prop · G203121 · 1978-12-31 00:00:00 — Verket påpekar alt vissa myndigheterinom t.ex. högskoleseklom disponerar medel som kan utnyttjas för investeringari ADB-utrustning och att vissa utrustningar (t. ex. vissa terminaler) är såbilliga, att det tycks onödigi atl uinyttja fonden och periodisera kostnadema.Vidare framhåller verket atl fonden har utnyttjats för att finansieraprogramvara och alt detta torde bli allt vanligare . Fonden bör dockinte användas för alt finansiera programmering och systemarbete. Programvarabör enligt statskontoret ingå i den samordnade anskaffningen av ADB-utrustning.Man bör därvid överväga särskilda föreskrifter om samråd med statskontoret vidanskaffning av programvara över vissa belopp, t. ex. genom komplettering avrationaliseringsförordningen. 1978/79:121 Bilaga 6 219 Samarbetsorganet för rätlsväsendels informalionssyslemanser att även lextbehandlingsutrustning bör kunna anskaffas över fonden.Statskontoret kan då få den sakkunskap som krävs för att verket skall kunna gemyndigheter råd i fråga om inköp av sädan utrustning. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) framhåller atldatorutrustning principiellt inte bör betraktas och behandlas annoriunda änandra hjälpmedel lör utbildning och forskning. Det är en naturiig och positivutveckling att fördelarna med anskaffning av datorer vägs mol fördelarna medanskaffning av annan apparatur. Nyttjarna bör därför ha ett direkt ochavgörande inflytande på valet av utrustning. UHÄ har ingel atl erinra mol denföreslagna översynen. Flera myndigheter inom försvarssektom behandlar desärskilda gränsdragningsproblem som föreligger för försvarels del. framhåller därvid alt del inom försvarsmakten sedan lång lidtillbaka har varit naturligt att se ADB-utmstningar som integrerade delar ivapen-, stridslednings- och sambandssystem. Anskaffning av sådan utrustning åvilarmaterielverket, som anser sig ha erforderlig kompetens ocherfarenhet för anskaffning av minidatorer även för andra ändamål inom hela försvarel.En uppdelning av anskaffningsansvaret för olika lyper av datorutrustning kanleda till en svårhanterlig gränsdragning. anser att man börutreda hela frågan om anskaffning av datorutrustning för försvaret och altmaterielverket bör ingå i en sådan utredning. () påpekar altgränsdragnings-problemen t. v. lösts så alt anskaffningen sker i samarbetemellan FRI, statskontoret och materielverket enligt ordinarie ruliner men medden skillnaden att materielverket deliar aklivi i arbetet. Enligt FRI har dettaförfaringssätt den fördelen alt man vid arbete med kravspecifikalioner ochutvärderingar kan dra nytta av både institutets kompetens beträffande anskaffningav generella datorer och materielverkets motsvarande kompetens rörandeanskaffning av komplicerade elektroniska vapen- och stridsledningssystem. Molbakgrund av de motstridiga uppfattningar som finns inom försvaret tillslyrkerdock FRI den föreslagna utredningen. Det är väsentligt atl FRI ochmaterielverket får tillfälle all medverka. Utredningen tillslyrks även motbakgrund av de gränsdragningsproblem som finns vad avser t. ex.kontorsutrustning. Även överbejälhavaren anser atl en uiredning bör kommatill siånd och genomföras förutsättningslöst och på tillräcklig bredd. 1 dennautredning bör överbefälhavaren vara representerad. Frågor om arbetsfördelning och delegering ianskaffningsärenden berörs av flera remissinstanser, bl.a. datamaskincentralenför administrativ databehandUng (DAFA) och . De ansluter sig ihuvudsak lill DASK:s uppfattning att driftmyndighetema även i formellthänseende bör ges ökat ansvar. () anser atl man måsle skilja påtvå faser i för- Prop.1978/79:121 Bilaga 6 220 beredelsema inför anskaffning av datamaskinen utrustning.Den första fasen är kartläggning och analys av behov och fastställande avambitionsnivå. Om det gäller mer omfattande frågor bör statskontoret anlilas ienlighet med rationaliseringsförordningen (1975:567). Den andra fasen ärutvärdering av tillgänglig teknik och upphandling. I denna fas bör degrundläggande fömtsättningama som slagits fast tidigare normall inte tas upptill fömyad prövning, särskilt inte när det gäller komplelleringsanskaffningartill system i drift. Ofta är liden knapp vid sådana tillfällen och detackumulerade värdet av nedlagda resurser stort. Driftmyndigheler och andramåste ha möjlighet att överblicka tidsåtgången och i någon mån förutsestatskontorets åtgärder. Mot bakgrund av detta anser TSV att statskontoretsroll som samordningsorgan i planeringsfrågor och ansvarig för upphandling av datorutrustningklargörs och preciseras ytterligare. Statskontoret delar DASK:s åsikter i fråga omarbetsfördelning och delegering. Beslutsrätten bör kunna delegeras från fall lillfall beroende på anskaffningens karaklär, utrustning och driftmyndighetenskompetens m. m. Behov av utrustning måste dock anmälas till fonden så att uirustningenredovisas över denna. Även anser atl anskaffning av komplelterandeutrustning bör kunna delegeras. Finansiering bör dock som ske överdatamaskinfonden. menar att driftmyndighetens ställningvid anskaffning bör stärkas, bl. a. mot bakgrund av driftmyndighelens ansvarför lönsamheten i tillämpningarna. Verket anser också att det finns skäl attse över utvärderingsmetodiken så att en bättre bedömning av maskinleverantörersåtaganden och funktioner vid sidan av maskinvaran skall kunna göras. Frågan om att eventuellt höja den beloppsgräns över vilkenanskaffningsärenden skall underställas regeringens prövning berörs av ell fålalremissinstanser. DAFA och styrelsenför universitetens datamaskincentraleranser atl beloppsgränsen bör höjas molsvarande ökningen i den allmännaprisnivån. och högskolor anseratt beloppsgränsenulan större olägenheter t. v. kan vara oförändrad. Andra frågor som endast ett fåtal remissinstanserbehandlar är om avgifter till dalamaskinfonden skall uttas för redan avskrivenutrustning samt principema för avgifternas bestämmande. Statskontoret tillslyrkeratt av-giftsprincipema utreds som DASK föreslagit. Problemen är emellerlid intebegränsade till frågan om hur avgifterna skall beräknas. Statskontoret menar atlfrågan sammanhänger med vilka krav som allmänt bör ställas påkostnadsredovisningen inom statsförvaltningen. Styrelsen för universitetens datamaskincentraler anser atlADB-ulruslning i princip skall avskrivas över nyttjandetiden och avvisartanken på "överavskrivning". Enhetliga principer när det gällerberäkningen av fondavgifter och kostnadsredovisning i statsförvaltningen böreftersträvas. Prop.1978/79:121 Bilaga 6 221 Styrelsen har inget att invända mot DASK:s förslag attmöjligheterna till obligatoriskt samråd vid bestämmandet av fondavgifterutreds. Samråd med statskontoret skulle i delta avseende vara fördelaktigt förstyrelsens del. DASK:sförslag i fråga om att samordningen av anskaffning av ADB-utrustning i vissaavseenden skall vidgas lill alt även gälla affärsverken m. fl. a.av postverket, , och statens vaitenjällsverk.Dessa är över lag negativa till DASK:s förslag. Verken avstyrker ettobligatoriskt samrådsförfarande med hänvisning lill att della skulle leda lillökad byråkrati. Däremot är flera av verken posiliva till atl statskontoret slällersin kompetens i anskaffningsärenden till förfogande på konsultbasis. Statskontorettillstyrker i huvudsak DASK:s förslag på denna punkt. De argument som anförsför att tillämpa nuvarande ordning inom den egentliga statsförvaltningen ansesha viss bärkraft även i fråga om affärsverken. Verket anser dock atl del bl. a.av resursskäl inte är lämpligt all nu låta den samordnade anskaffningen omfatiaaffärsverken. 1978/79:121 Bilaga 7 Bilagatill kap. 10 Metodstöd, informations- och erfarenhetsförmedling m.m. 1................................................................ Datasamordningskommitténsbetänkande och remiss yttranden .................................................... 224 I.I Betänkandet............................................... 224 2 Uppdragetlill riksrevisionsverkei, statskontoret 2.1 Ledningsgruppens rapport .............................. 226 2.2 Myndigheternas synpunkter............................. 228 1978/79:121 Bilaga 7 224 1 betänkande och remissyttranden Datasamordningskommitlén(DASK) konsiaterar i sitt slutbetänkande ADB och samordning (SOU 1976: 58 kap.10), bl. a. på grundval av en invenlering av metoduivecklingsprojekt i denoffentliga sektom, atl möjlighelema till samordningsvinster på metodområdet ärbegränsade när det gäller själva utvecklingsarbetet. Däremot bör betydandesamordningsvins-ler kunna göras genom att underlätta val och tillämpning avbefintliga metoder på ADB-områdei. Den samordning det här är fråga om innebärfrämst all inventera i vad mån det finns meioder, tekniker o. d. tillgängligapå olika områden, utvärdera under vilka förhållanden (för vilka ändamål, ivilka situationer osv.) metoderna är lämpliga samt sprida kunskap om dem ochderas användning. I detta arbele ingår att systematisera och dra nytta av redanbefintliga kunskaper och gjorda erfarenheter i förvaltningen. Fördelarnamed denna typ av samordning är enligt DASK bl. a. att användarna ofta får ettkvalitativt bättre underlag för val av metoder som de i storutsträckning slipper arbetet med atl söka efter och ulvärdera tänkbarametoder. Vidare kan härigenom lilllämpningen av befintliga meioder underiättasoch effektiviseras. I den mån denna typ av samordning leder till att sammametoder används och att de tillämpas på samma sätt, bör det också underiäitaför personalen att byla arbetsplats. Kortare omslällningstider kan i sin lurmedföra ökad effektivitet och lägre kostnader. 1arbetet med atl ulvärdera meioder på ett område kan det ingå allförsöka fastställa vilka krav som i olika avseenden måste eller bör uppfyllas.Det kan t. ex. vara önskvärl all föreskriva vissa minimikrav som metoder skalluppfylla för alt kunna komma i fråga på olika områden eller att direktföreskriva eller rekommendera vissa metoder och de sätt på vilka de skalltillämpas. I samband med samordning av här berört slag kommer det sannoliktäven att visa sig finnas behov att atl initiera insatser för ny-ochvidareutveckling av metoder. Särskiltnär det gäller att underlätta val och tillämpning av metoder är det viktigt attnoga överväga formerna för hur information om tillgängliga metoder och derasanvändning kan spridas. Sådan informationsspridning och erfarenhetsförmedlingkan ske t. ex. via handböcker, kurser, föreläsningar, seminarier och artiklari facktidskrifter. Formen måste väljas med hänsyn till vilka metodfrågor delgäller, vilken avnämargrupp det är fråga om osv. Det är angeläget alt de somutvecklar och använder ADB kontinuerligt har möjlighel att ställa frågor ochfå råd i metodfrågor. Möjlighetematill samordning på metodområdet är inte begränsade till statsförvaltningen ochden offentliga sektorn. Samarbete och samordning mellan den offentliga och denprivata sektom sker på detta om- Prop.1978/79:121 Bilaga 7 225 rade, bl. a. inom och intresseorgani-sationsemapå ADB-området. DASK anser sammanfattningsvis att samordningen påmetodområdet i första hand bör inriklas på att utvärdera, bevaka och spridainformation om tillgängliga metoder och deras användning och, där så är möjligloch lämpligt, ulfärda rekommendalioner och anvisningar om val och lillämpningav metoder. Vid behov bör man därutöver även satsa resurser på vidareutvecklingoch praklisk anpassing av generellt användbara meioder. Med hänsyn lill den offenlliga förvaltningens storlek ochskiftande behov går det enligt DASK inle all begränsa samordningsarbetet till atlavse endast några metodområden ulan en bred fortlöpande bevakning och uppföljningär nödvändig. Av praktiska och resursmässiga skäl blir man dock tvungen attprioritera och göra relalivi stora insaiser på vissa områden. DASK anser altsärskilda insatser behövs pä följande områden: - metoder för syslemutvecklingsarbetet - generelltanvändbara programvaror -dokumentation av ADB-syslem - kalkylering av ADB-projekt - säkerhelsmelodervid användning av ADB DASK behandlar även vad som bör göras på olika områden.DASK framhåller vidare alt arbete redan har bedriviis inom flera av dessa områden,bl. a. av statskontoret. DASK anser atl de insatser som statsförvaltningen och denoffentliga sektom i övrigt lägger ned på ulvärdering och bevakning av ochinformation om meioder o.d. bör ökas. Det är visseriigen svårt atl iekonomiska termer ange värdel av insatser av här berörl slag. För ökadeinsatser talar dock bl. a. alt syslemutvecklingskosladerna svarar för en alltstörre andel av de totala kostnadema för ADB-syslem och alt det på mångaområden finns ett växande antal alternativa meioder som det ofta kan vara svårtatt välja emellan. DASK har även del beslämda intrycket all de rapporter ochresultat i övrigt som framkommil i de projeki av denna typ som statskontoretbedrivit varit efterfrågade och tillgodosett ett verkligt behov. Samordningen när det gäller att utvärdera, bevaka ochsprida information om meioder på ADB-området och att utfärda rekommendationeroch anvisningar om val och tillämpning av metoder bör enligt DASK:s mening iförsta hand vara en uppgift för statskontoret som centralt rationaliserings-och samordningsorgan. Många remissinsianser instämmer i DASK:s synpunkter närdet gäller samordning i fråga om meioder och tekniker. De anser också att detär 15 1978179. 1978/79:121 Bilaga 7 226 angeläget med ökade insatser på områdel. Sådanaremissinstanser är , statens vägverk,statskontoret, , (), ,samarbetsorganet för rättsväsendets informationssystem, styrelsen för teknisk utveckUng,samt, i ett gemensamt yttrunde ,och Svenska samfundet för informationsbehandling. Enligt statens vägverks erfarenheter är statligamyndigheter mycket intresserade av kunskaps- och erfarenhetsutbyte imetodfrågor. Verket menar att statskontoret skulle kunna ge administrativtstöd vid ett sådant utbyte. Statskontoret skulle då på ett enkelt sätt kunnafånga upp krav och förväntningar på samordningsfunktionen sominriktningen och prioriteringen av utvecklingen av metoder och tekniker i etttidigt skede skulle kunna förankras hos myndighetema. Statskontoret framhåller att erfarenhetsutbyte i metodfrågormåste vidgas till att omfatta även affärsverk och privat industri. Verket harunder senare år inriktat sina insatser på området i huvudsak på det sätt somDASK föreslår. Ytteriigare insatser kräver atl resurser tillförs för dettaändamål. Insatser för att öka metodanvändningen och vidareulvecklametoderna kan enligt i?i?V.s bedömning leda till betydnadeeffektivitetsvinster. RRV betonar att insatserna på metodområdena måsteinriktas på alt få fram praktiskt användbara rekommendationer, råd ochanvisningar. Det stöd som finns i litteratur m. m. om metoder och tekniker förutvecklingsarbetet är inte tillräckligt praktiskt inriktat och koncist. RRVpekar även på vikten av att i metod- och tekriikfrågor utnyttja den kompetensoch den erfarenhet som finns inom universitet och högskolor, branschorganisationemasamt . Flera av remissinstansema kommenterar vidare vad DASKsäger om enskilda metodområden. Frågan om generellt användbara programvaror,inkl. remissinstansemas synpunkter härpå, har tidigare behandlats (kap. 7 ochbilaga 4). Flera remissinstanser delar DASK:s uppfattning att åtgärder börvidtas vad gäller dokumentation av ADB-system och ekonomisk kalkylering. 2 Uppdraget till , statskontoret Frågoma om metodslöd har ägnats stor uppmärksamhet även idel utredningsarbete rörande planering, styming och samordning av ADB-verksamhetensom på regeringens uppdrag har utförts av ,-statskontoretoch och som har redovi- 1978/79:121 Bilaga 7 227 satsi den s. k. ledningsgruppens rapporl (avsnilt 2.4 i proposilionen). Flera avproblemen på ADB-området, bl. a. höga utvecklings- och driftkostnader och långaprojektlider, beror enligt ledningsgruppen på brister i de metoder som användsi arbetet eller del sätt på vilket metoderna används. Metodområdetkan delas upp på dels metoder i samband med utveckling och genomförande av ADB-system,dels metoder i samband med driften vid datacentralerna. Dessutom finns vissametodområden, bl. a. kalkylering och ADB-säkerhet, som inte enbart kan föras lillendera kategorin utan bör ses som övergripande områden. Detkan enligt ledningsgruppen konstateras att det finns stora behov av åtgärderför alt underlätta val och lillämpning av metoder och tekniker. Behovet av insaiserpå melodområdet ökar dessulom efter hand som ADB-verksamheten ökar i omfattningoch den lekniska utvecklingen gör lillgänglig teknik allt svårare attöverblicka och bedöma. Gemensamma insatser lorde bli nödvändigaför all arbetet med metodfrågorna inte skall bli alltför resurskrävande. Centraltbedrivna och för slatsförvaltingen gemensamma insatser avseende utveckling ochanvändning av meioder inom ADB-området tjänar enligt ledningsgruppen flerasyften. De medverkar lill allmän kompetensuppbyggnad och förbäitradframförhållning. Anvisningar om metoder är vidare av betydelse för stymingenoch samordningen på området. Genom att anvisa lämpliga metoder kan man nämligense till att ADB-verksamheten i berörda avseenden bedrivs på ett enhetligt ellerlikartat sätt. Centrala insatser medverkar också lill atl kostnadema för attsöka bland och lära sig meioder minskar lolalt selt i statsförvaltningen.Sådana insatser bör också bidra till en gemensam referensram och därigenomunderlätta erfarenhetsutbyte och för personalen alt byta arbetsplats. Ansvaretför gemensamma insaiser på melodområdet i statsförvaltningen bör enligtledningsgruppen även i fortsättningen i första hand åvila de centrala ralionaliseringsorganen,dvs. statskontoret och FRI. Dessa bör därför alltid ha särskilda resurser förbevakning, utvärdering och informationsspridning inom viktiga melodområden.Det är angelägel alt de centrala ralionaliseringsorganen samarbeter påmetodområdet. Alla insatser på ceniral nivå behöver emellertid inle ske inomdessa organ. Deras arbete bör delvis i stället inriktas på att samordna detarbete med melodfrågor som bedrivs på olika håll i statsförvaltningen. Vidarebör de erfarenheter som görs i RRV:s förvaltningsrevision utnyttjas. Arbetetpå metodområdet måsle enligt ledningsgruppen ske i nära samverkan med användarmyndighetema.Det ärockså angeläget att de centrala ralionaliseringsorganen aktivt deltar idet arbete på melodområdet som sker på nationell nivå inom olikaintresseorganisationer. Degemensamma insalsema kan enligt ledningsgruppen mynna ut dels i riktlinjer avskilda slag, dels i informationsspridning i flera former. Möjlighetema altutfärda bindande anvisningar bedöms som begränsade. 1978/79:121 Bilaga 7 mot bör det finnas goda möjligheter att ge metodstöd iandra former, t. ex. genom handböcker, skriftserier m. m. saml genområdgivning. På flera områden finns redan väl utvecklade, beprövade ochför statsförvaltningen användbara metoder. Det gäller t.ex. områden somprogrammering och ADB-säkerhet. 1 sådana fall finns det enligt ledningsgruppenredan nu goda förulsältningar för alt centralt lämna råd och anvisningar omlämpliga metoder. På andra områden är emellertid metoderna mindre välutvecklade eller saknas användbara metoder helt. På dessa områden krävs ivarierande grad ytteriigare insatser för atl metodema skall bli praktisktanvändbara i statsförvaltningen. I en del fall är generell vägledning inte möjlig att geeller rentav mindre lämplig. Även i sådana situationer kan del vara av slortvärde alt kunna dra nytta av andras kunskaper och erfarenheter. Del behövsdärför ett väl fungerande och i förhållande till nuläget ökal informations- ocherfarenhetsutbyte mellan användarna. Ledningsgruppen anser att det behövs ökade målinriktadeinsatser på metodområdet. Av resursskäl kan dock insaiser inte ske på alla melodområdensamtidigt. Arbetet måsle därför bedrivas i ett mera långsiktigt perspektiv.Resurser måste dessutom avsättas för fortlöpande bevakning av områden där melodinsatsertidigare har gjorls. Som exempel på områden där bätire metodslöd behövs nämnshantering av ADB i myndigheternas planering, projekladministration samt kalkyleringoch effeklbedömning. Ledningsgruppen anser att ett förslag tillhandlingsprogram rörande arbetel med metoder på ADB-området bör utarbetas.Handlingsprogrammet bör omfatta åtgärder beträffande såväl utveckling,utvärdering, och underhåll (anpassing) av meioder som utfärdande avanvisningar, informationsspridning och utbildning. Vidare bör ADB-användandemyndigheter ges lillfälle atl lämna synpunkier på förslaget tillhandlingsprogram innan del föreläggs regeringen. Som tidigare (avsnitt 2.4) har framgåti harriksrevisionsverket (RRV), staiskonioret och försvarets ralionaliseringsinslilui(FRI) i särskilda skrivelser lämnat synpunkter på ledningsgruppens rapport. RRV delar i allt väsentligt vad ledningsgruppen haranfört. RRV anser del utomordentligt viktigt att de allmänna synpunkter somledningsgruppen anlägger omgående bereds vidare till beslut om åtgärderbeträffande bl.a. melodfrågor, informations- och erfarenhetsutbyte samtutbildning. RRV vill dock kraftigare än ledningsgmppen understryka viklen avändamålsenliga former för att fånga upp metodbehov och utarbeta metodstöd.Arbetet bör bedrivas med en så stor gemensam bas som möjligt. En förväntadstörre spridning av utveckling och drift av ADB-syslem, bl.a. fill Prop.1978/79:121 Bilaga 7 229 följd av mini- och mikrodatorer och annan distribution avdatorkraft, kommer enligt RRV atl accentuera behovet av rikflinjer samt metod-och poli-cystöd. Enligtstatskontoret är en gmndfömtsättning för en effeklivare ADB-verksamhet i slatsförvaltingenatt myndighetema har goda instmment för all hantera utveckling och drift av sinADB-verksamhet. Verket anser därför alt gemensamma insatser förmetodutveckling och metodslöd, ökal erfarenhetsutbyte myndigheterna emellansamt förbättrad utbildning är angelägna. Vad gäller formen för metodstöd visar enligt statskontoretde hittillsvarande insatserna att sådant stöd bör ges i form av råd och rekommendalionersamt att skriftliga dokument måste kompletteras med bl.a. praklisk rådgivningoch utbildningsinsatser. Frågor om metodutveckling och metodslöd bör enligtverket ankomma på de centrala ralionaliseringsorganen. som ansluter sig till de synpunkter och förslag somframläggs i ledningsgruppens rapporl, berör inle frågor rörande metoder i sittyllrande. 1978/79:121 Bilaga 8 231 Bilagatill kap. 12 Samverkan på ADB-området mellan stat, kommuner ochlandstingskommuner 1 Datasamordningskommitléns betänkande och remissyllranden.. 232 2 Utredningspromemorian Datasamverkanstat, kommuner, landsting och näringsliv 233 1978/79:121 Bilaga 8 232 1 betänkande och remissyttranden Datasamordningskommitlén(DASK) behandlar i sitt betänkande (SOU 1976: 58) även frågan om närmaresamverkan mellan stat, kommuner och landsting på ADB-området, särskilt i frågaom datordriften. Bl.a. har DASK undersökt förutsättningama för att bygga uppgemensamma regionala dalacentraler. DASKkommer till den uppfattningen alt det i varje fall inlefinns förutsättningarna för en mer omfattande samverkan mellan stat, kommuneroch landsting. Anledningen till detta är främst att för DASK:söverväganden () ett avtal hade slutils mellan kommun-ochlandstingsförbunden om samverkan på ADB-området. Innan en eventuell diskussionom en mer omfattande samverkan även med staien las upp, borde enligt genomföras och hinna verka . DASK bedömer dock behovei av sådansamverkan som begränsat för övervägandena. DASKframhåller vidare atl det sagda inte bör hindra alt man diskuterar ochförhandlar om samverkan mellan stat, kommuner och landsting i enskilda fall, i.ex.vad gäller enskilda datacentraler, eller på andra områden än administrativdatabehandling, t.ex. medicinsk databehandling. delar i sitt remissyttrande DASK:s uppfattning all det intefinns förutsättningar för en mer omfattande samverkan på ADB-området mellan staien,kommuner och landsiing . Samverkan inom det kommunalaområdet har enligt förbundet kommit långt medan samverkan på landstingsområdetstartat senare och är ännu inte utvecklad.