på särskilt sätt. Det är emellertid angelägel atl Utredningennärmare belyser sambandet mellan de olika systemen i syfte att nå en visssamstämmighet. Sludiehjälpssysiemetbestår av flera olika stödformer som utgår efter olika principer ochregler. Många av dessa stöd utmärks av all de ulgår försi efter en ingåendeprövning. Adminislralionen och organisationen för atl hantera studiehjälpenuppvisar också en splittrad bild. För den enskilde rnedför detla all systemetupplevs som svåröverskådligt. Envikiig uppgift för ulredningen börenligt min mening vara att förenkla systemet.En väg som därvid bör övervägas är atl begränsa antalet stödformer. Studiestödsutredningenhar föreslagit alt de behovs- och inkomstprövade tilläggen sammanförs till enenda stödform. I likhet med de flesta remissinstanserna anserjag detla varaell viktigt sleg i riklning mol en välbehövlig förenkling avstudiehjälpssyslemel. Ulredningen bör därför närmare uireda förulsäuningarnahärför. Omrese- och inackorderingstilläggen, som ulredningen föreslår, upphör, kommerhärefter att i studiehjälpssyslemel kvarstå ire stödformer, nämligen studiebidragetett inkomstprövat bidrag samt de återbetalningspliktiga medlen. Utredningen hari två av sina allernaliva utvecklingslinjer för studiehjälpen prövatmöjlighelerna att ytterligare begränsa antalet stödformer. Utredningen har idessa alternativ sålunda föreslagit att studiehjälpen endast skulle bestå avtvå delar; en generell bidragsdel och en återbetalnings-pliktig del.Alternativen skiljer sig åt så lill vida atl i det ena är bidraget beskattatoch i det andra obeskattat. Enligtmin mening vore mycket vunnet om studiehjälpen kunde ges samma uppbyggnad somstudiemedelssystemet. Terminologin skulle förenklas och förutsättningarnaförbättras för atl på åstadkomma en bättre samordning mellandeolika siudiesociala systemen. Ett system med ett generellt bidrag skulledessutom mildra nuvarande problem med de sammanlagda marginaleffekter avskatter och olika bidragsformer som även uppstår i de lägre inkomslskikten. Ulredningenhar emellertid redovisat en rad skäl till att studiehjälpssyslemel inom dennärmast överblickbara tiden inte gär att ulveckla helt i den förenklanderiktning som jag här har angivit. Ett av dessa skäl är alt studiehjälpen utgören del av samhällets totala familjepolitiska slöd. Studiehjälpen kan säledesinte isoleras frän de familjepolitiska stödformer som finns inom t.ex. skatte-och sociallagsliflningen. Dessulom måste studiehjälpen bygga på och kompletteraden underhållsskyldighet som föräldrar har gentemol sina barn. Enligt vad jagerfarit kommer chefen för jusiitiedepartementel atl föreslåregeringen att för lägga fram förslag till nya regler iföräldrabalken om bl.a. föräldrars underhållsskyldighet. Dessa regler kommeremellertid inte att innebära några viktigare principiella förändringar i dessa hänseenden. Medhänsyn till vad jag nu sagt är det enligt min mening nödvändigi atl ha kvar ettselektivt stöd i studiehjälpssystemet. bör därförnärmare utveckla det alternativ för studiehjälpen som innebär all grunden förnuvarande syslem får ligga fasl men all del selekliva stödet byggs ut. I elllängie perspektiv kan en siörre förenkling av sludiehjälpssysiemet vara möjligall uppnå, under förutsäuning all den förändring av gällande bidrags- ochskattesystem, som siudiesiödsulredningen nämner, genomförs. Utredningen bördärför i siu arbete med att utforma studiehjälpen i ett längre 265 Kommittéer: Del II U:14 tidsperspektivhålla sig väl underrättad om åtgärder som vidtas på de socialpolitiska och skallepoliliskaområdena. Nivånpå det framlida studiestödet Samhälletsambition är all alla ungdomar skall kunna lä en gymnasial utbildning.Skillnader i ekonomiskt och socialt hänseende bör därvid inte tillåtas påverkauibildningsvalei. Närstudiehjälpen utformades i mitten av 1960-lalet bedömdes de förmåner som kundeutgå inom studiehjälpen till en familj med små inkomsler vara tillräckliga föralt läcka kosinaderna för ell bam som bedrev gymnasiala siudier. haremellertid stöden inom studiehjälpssyslemel och då i synnerhet de seleklivainkomstoch behovsprövade tilläggen successivt urholkats. har docksamhällets allmänna stöd till barnfamiljerna i en rad andra hänseendenförstärkts så all den disponibla inkomsien för barnfamiljerna ändå loiall settblivii siörre. Mångabarnfamiljer - särskili de som har låga inkomsler - får ofta uppleva all derasdisponibla inkomsler minskar när barnen bedriver gymnasiala studier. Jag anseri likhet med ulredningen alt dessa iröskeleffekter i familjeekonomin ärallvarliga. De kan negativt påverka attityderna till och förutsättningarna förfortsatta studier efter den obligatoriska skolan. 1 synnerhet torde detta gällaför de elever som kommer från hem som inte har någon egentlig studietradition. Vidulformningen av den framtida studiehjälpen har ulredningen utgått från atl detröskeleffekter somjag nämnl har undanröjts. Ulredningen har därigenomkunnai rikta uppmärksamheten på den nivå stödet bör ges för att det skall få enrekryteringsfrämjande effekt. Det är enligt min mening nödvändigi alt de beloppsom kan utgä i studiehjälpssyslemel vägs samman med andra familjepolitiskastödformer. Vilka effekter de olika stödformerna lillsammans har päbarnfamiljernas disponibla inkomsi måsle därför alltid beakias. Arbetsmarknadsutbildningen,som är en på arbetsmarknadspolitiska grunder prioriterad utbildning, är främstavsedd för vuxna. Prioriteringen ligger framför allt i alt del studiesocialastödet, utbildningsbidraget, är mera förmånligt än i övrig vuxenulbildning.Utbildningsbidraget enligt arbetsmarknadskungörelsen är förbehållen ungdomunder som är flykting, handikappad eller försörjningspliktig mot barnsamt ungdomar som är berättigade lill konlanl arbetsmarknadsstöd.Utbildningsbidraget är i sådani fall väsentligt förmånligare än studiehjälpen.Det fordras därför en klar gränsdragning mellan arbetsmarknadsutbildningensuppgifter och ungdomsskolans för atl inte uppenbara orättvisor skall uppslåmellan olika ungdomsgrupper. Många ungdomar söker sig direkt ut påarbelsmarknaden efter . De möter stora svårigheler alt erhålla ettfast arbeie. Del finns flera skäl lill att de inte går vidare lillgymnasieskolan, däribland ekonomiska. Man kan riskera att ungdomar inte sökersig direkt lill gymnasieskolan ulan i stället efter en lids arbetslöshet sökerfå sina utbildningsbehov tillgodosedda inom arbetsmarknadsutbildningen. Enhöjning av studiehjälpen till en sådan nivå att den - i vart fall för de mestbehövande eleverna - kan konkurrera med uibildningsbidragei lill ungdomar inomarbetsmarknadsutbildningen är, som utredningen visal, myckel kostnadskrävande.Jag är därför inte beredd att nu förorda delta. Siudiesiödsulredningen böremellertid vara oförhindrad au närmare analysera effekterna Del II U:14 Skr 1978/79:103 266 aven sådan höjning. Ulredningen bör överväga länkbara utvecklingsmöjligheter förstudiehjälpen och bl.a. uireda möjligheterna att upprälla en plan för enstegvis höjning av stöden. 1 sina kostnadsberäkningar bör utredningen särskiltbeakta i vilken ulsiräckning sådana förbättringar inom studiehjälpen kanmedföra besparingar på del arbetsmarknadspolitiska områdel. Enöverväldigande remissopinion har förordat alt det framtida generella stödetlill äldre studerande skall vila på samma grunder som nuvarandestudiemedelssystem. Del framtida studiestödet skulle därför fortfarande kommaall beslå av en generell bidragsdel saml av en del som är förenad medåterbetalningsskyldighel. De sociala iryggheisreglerna iåterbetalningssys-lemet skulle även i fortsättningen komma atl utgöra en vikiiggrund i systemet. Genomgripandeförändringar av utbildningsorganisationen har skett på samtligautbildningsnivåer då sysiemel utformades. Enligt minmening har siudiesiödsulredningen på ett övertygande sätl visal atl del trotsdessa förändringar är möjligt att bygga konstruktionen av del framtidastudiestödet lill äldre studerande på de grunder som studiemedelssystemet vilarpå. I en rad hänseenden är det emellertid nödvändigt att skapa en bäureöverensstämmelse mellan de ursprungliga principerna för studiemedelssystemetoch dagens utbildningssystem. 1 det följande kommer jag atl ange riktlinjernaför utredningens arbete med dessa frågor. Enav de grundläggande principerna för samhällets studiesociala slöd är alt detskall vara så slort all den studerande kan finansiera sitt uppehälle understudietiden därmed. Den nuvarande metoden för att fastställa nivån påstudiemedlen utarbetades av studiesociala utredningen i början av 1960-lalel.Till grund för nivån på studiemedel låg bl.a. en undersökning av de studerandeslevnadskostnader. För alt bevara studiemedlens köpkraft uttrycktes de i procentav basbeloppel enligt lagen om allmän försäkring. Utredningenhar visat atl gruppen studiemedelslagare, i molsats lill vad som var fallel imitten av 1960-lalet, numera inte är så homogent sammansatl vad avser ålder,lidigare förvärvsverksamhet, underhållsskyldighet m.m. äräldersspridningen betydligt större, liksom andelen med tidigareförvärvsverksamhet. kan ses som eti ullryck för atl den återkommandeutbildningen börjal slå igenom som en modell för individens utbildningsplanering.De nya bestämmelserna för antagning till högre utbildning har också verkat idenna riktning.