prop · G203190 · 1978-12-31 00:00:00 — Ulrymmei för affärsbankerna ökar pälagligl, vilkel berorpå atl akliekapilalelendasl ulgör ca 60 proceni av egna kapilalel. För sparbankernas del lillkommerell obetydligi belopp beroende på all egna fonder (=eget kapilal) beslårförutom av reservfonden av grundfond och garaniifond. 1978/79:190 103 Ulredningen anser all övervägande skäl talar för en sådanändring av reglerna alt de skilda insliiuisgrupperna behandlas enhelligl.Ulredningen föreslär därtör all affärsbanker och sparbanker - på molsvarandesäll som redan gäller för föreningsbanker - får likslälla förlagslån som harutfärdals av banken inlill ett belopp som svarar mol bankens egel kapilal. Somframgåu av den lidigare redogörelsen gäller för samiliga bankinslilul allförlagsbevis som långivaren kan återkräva endasl lill en del färulnylljas som läckningskapilal. Regeln syftar lill alt hindra alllför häftigasvängningar i kapilalbasen lill följd av all förlagslån löses in. Enligt vadutredningen har inhämtat medför regeln vissa problem vid lillämpningen.Utredningen anser atl den ulgör en onödig komplikation av ett i övrigi enkellsysiem. Enligt ulredningen kan man ulgä från all bankerna i egel intressekommer au vidla de ålgärder som behövs för atl förfallande förlagslän inteleder lill kapilalläckningsproblem. Mol denna bakgrund föreslår utredningen allifrågavarande begränsningsregel mönstras ul ur lagslifiningen. 6.3.3 Olika modeller för ökning av kapilalbasen Ulredningen har, som framgåu av avsnitt 6.3.1, funnil atlvärderegleringskonlona bör ges en siörre belydelse ikapilalläckningssammanhang genom all uigöra grund för en vidgning avkapilalbasen. Härvid har ulredningen slannal för all behandlavärderegleringskonlona enhelligl. Någon reduklion av saldona påvärderegleringskonlona behöver alllså inle ske av hänsyn lill orealiseradekursföriusler. Som framgått av avsnitt 5.2 måsle del emellerliduppställas vissa grundläggande krav för hur värderegleringskontona skallbeakias i kapilalläckningssammanhang. Sålunda bör - vid sidan av atlinsällarnas skydd inle får ävenlyras - bl. a. följande villkor uppfyllas. - Del nya sysiemel bör vara neulrali mol hisloriskl fördboksluispolilik. - Kapilalbasen bör ej variera vid volym- ellerslruklurförändringar. - Insliiuisgruppernaoch de enskilda bankerna bör sinsemellan fä likvärdig behandling. - Den omedelbaraulökningen av resp. insliluisgrupps kapilalbas bör vara av rimlig sioriek. - Framtidaavsättningar till värderegleringskonlon bör ge belydande effeki påkapilaltäckningen. - Del nyasystemet bör i minsta möjliga ulsiräckning påverka bankernas placeringspolilik. Ulredningen har mol bakgrund härav analyseral effekiernaav ell antal olika modeller där bankernas kapitalbaser uiökas med varierandedelar av medlen på värderegleringskonlon för uilåning, obligationer ochulländska valulor. Följande modeller har analyserats. Prop, 1978/79:190 104 - Den del av värderegleringskonlona som översligerire proceni av place ringarna får likslällas med eget kapilal i kapilalläckningssammanhang intill ett belopp molsvarande det redovisade egna kapilalel. - Denna modell skiljer sig från ireprocenlsmodellengenom all minimini vån besläms av kapitalkravels storlek. i proceni av placeringarna uigjorde kapilalkravel 1976 i genomsniii 3,17 för affärsbankerna, 1,86 för sparbankerna och 1,89 för föreningsbankerna. - Kapitalbasen uiökas av medelavsalla lill värderegle ringskonton, dock högsl inlill ell belopp molsvarande redovisat egel kapital. - Kapitalbasen utökas med 75 proceni av medelavsalla lill värderegle ringskonlon, dock högsl intill ell belopp motsvarande redovisal egel kapilal. 1 de två sisinämnda modellerna har ulredningen dessulomundersökt effekterna av all låta 50 resp. 75 proceni av neiloreserven förobligationer ingå i kapilalbasen i siällei för saldot på värderegleringskonlolför obligationer. Minimikravet för nedskrivning av obligationer har alltså viddenna undersökning dragits från bruiiobokvärdel på värderegleringskonlot. Analysen bygger på beräkningar som gjorls under följandeförutsättningar. - Kapilalkravelberäknas på placeringarnas brullobokvärde, dvs. gjorda reserveringar får intesåsom for närvarande dras från tillgångsvärdena vid beräkning av kapilalkravel. - Debegränsningar som gäller för skaiiefria avsällningar lill värderegleringskonlonahar inle beaklals. - Förlagslån fåri kapilaltäckningen likställas med egel kapilal intill ett belopp lika med delegna kapilalet. - Denlioprocenliga reduktionen av bankernas kapilalkrav som gäller sedan Ijuli 1977fömisätts slopad. En sammanfallning av utredningens ställningstagandenåterfinns i avsniu 6.3.4. I kapitalläckningshänseende lillåls bankerna enligt dennamodell atl med redovisal eget kapital likslälla avsättningarna påvärderegleringskontona för utlåning, obligationer och ulländska valutor i denmån dessa avsällningar översliger en miniminivå molsvarande tre proceni avbankens totala placeringar inlill ett belopp motsvarande redovisat egetkapilal. 1978/79:190 105 Allm ä n n a över\' ä g a n d e ii Modellen är inle neutral mol hisloriskl fördboksluispolilik. De banker som priorileral en uppbyggnad av de obeskalladereserverna framför alt med beskatiade medel bygga upp del egna kapilalel fåreit bälire utgångsläge. Volymökningar påverkar kapitalbasens storlek. Efiersomminiminivån för värderegleringskonlona ulgör av placeringarnakommer miniminivån i kronor räknat all öka när placeringsvolymen ökar. Kapilalbasenminskar därmed om inte nya avsällningar görs till värderegleringskonlona.Problem kan uppslå vid kraftig lillväxl av placeringsvolymen och dåvinslulvecklingen är svag. Fierlalel banker har emellerlid under senare åravsatt lill värderegleringskonlona ålminsione tre proceni av placeringsökningen,dvs. läckl den ökning i miniminivån för värderegleringskonlona som orsakals avvolymlillväxlen (se vidare diagram, bilaga /). Som framgår av avsniii 6.6.3.3 har bankerna frånlönsamhetssynpunkl ell intresse av all bygga upp sina värderegleringskonlon.Modellen skapar emellerlid yiierligare ell moiiv för bankerna all sätla avmedel till värderegleringskonlona genom alt avsättningarna eller påsikl ger en belydande ökning av kapilalbasen. Boksluispolitiken kommer lill enbörjan alt ulformas efter den enskilda bankens situation. Tre huvudfall kanförekomma. 1 det försia fallel har banken värderegleringskontonunderstigande av placeringarna. För alt möjliggöra atl en del avvärderegleringskonlona räknas in i kapilalbasen måsle avsällningar ske i ensådan omfallning alt miniminivån uppnås snarasi möjligl. Genom den årligavolymlillväxlen av placeringarna ställs emellerlid fortsalla krav påavsättningar för atl läcka ökningen av miniminivån. Återstående del av deårliga avsättningarna kommer dock atl fulll ul räknas in i kapilaltäckningenlills maximinivån är nådd. Del andra fallel avser en bank som har "outnylljalulrymme" av värderegleringskonlona, dvs. den del avvärderegleringskonlona som översliger av placeringarna är större ändet egna kapitalet. Genom att öka del egna kapilalel möjligt genomvinslavsällning eller på annat säll får ell motsvarande belopp av överulrymmelav värderegleringskonlona inräknas i kapitalbasen. Del tredje fallel avser bank som har värderegleringskonlonöverstigande miniminivån men understigande maximigränsen. En frånkapilalläckningssynpunkl opiimal bokslutspolitik innebär i delta fall atlmaximala avsällningar lill värderegleringskonlona sker lills maximigränsennålls. När bankerna nåll del lägel all egel kapilal och lillålendel av värderegleringskontona är lika siora - vilket lar olika antal år ianspråk beroende på Ulgångsläge, lillväxl, vinslutveckling m.m. - kommer enbalanserad lillväxl all ske av egel kapilal och värderegleringskonton föruisaliatl en optimal kapitalläckning skall uppnås. O ni e delbar a effe kl c r på kapi I all ä c k n i n g en Del framgår av nedanslående labell all affärsbankerna ochsparbankerna som gmpp får en utökning av kapilalbasen med denna modell, medangruppen föreningsbanker får ell försämral kapilalläckningsläge. Tabell 7 Förändring i kapitalbasen m. m. vid tiUämpning av treprocents-modellen.Uppgifier per uliimo 1976 Nei t oföränd ring i% av kapilal- ' Avser 69 större sparbanker. Anm. Med nettoförändring i kapilalbasen avses denföreslagna ökningen i kapilalbasen minskad med den ökning i kapilalkravel somuppkommer genom all kapitalkravet beräknas på bruiioplaceringar. Medförändring av placeringarnas expansionsulrymme avses det nya ulrymme de föreslagnareglerna ger för placeringsökning under förulsäiining av given struktur och avoförändral eget kapital samt oförändrade förlagslån. Näslan samtliga enskilda föreningsbanker och ungefär eniredjedel av anialei sparbanker får med denna modell sin kapiialläckningssilualionförsvårad i utgångslägel. beror på atl dessa banker har värderegleringskonlonsom undersliger minimigränsen och att kapilalkravel beräknas på placeringarnasbrullobokvärde i stället för på dess nellobokvärde. Treprocenlsmodellen belyses i nedanslående labell somvisar dels de olika posterna i kapilalbasen relsiierade lillbruiioplaceringarna, dels den ökning av kapilalkravel som följer av all kravelberäknas på bruttoplaceringar i slället för netioplaceringar. Dessulom visaskapilaluinyttjandels förändring. TabeU 8 Värderegleringskonton, eget kapital, kapitalkravsamt kapitalutnyttjandet vid gällande regler och i treprocenlsmodellen.Uppgifter per 1976 2,23 -0,77 Prop.1978/79:190 107 Kapilaluinyiljande översligande 100 proceni innebär attbankerna måsle emittera förlagslån föratt klara banklagarnas krav påkapitalläckning. Den ulökning av kapilalbasen som modellen medför innebär allaffärsbankerna som grupp inle blir beroende av förlagslån medan situationen förföreningsbankerna skärps. 1 bilaga 4 redovisas de individuella bankernas uppgifierpå motsvarande säll som i labell 8. kt er på bankernas placeringspolitik Det marginella kapitalkravet dvs. den effekt påkapilaltäckningen som en ökning av placeringarna medför kan ha betydelse förbankernas placeringspolitik. Med nuvarande kapilalläckningsregler är dellolala kapilalkravel lika slorl som del marginella kapilalkravel i varjeriskklass. Om exempelvis placeringarna i klass A, som är fria från läckningmed egel kapital, ökar med . medför det ingen ökning av kapilalkravel. Enmotsvarande ökning av placeringarna i klass B innebär all kapilalkravel ökarmed . eftersom kapilalkravel ulgör en proceni av placeringarna. Treprocenlsmodellen medför atl del marginellakapitalkravet blir större på grund av all den del av värderegleringskonlona somingår i kapitalbasen minskar med tre proceni av placeringarnas ökning. i klass A medför som nämnls ingen ökning av självakapitalkravet medan kapilalbasen minskar med . Netloeffeklen på marginalenblir således en skärpning om . En placeringsökning om . iklass B medför dels en ökning i själva kapilalkravel om . dels enminskning av kapilalbasen om . lolalt en försämring om 400000 kr.eller fyra proceni. Del marginella kapilalkravel ökar således med 3procentenheter i alla riskklasser och blir 3 proceni i klass A, 4 proceni iklass B, 7 proceni i klass C och 11 proceni i klass D. Relativt sell skersåledes den kraftigaste skärpningen av kraven i klasserna A och B. 1 denförslnämnda ingår bl. a. stats- och bostadsobligationer. Bankernas bidrag tillutbudet på kapilalmarknaden kan alllså komma all påverkas negaiivi. Långsiktiga eff e kl er på kapilaltäckningen Vid en bedömning av en modells långsiktiga effekter finnsen rad osäkerhelsfaklorer såsom bankernas volym- och resullalulveckling,infiations-laklen i samhället, ändrad placeringsslruklur, förändralrisklagande, val av boksluispolilik elc. Utredningen har Irols dessaosäkerhelsfaklorer sökl beskriva en schemalisk uiveckling av bankernaskapilalläckningsförhål-landen fram lill . Beräkningarna redovisas idiagram i bilaga 5. Bankernas volym, rörelseöverskotl och kapilalkrav har iexemplet antagils öka parallelll med 10 alternativt . Det kan nämnasaU den årliga volymökningen 1970-76 var för affärsbankerna 12,5 proceni, sparbankerna10,0 proceni och föreningsbankerna 16,5 proceni. 1978/79:190 108 innebär alt bankernas placeringsslruklur är oförändradunder hela perioden. Utvecklingen redovisas med dels historiskboksluispolilik, dels en boksluispolilik som maximalt anpassats till deföreslagna reglerna. Den historiska boksluispolitiken bygger på den fakiiskafördelningen av rörelseöverskollen underde sentisle åren inom respektivebankgrupp. För affärsbankerna innebär della all uldelningen ulgör avrörelseöverskollel. Del egna kapilalel ökar genom vinslfondering med ellbelopp uppgående lill av eget kapilal, vilkel i utgångslägel svararmol 5 proceni av rörelseöverskollel. Skattebelastningen uppgår därför till allbörja med lill av rörelseöverskollel. Avsällning till värderegleringskonlonulgör därefier reslerande del av rörelseöverskollel, vilkel i utgångsläget är56 proceni. Dessulom har förlusler motsvarande ett belopp av avrörelseöverskollel belasial värderegleringskonlona. Sparbankerna avsäller medhislorisk boksluispolilik 80 proceni av rörelseöverskollel lillvärderegleringskonlon, 8 proceni går till skall och nettovinsten blir 12procent av rörelseöverskollel. Av föreningsbankernas rörelseöverskotl avsälls 9proceni lill ålerbäring som anias lillföras insals-kapilalel, 62 proceniavsälls lill värderegleringskonlon, 16 proceni går lill skall och nellovinslenblir 13 proceni av rörelseöverskollel. Föreningsbankernas och sparbankernasförluster har inle belastat värderegleringskonlona. En lill förslagei maximall anpassad boksluispolilikinnebär all man söker uppnå maximal kapilalläckning med de i rörelsen uppkomnaöver-skolten. Någon ränlabililelshänsyn har inle lagils i boksluispolitiken. Deenskilda bankernas rörelseöverskotl disponeras enligt följande. De årligaöverskotten avsätts i sin helhet till värderegleringskonlon alternativt lill redovisalegel kapilal inlill dess all ell jämviktsläge inträtt där den del avvärderegleringskontona som får inräknas i kapilalbasen är lika stor som detredovisade egna kapilalel. Efter all della jämviktsläge inträtt fördelas deårliga överskotten mellan värderegleringskonlon och redovisal egel kapilal påsäll som ger maximal kapilalläckning. Som framgår av diagrammen uppstår stora skillnaderberoende på vilken bokslutspolitik som väljs och vilka antaganden som görs omlillväxlen. Den hisloriska bokslulspoliliken och en lill förslagei maximallanpassad boksluispolilik kan sägas utgöra de yllerligheler mellan vilkabankerna sannolikt skulle anpassa sig. Anlagandena om de årligatillväxllaklerna utgörs av ell normalallernativ om 10 proceni och ettalternativ med en lillväxl om , som representerar en utveckling medkraftig inflation. Bankernas behov av lillskoltskapital från kapilalmarknadenför all klara sin forlsatta expansion minskar påtagligt med denna modelljämföri med gällande kapilalläckningsregler. Som framgåti av avsniii 5.1.3skulle med nuvarande regler en 10-procenlij; volymexpansion leda lill allbankerna, om hisloriska bokslulsdisposilioner tillämpas, skulle behöva ettkapilal- 1978/79:190 109 lillskotl om sammanlagl . Meddenna modell uppgår motsvarande summa lill ca . Om en maximallanpassad boksluispolilik lillämpas uppgår behovei till . S I ll 1 s ll t s Modellen fyller inte de krav som ulredningen ställt,främsi på grund av all de olika bankerna inle får lillräcklig och likarladförbällring av kapiialläckningen dä modellen införs. Som visals har flerialelföreningsbanker och vissa sparbanker så små värderegleringskonlon all dessainle räcker till för all ulöka kapilalbasen. Modellen är inle heller neuiralmol den historiska bokslulspoliliken. Vidare påverkas kapilalbasen av volymförändringar.Della kan bl.a. leda till att bankernas placeringspolitik kan komma allpåverkas på ell från samhällsekonomiska ulgångspunkier mindre lämpligt sätt.ModeUen ger dock god effeki på kapiialläckningen av framtida avsättningar tillvärderegleringskonlon. Detla förutsätier dock alt miniminivån tre procentuppnåtts och all den årliga ökningen av minimini-vän inte är alllför stor iförhållande lill överskollels sioriek. För all söka nå en lösning av även föreningsbankemas ochvissa sparbankers kapiialläckningssilualion har ulredningen analyseral enmodell där miniminivån på värderegleringskonlona, som var ire proceni i föregåendemodell, ersätts med kapitalkravels storlek. Med denna modell blev miniminivån loiall 3,17proceni av placeringarna för affärsbankerna, 1,86 proceni för sparbankerna och1,89 proceni för föreningsbankerna. Jämfört med treprocenlsmodellen medför denalllså en smärre försämring för gruppen affärsbanker medan sparbanker ochföreningsbanker får klara förbättringar. A 11 III ä n n a ö v erv ä gand e n 1 likhel med ireprocenlsmodellen är kapilalkravsmodelleninle helt neutral mol den lidigare förda bokslulspoliliken. Tidigareuppbyggnad av obeskattade reserver på bekoslnad av beskattat eget kapilalgynnas. Enligt ireprocenlsmodellen medför volymökningar avplaceringarna all kapilalbasen påverkas efiersom miniminivån ökar i lakl med placeringsvolymen.1 kapilalkravsmodellen uppkommer också rörlighel i kapilalbasen men genom enkombinalion av volym- och slruklurförändringar. En volymökning leder normalltill ökade kapitalkrav. Strukturen på placeringarna kan dock samtidigtförändras så alt kravel anlingen ökar eller minskar relalivi sell. Ytierligareen fakior som påverkar kapitalbasens rörlighel finns således i denna modelljämföri med de föregående. På samma sätt som för treprocenlsmodellen skapas genomkapilalkravsmodellen ett nyll moiiv för avsällningar lillvärderegleringskonton genom all dessa avsättningar ökar kapitalbasen.Beiräffande bokslutspolitiken gäller i princip samma sak som lidigare sagls omIreprocenlsmodellen. 1978/79:190 110 O m e d e I b a r a effe kl er på kapi t a 11 ä c k ni nge n Som framgår av följande labell blir den omedelbaraförbätlringen i kapilaltäckningen för bankerna totalt selt någoi siörre änenligt treprocenlsmodellen. Flertalet av de föreningsbanker och sparbanker somvid lillämpning av ireprocenlsmodellen skulle drabbats av en försämring jämförtmed nuvarande regler undviker della i kapilalkravsmodellen, medan däremoi enstörre affärsbank kommer i ell sämre läge. Affärsbanksgruppen totalt får enförbättring som dock är något lägre än i treprocenlsmodellen.Föreningsbankerna totalt får också en förbättring lill skillnad från vad somvar fallel i förra modellen. Deras förbällring är dock lägre än övrigabankgruppers. Slulligen får sparbanksgruppen en kraftigare förbättring än itreprocenlsmodellen och förbätlringen är också betydligt siörre än de andrabankgruppernas. TabeU 9 Förändring i kapitalbasen m. m. vid tUlämpningav kapitalkravsmoddlen. talbasen, mkr. talbasen i % av ' Avser 69 större sparbanker. kl e r på bankernas placeringspolilik Kapilalkravel kan sägas vara ell mall på den genomsniuligarisken i en banks tolala placeringar. Det kan därför synas logiskt all den delav värderegleringskonlona som inle ska räknas med i kapitalbasen är lika medkapilalkravel eller någon del därav. Den del av värderegleringskonlona som inleräknas med i kapitalbasen är avsedd som primärt skydd mot föriusler och bördärför avspegla förlustriskerna i en banks placeringar. Samiidigi innebär denna modell ett dubbell hänsynstagandelill placeringarnas risker dels genom beräkning av kapilalkravel, dels genomberäkning av kapitalbasens storlek. Detta drabbar framför allt placeringar iriskklasserna C och D, som har höga procenluella krav. Del marginella kravelför en placering i riskklass D blir sålunda dels genom all detegentliga kravet ökar med 8 proceni av placeringens ökning, dels genom altkapilalbasen minskar raed 8 proceni av placeringens ökning. De marginellakapilalkraven i olika riskklasser blir alllså fördubblade eller O proceni iklass A, 2 proceni i klass B, i klass C och i klass D.Delta kan verka dämfiande på bankernas placeringar i högre riskklasser. 1978/79:190 III Vid tillämpning av kapilalkravsmodellen undviker man denförsämring av kapilalläckningslägel för föreningsbankerna och ell anialindividuella sparbanker som karakläriserar ireprocenlsmodellen. Denprincipiella likheten mellan de båda modellerna innebär dock atl vissa kravinle heller uppfylls av kapilalkravsmodellen. Delta gäller kraven påneutralitet mot hislorisk boksluispolilik, på slabililel i kapitalbasen och pårelativt likvärdig engångsförbätlring av kapitalläckningssilualionen. Vidarekan även kapilalkravsmodellen påverka bankernas placeringspolilik på eu frånsamhällsekonomiska ulgångspunkier mindre lämpligt sätl. 6.3.3.3 5()-procenlsmodellen Denna modell innebär all bankerna får utöka sin kapilalbasmed 50 proceni av medlen pä värderegleringskonlona inlill ell belopp motsvaranderedovisal egel kapilal. Modellen har analyserals mol bakgrund av samma krav ochmed samma förulsältningar som redovisats i anslutning lill föregående modeller. Modellen är neutral i förhållande lill hisloriskl fördboksluispolilik, dvs. kapiialbasens storlek är i del närmasle oberoende av hurresullalei i förfluten lid fördelals mellan beskallal egel kapilal ochobeskallade reserver. Del ackumulerade rörelseöverskollel kan lill 50 procentnyttiggöras som kapitalläckning, antingen som egel kapilal efter beskattningmed eller som av obeskallade reserver inom ramen förmaximiregeln. Modellens konstruktion innebär all kapilalbasen inlepåverkas av volym- eller slruklurförändringar eftersom miniminivån över vilkenvärderegleringskonlona får räknas in i kapilalbasen varken är relalerad tillplaceringarnas storlek eller struktur. Genomavsättningar lill värderegleringskonlona ger denna modell inom ramen förmaximiregeln alllid lillskotl lill kapilalbasen med hälften av avsällningen. 1de föregående modellerna kunde tillskoliei variera beroende på ulgångsläge,volymlillväxl m.m. från ingel tillskott alls lill hela avsättningen.50-procenlsmodellen är vad avser kapitalbasens ökning genom årliga vinslmedeloberoende av andra fakiorer än rörelseöverskottets storlek. Incitamenten allgöra avsättningar till värderegleringskonlona för kapitaltäckningens skull kansåledes i vissa fall vara mindre, i andra fall siörre med denna modell än delidigare redovisade. Del kan idetta sammanhang erinras om att bankerna redan har incitament all bygga uppvärderegleringskonlona ulifrån ränlabililetssynpunki. Avsäliningarna medför altskattebetalningen skjuls på framliden och medel motsvarande den latentaskatteskulden siannar kvar och förräntar sig i bankernas rörelse. 1978/79:190 112 O m e de Ib a r a effe kl e r på kapi t a 11 ä c k n ingen Nedanslående labell visar respeklive bankgrupps omedelbaraulökning av kapilalbasen då modellen införs och del expansionsulrymme dennamedför. Det framgåratl denna modell skulle leda till en belydlig förbällring avbankernas kapiialläckningssilualion. Genom engångsförbäiiringen får bankerna etttillfredsställande expansionsulrymme. Ytteriigare uppbyggnad av kapilalbasenmåsle dock ske för all delta förhållande skall kunna bestå.Modellens konstruktion innebär all bankerna får bälire möjligheler häriillefiersom hälfien av de årliga avsäliningarna till värderegleringskonlona fårräknas in i kapilalbasen. Tabell 10 Förändring i kapilalbasen m.m. vidlillämpning av 50-procenlsmodellen. Uppgifier per uUiino 1976 talbasen (mkr.) talbasen i % av ' Avser 69 siörre sparbanker. Modellen ger en god effeki för alla ire bankgruppernaliksom för bankerna i varje grupp. Som framgår av labellen blir skillnaderna iökningen av expansionsutrymmet inte alltför stora mellan de tre grupperna. Detsammagäller nelloförändringen av kapilalbasen i proceni av kapilalkravel. Somjämförelse kan nämnas all banklagsliflning innebar atl expansionsutrymmelför affärsbankerna beräknades öka . Denna modell ger således ennågot lägre procentuell förändring av affärsbankernas expansionsulrymme.