prop · G203143 · 1978-12-31 00:00:00 — De nödvändiga kopplingarna mellan barnfilmen och andra kulluryll-ringarkan tillgodoses utan atl barnfilmrådet inordnas i , även om enviss anknytning genom ömsesidig slyrelserepresenlalion skulle stärka sambanden.Den önskvärda kopplingen mellan barnfilmen och vuxenfilmen är svårare attåstadkomma med rådels förslag, men även här kan ömsesidig representation i barnfilmrådetoch vara till stor hjälp. Barnfilmrådet anser inte att det skulle gagna barnfilmenatt vänta med en permanent lösning av barnfilmens organisationsfrågor tills detblir tid för etl eventuellt nytt filmavtal. Rådel föreslår därför atl enparlamentarisk utredning tillsätts för att skyndsamt undersöka möjligheternaatt samman- 1978/79:143 126 föra de statliga uppgifterna på barnfilmområdet till ettsjälvständigt slalligt organ. Alla remissinslanser som ullalar sig i frågan inslämmermed barnkultur-gruppen i att Svenska Filminsliiulel som hiltills bör ha huvudansvaretför produktion av biograffilm för barn. Barnfilmrådet anser atl andelen barn- och ungdomsfilmerbör öka. Vid produktionsbesluten bör fondhandhavarna utgå från rekommendationerfrån bl. a. barnfilmrådet. Frågan om produktion av annan film än biograffilm harberörts sparsamt i remissmaterialet. Barnfilmrådet tycker att del är bra om fördelningen avstatliga produktionspengar även görs av andra än , t.ex. konstnärsnämnden. Barnfilmrådet anser atl de som beslutar om produktionskall utnyttja den sakkunskap om barn och film som finns inom rådet. De filmersom till övervägande del produceras med statliga medel bör, som barnkulturgruppenföreslår, vara tillgängliga för uthyrning från alla distributörer tillsjälvkostnadspris. Barnkulturgruppens förslag att de s. k. i-fonderna skallkunna ulnyltjas för olika stimulansåtgärder för all få fram bra barnfilmidéerberörs endasi av ell fåtal remissinstanser. Förslaget får elt visst stöd avSveriges socialdemokratiska kvinnoförbund, medan barnredaklionerna inomSveriges Radio och Föreningen är negaiiva. Barnfilmrådet anser att inlressel för barnfilm automatisktskulle öka bland filmarbetarna om det fanns mer produktionspengar. Rådetmotsätter sig dock inte särskilda stimulansåtgärder om dessa är avengångskaraktär. Barnkulturgruppen föreslår ett statligt stöd för import avfilm. Stödet skall utgå till importörerna och täcka kosinader för inköp,översättning och versionering av filmer som bedöms vara värda slöd av barnfilmrådet.Filmhyran skall inte vara högre än självkostnaden sedan stödbeloppet harräknats av. Filmer som har fått stöd skall vara tillgängliga för alladistributörer för självkostnadspris. Några remissinstanser uttalar sig allmänt positivt för enökad ekonomisk satsning på import av barnfilm. Hit hör , FHRm.fl., ABF, förenade filmstudios och Svenska tealerförbundel. SÖ, statens invandrarverk och Utbildningsradiobetonar alt importen från invandrarbarnens hemländer bör ökas. I fråga om det föreslagna stödsystemets tekniska ochorganisatoriska utformning är meningarna starkt delade. Förslaget stöds i allt väsentligt av stålens ungdomsråd,barnfilmrådet, FHR m.fl., KF, LO, socialdemokratiska kvinnoförbund.Unga Örnars riksförbund, , Föreningsfilmo och Filmcenlrum. Av dessa harendast ett fåtal kommenterat förslagen närmare. Barnfilmrådet anser all slödel bör inriktas dels påekonomiskt slöd för imporl, dislribulion, friköpning, kopiering, förnyande av filmrällerför äldre barnfilmklassiker och versionering av kvalilelsbarnfilm, dels pä insamlingoch spridning av information om tillgänglig utländsk kvalilelsbarnfilm tillsvenska distributörer. Stödet till import m.fl. ålgärder bör utformas som en förskottsgaranlioch variera med hänsyn till filmens kostnader och uppskattade intäkter. Det börförknippas med en överenskommelse om filmhyrans storlek, versioneringensutförande saml informaiion om filmen. Filmerna bör som regel versioneras fördöva och hörselskadade barn och för invandrarbarn. Beslul om stöd bör fattas av en till barnfilmrådet knutengrupp av 1978/79:143 127 barnfilmintressenter, främst bestående av representanterför olika avnä-margrupper och för filmarbetarna. Vid beredningen av ärendenabör filmerna också ses av t. ex. barnfilmrådets granskare, barn och ungdomsamt förelrädare för barn- och ungdomsorganisationer samt för barn-ochungdomsverksamhel. Stöd bör enligt barnfilmrådet kunna utgå såväl till som till andra filmimportörer. De remissinstanser med anknytning till filmbranschen somhar yttrat sig över förslaget avstyrker samlliga en anknytning tillbarnfilmrådet. anser alt import ochdistribution av barnfilm bör ske i samma former som hiltills. Anslaget förimport bör utökas och importen bör avse både film. Det är viktigtatt bidrag kan utgå även till dubbning. hävdar atl förslaget om imporislödi många avseenden är orealistiskt och omöjligt all genomföra. Enligl föreningenär del den s. k. lågfrekventa filmen som behöver stöd, medan en bra film som ärriktad lill etl brett användningsområde i de flesta fall är självfinansierad.En lösning skulle kunna sökas efter de riktlinjer som anges i bilaga 7 till filmulredningensbetänkande (SOU 1972:9) Samhället och filmen 2. Där föreslås en bank eller enfond från vilken distributörerna skulle kunna finansiera kopior av lågfrekventfilm. Fonden bör enligl föreningen även omfatla versionering. En sådan fondskulle kunna ledas av en opolitisk importgrupp med anknytning tillFilminstitutet. I gruppen skulle ingå representanter för ,barnfilmrådet och filmbranschen. Föreningsfilmo reserverar sig mot ytlrandel från . Företaget anser all barnkullurgruppens förslag kan och bör genomförasi den utformning som föreslagits. Filmcentrum instämmer i reservationen.Filmcentrum anser emellertid inle att filmer som har importerats med hjälp avstatligt slöd bör vara tillgängliga för alla distributörer. Det skulle försvåramöjligheler till en profilering av olika distributörers filmutbud. sätter inte lilllro lill påslåendet atl detskulle vara svårt för barn- och ungdomsorganisationer atl bryta kontakterna medsin ordinarie distributör för alt i stället använda sig av de filmer somFilminstitutet distribuerar. Den föreslagna metoden alt välja ut film är enligtFilminsliiulel kostsam, byråkratiskt otymplig och tidskrävande. En liknandemetod har prövats i men övergivits. Barnkulturgruppens anlagande om hursjälvkostnader och vinster beräknas är orealistisk. förenade barn- och ungdomsfilmstudios ochSveriges förenade filmstudios avvisar förslagel med ungefär samma motiveringoch anser att slatens stöd för import av barnfilm bör riktas lill Filminslitutet. Några remissinstanser berör frågan om distribution i film-eller video-gramform av barnprogram som har producerats för TV. Statens ungdomsråd.Svenska kommunförbundet. Förbundet och betonar att barnprogram som producerals inom bör görastillgängliga för distribution i annan form än genom elersändning. Barnfilmrådet pekar på att möjligheten atl distribueraprogram som gjorts av anställda är beroende av pågåendeförhandlingar, men atl program som producerats av frilansmedarbelare som harkvar rättigheterna lill distribution i filmform kan komma i dislribulion om filmarnafår bidrag för framställning av kopior. Barnkullurgruppen påpekar atl även svensk film kan behövaver- 1978/79:143 128 sioneras för alt barn med särskilda behov t.ex. döva barneller invandrarbarn skall kunna tillgodogöra sig den. Barnfilmrådet bör därförkunna ge bidrag också för versionering av svensk film för barn med särskildabehov. Förslaget får ett allmänt stöd bland remissinslanserna.Sålunda uttalar sig barnfilmrådet, statens invandrarverk, barnredaktionerna ochPUB inom , , FHR m.fl., KF, , , , , biografägareförbundoch kristna socialdemokraters grupp positivt om förslaget. Under rubriken till dem som skall arbeta medbarn och film diskuterar barnkulturgruppen olika åtgärder för atl höjakunskapsnivån och informalionsgraden för dem som skall arbeta med barn ochfilm. Barnfilmrådet bör ges möjlighet alt stödja olika former avkursverksamhet, regionala visningar av barnfilm och forsknings- ochutvecklingsarbete på detta område. 1 detta sammanhang har några remissinstanser berört dengranskning av barnfilm i 16 mm-formal som har bedrivits av barnfilmrådet ochsom har resulterat i en katalog över granskad barnfilm. , barnfilmrådetoch Förbundet anser att erfarenheterna av granskningen och katalogenär positiva. Barnfilmrådet anser därför atl granskningen bör fortsätta. Syftetmed granskningen är både att ge en samlad och utföriig informaiion för allunderlätta filmvalet och alt ge underlag för en bedömning av var det finnsbristområden som bör täckas med import och produktion. Parallelll medgranskningen bör del ske ett löpande arbete med definition och prövning avtillämpade bedömningsgrunder. Enligt barnfilmrådets uppfattning börgranskningen utvidgas till alt dels omfatta film, dels undervisningsfilm.Med hänsyn tiil atl viss granskning av undervisningsfilm f. n. utförs atstatens bör dock frågan om granskning avsådan film ulredas. ger uttryck för viss kritik överhur barnfilmrådets hittillsvarande granskning har utformats. Filminstitutetanser inle alt statliga organ bör avgöra vilka filmer som är lämpliga förbarn, uiöver den bedömning som kan ligga i slatens biografbyrås beslul omåldersgränser för biograffilm. anser dock att en viss granskningsverksamhelkan vara berättigad under förutsättning dels all del rör sig om korrektkonsumentupplysning av beskrivande mera än värderande art, dels att den uiformasså atl den får praktisk effekl. Några remissinstanser har berört behovet av forsknings-och utvecklingsarbete inom området barn och film. Barnfilmrådet pekar på behovet all utvecklagranskningsmetodiken och samla ytterligare kunskap om hur film påverkar barn.Denna uppgift bör ges hög prioritet. Enligl barnfilmrådet finns del stor bristpå systematiskt insamlade data om vad det är i filmer som påverkar barnpositivt eller negativt. Likaså vet man allt för litet om hur olika visningssitualionerpåverkar olika kategorier av barn. Den totala marknaden för visning av barnfilmbehöver också kartläggas. Även kunskaperna om barns uttrycks-behov ochuttryckssätt i samband med egen framställning av film är mycket knapphändiga. Av de remissinstanser som uttalar sig i fråga om ensatsning på barns eget filmskapande anser , barnfilmrådet,och i , , Förbundel Vi Unga, och 1978/79:143 129 dramatiska institutet atl del är fråga om en angelägenverksamhet. Föreningen pekar på atl inlressanla försök hargjorts atl låta barn göra egna animerade filmer, både med tecknade ochtredimensionella figurer. förenade barn- och ungdomsfilmsludios ochSveriges förenade filmstudios menar däremot att en sådan verksamhet skulle blialltför kostsam och atl del också är tveksamt om egel filmande är ett bra sätlalt lära barn se på film. finns särskilda medel ur vilka regeringenfördelar bidrag till försöksverksamhet med filmvisning i nya former. Barnkullurgruppenföreslår alt barnfilmrådet i fortsättningen får fördela den del av dessa medelsom har gått till barnfilmverksamhet. Förbundet anser all del är nödvändigt attsamhället stöder organisaiionerna när det gäller alt bygga upp och vidmakthållacentrala funktioner för sin lokala filmverksamhet. uttalar sig för enökning av stödet till försöksverksamhet med alternativa visningsformer. ÄvenLO anser all denna verksamhei bör ges ökal slöd. Barnfilmrådet bör få fördela slödel.Också , barnfilmrådet och instämmer iatt barnfilmrådet bör fördela stödet. Dessa remissinslanser förordar att ocksåbarns eget filmskapande skall kunna stödjas. Barnfilmrådet framhåller vidare att hittillsvarande bidragsgivninghar fåll igång eller ökal omfaltningen av olika filmakliviieter i de bidragsmotla-gandeorganisationerna men att del nu saknas såväl pengar till utrustning, filmhyroroch fraktkostnader som personella och ekonomiska resurser för utbildning avledare. Behovet av ledarutbildning för filmverksamhet med barnunderstryks av förvaltningsnämnden vid och iMalmö och av . Jorenade barn- och undomsfilmstudios och Sverigesförenade filmstudios framhåller den enligl deras mening mycket stora betydelsenav en god ledarutbildning. Endast om ledarna har en god utbildning kan mankomma bort från synen på filmen som enbart tidsfördriv. Barnfilmrådet anser alt frågan om barn och massmediermåste ingå i såväl föräldrautbildning som i olika yrkesutbildningar förförenings- och fritidsledare samt personal inom skola och barnomsorg.Medieutbildning bör också förekomma i förskola och skola. Del är vidareangeläget atl TV i siörre utsträckning används för medieutbildning. Utbildningom barn och massmedier saknas nästan hell vid universiteten. Barnfilmrådet serdet därför som sin uppgift alt stimulera medieutbildning på alla nivåer, altanordna pilotkurser för att pröva nya metoder och läromedel saml att verka för produklionav läromedel inom medieområdet. Utbildningsfrågorna bör ges hög prioritet,anser barnfilmrådet. UHÄ anser att barnkullurgruppen inle tillräckligt belystfrågan om barnkulturens betydelse i den högre utbildningen på teater- och filmområdel.UHÄ pekar på utbildningen inom dramatiska institutet där barnkulturen dock f. n.är svagt företrädd på grund av begränsade tidsmässiga och ekonomiska resurser.En utredning inom UHÄ ser f. n. över grundutbildningens längd och innehåll viddramatiska inslitutet. Förslaget om att ge bidrag till regionala visningar därbarn och vuxna får se aktuella barnfilmer tillstyrks av barnfilmrådet ochSveriges socialdemokratiska kvinnoförbund. förenade filmstudios trorinte atl barn klarar av att välja film själva utan att de kommer atl följaminsta molslån-9 1978179. 1978/79:143 130 1 stället bör man salsa på utbildning av vuxnamed erfarenhet av kvalitet och låla dem välja vad barnen skall se. Mot bakgrund av atl det finns få möjligheter all studeraframställning av animerad film föreslår barnkulturgruppen atl barnfilmrådetutreder möjligheten atl inrätta en statlig animalionsstudio. Förslaget får stöd av Föreningen och av barnredak-tionernainomSveriges Radio. Sistnämnda remissinstans betonar vikten av att aktivt slödja ensvensk produktion av god tecknad film för atl kunna möta en kommersiellmassproduktion av TV-serier från de stora produktionsländerna. En statlig animalionsstudioär en nödvändig förutsättning för utbildning, ulveckling och experiment på detlaområdei. Barnfilmrådet anser all frågan bör utredas, men inte avrådet utan av . Övriga remissinstanser som har yttrat sig i frågan anseratt det finns tekniska resurser i tillräcklig omfattning, men att bristen påpengar gör atl dessa inte ulnyltjas fullt ut. Av dessa instanser har FHR m.fl.inget alt invända mot en ulredning, medan . FöreningenSveriges filmproducenter, och biografägareförbundavstyrker förslagel om ulredning. Barnkullurgruppen anser att både film som görs för barnoch av barn bör bevaras för framliden. bör ges i uppdrag att geförslag hur arkivering av sådan film kan ske. Eventuellt bör ett barnfilmarkivsamordnas med del föreslagna bildarkivet för barn. Enligt barnfilmrådet lagras professionellt produceradbarnfilm f. n. inte i den utsträckning som bör ske. Amatörfilm lagras intealls. bör därför få i uppdrag att i samarbete med barnfilmrådetge förslag om hur en sådan arkivering bör ske. T. v. bör barnfilmrådetprovisoriskt lagra ell urval filmer som barn själva har skapat. Föreningen , , och avstyrkersamtliga förslaget. De anser att nuvarande arkiveringsmöjligheter inomFilminstitutet, och det nya arkivet för ljud och bild ärtillräckliga. har liknade synpunkter. Förslaget atl biografägarna skall åläggas alt sätta ul avbarnfilmnämnden rekommenderad ålder i annonseringen får inget slöd hos remissinstanserna.Förslagel avstyrks av barnfilmrådet FHR m.fl., Sveriges filmulhyrareföreningoch . påpekar emellertid all detförhållandet atl filmer är godkända för barn inle nödvändigtinnebär atl filmerna är lämpliga för barn. 10 Barnen och massmedierna Barnkullurgruppen kritiserar den bristfälligapressbevakningen i fråga om barnens specifika behov och kräver all barns behovav information uppmärksammas i journalistutbildningen och utbildningen avannan massmediapersonal. De remissinslanser som lar upp frågan inslämmer ibarnkulturgruppens beskrivning av situationen. Barnkulturgruppen framhåller som exempel påen bra barntidning. Humanistiska sektionsnämnderna vid universilelel i Gö- 1978/79:143 131 , kristnasocialdemokraters grupp och Föreningen förordar ett slöd tillKamratposten, så atl tidningen kan ges en ökad spridning. påtalar bristen på tidningar försynskadade barn och föreslår att Kamratposlen ges ut i taltidningsversion. framhåller all del utöverKamratposten behövs en bra tidning för förskolebarn. nämner atl medextra resurser skulle kunna producera en tidning för barn på invandrarspråk, atldistribueras efter register. Barnkulturgruppen påpekar atl en stor del av barnens TV-tittandeutgörs av program för vuxna och förordar att kvällsprogrammen uiformas så attde kan ses av barn och vuxna . Barnkullurgruppen betonar också viklenav en förändrad attityd hos vuxna till underhållningsvåld och förordar ennedskärning av TV-program som innehåller under-hållningsväld. Flertalet remissinstanser delar barnkullurgruppenssynpunkter på barnens TV-litlande. Många remissinslanser, däribland barnredaklionerna och PUBinom , , . ochDramatiska institutet understryker viklen av en minskning avunderhållningsvåldet i TV. PUB inom framför kritik mot rapportensbeskrivning av massmediavåldeis effekter och menar all forskare under 70-taletkommit fram till en alll siörre enighel om underhällningsvåldels negaiivaverkningar. Barnkullurgruppens ståndpunkt betecknas som föråldrad, eftersomden mer betonar oenigheten bland forskare när det gäller mediavåldels verkningar. Barnkulturgruppen anser atl en nordisk TV-satellil måsteavvisas med tanke på barnens behov. Den nordiska TV-satellilen kommer enligtgruppen med all sannolikhet all medföra en ökning av barnens konsumtion avkommersiella underhållningsprogram. Remissinstanserna understyrker genomgåendebarnkulturgruppens uppfattning om en nordisk TV-satellil. och musikhögskolani , Teckningslärarinstitutel vid , barnredaklionerna inomSveriges Radio,TCO, , , Förbundel Vi Unga, , KLYS, Svenska tealerförbundel,. Dramatiska inslitutet m.fl.släller sig avvisande till en nordisk TV-satellil. De humanistiska sektionsnämnderna vid iGöteborg anser dock alt fördelarna med en nordisk TV-satellil för del nordiskakultursamarbetet bör beaktas. Barnkullurgruppen uttrycker farhågor när del gäller videoproduk-lionernasinverkan på barnkulturen och förordar all samhällel förbjuder införandet avdenna teknik i . Videoproduklerna kommer enligt barnkulturgruppen allöppna en ny marknad för de kommersiella TV-produkter som underkänns avSveriges Radio och kommer alt medföra en negativ kulturpåverkan och passiviseringav barn och ungdom. Kulturförvaltningeni kommun, leckningslärarinslitulet vid , och i , instämmer ibarnkulturgruppens bedömning och kräver Prop.1978/79:143 132 restriktivlagsliftning när det gäller försäljning av videogram och videoteknik över. Barnfilmrådetdelar barnkullurgruppens uppfattning all videogram inte kan jämställas med del irycktaordet och inordnas under tryckfrihetslagstiftningen eftersom medier somförmedlar rörlig bild och ljud påverkar särskilt starkt. FörbundelVi Unga släller sig tveksamt lill en fri utveckling och fri tillgång tillvideogram. Däremot kan förbundel godta atl videogram används iutbildningssammanhang varvid utbudet och utlåning av program och apparatur börknytas till AV-centralerna. Även5Ö,videogramutredningen, utbildningsradio och Riksutställningar harinvändningar mot barnkulturgmppens krav på restriktivitet när det gäller videoleknikenoch anser alt den räll använd är etl bra och lätthanterligt pedagogiskthjälpmedel. Barnkulturgruppenanser att ökade kontakter mellan kulturarbetare och barn kan innebära slimulansoch vägledning för barnens eget skapande och öka barnens förståelse för olikakulturprodukter. SÖ,humanistiska sektionsnämnderna vid i , statensinvandrarverk. och inslämmer ibarnkulturgruppens allmänna tankegångar. Planeringsnämndenför lärarutbildning vid i anser atl kulturarbetarna iförsta hand ska användas som handledare och inspiratörer för dem som har handom barngrupper. Linjenämndenför konsthantverkslinjen vid i finner delanmärkningsvärt alt barnkullurgruppen bortsett från konslhantver-karnas viktigaroll som förmedlare av elt kulturarv. Nämnden betonar också attkonsthantverkare skulle kunna spela en viklig roll inom SIA-skolans frivilligaaktiviteter. Statenskulturråd anser att medel bör anslås via för kulturellt experimentoch utvecklingsverksamhet för barn och ungdom för institutioner, fria grupperoch kulturarbetare. anser vidare atl rådel bör ges i uppdrag all uiformabeslämmelser för bidragels användning, med särskild hänsyn tillkulturarbetarnas möjligheter atl delta. KL YSoch KRO påpekar att konstnärer inte har ekonomiska resurser att arbeta ideelltoch nämner att möjligheterna till beredskapsarbete för konstnärer också kananvändas för aktiviteter bland barn. 12 Barnen och organisationerna Barnkulturgruppenanser att barn- och ungdomsorganisalionerna har en viktig uppgift inombarnkulturen. Den svenska demokratin baseras på människors engagemang i organisalioner,varför folkrörelserna har ett viktigt kulturarv att förmedla till barnen. Barnska lära sig att organisera sig och atl hävda gemensamma krav och intressen.Barnkulturgruppen framhåller därför vikten av att samhället slår vakt omorganisationslivet. Mångaremissinstanser, bl. , FHR m.fl. LO,SSU, , Förbundel Vi Unga, ABF, 1978/79:143 133 lOGT-NTO, Litteraturfrämjandet, Konstfrämjandet,Folkparkernas centralorganisation och anser attfolkrörelserna bör ges en huvudroll vad gäller insalser för barnkulturen. anser att föreningsliv ochorganisationer kan spela en viktig roll i fråga om insatser för kulluren ibarnens egna miljöer och för all erbjuda aliernaiiv lill den kommersiellakulluren. betonar viklen av altkulturverksamheten inom barn- och ungdomsorganisationer och studieförbundutvecklas parallellt med utbyggnaden av institutionernas aktiviteter för barn. SSU understryker folkrörelsernas och föreningslivets unikamöjligheter till insatser för barnen. Folkrörelserna kan ge barnen kunskap omvilken samhällsförändrande kraft en organisation kan vara. Folkrörelserna ulgördessulom ell vikligl alternativ till de kommersiella krafterna. LO och Verdandiuttalar sig i samma riktning. Förbundel Vi Unga kräver atl barnorganisationernas idéburnaoch ideella verksamhet ställes i centrum för slatens kulturpolitik för barn.Med ökade resurser skulle barn- och ungdomsorganisationerna tillsammans kunnagenomföra en genomgripande förändring av barnens villkor. Förbundel Vi Ungaframhåller att folkrörelser och organisationer måste ges möjligheter attpåverka barnen och att tidigt prägla dem med sina ideal. ABF förordar att folkrörelserna prioriteras vid samhälletsstöd lill barn-kulturverksamhet. Föreningslivel speglar en viklig roll när detgäller att erbjuda barnen möjlighet till stimulerande och lärorika lekar ochupplevelser i sin närmiljö. Den expertkunskap som finns inom samhällsorgan ochinslilulioner bör spridas till föreningslivet. Många remissinslanser framhåller hembygdsrörelsens uppgifterinom barnkulturens område. Jämtlandsläns museum påpekar att den vikliga folkrörelse som hembygdsmuseerna ochhembygdsföreningarna ulgör, överhuvud tagel inle nämns i rapporten. Enligllänsmuseets uppfattning är hembygdsrörelsens avsaknad av barn- ochungdomsverksamhet en av de störsia brislerna när det gäller bevarandemålel.Jämtlands läns museum anser atl hembygdsföreningarna bör ges stöd för altaktivera sig på barnkulturområdel. Liknande synpunkter framförs av ochlänsmuseernas samarbetsråd som framhåller att hembygdsrörelsen i sig har storaoch ofta förbisedda möjligheler atl engagera barn och ungdom. Ett antal remissinslanser uppehåller sig vidstudieförbundens insatser för barnens kullur.