prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligt förslaget skallföretagen kunna öppna ett särskilt sidoordnat konto (konto för likviditetsutjämning)på vilket de kan betala in likvida medel med rätt till särskild ränteförmån påbelopp som motsvarar två gånger summan av investeringsfondavsättningama 1979och 1980. På dessa konton erhåller företagen ränta som är anpassad till vad sombetalas vid insättning av större belopp i bank. Det ankommer påriksbanksfullmäktige att fatta närmare beslut om räntesättningen på dessakonton. På medel som finns innestående på kontona och som inte överstiger denangivna nivån erhåller företagen dessutom en skattefri åriig bonusränta på 2%.Insättningarna på konton måste ske före utgången av 1979. Medel kan tas ut iförväg efter viss uppsägningstid som riksbanksfullmäktige fastställer. Denskattefria bonusen beräknas för den lid beloppen faktiskt slår inne dock längsttill utgången av . Deårliga avsättningarna till investeringsfonder har uppgått tilldrygt . Om man utgår från att avsättningarna under 1979 och 1980kommer att uppgå till ungefär samma belopp skulle den högsta gränsen förinbetalningar av likvida medel som ger rätt till bonusränta uppgå till ca 8miljarder kr. Självfallet kommer dock inte alla företag vilja eller kunnautnyttja systemet varför insättningar som ger rätt till bonusränta torde stannavid ett lägre belopp. Systemet föreslås träda i kraft den 1 juli 1979.Lagtexten och specialmotivering till denna har jag tagit in i en särskildhandling som torde fogas protokollet i detta ärende (bilaga 1.3). Jag fårhänvisa till denna bilaga. Ett liknande system med skattefri ränta förindragning av företagens likviditet användes 1960 och förlängdes sedan attgälla även 1961. Genomatt koppla systemet till investeringsfondsavsättningarna begränsas dennegativa effekten på investeringar som en alltför hög avkastning på finansiellaplaceringar annars skulle kunna medföra. Fondavsättningen sker i syfte attanvändas för investeringar. Om investeringsfonderna är frisläppta, vilket ärfallet så bör inte någon uppskovseffekt uppstå. Under hösten 1979måste beslut fattas om eventuell föriängning av frisläppet avinvesteringsfonderna . Detta beslut måste fattas mot bakgrund av denbedömning som då görs av den allmänna utvecklingen i ekonomin. Om det bedömsönskvärt med fortsatt stimulans till investeringar kan fondfrisläppeiförlängas. Likviditetsindragningen får därvid ingen återhållande effekt påinvesteringsvolymen. Skulledet finnas behov att begränsa likviditeten i ekonomin även 1981 kannaturligtvis beslut fattas 1980 att förlänga systemet. Någon upplrapp-ning avförmånerna i ett sådant läge bedömer jag inte som nödvändig. Prop.1978/79:150 Bilaga 1 29 Huvudsyftetär att dra in likviditet och för detta krävs en avkastning som ligger någotöver vad som kan erhållas på annat håll. Denstatliga upplåningen som sker via det här föreslagnalikviditetsin-dragningssystemet minskar i motsvarande grad statens övrigaupplåning. Nettokostnaden för staten blir den eventuella skillnad iräntekostnaderna, inkl. skatteeftergiften, som kan komma att föreligga mellande olika upplåningsformerna. Frågan om anslag för betalning av bonusräntan fårtas upp i samband med förslaget till statsbudget för /81. Ökadeansträngningar bör också göras för att låna upp pengar direkt hos hushållengenom försäljning av premie- och sparobligationer. Nettoemissionerna avpremielån uppgick till ca . och torde 1979 kunna höjas tillåtminstone . Därtill bedömer jag det möjligt att öka emissionenav sparobligationslån under loppet av 1979. Den samlade upplåningen i dessaformer bör kunna stiga till inemot 5 ä . Det är svårt att närmare ange hur stora belopp somdet föreslagna systemet för likviditetsindragning kan dra in till riksbanken.Riksbanken kan i viss utsträckning styra omfattningen härav genom den i övrigtförda kreditpolitiken. Den samlade inlåningen från allmänheten kan uppskattningsvisbli av storleksordningen 7- . Genomatt bytesbalansunderskottet beräknas bli ett par miljarder kr. högre1979 än 1978 måste utlandsupplåningen öka. Bruttobehovet av utlandsupplåningenbestäms dock inte bara av bytesbalansunderskottets storlek utan också avkravet på amorteringar eller inlösen av gamla lån och av den kapitalexport somsker framför allt i form av exportkreditgivning och nettot av de kapitalflödensom de utländska och svenska direktinvesteringarna ger upphov till. Statenavser att svara för en ökad andel av det totala upplåningsbehovet. Vid nu föreliggandeprognoser beräknar jag att statens upplåning kommer att uppgå till 5 å 6miljarder kr. Den privata sektorns upplåning i utlandet kan beräknasbli något lägre än 1978. Vissa åtgärder har bl. a. vidtagits för att möjliggöraför företagen att tidigarelägga återbetalningarna av de stora utlandslån somtogs upp 1974 och 1975. Genom att staten tar på sig en ökad andel avutlandsupplåningen begränsas likviditetsökningen i ekonomin. och institutioner svarar för eninte obetydlig andel av den privata sektorns utrikes upplåning ofta medstatsgaranti. De privata företagens upplåning avser också ofta enomfinansiering av tidigare lån vilket det inte finns utrymme att klara på densvenska kapitalmarknaden. Den privata upplåningen blir därför sannoliktrelativt betydande utan att några speciella åtgärder vidtas. 1 nedanstående tabell anges hur staten finansieradesitt budgetunderskott och en mycket grov kalkyl över hur detberäknade underskottet på . kan komma att finansieras under1979. Den stigande realräntan har ökat placeringskapaciteten hoskapitalinstitu- Prop.1978/79:150 Bilaga 1 30 Tabell 8 Finansiering av budgetunderskotten 1978 och1979 ' Delta är en mycket grov kalkyl som kan komma attrevideras successivt under Upplåningen i bankerna är en residualpost. 2 Häringår den likviditetsindragning till som redovisas i texten. Statens upplåning i svarar i huvudsak motökningen i utelöpande sedelmängd. Denna utgör en mycket liten del av den totalapenningmängden som inkluderar nästan all inlåning i bankerna. Återstoden,efter avräkning av den något högre upplåningen i utlandet, måste finansieras ibankerna. Även med den uppläggning avstatskuldpolitiken som ovan redovisats kommer en stor del av budgetunderskottetatt få finansieras i bankerna, vilket höjer likviditeten i banksystemet och gerett stort tillskott till allmänhetens likviditet. För att motverka att denökade likviditeten i bankerna läggs till grund för en alltför kraftig ökning avkrediterna måste likviditetskraven även i fortsättningen successivt höjas.Genom ansträngningarna att öka statsupplåningen utanför banksystemet ochsärskilt genom de speciella likviditetsindragande åtgärderna bör dock dentotala tillväxten av penningmängden bli lägre än . som jagfinner det önskvärt att successivt bromsa upp penningmängdstillväxten, vill jagsamtidigt varna för de alltför enkla tolkningar om sambandet mellan denna ochinflationstakten som ibland görs. Effekterna av en för hög likviditet går ihuvudsak via dess påverkan på den reala efterfrågan i ekonomin. Inflationsriskenav ett för högt efterfrågetryck i ekonomin får mötas med en restriktivare ekonomiskpolitik. Ett av den ekonomiska politikensabsolut viktigaste mål är att upprätthålla en hög och jämn sysselsättning. Föratt förverkliga detta har det varit nödvändigt att kraftigt bygga ut dearbetsmarknadspolitiska insatserna under denomställningsperiod som näringslivet genomgått. Den svenska ekonomin är nu innei en uppåtgående fas. Produktionen ökar relativt snabbt. Antalet lediga jobbinom näringslivet ökar som arbetskraftsefterfrågan från denoffentliga tjänstesektorn. Prop.1978/79:150 Bilagal 31 särskiltkommunerna, ligger kvar på en fortsatt hög nivå. Totalt sett fanns i slutet avmars 1979 ca 60000 kvarstående lediga platser. Antalet arbetslösa personer uppgick i mars i årenligt arbetskraftsundersökningarna till 88000 personer, 2,avarbetskraften. Av dessa var 23 000 under . Under början av 1979sysselsattes i genomsnitt ca 170000 personer i någon form avarbetsmarknadspolitisk åtgärd. Av dessa var ca 70000 iarbetsmarknadsutbildning, 60000 var sysselsatta i beredskapsarbeten och ca30000 i skyddad - eller halvskyddad sysselsättning. Ungdomarnasoch de arbetshandikappades svårigheter utgör ett av arbetsmarknadspolitikenssvåraste problem. Insatserna har i stor utsträckning inriktats påungdomar och andra nytillträdande på arbetsmarknaden. Av dem som varsysselsatta i beredskapsarbete i är var under 25 år.Åtgärderna för de handikappade har byggts ut. Bildandet av och omorganisationen av den skyddade verksamheten kommerliksom de beslutade förstärkningarna av åtgärder för att gehandikappade arbete att innebära att fler människor med olika former avhandikapp kan beredas sysselsättning. Den totala produktionen förutses öka med 4,. Industriproduktionen väntas öka med . Denna snabbaproduktionsökning, som började kan frigöra en del av denproduktivitetsreserv som byggts upp under lågkonjunkturen bl. a. med hjälp avutbildning i företagen genom den s. k. 25-kronan m. m. Dentotala sysselsättningen ökade med ca 16000 personer mellan 1977 och 1978.Ökningen låg på den offentliga sektorn och en ökning av antalet sysselsatta iolika former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Även med den relativt snabbaproduktivitetstillväxten väntas produktionsökningen medföra en ökadarbetskraftsefterfrågan. Under loppet av året förutses sysselsättningen ökamycket kraftigt. Sysselsättningen inom industrin minskade . För1979 förutses en ökning på ca 25000 personer, därmed skulle den avtappning avsysselsatta inom industrin som pågått oavbrutet under varabruten. Detta bekräftas också i konjunklurbarometern för därföretagen nu på länge räknar med sysselsättningsökningarunder det framförliggande halvåret. För de privata tjänstesektorerna somomfattar bl. a. hela varuhandeln, bank- och försäkringsväsende,fastighetsförvaltning och övriga serviceyrken förutses en ökning på ca 15000personer. Sysselsättningsexpansionen väntas fortsätta inom den offentligatjänstesektorn. För kommunernas del förutses en ökning på 35 000 å 40000personer och för statens del en ökning på ca 7000. Ställerman efterfrägekalkylen på en ökning av arbetskraften på totalt ca 60000 personermot en beräknad ökning av arbetskraftsutbudet på ca 45000 personer kan mansåledes förvänta sig ett klart förbättrat sysselsättningsläge . Byggarbetsmarknadenuppvisar en splittrad bild. 1978/79:150 Bilaga 1 32 bedömasfå en hävdad eller t.o.m. överhettad arbetsmarknad medan bristen påarbetstillfällen inom byggsektorn i vissa andra regioner kan bedömas bli mycketbesvärande även under och vinter. Det kommer därför sannolikt attbehövas speciella stimulansåtgärder även . Närarbetskraftsefterfrågan ökar är det en angelägen uppgift för arbetsmarknadspolitikenatt slussa över de personer som befinner sig i arbetsmarknadsutbildning ochi beredskapsarbeten till den reguljära arbetsmarknaden. Antalet personer somberörs av dessa åtgärder bör som en följd av den stigande efterfrågan påarbetskraft däiför kunna bli avsevärt lägre. För ungdomar och andranytillträdande kommer emellertid omfattande åtgärder inomarbetsmarknadspolitiken att bli erforderliga även fortsättningsvis. Förungdomar i gymnasieåldern eller som eljest kan bedömas ha bristfälligutbildning bör i första hand utbildningsmöjligheter ställas till förfogandeinom det reguljära utbildningsväsendet. Större ansträngningar måste också göras för attunderlätta en inomre-gional och yrkesmässig rörlighet på arbetsmarknaden. a. förstärkta arbetsförmedlingsinsatser måste konjunkturuppgångensmöjligheter att genomföra en nödvändig omstrukturering utnyttjas. Den undersenare år mycket omfattande arbetsmarknadsutbildningen har lämnat ettvärdefullt bidrag för denna nödvändiga omställning. På liknande sätt harpraktik- och beredskapsarbeten givit många ungdomar nya insikter ocherfarenheter av arbetsmarknaden. Detta underlättar arbetet med att passa ihoptillgång och efterfrågan på arbetskraft. Detta innebär att såväl nytillträdandesom redan etablerade på arbetsmarknaden kan söka sig till de expansivanäringarna och därmed få tryggare jobb för framtiden. På är ettexpansivt och rikt differentierat näringsliv en nödvändig förutsättning föratt arbete skall kunna erbjudas inom de regioner som brottas med svårasysselsättningsproblem. Regeringen lade fram enindustripolitisk proposition med förslag till riktlinjer för den framtidaindustripolitiken och till åtgärder för att främja industriell tillväxt (prop.1978/79: 123). 1 propositionen framhålls att det är av väsentlig betydelse försvensk ekonomi alt framöver få till stånd en industriell tillväxt.Grunden härför bör enligt regeringens bedömning vara en väl avvägd ekonomiskpolitik, som underlättar industrins utveckling. bedöms den nödvändigaindustriella tillväxten inte kunna komma till stånd utan strukturförändringari industrin. En central uppgift för staten är därvid att se till att dessastrukturförändringar sker i socialt acceptabla former. Som ett viktigt komplement till den allmännaekonomiska politiken behövs en aktiv industripolitik, som inrymmer offensivaåtgärder. 1978/79:150 Bilaga 1 33 de föreslagna riktlinjerna måste dessa vara förhållandevisgenerella, eftersom metoder saknas för att finna de företag och projekt tillvilka de bör riktas. En offensiv industripolitik måste ta sikte på att skapagoda förutsättningar för att många idéer skall få möjlighet att bli prövade påmarknaden. Industripolitiken kan emellertidinte arbeta med endast generella medel. En framgångsrik näringspolitikförutsätter en kombination av generella och selektiva åtgärder. De senare krävsdärför att problemen inte är jämnt fördelade mellan olika branscher ochlandsändar. Riktade åtgärder sätts ibland in för att i enskilda företag ellerbranscher överbrygga en tillfällig nedgång eller åstadkomma en successivkrympning. Enligt regeringens synsätt är det av största vikt att en ekonomislipolitik förs som begränsar behovet av riktade insatser, som man dockfår räkna med att vissa sådana insatser kommer att behövas även . I propositionen föreslås att deoffensiva och utvecklingsstimulerande delarna av industripolitiken byggs ut.Bl. a. föreslås att 300 milj. kr. anvisas för att främja långsiktigt lönsammamen riskbetonade investeringar inom industrin för utveckling av nya produkter,processer eller system. En särskild stiftelse avses administrera dessa medel. 1propositionen föreslås också att 47 milj. kr. anvisas för att främjaexportsamarbete vid systemleveranser till stora industri- och anläggningsprojekt.De regionala utvecklingsfonderna föreslås bli tillförda ytterligare 300 milj.kr. för kreditgivning för att främja de mindre och medelstora företagensutveckling. Under de senaste årens svåra omställningsperiodhar relativt omfattande riktade industripoliiiska insatser varit nödvändiga.Syftet med dessa åtgärder har varit att underlätta omstrukturering ochkapacitetsneddragning. I vissa fall har också betydandehänsyn till arbetsmarknadsmässiga och regionala förhållanden tagits. Insatsernahar huvudsakligen varit koncentrerade till basindustrierna och varven. Trots att en successiv förbättringav industrikonjunkturen ägt rum har vissa ytteriigareåtgärder varit nödvändiga . Den grundliga omstrukturering inomhandelsstålindustrin som bildandet av innebar har följtsupp genom en strukturplan inom bolaget. Ett genomförande av denna plan innebären kapacitetsneddragning. För att hindra sysselsättningsproblem i sambandhärmed har regeringen lagt fram förslag om lån till om 846 milj. kr. förtidigare-läggning av vissa investeringar samt lån om totalt 225 milj. kr. förrekonstruktionsändamål (prop. 1978/79: 126). För att underlätta strukturomvandlingeninom specialstålindustrin och stålgjuteriindustrin har beslut tidigare fattatsom statligt stöd i form av lån och garantier. Beslut om dessa medel fattas avden särskilt inrättade strukturdelegationen. och harför avsikt att bilda ett bolag för rostfritt stål genom samgående mellanGränges 3 1978179. Bilaga I och 2 Prop.1978/79:150 Bilaga 1 34 och sektorn för rostfritt stål inom . Enansökan om lån och lånegarantier från dessa medel föreligger för det nyabolagets räkning. Regeringen har föreslagit att en del - 250 milj. kr. - av det1977 till beviljade villkorslånet får överföras till detta bolag (prop.1978/79: 194). Den långvariga lågkonjunkturen harmedfört stora förluster för (). För 1978redovisades en förlust före bokslutsdispositioner och skatter på ca 870 milj.kr. har på förslag av regeringen beslutat att staten skall medverka ien finansiell rekonstruktion av . Bolaget får därför ett tillskott på 700milj. för att täcka en del av förlust och för att möta finansiellapåfrestningar som kan uppstå . har vidare uttalat sig föratt får möjlighet att få ett statligt lån förrekonstruktionsändamål om högst 1 100 milj. kr. Den negativa resultatutvecklingenunder och 1978 har medfört soliditetsproblem och svåra finansiellapåfrestningar för flera företag i skogsbranschen. För att likviditetsmässigtunderlätta företagens situation beslöt om särskildalånegarantier för skogsindustrin om högst 900 milj. kr. hardärefter beslutat att lånegarantier skall kunna utgå även . Undervåren 1978 beslöt vidare om lån på 400 milj. kr. med villkorligåterbetalningsskyldighet till . inträddeen förbättring av marknaden för skogsindustrins produkter och denna harfortgått även under innevarande år. Kapacitetsutnyttjandet inom branschen harökat och prisutvecklingen har varit gynnsam för flera viktiga produktslag.Trots den lönsamhetsförbättring som därmed kan förväntas inträda kommer deekonomiska problemen att kvarstå för vissa företag med svag konsolidering. och (Ncb) är situationensådan att en finansiell rekonstruktion av företagen bör ske. Regeringen hardärför lagt fram förslag om att staten skall gå in som delägare i de bådanämnda företagen (prop. 1978/79: 207). Varven är den bransch som krävt destörsta finansiella insatserna. Beslut har tidigare fattats om att storvarvenskapacitet skall reduceras till utgången av 1980. Regeringen har därförunder lagt fram förslag om ökat stöd till beställare av fartyg hossvenska varv i form av garantier till ett sammanlagt belopp av 940 milj. kr.och lån med 160 milj. kr. 1978/79:211). På grund av varvskrisen har denfinansiella ställningen för landets enda privatägda storvarv - Varv() AB, ingående i Kockumskoncernen - försämrats markant under desenaste åren. Då det stod klart att koncernen inte längre hadeförmåga att bemästra sina ekonomiska problem upptog på höstenförhandlingar med staten i syfte att till staten övertala varv och andraverksamheter inom 1978/79:150 Bilaga 1 35 koncernen.Avtal har träffats mellan staten och om överlåtelser av bl. a. varvettill staten. Förslag om godkännande av avtalet och anvisande av erforderligamedel - ca 2 300 milj. kr. - har lagts fram för (prop. 1978/79: 124). De statliga insatserna för tekoindustrin föreslåsfortsätta och även förstärkas enligt det förslag till övergripande plan förbudgetåren 1979/80-1981/82 som regeringen har lagt fram. 1 planen anges vissanivåer för den produktion av olika tekovaror som behövs avförsörjningsberedskapsskäl. De industripolitiska åtgärderna föreslås föriängdaunder treårsperioden med förstärkta exportfrämjande åtgärder. Vidare föreslåsförlängning av det tillfälliga stödet till äldre arbetskraft inom tekoindustrinsamt försörjningsberedskapspolitiska åtgärder. Även vissa insatser inom verkstadsindustrin harvarit nödvändiga. Statlig medverkan för att finansiellt rekonstruera , och har erfordrats. Betydande industripolitiska insatser har varitnödvändiga för att rädda långsiktigt värdefullindustrikapacitet och klara nödvändig omställning utan omfattande socialaskadeverkningar. Sammanlagt har beslut fattats om lån och bidrag päca . Med den allmänna förbättring som sker i svensk ekonomioch med den stigande aktivitetsnivån i svenskt näringsliv och förbättradvinstnivå bör anspråken på statliga stödinsatser successivt kunna begränsas. 4 Den ekonomiska utvecklingen Den svenska ekonomin är starkt beroende av vad somhänder i vår omvärld. sker en märkbar konjunkturuppgång i Västeuropamedan åstramningspolitiken i börjar få en dämpande effektunder . Den ökade aktiviteten i är av särskiltintresse för eftersom drygt 2/3 av vår export går dit. Den ökadeimportefterfrågan i de nordiska länderna är inte minst viktig i sammanhanget.Betydelsen härav illustreras av att medan väridshandeln totalt sett väntas ökamed 5 ä i volym kan en ökning av marknaden inom OECD-området för vårabearbetade produkter om förutses. I vad mån ytterligare exportökningar kanpåräknas är beroende av om vi kan fortsätta att erövra marknadsandelar ävenunder 1979. Enligt bedömning i denreviderade nationalbudgeten är detta möjligt. Devalveringen gav företagenmöjlighet att hålla lägre prisökningar än konkurrenterna och därmed återvinnaföriorade marknadsandelar. De gynnsamma verkningarna på försäljningsvolymen avdenna prispolitik är skönjbara även 1979. Härtill kommer att en vissytterligare relativ prissänkning förefaller trolig. Statistiken för deförsta månaderna stöder detta antagande. Jag finner därför ingen anledningavvika från 1978/79:150 Bilaga 1 36 min bedömning i finansplanen att exportvolymenkommer att öka (enligt de s.k. nationalräkenskapernas beräkningsmetod).Det innebär att den höga exporttillväxt som vi kunde konstatera i Qol håller isig även . Tyngdpunkten förskjuts dock från råvaror mot mera bearbetadevaror såsom verkstadsprodukter. Den bedömning av deninternationella utvecklingen som kan göras tyder således på relativt godaförutsättningar för svensk industri och svensk export. Den totala tillväxten iOECD-området (BNP-ökningen) beräknas till 3,även . De osäkerhetsmomentsom kan finnas ligger främst i den internationella prisutvecklingen. Enfortsatt oro kring oljepriserna skulle, förutom det direkta genomslaget på deninhemska prisbildningen, kunna leda till en betydligt mera restriktiv politiki de stora industriländerna med negativa återverkningar på världshandeln. 1 finansplanen angav jagen prisstegring på 5 ä som trolig. Med hänsyn till vad vi i dagvet om den internationella inflationen och kostnads- ochefterfrågeutvecklingen här hemma finner jag att en prognos för prisutvecklingenom fortfarande står sig. Det innebär att den prisgräns om t. o. m.oktober som årets löneavtal stipulerar, kan hållas. Jag har tidigare nämnt att enexportökning om är trolig. Detta är självfallet av största betydelseför industrins möjligheter att fortsätta den uppgång som inleddes . I årtillkommer den fulla effekten av den draghjälp från den inhemska efteifrågansom de beslutade stimulansåtgärderna medverkat till. Efterfrågan härhemma beräknas öka med 5,vilket skall jämföras med -1,1978. Inte minst viktigt är att denproduktionsdämpande effekten från de alltför stora lagren upphört och attefterfrågan nu tillgodoses från den löpande produktionen. gerefterfrågan för lager i stället upphov till en ökad produktion. Mot dennabakgrund beräknas industriproduktionen öka med . Som jag tidigare påpekat kan enavsevärd produktionsökning ske utan att sysselsättningen behöveröka. Den produktionsökning det här är fråga om är dock så betydande att denkommer att leda till nyanställningar. En sysselsättningsökning på uppemot25000 personer inom industrin under loppet av året förefaller trolig. Den s.k. konjunkturbarometern för mars tyder på att företagen räknar med att öka sinsysselsättning . Den återvunna expansionen inomindustrin leder till att planerna på nyinvesteringar nu aktualiseras. Enligt desenaste tillgängliga enkätundersökningarna skulle en investeringsökning på5-10 % kunna vara att vänta. räknar med eninvesteringsökning på . Jag delar denna bedömning. Även inom andra delar avnäringslivet sker nu en uppgång. Byggnadsindustrin kan öka sin produktion med4% även och för handel och Prop.1978/79:150 Bilaga 1 Tabell 9 Försörjningsbalans 19771979 -2,4 -4,8 -7,0 -2,8 -4,2 -6,1 -16,7 -17,1 -5,4 -2,5 -6,7 (-3,2)' (-1.3)' (1.4)' -0,9 -0,9 -2,9 ' Lagerinvesteiingarnas förändring i procent avföregående års bruttonationalprodukt.