prop · G203112 · 1978-12-31 00:00:00 — Regeringen föreslår atl antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsproiokoll. 1 proposilionen föreslås riktlinjer för regionalpolitiken,som i stort bygger på de principer lade fast . På grundval av bl.a. förslag frånsysselsättningsulredningen, expertgruppens för regional utredningsverksamhetutvärdering av del regionalpolitiska stödet och förslag frånglesbygdsdelegationen föreslås förslärkta regionalpoliliska medel. Förslagenomfattar både den regionalpolitiska planeringen och de särskilda medlen för attpåverka sysselsättning och service i enlighel med planema. Målel förregionalpolitiken skall vara att ge människor i alla delar av landet tillgångtill arbete, service och god miljö. 1 propositionen konstateras att det alltjämt råderbetydande skillnader mellan landets olika delar då det gäller befolkningenslillgång till arbete, service och god miljö. Länsplaneringens prognoser för denframtida sysselsättningen tyder på att skillnaderna mellan olika regioner kanväntas bestå med den nuvarande utvecklingen. 1 proposilionen framhålls att arbetets värde för individenmåste vara en viktig utgångspunkt för regionalpolitiken. är fullsysselsättning en förutsättning för att effektivt kunna utnyttja landetsresurser. Regionalpolitiken måste inriktas på atl undanröja förvärvshinder ochfördela arbetstillfällena inom landet så att en rimlig regional balans uppnås. En förutsättning för regional balans är bl. a. att ingendel av landet växer på ett sådant sätt att regioner i andra delar av landetpåverkas negativt. En balanserad utveckling i bl. a. ärdärför ett viktigt mål i regionalpolitiken. En god ekonomisk utveckling är en förutsättning för allkunna driva regionalpolitiken med kraft. Näringslivets konkurrenskrafi måsleförbättras. Prop.1978/79:112 2 Därförmåste erforderiigt ekonomiskt utrymme reserveras för den investeringsökningsom krävs för att öka den industriella kapaciteten och exportförmågan, enaktiv lokaliseringspolitik bör enligt propositionen kunna bidra till detta. Godavalmöjligheter på den lokala arbelsmarknaden - dvs. den arbetsmarknad som kannås inom ell rimligt pendlingsavstånd - ökar enligt propositionen människornasmöjligheter atl bo kvar i en region även vid byte av anställning. Del är dockinte möjligt att göra alla lokala arbetsmarknader jämbördiga. Del går därförinle alltid alt erbjuda människorna önskvärt arbete i den egna regionen.Individen måste vara beredd att ibland byla yrke eller flytta. En röriigarbetsmarknad underlättar också inträdel på arbetsmarknaden för arbetssökandesom av olika anledning är lokall bundna. Det måsle emellertid vara enangelägen uppgifi för sysselsättnings- och regionalpolitiken att motverka ensädan ensidig geografisk rörlighet från skogslänen som präglade omflyttningenunder . Den geografiska rörligheten mellan olika delar avlandet bör enligt propositionen vara balanserad. Nuvaranderiktlinjer för länsplaneringen föreslås i slort bli oförändrade. Starkare äntidigare betonas dock vikten av att planeringen inriktas på konkreta åtgärderoch samordnas med annan planering. 1 fråga om förfarandel aviseras vissaförenklingar. För att genomföra länsplaneringen föreslås ett särskilt anslagpå 35 milj. kr. förslag lill ändrad beslutsordning förlänsplaneringen berörs. Därvid förordas att ställningstagandet till kommitténsförslag skjuts upp. Föratt kunna förverkliga regionalpolitikens mål behövs planeringsinstrument somgör det möjligt att få över landet enhetliga riktlinjer för hur de olikaregionernas problem skall lösas. Ortsplanens betydelse för prioriteringar slåsfast som vissa kompletteringar och preciseringar föreslås. a. börområden mellan vilka pendlingen är omfattande eller där pendlingsavstånden ärrimliga behandlas sammantagna. Sädana pendlingsregioner bör avgränsas inomlänsplaneringen. Inga förändringar föreslås i fråga om planeringstalen förlänens folkmängd. Ett förslag till ny stödom-rådeslnddnlng lämnas. Landet delasdärvid in i sex stödområden. Förslaget grundas på de riktlinjer somsysselsättningsutredningen har föreslagit och länsslyrelsernas förslag lillstödområdesindelning. De viktigaste bedömningsgrunderna ärsysselsättningsgraden och befolkningsutvecklingen i resp. region saml denallmänna sysselsältningssituationen i länen. En kraftig förstärkning av delregionalpolitiska stödet i de sysselsättningsmässigt sämst ställda kommunemasker. Detregionalpoliliska stödet till näringslivet förstärks. En ram om 7400 milj. kr.föreslås för femårsperioden /80-1983/84. I första hand förstärkssysselsättningsstödet. Detta stöd skall som mest kunna utgå med totalt 130000kr. Lokaliseringslån skall kunna ges, föruiomtill investeringar i byggnader och maskiner, även till bl.a. Prop.1978/79:112 3 En ny typ av avskrivningslån föreslås som ersättningför nuvarande lokaliseringsbidrag och avskrivningslån. Vidgade möjligheler allanvända offerlprincipen i de fall då övriga stöd-möjligheter inte ärtillämpliga föreslås. Industricentraföreslås i Ange och . Systemetmed lokaliseringssamråd föreslås kvarstå och en utvidgning lill den privalatjänstesektorn ske. Lagen om lokaliseringssamråd föreslås bli upphävd. Denoffentliga sektorn har fått en allt större betydelse för sysselsättningen ochdärmed också för den regionala utvecklingen. 1 proposilionen framhålls därvidatt den offentliga seklorn i ökad utsträckning bör planeras frånregionalpoliliska utgångspunkier. Administrativa ålgärder föreslås som bör gemöjligheler till en effektivt fungerande regionalpolitik inom den statligaverksamheien. Enfortsalt satsning pä glesbygdsområdena föreslås. Därvid förordas en samordningoch intensifiering av de statliga insatserna för sysselsättning och service iglesbygderna. Ett nytt och förstärkt glesbygdsstöd föreslås, där nuvarandestödformer slås samman och besluten så långt möjligt decentraliseras. /80 föreslås 82 milj. kr. för ålgärder i glesbygd. Slutligen redovisas enändrad organisation för den regionalpoUtiska forskningen. Regionalasamverkansgrupper med företrädare för de intressen som medverkar i denregionala planeringen bildas i de sex högskoleregionerna. Riktlinjer anges förett nytt forskningsprogram. 1978/79:112 4 Lagom upphävande av lagen (1970:725) om lokaliseringssamråd Härigenomföreskrivs all lagen (1970: 725) om lokaliseringssamråd skall upphöra att gällavid utgången av . Närvarande:statministem , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , De ,, Iriksdagens beslut om riktlinjer för en aktiv lokaliseringspolitik(prop. 1964:185, BaU 1964:48, rskr 1964:408) angavs målen förregionalpolitiken. De kan sammanfattas på följande sätt. Lokaliseringspolitikenbör syfta till att främja en sådan lokalisering av näringslivet att landetstillgångar av kapital och arbetskraft blir fullt utnyttjade och fördelade påett sådant sätt att ett snabbt ekonomiskt framåtskridande främjas. Välståndetbör fördelas så att människoma i olika delar av landet erbjuds entillfredsställande social och kulturell service, att stmkturomvandlingen ochden ekonomiska expansionen sker i sådana former och i en sådan takt att deenskilda individemas trygghet värnas och att rikets försvar underlättas. Vidsenare riksdagsbehandling har målen utvecklats och preciserats. I riksdagensbeslut 1972 (prop. 1972:111, InU 1972:28, rskr 1972:347) angavs bl. a. aU de tre välfärdsfak-torema - arbete, service och miljö -skall bli tillgängliga inom räckhåll för alla människor. Riksdagenbeslutade (prop. 1975/76:211, AU 1976/77:7, rskr 1976/77: 79) om ensamordnad sysselsättnings- och regionalpolitik. betonade därvid attett väsentligt regionalpoliliskl mål är all ge arbete åt alla. Därför kansysselsättnings- och regionalpolitiken inte ses skilda från varandra. 1beslutet underströks vidare betydelsen av att den statliga verksamheten inom olikasektorer i ökad utsträckning planeras utifrån regionalpolitiskautgångspunkter. Denekonomiska ram, som angav för lokaliseringspolitiken harefter beslut av förlängts till att omfatta även /79.Det är nu aktuellt att förelägga förslag om ny ram. Fömlsältningarnaför regionalpolitiken ändras . 1978/79:112 6 förell behov av all fortlöpande följa och ulvärdera regionalpolitiken och anpassamedel och resurser efter de förutsättningar och behov av insatser, somföreligger. Det fortlöpande uppföljningsarbetet sker främst ilänspla-neringsarbelel. Regeringen beslutade ijuni 1978 atl starta en nyfullständig länsplaneringsomgång - länsplanering 1980. Ett flertal utredningarom regionalpolitiken har slutförts och förslag har redovisals förregeringen. Genombeslut bemyndigade Kungl. Maj:l chefen förarbetsmarknadsdepartementet alt tillkalla sakkunniga med uppgifi alt utredaden långsiktiga sysselsättningspolitiken. Kommittén (A 1974:02) har antagitnamnet sysselsättningsulredningen. Regeringen gav kommitténlilläggsdirekliv om regionalpolitiken. Där framhölls all kommittén bordeöverväga bl. a. indelningen i nuvarande stödområden samt frågan omstödberältigad verksamhet, slödunderlag och stödformer. Sysselsäliningsutredningenavlämnade delbetänkandet (SOU 1978:62) Regionalpoliliskastödformer och styrmedel. En sammanfattning av kommitténs belänkande, vilken också innehåller enredogörelse för nuvarande förhållanden samt en sammanfattning över inkomnaremissyttranden, bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1 och 2. Genombeslut bemyndigade Kungl. Maj:l chefen för inrikesdepartementetatt inrätta ett expertorgan (In 1967: 24) - benämnt expertgruppen för regionalutredningsverksamhet (ERU) - för att bl. a. samla informaiion om och föreslåsamordning av forskningsverksamheien samt definiera forskningsbehov iregionalpolitiska frågor. ERU avlämnadeijuni 1978 delbetänkandet (SOU 1978:46 och 47) AU främja regional utveckling. Ensammanfattning av ERU:s betänkande och inkomna remissyttranden bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 3 och 4. Genombeslut bemyndigade regeringen chefen förindustridepartementet att tillkalla ledamöter jämte sakkunniga, experter ochsekreterare med uppgift att bereda, samordna och intensifiera regeringensglesbygdsinsatser. Kommittén (I 1977:02) har antagit namnet glesbygdsdelegationen.Delegationen avlämnade rapporten (Ds 1 1978:37) Sysselsättning ochservice i glesbygd. En sammanfattning av delegationens rapport, som också innehåller enredogörelse för nuvarande förhållanden samt en sammanfattning av inkomnaremissyttranden, bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5 och 6. Den13 uppdrog regeringen (Dir 1978:35) åt ERU alt lämna förslag tilldels hur det framtida samarbetet mellan forskning och planering på detregionalpolitiska områdel bör organiseras, dels ett program för denregionalpolitiska forskningen. ERU avlämnade höslen 1978 betänkandet (Ds 11978:40) Förslag till ERU:s framtida organisation och i början av det- 1978/79:112 7 ta år betänkandet (Ds 1 1979:03) Regionalpolilisk forskningpå . En sammanfaltning av betänkandena, vilka också innehållerredogörelser för nuvarande förhållanden, bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 7 och 8. På regeringens uppdrag har länsstyrelserna i samtliga länfullföljl länsplanering 1974 och i samband med länsrapporl 1978 analyseratkonsekvenserna för det egna länel av ortsplanen som instrument i den regionalaul-vecklingsplaneringen. Länsstyrelsernas analyser är avsedda att uigöra underlagför en utvärdering av ortsplanens framtida roll i samhällsplaneringen. En sammanfattning av länsslyrelsernas synpunkier påortsplanen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 9. Inom industridepartementet har en utvärdering gjorts av dehittillsvarande erfarenheterna av systemet för lokaliseringssamråd. Dennaulvärdering bör fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga 10. 1 skrivelse har anmäll sinabeslut med anledning av delar av bl. a. propositionen 1978/79:25 med förslag ommedelsanvisning på tilläggsbudget 1 för budgetårel 1978/79, jämte motioner(prop. 1978/79:25, AU 1978/79:16, rskr 1978/79:123). Beslulen innebär bl.a. altriksdagen har gett regeringen lill känna vad arbetsmarknadsutskottet i nämndabelänkande anförl om förslag till om rikels indelning i stödområden.Utskottet har i denna del anfört atl bör taställning till inte endast principer för stödområdesindelning utan ävenförslag lill faktisk indelning av rikel i samband med behandlingen av enaviserad proposition i dessa frågor. Regeringen bör därvid till gmnd för sittställningstagande inhämta synpunkter från länen. Länsstyrelserna har på regeringens uppdrag lämnat förslagtill inplacering av kommuner i stödområde. En sammanfattning av länsstyrelsernas förslag bör fogastill protokollet i detla ärende som bilaga 11. 1 frågor som jag kommer atl behandla i anslutning tillsysselsättningsutredningens belänkande har inkommii skrivelser från bl. a.länsstyrelser, landstingskommuner, kommuner samt politiska och fackligaorganisationer. 1978/79:100 (bil. 13 s. 35, bil. 14 s. 76 och 147samt bil. 17 s. 79 och 209) har regeringen föreslagil att, i avvaktanpå särskild proposition i ämnet, för /80 beräkna 1. till ell förslagsanslag av 3 milj. 2. till Särskiltstöd till lantbruksföretag m. m. i vissa glesbygder ett förslagsanslag av 10milj. 3. lill Bidragtill kommersieU service ett förslagsanslag av 2,5 milj. 4. till Lån tillinvesteringar för kommersiell service ett investeringsanslag av 6 milj. 5. tillRegionalpolniskt stöd: Bidragsverksamhet ett förslagsanslag av 273,3 milj. kr.. Prop.1978/79:112 8 6. lill Särskildastödåtgärder i glesbygder ett reservationsanslag av 21 milj. 7. till Bidragtill kommunala Industrilokaler ett reservationsanslag av 30 milj. 8. tillRegionalpoliliskl stöd: Lokaliseringslån ett investeringsanslag av 600 milj.kr. Jag anhåller nu om att få ta upp dessa frågor. Regionalpolitiken syftar till att åstadkomma en jämnfördelning av välfärden mellan landets olika delar. Arbetets värde förindividen är därvid en viktig utgångspunkt. är full sysselsättning enförutsättning för att landels resurser skall ulnylljas på bästa sätt. En effekliv sysselsättningspolitik kan inte bedrivas ulanatl hänsyn tas till de skiftande förutsättningarna för olika regioner.Arbetsmarknads- och regionalpolitiken syftar till alt skapa balans mellantillgång och efterfrågan på arbetskraft på både kort och lång sikt. Denekonomiska politikens mål om full sysselsättning och effektivt utnyttjande avlandets resurser kan inte uppnås utan sådan balans. ställer denekonomiska utvecklingen krav på en omvandling av näringslivets stmklur, somofta får negativa konsekvenser för regionala arbetsmarknader. Del är därförangeläget att regionalpolitiken inriktas på att de olika regionemas näringslivfår en struktur som tål att branschema omvandlas. Det krävs också att man i t.ex. industripolitiken tar hänsyn till de regionala konsekvenserna av olikaålgärder. Den offentliga sektorn svarar för en stor del av dentotala sysselsättningen och dessutom för viktiga delar av människornas behovav service. Vid planeringen av verksamhei inom denna sektor bör även deregionala konsekvenserna för sysselsättning och service beaktas. Detta ärsärskilt viktigt eftersom den största ökningen av sysselsättningen bedöms skeinom delta område. Redan denna översiktliga genomgång visar attregionalpolitiken hör intimt samman med andra områden. I det förslag om denframtida regionalpolitiken som jag nu föreslår att regeringen föreläggerriksdagen tarjag upp alla delar av regionalpoliliken. De riktlinjer som jagfortsättningsvis föreslår bygger dock i huvudsak på den fördapolitiken. 2.2 Den regionala utvecklingen skedde en regional utjämning avbefolkningsutvecklingen, som i stort sett har bestått under de senaste åren.Stock- 1978/79:112 9 holmsregionenhar dock åter börjat växa snabbt och i har dentidigare inflyttningen nu förbytts i utflyttning. Vidare finns det, främst inominre stödområdet men också i vissa andra delar av landet, regioner därbefolkningen fortsätter alt minska. Trotsden stabilisering som har skett ifråga om länens befolkning kvarstår storaskillnader både mellan stödområdena och övriga delar av landet samt inom deolika länen, då det gäller hur stor del av befolkningen som förvärvsarbetar.Detta är främst ett problem som rör kvinnornas möjligheler tillsysselsättning. Men även bland männen finns i vissa delar av landet storagmpper som saknar arbete. Det gäller i första hand de äldre männen inomstödområdet. Länsplaneringens prognoser tyder inte på atl någon nämnvärdutjämning kommer att ske mellan regioner vad gäller möjligheterna tillsysselsättning. Industrinsutveckling inom olika regioner har bidragit till en utjämning av efterfrågan påarbetskraft. Det gäller både mellan stödområdena och resten av landet och inomde olika länen. Den offentliga sektorn har däremot allt mer koncentrerats tillvissa orter inom länen. malerial, liksomlänsplaneringens prognoser, tyder på att denna utveckling kommer att fortsätta.Det gäller såväl den statliga som den landstingskommunala sysselsättningen. Jagåterkommer med en fylligare beskrivning av den regionala befolknings- ochsysselsättningsutvecklingen. 2.3Nu gäUande mål och riktlinjer för regionalpolitiken Målenför regionalpolitiken har behandlats av underde . har regionalpolitiken utvecklats från enlokaliseringspolitik som främst syftade lill att påverka industrins utbyggnadtill en edlmän välfärdspolitik. Regionalpolitikens mål kan sammanfattningsvissägas vara att ge alla tillgång till arbete, service och en god miljö oavsettvar de bor i landet. I senaste beslut betonades särskiltregionalpolitikens inriktning mot förbättrad inomregional balans. De allmännamål som därvid har godkänt har fått allmänt politiskt stöd och börligga till gmnd även för den fortsatta regionalpolitiken. Genom attregionalpolitiken bidrar till ett effektivt utnyttjande av resursema i olikadelar av landet medverkar den till att skapa förutsättningar för en fortsaltvälfärdsutveckling. Föratt påverka den regionala sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen sker enplanering som syftar till att åsiadkomma balans mellan och inom olika regioner.För att förverkliga de riktlinjer som dras upp i plane- 1978/79:112 10 ringenanvänds ortsplan, planeringstal och stödområden samt administrativa ochekonomiska medel. Länsplaneringbedrivs i varje län och utarbetas på regional nivå av isamarbete med landstingskommunen, kommunerna, fackliga organisaiioner,näringslivsorganisationer, statliga sektorsmyndigheter m.fl. Planeringen utförssom mer omfaitande program ungefär och med årlig uppföljning avdessa och som ett fortlöpande genomförande av planer och program. Resultatenav länsplaneringen ställs samman och utvärderas på central nivå. Länsplaneringeninnehåller bl.a. analyser av regionala sysselsättnings-och befolkningsförhållandensamt regionalpoliliska mål och program. Den ulgör ett samlal underiag förplanering och beslut inom samhällssektorerna. Ett av länsplaneringenshuvudsyften är alt tjäna som underlag för samordnande regionalpoliliskaåtgärder inom den statliga verksamheten i olika sektorer, exempelvis vägar,bostäder och skolor. Föratt uppnå de regionalpolitiska målen krävs att främst statliga organ, kommuneroch landstingskommuner inom sitt verksamhetsområde följer länsplaneringensriktlinjer. Statsmyndighetema har genom särskilt cirkulär (1973:24, ändratsenast 1977: 2) ålagts skyldighet aU följa de riktlinjer för regionalpolitikensom har godkänt och verka för att uppnå de regionalpolitiska mål somriksdagen har uttalat sig för. Därutöver skall statliga myndigheter enligtförordningen (1977: 88) om länsplanering lägga resultatet av länsplaneringenull grund för sin planering. Länsplaneringeninrymmer såväl krav på samordning av olika samhällssektorers planering somkonkreta förslag lill investeringar, utredningar m. m. Ortsplan,planeringstal och stödområdesindelningar gmndas på enhetliga analyser av deolika regionernas problem beträffande sysselsäuning, service m.m. och angerlångsiktiga prioriteringar av var regionalpolitiska insatser bäst behövs. Devisar också hur regional politiska medel skall användas för alt lösaproblemen. 1ortsplanen, som har lagt fast, är kommunerna indelade i centra inomstorstadsområden, primära centra, regionala centra, kommuncentra ochkommundelscentra. Ortsplanen har sin största betydelse när del gällerplaneringen av skilda servicefunktioner. Riksdagenhar begärt all en utvärdering av ortsplanen skall redovisas (AU 1976/77:7, rskr1976/77:79). Somett underlag för planeringen av utvecklingen i de olika länen lade år1976 fast planeringstal för varje län i form av befolkningsramar för år 1985.Befolkningsramen för varje län har därvid angetts som ett högsta resp. lägstaantal invånare. 1 beslutet angav att planeringen i storstadslänen iförsta hand skall inriklas på ett befolkningsunderlag i den undre delen avramen, i skogslänen på ett befolkningsunderlag i den övre delen och i övrigalän på ett befolkningsunderlag i mellandelen av befolkningsramen. 1978/79:112 11 Planeringstaloch ortsplan framgår av del lidigare nämnda cirkuläret (1973: 24) tillstatsmyndigheterna. Förregionalpoliliskl stöd lill näringslivet finns en indelning av landet i trestödområden, nämligen det allmänna stödområdet, det inre stödområdet och dens. k. grå zonen. Områdesindelningen skall spegla bl.a. sysselsättnings- ochbefolkningsförhållanden och vara grund för atl differentiera slödel efterproblemen i olika områden. Bestämmelserom siödet finns i förordningen (1970:180) om slatligt regionalpoliliskl slöd.Siödet ges för atl påverka företagens lokalisering till orter och regioner dären förstärkning av näringsliv och sysselsättning är önskvärd. Del kan utgå somlokaliseringsstöd, investeringsstöd vid utflyttning av prival förvaltning frånstorstadsområdena, introduktionsstöd, ut-bildningsslöd, sysselsättningsstödeller flyttningsstöd till arbetskraft med kvalificerad yrkesutbildning. Vidarelämnas transportstöd för att minska transportkostnaderna för förelag i allmännastödområdet. Efterbeslut av regeringen i varje särskilt fall kan stöd också utgå enligt det s. k.offertsystemet (jfr prop. 1976/77:100, bil. 17 s. 88), som bl. a. innebär allslalen efter offert från ett företag kan utge särskild ersättning för vissamotprestationer från företaget. Sedanår 1973 pågår i det inre stödområdet en försöksverksamhet med statligaindustricentra, där industrilokaler finns alt hyra till förmånliga villkor.Huvudman för verksamheten är Stiftelsen Industricentra.Industri-cenleranläggningar har i en första etapp uppförts i ochLycksele. 1 en andra etapp ingår anläggningar i och . Frånett särskilt anslag kan bidrag utgå till kommunala industrilokaler. 1 förstahand lämnas bidrag lill kommuner inom det inre stödområdet. Förutom dessa stödformer,som är direkt inriktade på näringslivet, har flera andra statliga åtgärderregionalpolilisk betydelse. Som exempel kan nämnas de kommunalaskatteutjämningsbidragen, glesbygdsstöd, skärgårdsstöd, stöd till jordbruket ilandels norra delar, närings- och arbetsmarknadspolitiska insatser,utvecklingsfondernas verksamhei och användning av investeringsfonder förregionalpoliliskl motiverade investeringar. Vidare fördelas ramar förinvesteringar i olika samhällssektorer med beaktande av regionalpoliliskaaspekter. Vid lokalisering av nya statliga organ eller omorganisation avbefintliga sådana görs också regionalpoliliska bedömningar. Vidsidan av de regionalpolitiska medel som jag nu har redogjort för finns ocksåett system för lokaliseringssamråd. Enligt lagen (1970:725) omlokaliseringssamråd har regeringen bemyndigande att föreskriva skyldighet förföretag som planerar viss byggnadsåtgärd att samråda med myndighet omlokaliseringen av den verksamhei som byggnaderna är avsedda för. Bemyndigandethar utnyttjats för vissa branscher till den Ijuli 1978. skerlokaliseringssamråd i huvudsak i annan ordning. Regeringen träffade då enöverenskommelse med om samråd 1978/79:112 12 ilokaliseringspolitiska frågor med större industriföretag. Under år 1977träffades överenskommelser om motsvarande samråd med ()och ().