prop · G203220 · 1978-12-31 00:00:00 — Skulle det varaönskvärt med byte av läkare, bör nämnden kunna medverka till della. Nämnden börvidare kunna förmedla kontakter med socialvården och med patientorganisationeroch andra ideellt arbetande sammanslutningar som kan ge patienten stöd. Del ärslutligen väsentligt att betona atl ingen genom att vända sig lill nämnden börkunna skaffa sig en fördel på annan vårdsökandes bekostnad, t. ex. få snabbarevård än den han skulle ha kunnat påräkna med anlitande av vanliga vägar för attfl vård. 1 förekommande fall bör dock nämnden kunna peka på resursbehov inometl visst område när delta har uppmärksammats genom palienlframslällningar. Delär slutligen viktigt atl nämnden har elt förtroendefullt samarbele medpatienterna och personalen och deras organisationer. 2.8Återkallelse av legitimation m. m. Möjligheten att återkalla legitimation har närasamband med straff och disciplinansvaret. Genom ålerkallelsen förhindras densom kan utöva yrket på ett godtagbart sätt att vara verksam i yrketeller uppträda under etl särskilt kompetensbevis. Beroende på legitimationens innebörd medför enåterkallelse av legitimationen olika rättsverkningar. Nuvarande föreskrifter om återkallelse avlegitimation uppvisar stora olikheter med avseende på vilka förhållanden somkan föranleda återkallelse. framhåller att reglernaom återkallelse av legitimation bör vara så utformade atl de ger allmänhetenskydd mol en yrkesutövare som inte längre utövar sitt yrke på ell godtagbartsätt eller som är olämplig för verksamheten på annat sätt. Med hänsyn till denallvariiga innebörd som ålerkallelsen har bör villkoren för återkallelse varaså preciserade som möjligl. Förutsättningarna för återkallelse av legitimationoch förnyelse av legitimation bör enligt kommitténs mening göras enhetliga föralla legitimerade yrkesutövare. 1 huvudsak två omsländigheter bör utgöra skäl föråterkallelse av legitimation, nämligen att den legitimerade genom försummelsehar visat uppenbar olämplighet att utöva yrket och atl den legitimerade pågrund av sjukdom eller liknande har blivit oförmögen alt tillfredsställandeutöva yrket. Kommittén anser att det - i likhet med vad somgäller för avstängning från arbetet enligt lagen (1976:600) om offentliganställning - saknas anledning att göra skillnad mellan somatiska och psykiskasjukdomar i detta sammanhang. Såsom ett med sjukdom jämförligt förhållande bör"anses bl. a. sådana åldersförändringar som mera påtagligt inverkar påförmågan alt ulöva yrket. 3 1978/79. 1 sam/. 1978/79:220 34 Kommitténanser inte att det finns anledning att införa någon särskild övre åldersgränsför t, ex, en läkares behörighet atl utöva yrket. En iredje grund för återkallelse bör vara att denlegitimerade har begärt det. En sådan föreskrift saknas f n. I flera andraländer - bl, a, , och - ges emellertid möjlighet atlavsäga sig sin legitimation. Jag instämmer i kommitléns förslag som har vunnitallmän anslutning. Frågor om återkallelse och återgivande av legitimation börhandläggas av . En förutsättning för att nämnden skall behandlaen fråga om återkallelse bör vara att har anmält frågan tillnämnden, Reglerna om skyldighet alt föra journal är f n,spridda på fiera olika författningar, t, ex, instruktioner för vissayrkesutövare, sjukvårdskungörelsen och stadgan om enskilda vårdhem. Vissa avbestämmelserna har utfärdats av regeringen, andra av central myndighei, 1vissa fall förs journaler utan att det har föreskrivits i författning, t, ex,inom mödra- och barnhälsovård, av sjukgymnaster och kuratorer. Kommittén pekar på palienQournalernas storabetydelse för säkerheten i vården och patienternas starka intresse av skydd föruppgifter i sina journaler. Kommittén anser att en översyn bör ske av helasystemet för palienQournaler med hänsyn lagen främst till integritetsintresset.Försök bör göras atl samordna reglerna om i vilka fall och av vem journal skallföras. Skäl talar för alt de grundläggande reglema om skyldigheten alt förajournal bör få författningssiöd. Översynen bör omfatta inte bara journalernaulan även andra former av patienidokumentalion, underrättelser om patientertill olika myndigheter, s, k, patientregister vid sjukhus osv, samt olikadokumenta-tionsmeloder. De organisatoriska förhållandena inom sjukvårdsområdetär dock enligt kommittén f. n, så olikartade att en samordning knappast kankomma till stånd. Situationen kan bli en annan sedan hälso- och sjukvårdsutredningenhar lagt fram förslag till en ny lagstiftning. Kommittén behandlar också frågan om journalernasinnehåll och möjlighelerna alt ändra i dem. Gällande föreskrifter om vad enjournal skall innehålla är knapphändiga. Förhållandena inom de medicinska verksamhetsområdenaär dock enligt kommittén alltför växlande för att bestämmelser om journalernasinnehåll och utformning skall kunna tas in i lag. Frågan om rättelse i journalen hänger nära sammanmed journalens innehåll. Felaktigheter måsle, av hänsyn inte minst till denmedicinska säkerheten, rättas till. Det bör enligt kommittén ske på sådant sättatt del -utan att den ursprungliga texten förstörs eller förvanskas - tydligtframgår atl det är frågan om en rättelse, när rättelsen har skett och vem som hargjort den. Prop.1978/79:220 35 om detta bör enligt kommittén utfärdas av . Kommitténs ställningstaganden i denna del har inteföranlett någon erinran vid remissbehandlingen. Föregen del vill jag framhålla följande, PatienQournalerna har en avgörandebetydelse tor säkerheten och kvaliteten i hälso- och sjukvården. Samtidigtföranleder de mycket personliga uppgifterna i dem ofta problem från rättssäkerhets-och integriletssynpunkt. Reglerna om skyldighet att föra journal är f, n,spridda på ett flertal författningar och ibland meddelade av regeringen, iblandav centrala ämbetsverk. Bestämmelserna är svårtillgängliga och oenhetliga. Nyametoder för dokumentation av patientuppgifier vållar också problem urintegriletssynpunkt. Jag delar därför kommitténs uppfattning att del börövervägas att göra en översyn av bestämmelserna om palienQournaler och andraformer av patienidokumentalion bl, a, från integriletssynpunkt. Som kommitténframhåller bör dock denna fråga anslå till dess hälso- ochsjukvårdsutredningen har slutfört sitt arbele. Även i övrigt delar jagkommitténs slällningslaganden i denna del. 2.9.2Rätt att ta del av journal Enligt reglerna om allmänna handlingar har enpatient i den offentliga hälso- och sjukvården i princip rätt att läsa, skrivaav eller få avskrift av sin journal. Sekretesslagen ger dock möjlighetatt undervissa förhållanden vägra lämna ut uppgifter. Förslag till en ny sekretesslag har som tidigareframhållits remitterats till lagrådet , Föreliggande förslagbygger på nuvarande bestämmelser. Det torde därför bli aktuellt attgöra vissa följdändringar i de nu föreslagna bestämmelserna som påkallas av ensekretesslag. En palienQournal som förs inom den privata hälso-och sjukvården är inte allmän handling. Någon skyldighet för privatayrkesutövare atl låta patienterna ta del av sina journaler finns inte. Enligt kommittén är det inte motiverat med en sådanskillnad. Även inom den privata hälso- och sjukvården bör patienten gesmöjligheter att bilda sig en uppfattning av om vården och behandlingen harfyllt rimliga krav. Han kan behöva journalen även för atl tillvarata sin rättlill skadestånd. Patienten får ofta ta del av sin journal inomprivat vård, men han bör inte vara beroende av läkarens välvilja härför, Hansrätt bör ha ett förfatlningsmässigl stöd. De begränsningar atl la del av egenjournal som gäller för journaler inom den offentliga vården - att vården ellerbehandlingen inte lar motverkas eller atl någons personliga säkerhel sätts ifara - bör gälla även journal i den privata hälso- och sjukvården. Anserden som är ansvarig för journalen att den inte bör lämnas ul, skall 1978/79:220 36 hanhänskjuta frågan om utlämnande till för avgörande, Kommitlénsförslag har vunnit allmän anslutning av remissinslanserna. Jag delar hellkommitténs uppfattning all även en patient i den privata hälso- och sjukvården,innefattande även t, ex, företagshälsovården, bör ges rätt all få del av sinjournal på samma villkor som gäller i den offentliga vården. Den nuvarandeskillnaden är sakligt helt omotiverad. Anser en privatpraktiker att journaleninte bör lämnas ul bör frågan om utlämnande som kommittén har föreslagit prövasav . De praktiska frågor som uppkommer genom förslagel, t, ex,tillhandahållande av kopia, avgift, överiämnande av avgörande till ,behandlas i specialmotiveringen. De nya bestämmelserna bör gällajournalanleckningar som har tillkommit efter ikraflträdandel av de nyabestämmelserna, 2.9.3Förstöring av journaler m. m. Enligt föreskrifter i t, ex, lakar- ochlandläkarinstruklionerna skall patientjournaler i öppen vård bevaras från det den sista anteckningen har gjoris. På grund av anvisningar frånriksarkivet bevaras dock journal-handlingar i offentlig vård i allmänhet underbetydligt . Under senare lid har önskemål framkommit om altpalienQournaler under vissa förutsättningar skall kunna helt eller delvisförstöras . Somliga har menat atl journalen alltid skallförstöras efter viss kort lid för att skydda patienterna. Andra har menat atleventuella nedsättande eller kränkande omdömen bör kunna tas bort. 1 sammanhanget bör nämnas att år1973 har meddelat föreskrifter om hur journaler skall föras. Vidare har såvälJO som gjorl uttalanden mol användningen i journaler av yttrandensom kan uppfattas som kränkande av patienten. Kommittén anser visseriigen all riskerna för altnedsättande yttranden tas in i journaler har minskat genom vad har sagts.Vetskapen om att ömtåliga personliga uppgifter finns bevarade kan emellertidändå enligt kommittén innebära stora påfrestningar för vissa människor. Ivärsta fall kan vetskapen om att personliga uppgifter måste dokumenterasavhålla en människa från att söka vård eller lämna uppgifter av betydelse. Kommittén föreslår därför att påansökan av en patient skall få förordna atl en journal skf 11 hell eller delvisförstöras om inte journalen uppenbarligen behövs för patientens vård ellerbehandling eller det av allmänna skäl är påkallat all journalen bevaras. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. Flera är dock negativa eller tveksamma tillförslaget, bland dem arbelarskyddsstyrelsen, och defackliga organisalionerna. Skälen är främst hänsyn till forskningen ommiljöbetingade sjukdomar exempelvis inom arbelsmiljöområdet och möjligheten atti framtiden utreda arbetssjukdomsärenden. Prop.1978/79:220 37 Jag har stor förståelse för de skäl som har åberopatsför att införa en möjlighet att få en journal eller del därav förstörd. Medhänsyn lill den kritik som har framkommit under remissbehandlingen anserjagdock all förutsättningama för ett beslut om förstöring bör skärpas iförhållande till kommitléns förslag. Förstöring bör få ske endasl om patientenhar godtagbara skäl för sin ansökan och det är uppenbart dels att journaleninte behövs för patientens vård eller behandling, dels atl det inte av allmännaskäl är påkallat att den bevaras, par remissinstanser har ifrågasatt om beslut omförstörande bör meddelas av . om inte huvudmannen bör falla beslutet. anseratl arkivet bör fatta beslut i frågan. Jag delar kommitténs förslag att det börankomma på att besluta i sådana ärenden. Styrelsen skallsjälvklart ge den som ansvarar för journalen liksom, när skäl föreligger,huvudmannen tillfälle att yttra sig innan ärendet avgörs. Vid behov börstyrelsen också samråda med . I enlighet med vad jag nu har anfört har inomsocialdepartementet upprättats förslag till 1. lag om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalenm, fl., 2. lag om ändring i sjukvårdslagen (1962:242), 3. lag om ändring i transplantationslagen (1975:190), 4. lag om ändring i lagen (1975:1057) med instruktionför justitieombudsmännen, 5. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291), 6. lag om ändring i lagen (1960:408) om behörighel atlutöva läkaryrket, 7. lag om ändring i lagen (1963:251) om behörighet allulöva tandläkaryrket, 8. lag om ändring i lagen (1976:600) om offentliganställning. 4.1Förslaget till lag om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m. fl. 1 §Med hälso- och sjukvårdspersonal avses i denna lag 1. personal vid sjukhus eller andra inrättningar förvård av patienter som drivs av det allmänna eller av enskilda med bidrag fråndel allmänna eller efter särskill tillstånd, 2. den som i annat fall i egenskap av legitimeradyrkesutövare meddelar vård åt patienter eller tillhör personal som bilräder ensådan yrkesutövare i vården. 1978/79:220 38 3. personal inom sådan detaljhandel med läkemedel förvilken gäller särskilda föreskrifter, 4. andra grupper av yrkesutövare inom hälso- ochsjukvården som skall omfattas av lagen enligt föreskrift av regeringen eller,efter regeringens bemyndigande, av . Vid tillämpningen av första styckel 2. jämställsmed legitimerad yrkesutövare den som enligt särskild föreskrift har motsvarandebehörighet. Av skäl som framgår av den allmänna motiveringen(avsnitt 2.2) föreslås att samhällstillsynen över personalen inom hälso- och sjukvårdenskall omfatta inte endast den s. k. medicinalpersonalen utan i princip allpersonal inom hälso- och sjukvården som på något sätt medverkar i vårdarbetet. Utvidgningen av personkretsen medför en motsvarandebegränsning av tillämpningsområdet för lagen (1960:409) om förbud i vissa fallmot verksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Bestämmelserna i denna lag,den s. k. kvacksalverilagen, gäller nämligen ej den som är ställd undersocialstyrelsens tillsyn i sin verksamhet på hälso- och sjukvårdens område.Någon ändring i kvacksalverilagen föreslås inte. Även kommerdetalltså att finnas två, varandra uteslutande kontrollsystem på hälso- ochsjukvårdsområdet, det ena uppbyggt kring direkta ochfortlöpande tillsyn över viss personal, det andra grundat påkvacksalverila-gens bestämmelser om straff för utövande av hälsofarligtkvacksalveri. När det gäller att bestämma vilka personer somskall stå under tillsyn och därmed inte omfattas avkvacksalverilagen har utgångspunkten varit att personkretsen skall omfattapersonal inom den hälso- och sjukvård för vars kvalitet samhället har påtagitsig etl ansvar. Som framgår av den allmänna motiveringen är det tregrupper som i första hand hänförs till den avsedda kretsen av personer. Tillden första gruppen räknas personalen vid sjukhus och andra inrättningar föröppen och sluten värd. som drivs av det allmänna eller av enskilda med bidragfrån det allmänna eller efter särskill tillstånd. Det allmännas direkla ansvar föreller godkännande i någon form av verksamhelen vid dessa inrättningar utgör enpresumlion för att den meddelade vården fyller kvalitetskraven. Till en andragrupp kan hänföras den som arbetar i egenskap av legitimerad yrkesutövareutanför sådan inrättning samt den personal som biträder honom i vården.Legitimationen utgör här en molsvarande presumlion. Till den tredje' gruppenslutligen räknas personal som arbetar inom detaljhandeln med läkemedel. Ocksåhär gäller att personalen genom det allmännas inflytande på verksamheten kanförväntas ha de erforderliga kvalifikationerna. Eftersom apotekspersonalenvanligen inte brukar hänföras lill hälso- och sjukvårdspersonal barden iparagrafen omnämnts som en särskild grupp. De nu nämnda tre personalkategoriernabör i kraft av lag stå under det allmännas tillsyn. Som påpekats i den allmänna motiveringen föreslåsregeringen eller, efter regeringens bem.yndigande, få fullmaktatt utvidga lagens Prop.1978/79:220 39 lillämpningtill andra grupper av yrkesutövare än den i det föregående omnämnda personalen.En sådan utvidgning kan ske exempelvis genom föreskrift atl den som har avlagtviss examen eller eljesl har fått viss ulbildning och som arbetar inom hälso-och sjukvården skall omfattas av lagen i denna sin verksamhet. Även med de angivna begränsningarna fordrasytleriigare bestämningar för atl i lag ange den åsyftade personkretsen.Uttrycket hälso- och sjukvård är inte entydigt. Här avses den individuelltinriktade vården till förebyggande, uppspårande, utredning eller behandling avsjukdom, skada eller kroppsfel samt vård i samband med barnsbörd. Dennabegränsning har i paragrafen kommit till uttryck på så sätl att däri - ipunkterna 1 och 2 - talas om vård av patienter. Som framhållits i den allmännamotiveringen är det inte meningen att patienten skall vara en passiv mottagareav vård utan denne skall så längt det är möjligt aktivt dellaga i vården avhonom själv. Inom vissa områden framträder det individuellavårdmomentet mindre starkt. För atl hänföras till patientvärd i lagens meningskall det finnas etl ansvar alt ge vård åt en bestämd individ eller grupp avindivider när behov därav uppkommer. I enlighel härmed räknas lill patientvärdexempelvis skolhälsovården och företagshälsovården. Personalens relation tillelever och anställda är ofta inte särskilt individualiserad. Men det ingår iskyldigheterna att meddela vård åt den enskilde eleven eller den enskildeanställde. Verksamheten är därför att hänföra lill sådan vård som avses iparagrafen och detta även i arbetsuppgifter av förebyggande karaktär som t, ex,hälsokontroller och övervakning av skollokalers och arbetsplatsersändamålsenlighel ur hälsosynpunkt, Samma är förhållandet med den verksamhet inomsocialvården som går ut på atl tillhandahålla sjukvård ål socialvårdensklientel, t. ex, de arbetsuppgifter som ankommer på läkarna vid vårdanstalterför alkoholmissbrukare. Vård enligt lagen (1967:940) angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda är i och för sig inte hälso- och sjukvård.Personalen i denna verksamhet hänförs under lagen endasl i de fall den ärverksam vid en sjukvårdsinrättning, exempelvis ett specialsjukhus för psykisktutvecklingsstörda, eller under en legitimerad yrkesutövares överinseende utförsådana arbetsuppgifter som är alt hänföra till hälso- och sjukvård i denbetydelse som anförts ovan. Till individuellt inriktad förebyggande vård avpatienter hör vidare mödravård, abortrådgivning och utprovning avpreventivmedel. Även laboratoriepersonal som på uppdrag av läkare ulfördiagnostiska undersökningar av prov från sjuka och misstänkt sjuka människorbedriver patienlvård i lagens mening. Med den angivna bestämningen omfattar lagen inte,för att ta några exempel, länsläkarna och personalen inom den allmännahälsovården och ej heller förtroendeläkarna vid de allmännaförsäkringskassorna, 1 princip är inte heller den verksamhet som bedrivs vidstatens rättsläkarsiationer och statens rättskemiska laboratorium atl hänföratill den individuellt inriktade vård som del här är fråga om. En annan sak äratl sådan personal kan komma 1978/79:220 40 allomfattas av lagen i annan egenskap. T, ex, omfattar lagen en länsläkare, somvid sidan av sin Qänst meddelar hälso- och sjukvård ål enskilda patienter, ivad avser denna verksamhet. Alt lagen inte omfattar ochlandsiingsförvaltningarnas personal är uppenbart. Den personal som arbetar ihälso- och sjukvården kallas i lagen hälso- och sjukvårdspersonal. Vissabestämmelser i lagen såsom bestämmelserna om återkallelse av legitimation hardock en vidare syftning och gäller även yrkesutövare som inte räknas tillhälso- och sjukvårdspersonalen. Medpersonal avses i lagen inte endasl anställd personal, Lagen är tillämplig ävenpå den som i annan egenskap än anställd arbetar inom hälso- och sjukvården, t,ex, som uppdragstagare eller frivillig medhjälpare. Anknytningen till dehälso- och sjukvårdande uppgifterna är avgörande, inte anställningsformen,Lagen omfattar därför i princip alla dem vilkas arbetsinsatser krävs för atlvården skall fungera och således - förutom den egentligavårdpersonalen-administrativ personal, ekonomipersonal, teknisk personal,ambulanspersonal m, fl. Det behöver i och försig inte vara fråga om etl arbetesom avlönas eller som på annat sätl medför ekonomisk ersättning. Till personalräknas även personer som för sin utbildning deltar i vårdarbetet oavselt omarbetet avlönas samt sjukhusvärdinnor som arbetar utan ekonomisk kompensation,1 personalbegreppel far anses ligga att det skall vara fråga om arbete av vissvaraktighet. Den som tilirälligt hjälper en läkare att ta hand om entrafikskadad tillhör inte läkarens personal. När i denna punkt talas om personalvid sjukhus eller andra inrättningar för vård av patienter ligger häri ell kravatl del skall vara fråga om personer som är knutna till visst sjukhus ellerviss annan vårdinrättning, hör- förutom de vid sjukhuset ellervårdinrättningen anställda - exempelvis städpersonal anställd hos etl städbolagsom på entreprenad ombesörjer städningen av sjukhuset eller vårdinrättningen.Hit hör vidare ambulanspersonal som ulan atl vara anställd vid sjukhusettransporterar patienter till eller från sjukhuset. Att sådan personal anlitasäven av andra sjukhus medför inte atl den ej omfattas av lagen. Denna ärdäremot inte tillämplig t, ex. på den som utan att tillhöra sjukhusets egnaanställda eller kretsen av sjukhusets mera permanent anlitade uppdragstagaretillfälligt utför reparations- och underhållsarbeten på sjukhuset. ex. den som visserligen är anställd på ell sjukhus, men helt vid sidan häravägnar sig ål sjukvård, omfattas i denna verksamhet av 1. Är det en läkare ellersjuksköterska kan 2. bli tillämplig, under del att etl sjukvårdsbiträde som vidsidan av Qänslen ägnar sig åt sjukvård i egen regi inte i delta arbete omfattasav lagen eftersom hon inte är legitimerad. Den sistnämnda verksamhelen omfaltasav kvack-salverilagens bestämmelser. Den som tillhör styrelsen för etlprivatsjukhus kan inte inbegripas under uttrycket personal och det saknasanledning alt låla lagen gälla honom. Till sjukhus och övriga vårdinrättningar som avsesi 1, hör främsl inrättningar som drivs av del allmänna, dvs. av staten,landsting eller annan 1978/79:220 41 kommun.Även inrättningar för öppen vård hör hit, distriktsläkarmoltag-ningar,folktandvårdskliniker, mödra- och barnavårdscentraler m. fl. Ävensjukvårdsavdelningar inom försvaret och kriminalvården avses i 1. Särskildakliniska och landtekniska laboratorier som drivs av del allmänna kan också varaatt hänföra till inrättningar enligt denna punkt. 1.avser vidare sjukhus och andra liknande inrättningar som drivs av enskildaantingen med bidrag från del allmänna eller efter särskilt tillstånd. a, sjukvårdsinrättningar, beträffande vilka regeringen med stöd av 2 § 2mom, sjukvårdslagen förordnat att den lagen skall lillämpas, samt inrättningarför vård av patienter som, utan sådant förordnande, drivs med bidrag tilldriftkostnader från det allmänna. Privat drivna laboratorier som tar emotbidrag från exempelvis landsting kan vara atl hänföra till inrättningar som avsesi denna punkt förulsall atl laboratoriet medverkar i sådan sjukvård som avses.Till privata sjukvårdsinrättningar som drivs efter särskilt tillstånd hörfrämst sådana vårdhem enligt stadgan (1970:88) om enskilda vårdhem m, m,, somär godkända för vård av patienter. Denna punkt omfattar legitimerade yrkesutövare verksammahuvudsakligen i den privata hälso- och sjukvården samt deras biträdes-personal.Legitimation inom hälso- och sjukvården ges f n. åt läkare, tandläkare,sjuksköterskor, barnmorskor, sjukgymnaster, glasögonoptiker och psykologer.Även offentligt verksamma yrkesutövare kan omfattas av denna punkt, t, ex, enläkare som svarar för sjukvården vid en allmän vårdanstalt föralkoholmissbrukare. Tillpersonal som avses i 2, hör vidare i första hand den som den legitimeradeyrkesutövaren själv anställer för vården, t, ex, moitagningsskö-terskor,sekreterare, telefonister m. fl.