prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Molbakgrund av atl del obligatoriska granskningsområde som ulredningen föreslåromfaiiar lagförslag inom olika lagstiftningsområden fallande inte endasl inomhögsta domstolens verksamhelsområde förordar ulredningen atl lagrådetsavdelningar skall kunna ha sinsemellan olika samman- SOU 1978:34 Lagrådet 129 sanningi frågu om proportionen mellan unialei jusiilieråd och anialet regeringsråd.Avdelning föreslås (s. 270) således kunna bestå såväl av två justitieråd ochell regeringsråd som av ell jusiilieråd och två regeringsråd, beroende på inomvilken domstols verksamhetsområde .som eu remitterat lagförslag i försia handfaller. Möjlighetenatl anlita fackman bör enligt lagrådsulredningens mening kunna bibehållas.Sådan fackman bör förordnas all bilräda som särskild sakkunnig och inle som förnärvarande ha ställning som ledamol. Lagrådsutredningenanser (s. 271) alt den nuvarande tjänslgöringsliden är väl avvägd.Redan med hänsyn lill atl tjänslgöringsliden inte bör vara längre än ivå år ärdel, enligi ulredningens mening, inte lämpligt au organisera lagrådet som enordinär myndighet med fasl inrältade Ijänsler; man skulle då bland annul behövulaborera med tjänslledighei för de berörda domarna. Med bibehållande av denfakiiska anknylningen lill de två högsta domstolarna underlällas möjlighelenall la i anspråk juslititeråden och regeringsråden för dömande verksamhei närderas deltagande i laggranskningen inle påkallas. Medell obligaioriskl granskningsområde enligi någoi av de alternativ somlagrådsuiredningen lägger fram kan laggranskningen enligi lagrådsuiredningen(s. 271) anias normall la i anspråk minsl två avdelningar. Avdelningarna börenligt förslaget likställas formelll, sålunda bör den nuvarande ordningen medordinarie och extra avdelningar överges. Belräflandefrågor om tjänstgöringsskyldighet, ijänsigöringslidens längd och utseende avledamöter i lagrådel hänvisas till lagrådsulredningens förslag (s. 271 fO. arbelsformer anför och föreslår lagrådsutredningen bland annalföljande. Lagrådetsyttrande skall även fortsättningsvis inhämias av regeringen och avse ell avregeringen godtaget lagförslag (s. 274). utesluter i och för sig inle atllagrådel kan påbörja granskningen . Departement bör underberedningen av ell lagstiftningsärende kunna begära atl under hand få höralagrådets synpunkier beiräffande viss fråga. Sisinämnda förhållanden lorde inlekräva någon uttrycklig reglering. Del bör i fortsältningen liksom hittillsankomma på lagrådets ledamöier alt själva avgöra vilket arbetssätt som ärlämpligasl. Lagrådel skall, enligt förslaget, vidare ha frihel all avgöra vad iett remitterat lagförslag som är i behov av en närmare granskning. Detdepartement i vilkel förslaget har utarbetats bör vara skyldigt all tillhandahållalämplig föredragande, även om lagrådets yttrande har begärts av riksdagsutskott(s. 277). Om remiss från riksdagsutskott skulle avse ett lagförslag som harväckts inom , bör del ankomma på utskouet atl slälla föredragande lilllagrådets förfogande. Bestämmelser om detla föreslås bli iniagna i lagen omlagrådet. Lagrådets yttrande skall avges skriftligen, men liksom för närvarandebör redaktionella och liknande anmärkningar kunna göras under hand. I fråga om utformandetav yttrandena skall del ankomma på lugrådeis ledamöier all själva bedöma hurman lämpligen bör förfara. Lagrådsutredningenhar funnit atl det - med hänsyn lill att lagrådel enligt nya RF inteprincipiellt lorde skilja sig från andra myndigheler - framstår som naturiigiatt lagrådel, när del avger begärt yllrande över ett lagförslag, alllidredovisar myndighetens mening. Mot bakgrund härav föreslås regler om 15 1978/79. 130 Lagrådel SOU 1978:34 omröstningnär skiljaktiga meningar förekommer och om vem som skall varu ordförande påavdelning. Se vidare härom i förslaget, s. 277 f 6.7 Antalet lagrådsremisser efter 1971 Vidsin egen bedömning av hur regeringen utnylljal lagrådsgranskningen efter 1971har rällighetsskyddsutredningen hämtat malerial från såväl lagrådsulredningensbetänkande som konsiituiionsutskoiiels granskningsbeiänkanden (jämför ovanavsnitt 6.5.2). Utredningen har däruiöver inhämtat vissa uppgifter. Efterövergången till del fakultativa systemet minskade antalet lagrådsremisserkraftigt. Efter grundlagsändringen remitterades 27lagförslag lill lagrådel. förelades 12 lagförslag sominle remitterats och som enligt tidigare gällande regler lorde ha hört till delobligatoriska området, sådant della hade kommii all tillämpas. Molsvarandesiffror förde följande åren var 15(18), förår 1973 13(26), förår 197411 (31)och förår 1975 20(21). remitterades av regeringen 8lagförslag. Molsvarande siffror var 26 (19). Somexempel på lagförslag som inte lagrådsgranskades kan nämnas förslag tillsjömanslag (prop. 1973:40), till lag om tillfälligt omhändertagande (prop.1973:115), lill ledningsrältslag (prop. 1973:157), lill lag om rättegången i arbetstvister(prop. 1974:77), till lag om ändring i (prop. 1974:142, gällandebl.a. grunderna för omyndighetsförklaring och dess hävande, förmyndaresuppgifter och vissa ändrade processuella regler) saml till lag ombosladsdomslol (prop. Propositionernai lagärenden uigjorde av samtligaproposilioner. Till lagrådel remitterade lagförslag uppgick årI97I lill 36 proceni av lagproposilionerna, 1972 till 20, 1973 till 11, 1974lill 10, 1975 till 16,. 1976 lill 6 samt 1977 till 30 proceni. Siffrornavisar all antalet lagrådsremisser sjönk kraftigt under åren 197I-I974 och allde åler sleg. remiiierade regeringen endasl allalagförslag lill lagrådet. remitterades 26 lagförslag, medan 19tillhörande det gamla obligatoriska områdel inte remitterades. Antalet sådanalagförslag, som enligt tidigare gällande regler torde ha hörl lill delobligaloriska granskningsområdet och som inle remitterades lill lagrådel, ökadeunder . Förår 1975 var antalet sådana förslag lägre än 1974 menhögre än 1971. Samtligade förslag, som efter övergången till en fakultativ ordning och fram till ochmed 1977 har remitterats lill lagrådel, kan, med något ensiaka undanlag under1977, hänföras till det tidigare obligaloriska granskningsområdet. Molbakgrund av den gemensamma borgerliga reservationen lill konstitutionsutskottetsyttrande över prop. 1970:24 och flertalet borgeriiga motioner under de följandeåren, alla i syfte alt utvidga lagrådsgranskningen utöver gällande författning,har utredningen funnit det vara av intresse alt närmare undersöka hur lagrådetutnyttjats efter regeringsskiftet . Attbygga en sådan bedömning är på grund av regeringsskiftetknappasl rättvisande och denna lid lorde kunna lämnas SOU 1978:34 Lagrådet 131 uianförvidare jämförel ser Underår 1977 rem illerades, som framgår ovan, 26 lagförslaglill lagrådel. Näslan alla lorde kunna hänföras lill del lidigare obligaloriskagranskningsområdei. Under samma lid förelades 19 lagförslag, som inlegranskals av lugrådei och som lorde likuledes kunna hänföras lill del lidigareobligaloriska områdel. Gällanderegler, enligt vilku del överlämnas lill regeringen all friu besiämma övervilka lagförslag lagrådets yllrande skall inhämias, har lillämpals på ellrelalivi likarlut säll av regeringen, oavsett vilka partier den representerat.Det förefaller möjligen som om en viss förändring har skell under del senasleåret. Emellerlid finns ännu inte tillräckligt lång erfarenhet för altgmndläggaeli slutgiltigt omdöme. Aviniresse vid bedömningen av lagrådels roll i lagstiftningsarbetet efterövergången lill fakultativ granskning är i detla sammanhang vidare uppgifter omlagrådels tjänstgöring. Lagrådel arbetade på två avdelningar, en ordinarie ochen exlra, och fyra och en halv månad, fr. o. m. den 14augusli lill årels slul, . En exlra avdelning var också i tjänst underhela . var en exlra avdelning förordnad sammanlagt sjumånader, den 1 januari-den 11 april och den 16 september-den 31 december, ochunderår 1975 nio och en halv månad,den 1 januari-den 30 juni och den 15september-den 31 december. Underår 1976 var en extra lagrådsavdelning förordnadfrån årels början t. o. m.den 31 mars och fr. o. m.den 29 november lill årelsslul. En exlra avdelning var förordnad . Däruiöver varytierligare en exlra avdelning i tjänst under drygl , den 7 februari-den23 maj och den 29 augusli-20 november. Idirektiven för rättighetsskyddsutredningen har departemenischefen anfört allstarka skäl enligt hans mening talar föreit återinförande av en obligatoriskmedverkan av lagrådel i lagsiiftningsarbeiei (Dir 1977:1 s. 5). Ulredningen harenligt direkliven att mot bakgrund av det av lagrådsuiredningen redovisadematerialet ta ställning till hur man skall avgränsa området för denobligaloriska lagrådsgranskningen, hur lagrådel skall vara sammansatt och hurdess granskning av rättighetsbegränsande lagar skall föras in som en särskilddel av rättighetsskyddel. Direklivenför rällighetsskyddsutredningen är således i fråga om lagrådels ställning ochuppgifter närmasi inriklade på ett system med obligalorisk granskning avförslag till lagar på bestämda områden. sådant syslem medför vissa krav pålagrådet i kvantitativt hänseende. Dessa krav måsle ställas i relalion lill delantal personersom skall tjänstgöra i lagrådet. En given utgångspunkt är altlagrådet åtminstone till väsenilig del skall beslå av justitieråd ochregeringsråd. Detta ger garanti inte bara för hög kompelens i allmänhet utanockså för au aktuell erfarenhet av rättskipning på skilda områden kommer att stålill lagrådets förfogande. Mångaskäl talar för att de två högsia domslolarna inte bör bli siörre än de är nu.Enligt direktiven för lagrådsuiredningen bör lagrådsgranskningen i princip intefå ta i anspråk fler domare från de två högsia domslolarna än som 132 Lagrådet SOU 1978:34 molsvarartvå lagrådsavdelningar i nuvarande sammansäitning. Lagrådsulredningens förslaginnebär alt högsl nio justitie- eller regeringsråd skall tjänstgöra samtidigt.Della bör vara den yiiersla gränsen. Delråder allmän enighel om all lagrådels verksamhei är värdefull såsom ett led iarbelel på att få fram fullgoda lagförslag. Granskningen i lagrådel arengaranii för atl rätlssäkerhelsintresset saml kravel på enhellighei, konsekvensoch klarhel i rällssyslemel iakttages. Dereglerom obligatorisk granskning som gällde fram lill 1971 gav säkerhei för atlalla förslag lill lagar på vissa centrala områden remitterades till lagrådel.Della systern var dock behäftat med vissa svagheter. Del fanns ingen möjlighelatt göra undantag för obelydliga lagändringar så länge de föll inomobligatoriet. Lagrådets arbeislid kom alltså all lagas i anspråk för vissa fögaangelägna uppgifier. Man kom i praxis inle heller atl i nämnvärd omfallninguinyttja möjligheterna atl begära lagrådets yttrande över författningar som låguianför del obligaloriska området. Skatteförfatlningarna hänvisades t. ex. -med något undantag - inle till lagrådel. Dettaär bakgrunden till den ändring i fråga om lagrådets hörande som gjordes åren1970 och I97I. Majoriteten inom konstitutionsulskottet yltrade atl en övergångtill ett fakultativt syslem över hela fältet var den enda lösning som kundegaranlera den önskvärda flexibiliteten i lagrådets arbele ulan alt högstadomslolens och regeringsrättens uppgifter som domstolar skulle lida men.Uiskollsmajoriieien belecknade det som en brisl att del med då gällande ordninginle fanns ulrymme för en mera omfattande granskning inom del fakultativaområdel; en lagrådsgranskning av lagförslag inom detla område framslod, menadeuiskollsmajoriieien, i åtskilliga fall som en angelägnare uppgift ängranskningen av vissa förslag inom den obligatoriska seklorn. Vid övergång lillell fakultativt syslem skulle del bli möjligt alt väga hithörande inlressen molvarandra och all därvid göra den prioriiering som vid en helhelsbedömningframslode som riktigast. Deförhoppningar som knöls lill reform har inte infrials. En förklaringhärtill kan vara atl arbelel med ett lagförslag ofta från i varje fall någonsynpunkt framslår som brådskande. Endasl ett par enstaka lagförslag utanför delgamla obligaloriska områdel har remitterats till lagrådet. Ellsjälvklarl mål vid utformningen av de nya reglerna om lagrådsgranskningen börvara all del lolala värdet av granskningen blir så ston som möjligt; lagrådelskall granska alla de lagförslag som behöver dess granskning och inga andra. Närlagrådsgranskningen gjordes frivillig, åberopades inte bara praktiska skäl utanäven principiella. Härvid framhölls alt det inle var förenligl med en fulll konsekvenipariamenlarism all lillförsäkra ell organ som saknar parlamentarisk förankringen ovillkorlig räll atl yttra sig i vissa lagstiftningsärenden. Deit borde,yttrades vidare, ankomma på regeringen att ensam avgöra hur dess förslaglämpligen borde förberedas och utformas. Föredragandedepartemenischefen yltrade proposiiion all det lidigare förekom attlagrådel gjorde uttalanden med politisk innebörd. Sådana yttranden lorde havarit sällsynta . har vid olika tillfällen underefterkrigstiden utlalal att lagrådets granskning inte borde omfattalagförslagens allmänna politiska grunder ulan uteslutande ägnas deras juridiskasida. SOU 1978:34 Lagrådet 133 Ommun nu på nytl vill införu regler om ull vissa lagar skall remitteras lilllagrådel, är det angeläget all man samiidigi skapar säkerhei för all lagrådelinle fårslällningen av eti politiskt organ. Del torde numera råda full enighelom all lagrådets granskning bör omfatta endasl lagförslagens juridiska sida ochatt prövningen av förslagens allmänna politiska grunder ankommer uteslutande påriksdagen och regeringen. Ulredningen anser att denna sida av problemet är såvikiig all regeringsformen bör innehålla en uttrycklig bestämmelse i ämnet. Dåman med principielll betonade resonemang har tagil avstånd från ell syslem medobligatorisk remiss lill lagrådet i vissa fall, kan gällande grundsatseromlagprövning ha haft viss betydelse. Man kan ha hyst farhågor för alt regler omobligalorisk remiss skulle kunna fö den konsekvensen att rällslillämpande organi efterhand skulle belrakia en av beslutad lag, vilken inle hadegranskals av lagrådel, såsom ogillig därför all organei för sin del fann alllagen i själva verket föll inom del obligaloriska området. En sådan konsekvensav regelsyslemel kan självfallet vara synnerligen allvarlig. Utredningen anseratl man bör utforma reglerna om lagrådsgranskning så alt risken för enrättstillämpning av nu skildrat slag bortföller. Vadsom utmärker lagrådsgranskningen i jämförelse med den granskning somremissinsianser i allmänhet utför är all lagförslagen remitteras till lagrådelförsl efterdet alt regeringen har faltal principbeslul om att förslagen skallläggas fram för . Syftet med lagrådsremissen är endast alt regeringenskall få råd i rällsliga och lagiekniska frågor. Detlorde vara ofrånkomligt all del i många fall råder skilda meningarom vadlagrådel bör befalla sig med. Vad som i ell läge ler sig som ett val mellanskilda tekniska metoder all nå ell mål kan senare, när de politiska pariiernahar börjal ulforma sina ståndpunkter i frågan, vara ell politiskt omstrittproblem. Självfallet Hr del inte komma i fråga alt lagrådet exempelvis avstårfrån all hävda en mening i fråga om lolkning av en viss grundlagsbestämmelsedärför alt något av de politiska partierna har en känd ståndpunkt i frågan;detta skulle kunna öka risken för en senare konflikt mellan ochrätistillämpande organ. 1departementschefens yttrande till regeringsförslag angående lagrådetnämndes fyra moment i den granskning som skulle ankomma på lagrådel, nämligen 1 all undersöka om den lekniskametod som har valts för atl realisera ett lagförslags syften är ändamålsenlig, 2 all undersöka om olika regler iförslaget står i överensstämmelse med varandra, 3 alt undersöka om förslagetpassar väl in i rättsordningen i övrigi, 4 all uppmärksamma svårighetersom kan uppkomma vid tillämpningen av den nya lagstiftningen och göraklarläggande uttalanden om hur svårighelerna skall bemästras. Någotförslag om alt de skilda momenten i lagrådsgranskningen skulle komma tillullryck i grundlagens text framlades icke. 134 Lagrådet SOU 1978:34 Inteheller lagrådsuiredningen har funnil del behövligt all föreslå någongrundlagsregel om granskningens inrikining. Principen all lagrådel inte bör gåin på de allmänna politiska överväganden som ligger lill grund för lagförslageniakttages, framhåller ulredningen, i lagrådels verksamhei.Ulredningen ansluler sig i sin framställning nära lill vad som sades i 1970 årsproposiiion om de fyra momenten i granskningen. Utredningen tillfogar härviddel närmast självklara atl lagrådel även bör kontrollera atl del sakligainnehållet i ell granskal lagförslag har kommii till uttryck i lagtexien på elladekval sätl. Lagrådsuiredningen yttrar vidare att bedömandei, huruvida elllagförslag är förenligt med annan lag, i. ex. grundlag, kan leda in lagrådel påpolitiskt kontroversiella frågor; ulredningen hänvisar här lill 2 kap. 12 §andra siycket regeringsformen. Under hänvisning lill direkliven framhållerulredningen vidare atl lagrådet också bör bevaka rälissäkerhelsinlressei.Eftersom det vidare i praktiken inte ulltid är möjligt all dra en beslämd gränsmellan en renl formell juridisk-ieknisk granskning och en granskning avförslagens sakliga innehåll, måsle lagrådel ibland även av andra skäl i sinayttranden ge sig in på förslagens maleriella innehåll. Lagrådsutredningenerinrar emellerlid om atl lagrådel yttrar sig över ell förslag försl sedanregeringen har ställt sig bakom det och all delta föranleder atl lagrådel böriaktla återhållsamhet när del ullalar sig i malerielll hänseende. Ulredningensäger slulligen atl lagrådet givetvis inte har atl yttra sig i andra hänseendenän som omfattas av den sakkunskap och erfarenhet som representeras i lagrådel. Rättighelsskyddsulredningenvill framhålla alt del under senare lid knappasl har förekommit några nämnvärdameningsskiljakligheter i fråga om lagrådsgranskningens inriktning i sak. Denuppräkning av ändamålen med granskningen som gjordes i moliven lill 1970 årsförslag kan rällighetsskyddsutredningen för sin del ansluta sig lill. Inteheller de uttalanden som lagrådsutredningen har gjort i anslutning lill dennauppräkning ger anledning till gensaga. Vad lagrådsutredningen anför torde isjälva verkei rymmas inom momenten i uppräkningen. Alt bevaka atl ett granskatlagförslag inte slrider mol rättssäkerhetens krav måste sålunda omfattas bl. a.av uppgiften all undersöka, om förslaget passar väl in i rättsordningen iövrigt. Delsamma gäller uppenbariigen bedömandet huruvida lagförslaget ärförenligt med grundlag. En sak för sig är alt den nya regeringsformen ochalldeles särskilt senare tillkomna mera preciserade besiämmelserom grundläggandefri- och rättigheter får lill följd all lagrådet härvidlag får mera vidsiräcktauppgifter än lidigare. Vid1970-71 års reform fann man del inle nödvändigi alt i förfallningstexiprecisera inrikiningen av lagrådets granskning. I och med atl granskningen inlelängre skulle vara obligalorisk, fanns inte något behov av en sådanprecisering. Omman emellertid nu skall låta grundlagen föreskriva atl lagförslag av vissalyper skall eller bör granskas av lagrådel, kommer saken i ell annal läge. Detblir då belydelsefulll, inte minsi med lanke på lagrådets möjligheler att slåvakt om sill oberoende, all grundlagen så långt möjligt gör del klarl i vilkahänseenden lagrådet skall yltra sig. Lagrådet skall inte behöva riskera all bliutsatt för krilik vare sig för atl dess granskning är politiskt inriklad ellerför atl del inte i den omfallning som hade varit påkallad ger sin syn påexempelvis SOU 1978:34 Lagrådel 135 frågorom lolkning av grundlag eller frågor av rättssäkerhetskaraktär. Frånriksdagens och regeringens synpunki kan del inte gärna råda någon tvekan om alldel är en fördel all förfoga över ell högt kvalificeral frislående organ sådanisom lagrådet för granskning av rällsliga frågor, inle minsl de frågor omförenlighet med grundlag som med en forigående uibyggnad av beslämmelserna omgrundläggande fri- och rättigheter tenderat all bli allt vikligare.Förutsällningarna för all lagrådel skall fylla sin uppgifi som rådgivare irällsliga och lagtekniska frågor förbättras, om man genom all besiämmainriktningen av dess granskning lyckas åsiadkomma alt lagrådet inle på någothåll uppfattas som ell politiskt organ. Ett väsentligt värde hoslagrådsgranskningen ligger i att den i hög grad minskar riskerna för konflikleri rättstillämpningen mellan och regeringen å ena sidan ochdomstolarna å den andra. 1samband med de nu behandlade problemen nämnde lagrådsuiredningen alt del hadeinlräffai all riksdagsutskott i beslut om remiss till lagrådet hade angivit alllagrådel skulle yllra sig över motioner som hade väckts med anledning avproposiiion. Sådana motioner hade ibland, nämnde utredningen, innehållityrkanden som hade avsett proposilionens allmänna politiska grunder, t. ex. allpropositionen till följd av renl politiska överväganden skulle avslås. Delvar, yltrade utredningen, önskvärl all remissen till lagrådet inte kom atl avsesådana motionsyrkanden. Problemav detta slag torde få en naturlig lösning, om regeringsformen kommer atlinnehålla en föreskrift av här ifrågavarande slag angående inrikiningen avlagrådets granskning. En sådan föreskrift måste få lill följd att del vidremiss till lagrådel inte blir nödvändigi atl i varje enskilt fall begränsaremissen till de i den här avsedda meningen rättsliga frågor som önskasbelysla. Oavsett hur remissen formuleras skall lagrådet hålla sig inom den ramsom föreskriften om granskningens inriktning drar upp. Remitterastill lagrådet förslag som faller utanför ett obligatoriskt område, kangranskningsuppgiften självfallet begränsas lill något eller några av de iföreskriften angivna momenten. Av praklisk belydelse kan exempelvis vara all fåen belysning av frågan, om ett förslag är grundlagsenligi. 6.8.3 Området för lagrädsgranskningen Rättighelsskyddsulredningenhar i del föregående angivit de allmänna utgångspunkterna för sina förslag omlagrådel. Ulredningen hardärvid ställt upp för sig det lämligen självklaramålel att del tolala värdel av granskningen blir så slorl som möjligl; lagrådelskall granska alla de förslag som behöver dess granskning och inga andra. Förarbeienalill ändring i grundlagen i fråga om lagrådel låter aniaga att syflelmed denna ändring var delsamma. Man sade sig vilja få ul av granskningen såmycket som möjligt av värde. Givetvis har lagrådsutredningen sökl lillgodoseell liknande syfte. Erfarenheten av tillämpningen visar all reglerinle helt motsvarade del angivna syftei. Mycket talar föratt man hellre börvälja en metod i stil med den som lagrådsutredningen har förordal. Ilagrådsulredningens huvudalternativ bestäms det obligatoriska granskningsområdetgenom en uppräkning av skilda typer av föreskrifter, de fiesta 136 Lagrådet SOU 1978:34 lypernapreciserade genom hänvisningar lill olika besiämmelser i grundlag. Uppräkningenomfaltar föreskrifter i grundlag om iryckfrihelen, föreskrifter som innebärbegränsning av någon av de fri-och rättigheter som anges i 2 kap.regeringsformen, föreskrifter som avses i 8 kap. 2 S regeringsformen (ihuvudsak hela civilrätten), vissa vikliga typer av offentligrällslig lag enligt8 kap. 3 S regeringsformen, föreskrifter som avses i 8 kap. 5 S regeringsformensåvitt gäller den kommunala beskattningen, föreskrifter om lagrådelssammansäitning eller tjänstgöring, vissa av de föreskrifter som enligt skildabestämmelser i 11 kap. regeringsformen skall ha form av lag saml föreskrifierom begränsning av rälien au ta del av allmänna handlingar. EU generelltundanlag skulle gälla för sådana specialslraffrättsliga föreskrifier enligtvilka maximistraffet var högsl fängelse ell år, delta givelvis underförutsättning all föreskrifterna inte på annan grund tillhörde detobligaloriska gransknings-området. Vidare skulle undanlag från denobligaloriska granskningen gälla om en av tre uppräknade förutsättningar varför handen, nämligen 1 alt föreskriften ej var av meraingripande betydelse för enskilda och ej heller var av invecklad beskaffenhet,