prop · G20322 · 1978-12-31 00:00:00 — omfortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedeli vissa brottmål, m. m.; Regeringen föreslår att antaga de förslagsom har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I propositionen föreslås att lag medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål och lag omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m. m.erhåller fortsatt giltighet till utgången av . Prop.1978/79:22 2 Lagom fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål Härigenom föreskrivs alt lagen (1952:98) medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, vilken enligt lag(1977:1026) gäller till utgången av , skall äga fortsatt giltighet tillutgången av . Lag om fortsattgiltighet av lagen (1969:36) om telefonavlyssning vid förundersökningangående grovt narkotikabrott m. m. Härigenom föreskrivs att lagen (1969: 36) omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m.m.,vilken enligt lag (1977:1027) gäller till utgången av , skall ägafortsatt giltighet till utgången av . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , Åsling, Söder, , Mundebo,Krönmark, , , , Propositionom fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål, m. m. Bestämmelser om tvångsmedel vid beivran av brottfinns, förutom i , i bl. a. lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål och lagen (1969: 36) omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m. m. Dessalagar innehåller tilläggs- och undantagsbestämmelser till den grundlägganderegleringen i . a. har särregleringen avseende på möjligheternatill telefonavlyssning. Både 1952 och lagar är tidsbegränsade ochgäller efter senast gjorda förlängningar till utgången av (prop.1977/78:11, JuU 1977/78:13, rskr 1977/78:59). Isamband med riksdagsbehandlingen av förslag till lag om särskildaåtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund (prop.1973: 37, JuU 1973: 18, rskr 1973:121) och förslag till lag om försattgiltighet av lag (prop. 1973:104, JuU 1973:22, rskr 1973: 223) aktualiseradesfrågan om en samlad översyn av reglerna om telefonavlyssning. Med anledning avriksdagens begäran om en sådan översyn tillkallades utredningen (Ju 1974:08) omtelefonavlyssning för att se över lagstiftningen på området. Utredningenavlämnade betänkandet (SOU 1975: 95) Telefonavlyssning. På grundval av betänkandet lades iproposition 1975/76:202 fram förslag till nya regler om telefonavlyssning vidförundersökning m. m. Förslaget innebar att reglerna i 1952 och 1%9 års lagartogs in i 27 kap. och gavs permanent karaktär. nRiksdagen 1978/79. 1978/79:22 4 Vid riksdagsbehandlingen av propositionen ansågjustitieutskottet (JuU 1976/77: 20) att ärendet med visst undantag borde återgåtill regeringens kansli för översyn och ytterligare överväganden. Utskottetansåg vidare att det borde ankomma på regeringen att besluta om formerna förden förordade översynen. hemställde utskottet att i nuförevarande del skulle avslå propositionen. biföll utskottetshemställan (rskr 1976/77: 129). Enligt regeringsbeslut den 29juni 1978 bemyndigadeschefen för att tillkalla en kommitté med uppdrag att seöver tvångsmedelsregleringen vid förundersökning i brottmål m. m. Kommitténskall enligt sina direktiv (dir 1978:57) bl. a. söka utarbeta en permanentreglering som ersätter 1952 och lagar. Mot denna bakgrund har fråga uppkommit om man iavvaktan på en permanent reglering bör ytterligare förlänga giltigheten av 1952och lagar, eventuellt till utgången av . har i skrivelse den 22 mars 1978till chefen för redogjort för tillämpningen av 1969 årslag och för lägel på narkotikamarknaden. Efter remiss har justitiekanslern (),riksåklagaren (), , , överbefälhavaren,och yttrat sig över frågan omförlängning av 1952 och lagar och över skrivelse. (RB) innehåller regler omanvändning av tvångsmedel under förundersökning. Bestämmelserna kännetecknasallmänt av en strävan att begränsa användningen av tvångsmedel till fall dåmisstanke om mera allvarlig brottslighet föreligger. I27 kap. finns bestämmelser om bi. a. beslag och telefonavlyssning. 2§ andra punkten RB krävs för beslag av vissa skriftliga meddelanden attfråga är om brott för vilket ej är stadgat lindrigare straff än fängelse i tvåår. 1 27 kap. 9§ RB finns bestämmelser som ger domstol möjlighet att förordnaom kvarhåilande av postförsändelse m. m. Enligt27 kap. 16 § RB får domstol lämna tillstånd tili telefonavlyssning när någonkan skäligen misstänkas för brott för vilket inte är stadgat lindrigarestraffan fängelse . Som förutsättning gäller dessutom att åtgärdenskall vara av synneriig vikt för utredningen. Beslutet får avse samtal tili ochfrån telefonapparat som innehas av den misstänkte eller eljest kan antas kommaatt begagnas av honom. Tillstånd till telefonavlyssning skall gälla visstid, högst , från den dag då tillståndet delgavs telefonanstaltensföreståndare. Beträffandegranskning av uppteckning som har gjorts när samtal aviyss- Prop.1978/79:22 5 nätsäger bestämmelserna i 27 kap. 12 § första stycket RB om undersökning ochgranskning av enskild handling motsvarande tillämpning. a. att uppteckningen inte får närmare undersökas av annan än domstolen,undersökningsledaren eller åklagaren. Dock får sakkunnig eller annan somanlitas för eller hörs under utredningen granska uppteckningen efter anvisningav domstolen, undersökningsledaren eller åklagaren. Av 27 kap. 16 § RB följerslutligen att uppteckningen, i den mån den innehåller något som inte är avbetydelse för utredningen, skall efter granskningen förstöras. Lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål ger i förhållande till RB utvidgade möjlighetertill användning av tvångsmedel under förundersökning. Enligt lagen, som gäller vid förundersökningangående vissa brott mot rikets säkerhet och vissa andra grövre brott, kanskriftligt meddelande som avses i 27 kap. 2 § andra punkten RB tas i beslag,även om för brottet är stadgat lindrigare straffan fängelse (3 §).Förordnande om kvarhåilande av postförsändelse m. m. enligt 27 kap. 9§ RB kanenligt 4§ i vissa fall meddelas av undersökningsledaren eller åklagaren.Beträffande telefonavlyssning föreskrivs i 5 § att tillstånd härtill fårlämnas, även om för brottet är stadgat lindrigare straff än fängelse i två år.Om det är av synnerlig vikt för utredningen får expediering av samtal till ochfrån apparat, som innehas eller eljest kan antas komma att begagnas av denmisstänkte, inställas eller fördröjas eller apparaten avstängas för samtaleller uppgift inhämtas från telefonanstalt om samtal som har expedierats ellerbeställts till och från apparaten. Beslut om sådan åtgärd meddelas av rätten.Giltighetstiden för tillstånd till telefonavlyssning eller annan åtgärd avangivet slag är högst en månad. Undersökningsledaren eller åklagaren får ivissa brådskande fall själv besluta om åtgärden. Har undersökningsledareneller åklagaren gjort detta, skall anmälan ofördröjligen göras hos rätten, somhar att skyndsamt pröva ärendet. lag ger även möjlighet till förlängning avden tid inom vilken häktningsframställning enligt 24 kap. 12 § RB skall ingestill rätten (2§). Beslut om sådan förlängning meddelas av justitiekanslern. Enligt lagen (1969:36) om telefonavlyssning vidförundersökning angående grovt narkotikabrott m. m. skall 27 kap. 16 § RB ägamotsvarande tillämpning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott ellergrov varusmuggling, om smugglingen gällt narkotika som avses i narkotikaförordningen(1962:704), trots att för brottet är stadgat lindrigare straff än fängelse . Giltighetstiden för tillstånd till avlyssning får bestämmas till högsten månad. 1 detta sammanhang kan erinras om lagen (1975:1360)om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall. Enligt denna lag, som gällertill utgången av , får i vissa fall tvångsåtgärd såsom t. ex.telefonavlyssning tillgripas, när åtgärden är påkallad för att utröna omterroristorganisation plan- Prop.1978/79:22 6 läggereller förbereder gärning som innebär våld, hot eller tvång för politiska syften.Frågan om förlängning av denna lag övervägs f. n. inomarbetsmarknadsdepartementet. 1975/76:202 med förslag till nya regler om telefonavlyssning vidförundersökning m.m. 1975/76:202 med förslag till nya regler omtelefonavlyssning vid förundersökning m.m. föreslogs att nuvarande regler i1952 och lagar skulle tas in i 27 kap. RB och ges permanent karaktär.Regeln lag om förlängning av anhållningstid upptogs dock inte iförslaget. Det föreslogs vidare att skyddet för den enskildes integritet skullestärkas i olika hänseenden bl. a. genom att hans intressen i ärendet skulletillvaratas av en av regeringen utsedd god man. Den gode mannen skulle haställning av part. Vid prövning av tillstånd till telefonavlyssning skullevidare beaktas om risk förelåg att författare, meddelare eller annan somenligt tryckfrihetsförordningen eller radioansvarighetslagen (1966:756) harrätt till anonymitet skulle röjas. Ett uttryckligt förbud att avlyssnatelefonsamtal mellan misstänkt och hans försvarare togs också upp i förslaget.Skärpta regler föreslogs för avlyssning av samtal till och från telefonapparatsom inte innehades av den misstänkte eller huvudsakligen brukades av honom. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen uppmärksammadesspeciellt frågan i vad mån avlyssnat material får utnyttjas när det gällerannan brottslighet än den som har föranlett tillståndet. I sitt betänkande medanledning av propositionen (JuU 1976/77: 20) konstaterade justitieutskottet attproblemet inte är begränsat till telefonavlyssning utan kan uppkomma också vidutnyttjande av andra tvångsmedel, t. ex. brevkontroll, husrannsakan elleringripande enligt bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- ochavgiftsprocessen. Sambandet var enligt utskottet sådant att man bordeeftersträva en generell lösning för olika typer av tvångsmedel. En såvittsyftande lagstiftning ansåg utskottet emellertid kräva ett helt annatbeslutsunderlag än det som förelåg i ärendet. Som tidigare anmärkts hemställde utskottet attpropositionen skulle avslås i denna del och att de av utskottet upptagnafrågorna skulle bli föremål för översyn och ytterligare överväganden. Riksdagenbeslöt i enlighet med utskottets förslag (rskr 1976/77:129). 4 Dir (1978:57) om översyn av tvångsmedelsregleringen vid förundersökning ibrottmål m. m. 1 direktiven sägs att det bör göras en fullständigöversyn av i första hand tvångsmedelsregleringen i 27 och 28 kap. RB. Översynenbör ta sikte på att Prop.1978/79:22 7 åstadkommaen ändamålsenlig avvägning mellan samhällets behov av tvångsmedel och demotstående intressen som kan komma att beröras därav. Det påpekas attbrottsutvecklingen har medfört behov av effektivare tvångsmedel. hardet bedömts som önskvärt att stärka den enskildes ställning. De grundläggandevärderingar i fråga om fri- och rättighetsskyddet som har kommit till uttrycki regeringsformen måste bilda utgångspunkt för utformningen avtvångsmedelsregleringen. Detsamma gäller om de ställningstaganden som hargjorts i bl. a. tryckfrihetsförordningen i fråga om skyddet motförhandsgranskning och spridningshinder samt anonymitetsskyddet. Ett spörsmål som enligt direktiven särskilt skallbeaktas är frågan om i vilken utsträckning den information som erhålls vidtvångsmedelsanvändningen bör få utnyttjas när den avser annan brottsligverksamhet än den som har legat till grund för beslutet om tvångsåtgärd.Kommittén bör i den delen söka en generell lösning för olika typer av tvångsmedel.Även på andra punkter bör en enhetlig reglering för alla typer av tvångsmedeleftersträvas. Vad gäller 1952 och l%9 års lagar uttalas attkommittén bör söka utarbeta en permanent reglering som kan flyttas över tillRB. Beträffande tillämpningen av lag under år1977 anför rikspolis-Styrelsen följande. Annan undersökningsledare än åklagare har integjort framställning om telefonavlyssning. För att i detalj följa tillämpningenav lagen och bevaka att tillämpningen blir restriktiv och likformig har liksomtidigare den ordningen iakttagits att samtliga ärenden rörande ifrågasattavlyssning anmälts för rikspolischefen eller - vid förfall för honom - föröverdirektören i . Lagen har tillämpats efter sammaprinciper som tidigare och alltså endast i särskilt angelägna fall.Telefonavlyssning har begärts endast då man kunnat misstänka yrkesmässig,organiserad handel med narkotika. Huvudsyftet har liksom varit attavslöja storsmugglingen till och storlangningen inom landet. har tillstånd beviljats att avlyssnasamtal till och från telefonapparater som innehafts eller begagnats av tillhopa122 personer, misstänkta för grovt narkotikabrott. Motsvarande siffra för år1976 var 64. Ökningen av antalet avlyssningar i förhållande tillföregående år beror framför allt på den intensifiering avnarkotikabekämpningen som inträtt sedan speciella narkotikarotlar inrättatslänsvis /77. Prop.1978/79:22 8 Beträffande det aktuella läget på narkotikaområdetframhåller bl. a, följande. Vid ett möte med landets samtliga polischefer idecember 1976 bestämdes att polisinsatserna mot den illegala narkotikahandelnskulle prioriteras på bekostnad av annan polisverksamhet. Insatserna skulle iförsta hand riktas mot handeln med centralstimulerande medel och opiater.Därvid skulle ett antal narkotikaenheter bildas med länen som primära verksamhetsområden.Den avdelade personalstyrkan skulle ökas för attmöjliggöra den erforderliga prioriteringen. Prioriteringen har genomförtsunder . 23 narkotikaenheter har bildats med länen som primäraverksamhetsområden. Den för narkotikabekämpning avdelade personalstyrkan harökats från 240 till 304 i genomsnitt . Tillgången på centralstimulerande medel har varitgod . F. n. tycks dock en viss brist föreligga framför allt iStockholms-området, förmodligen som följd av gemensamma svensk-holländskainsatser mot ett antal laboratorier i . har deårliga beslags-kvantiteterna varierat . Under år 1976beslagtogs , medan motsvarande mängd var . Tillgången på cannabis är oförändrat god. Dock harpolisen inte kunnat ägna sig speciellt åt cannabishandelneftersom handeln med centralstimulantia och heroin måst komma i första hand.Under år 1977 beslagtogs . Morfinbasens relativa betydelse har minskat.Förmodligen har missbrukare av morfinbas gått över till heroin. Under år 1977beslagtogs . Heroin har förekommit på den svenska marknadensedan årsskiftet 1972/73. Tillgången på heroin är god även om beslagtagnakvantiteter är relativt små. med heroin är och därframför alh . Heroinet kommer från där är ettnyckelland. Smugglingen till sker uteslutande med flygburna kurirer. Sågott som varje större flygplats i kan fungera som transiteringsort påheroinets väg från till . Härtill kommer tecken som tyder påatt den ökande charterturismen mellan och numerautnyttjas för smuggling av heroin från direkt till Skandinavienutan omvägen över . Kokain synes ha förekommit på densvenska marknaden i större skala än . Samma trend har observerats iandra europeiska länder. Kokainet smugglas från via förmodligenSpanien och till övriga delar av . Enligt rikspolisstyrelsensuppfattning kommer kokain att utgöra ett lika bekymmersamt, problemsom heroin är . Enligt bedömning är det medhänsyn till den illegala narkotikahanteringens omfattning ochprofessionalisering inte möjligt att 1978/79:22 9 enbartmed konventionella spaningsmetoder hålla greppet över den grovanarkotikabrottsligheten. Om enbart de vanliga spaningsmetoderna skulleanvändas, skulle det krävas insatser som varken kan åstadkommas inom ramen förtillgängliga resurser eller kan beräknas bli tillförda polisen utifrån. Ävenom ett sådant extraordinärt resurstillskott skulle kunna åstadkommas, skulleman ändå inte komma åt de ledande profitörerna. tillägger att, även omnarkotikabrottsligheten måste allvariigt uppmärksammas, telefonavlyssning intefår användas annat än mot mycket grov brottslighet. Det är helt klartatt den grova narkotikabrottsligheten domineras av välorganiserade smugglings-och distributionssyndikat. Denna handel förorsakar ett stort mänskhgt lidande.Såsom lagen tillämpats kan den inte anses ha obehörigen kränkt individens kravpå integritet. Samtliga remissinstanser har godtagit attgiltighetstiden års lagar förlängs till utgången av . JK framhåller att en förlängning av giltighetstidenför de båda lagarna är ofrånkomlig. Det bör enligt JK vara fullt tillräckligtmed en förlängning till utgången av . Enligt RÅ föreligger otvivelaktigt fortfarandebehov av de vidgade möjligheter till tvångsmedelsanvändning som finns enligt1952 års lag. När det gäller lag anför RÅ att telefonavlyssning harvisat sig vara en effektiv metod att med rimliga resursinsatser bekämpa dengrova narkotikabrottsligheten. Spaningsmetoden kan därför enligt RÅ inteundvaras i detta sammanhang. Den markanta ökningen av antalet avlyssnade personerunder sätter RÅ i samband med den intensifiering av narkotikabekämpningensom inträdde då de s.k. länsrotlarna inrättades /77. Detsaknas enligt RÅ anledning anta annat än att tillämpningen av 1%9 års lagfortfarande präglas av önskvärd restriktivitet och strävan att tillgodose deenskildas krav på integritet. finner ej skäl ifrågasättarikspolisstyrelsens uppgift att ökningen av antalet avlyssningar enligt 1969års lag framför allt beror på den intensifiering av narkotikabekämpningen sominträtt sedan de s.k. länsrotlarna inrättades /77. Hovrättenframhåller att telefonavlyssning utgör ett synnerligen allvarligt ingrepp i denenskildes personliga integritet och att sådan avlyssning därför måste omgärdasmed så stora rättssäkerhetsgarantier som möjligt. Med hänsyn härtill och motbakgrunden av den markanta ökningen av antalet telefonavlyssningar anser hovrättendet angeläget att frågan om en permanent lagstiftning löses utan dröjsmål. Stockholmstingsrätt förklarar att dess erfarenheter av tillämpningen 1978/79:22 10 underår 1977 av lag överensstämmer, så långt tingsrätten kunnat bilda sigen uppfattning i saken, med de förhållanden angivit i sinredogörelse för tillämpningen av lagen. Enligt tingsrätten framstårtelefonavlyssning som ett oundgängligt medel vid spaning för uppdagande av dengrövre brottsligheten i fråga om narkotika. Överbefälhavaren finner det angeläget attgiltighetstiden års lagar förlängs till utgången av iavvaktan på en permanent reglering. lag med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål tar sikte på brott som rör rikets säkerhet ellerär av allmänfarlig natur. Lagen gäller till utgången av . Samtligaremissinstanser har ansett att lagens giltighetstid bör förlängas i avvaktan påen permanent reglering av de möjligheter till bl. a. telefonavlyssning somlagen erbjuder. Även jag anser att behov fortfarande föreligger av de vidgademöjligheter till tvångsmedelsanvändning som finns enligt lagen. Även lag om telefonavlyssning vidförundersökning angående grovt narkotikabrott m.m. gäller till utgången av år1978. Av den redogörelse som har lämnat angåendetillämpningen av lagen framgår att den illegala narkotikahandeln i landet äromfattande. Tillstånd till telefonavlyssning har meddelats ibetydligt större omfattning än föregående år. Som harframhållit och som bestyrkts av remissyttrandena torde ökningen av antaletavlyssningar till övervägande del bero på den intensifiering avnarkotikabekämpningen som inleddes /77. Enligt bedömning är det medhänsyn till den illegala narkotikahanteringens omfattning ochprofessionalisering inte möjligt att hålla greppet över den grovanarkotikabrottsligheten med enbart konventionella spaningsmetoder.Telefonavlyssning måste alltså användas även i fortsättningen.Rikspolisstyrelsen betonar dock att telefonavlyssning inte får användas annatän mot mycket grov narkotikabrottslighet. Vad anfört har inte mött någonerinran under remissbehandlingen. Remissinstanserna har också allmänttillstyrkt en förlängning av lag. Även enligt min mening finns det anledning att seallvarligt på läget inom narkotikabrottslighetens område. harregeringen vidtagit åtgärder för att intensifiera bekämpandet av den olagliganarkotikahanteringen. Sålunda har de speciella narkotikarotlar som inrättadeslänsvis /77 gjorts permanenta. Vidare har statenskriminaltekniska laboratorium fått ökade resurser för analys av beslagtagennarkotika. För att kunna kartlägga de internationella narkotikasyndikaten ochsmugglingsvägarna för narkotika till har svensk polis 1978/79:22 11 De vidtagna åtgärderna har redan inneburit att fleranarkotikaligor har kunnat oskadliggöras. Trots de kraftigt ökade insatserna motnarkotikabrottsligheten är situationen fortfarande mycket allvarlig. Jag harfrån inhämtat uppgifter om läget . Dessauppgifter visar att någon mera påtaglig ändring i situationen på den svenskanarkotikamarknaden inte har skett sedan inkom med sinskrivelse. Jag kommer i samband med årets budgetarbete att övervägaytterligare polisiära insatser mot narkotikabrottsligheten. Som framgår av skrivelsedomineras den grova narkotikabrottsligheten av välorganiserade smugglings- ochdistributionssyndikat. Den är därför svår att komma åt och kräver särskildaspaningsmetoder. Telefonavlyssning har visat sig vara en effektiv metod attmed rimliga resursinsatser bekämpa den aktuella brottsligheten. Metoden äralltså av stor betydelse som ett komplement till konventionella åtgärder vidbekämpandet av denna farliga brottslighet. Vad som har upplysts omtillämpningen av lagen ger också vid handen att möjligheten tilltelefonavlyssning har använts restriktivt och att tillämpningen har präglats avsträvan att tillgodose den enskildes krav på integritet. Även när det gäller1969 års lag finns det alltså starka skäl för en förlängning avgiltighetstiden. Som tidigare berörts har en kommitté tillsatts meduppgift att göra en översyn av lagstiftningen om telefonavlyssning och andratvångsmedel. Avsikten är bl.a. att 1952 och lagar skall ersättas meden permanent reglering. Det är för tidigt att yttra sig om närutredningsarbetet kan bli slutfört och när lagförslag kan föreläggas riksdagen.T.v. bör emellertid giltighetstiden för de båda provisoriska lagarna förlängasmed eller till utgången av . Med hänvisning till vad jag nu har anförthemställer jag att regeringen föreslår att antaga de inom justitiedepartementetupprättade förslagen till 1. lag om fortsatt giltighet av lagen (1952:98) medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, 2. lag om fortsatt giltighet av lagen (1969: 36) omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m.m. Regeringen ansluter sig till föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition föreslå att antaga deförslag som föredraganden har lagt fram.