prop · G203214 · 1978-12-31 00:00:00 — Inte heller har han på grund avbyggnadsförbudet någon rätt att påkalla inlösen av fastigheten. För alt komma till rätta med de olägenheter somdrabbar fastighetsägarna vid långvariga byggnadsförbud kan det länkas atlinföra en rätt för fastighetsägaren att påkalla inlösen av fastigheten, dåförbudet varat . Emellertid pågår arbele inombostadsdepartementet med förslag till ny byggnadslagstiftning. Att nu införaregler om inlösen skulle innebära alt man föregrep grundläggandeställningstaganden i detta arbete. Sådana regler kan därför inte nu komma ifråga. När det därefter gäller frågan om vilka åtgärdersom kan vidtas för att förbättra fastighetsägarens situation vid expropriationoch hot om expropriation kan det först konstateras att tiden före ansökan omtillstånd till expropriation f. n. faller utanför ramen förexpropriationslag-sliftningen. Det är den exproprierande som bestämmer om hanvill inleda ett expropriationsförfarande genom att ge in ansökan om tillstånd.Fastighetsägaren har ingen möjlighet att få igång förfarandet genom att 1978/79: 214 62 Däremot har han vissa möjligheter atl påkalla inlösen avfastigheten med stöd av annan lagstiftning. I dessa fall föreligger alltså eninlösenplikt för stat eller kommun. Exempel på sådan inlösenplikt finns i 22 §fjärde stycket byggnadslagen och 27 § naturvårdslagen. Dessa bestämmelsermnebär att inlösenplikt förehgger om fastställd generalplan resp.naturreservatsbestämmelser medför synnerligt men vid användningen av fastighet. har i sin skrivelse föreslagitatt en fastighetsägare skall kunna tvinga kommunen att tillträda fastighetennär kommunen har påbörjat en aktiv inköpsverksamhet för förvärv av fastigheterinom det berörda området eller i varje fall senast då kommunen har ansökt omexpropriation. Del först angivna rekvisitet får emellertid anses alltförlösligl för atl det skall kunna grunda en inlösenplikt. Det kan inte heller anses påkallat att införa eninlösenplikt så snart kommunen har ansökt om expropriation. Däremot skulle entillträdesplikt kunna bli aktuell mellan tillståndet till'expropriation och ansökan om stämning till fastighetsdomstol. Denna frågahänger samman med hur länge ett expropriationstillstånd skall gälla eller medandra ord hur länge den exproprierande bör kunna vänta innan han fullföQersaken genom stämningsansökan. Gällande bestämmelser innebär, som tidigare nämnts,att tillstånds- myndigheten sätter ut en viss tidsfrist för väckande av talan. Föreligger särskilda skäl, kan tiden förlängas. Denna ordning finns det knappast anledning atländra på. Det finns emellertid skäl att understryka vikten av atttillståndsmyndigheten i varje särskilt fall noga prövar hur långtillståndstiden bör vara och därvid bl.a. beaktar det intresse somfastighetsägaren kan ha av att det inte sätts ut en för lång tidsfrist. Frågan i vad mån fastighetsägaren bör kunna gå tilldomstol och på del sättet förkorta den tidsfrist som har satts ul för väckandeav talan diskuterades vid tillkomsten av ExL (prop. 1972: 109 s. 228). Därvidavvisades tanken på att ge fastighetsägaren en sådan talerätt utöver det falletatl den exproprierande har tillträtt egendornen. Det ansågs tillräckligt medden förut berörda möjligheten för fastighetsägaren att vända sig tilllillståndsmyndigheten och begära förkortning av den tid inom vilken denexproprierande skulle vara skyldig att väcka talan. Denna begäran skallbifallas, om fastighetsägaren visar att hans olägenhet av attexpropriationsfrågan hålls öppen avsevärt har ökat sedan det senasle beslutetom tidsfrist fattades. Om man nu vill ändra de återgivna reglerna och gefastighetsägaren en vidgad talerätt, kan denna rätt knappast göras ovillkorlig.Rimligen måste fastighetsägaren visa att han åsamkas olägenheter av mera allvarligbeskaffenhet genom atl expropriationsfrågan hålls öppen. Som framhölls vidtillkomsten av ExL (prop. 1972: 109 s. 229) skulle emellertid 1978/79: 214 63 dettainnebära alt domstolen före den egentliga expropriationsprocessen fick göra enprövning av fastighetsägarens talerätt som ibland skulle kunna bliförhållandevis omfattande. Prövningen skulle dessutom innebäralämplighetsavvägningar av en art som normalt inte bör ankomma på domstol. I och för sig är det tänkbart att begränsadomstolens prövning på så sätt att fastighetsägarens påstående om olägenheterfick godtas, om den exproprierande inte kunde anföra beaktansvärda skäldäremot. Även med en sådan ordning skulle emellertid problem uppslå fördomstolen. Man kan också fråga sig hur stor tidsvinsten skulle kunna bli förfastighetsägaren. Rimligtvis skulle domstolen i vilket fall som helst få geden exproprierande viss lid att förbereda sin talan och alt skaffa fram behövligtutredningsmaterial. I många fall torde detta komma atl dra ut så attnågon tidsvinst över huvud laget inte uppslår. Det sagda innebär att övervägande skäl får ansestala mot att ge fastighetsägaren en utvidgad lalerätl. I stället får hänalltjämt anses tillräckligt tillgodosedd genom möjligheten atl få till stånden förkortning av talefristen hos tillståndsmyndigheten. för handlägigningen avexpropriationsmålet fram till dess expropriationen är fullbordad kan denexproprierande, som tidigare nämnts, begära förhandslillträde av egendomen.Förhandstillträde får beviQas, om det är av väsentiig betydelse för denexproprierande. På den punkten finns det anledning att nu göra en ändring såatt även fastighetsägaren kan få till stånd förhandstillträde underhandläggningstiden. Det får därvid anses tillräckligt att han kan utverkaenkelt förhandstillträde. Härvid bör gälla atl förhandstilllräde skallbeviQas, såvida inte den exproprierande visar att sådant tillträde skulle varatill avsevärd olägenhet för honom. Det bör alltså inte krävas av fastighetsägarenatt han skall visa alt fortsatt fastighetsinnehav är till olägenhet för honom, F. n. har den exproprierande frihet alt avgöra omhan vill utnyttja ett beslut om förhandstillträde eller inte. Rätten tillexpropriation påverkas inte. Denna princip måste ändras när det gallerförhandstillträde som begärts av fastighetsägaren. Om den exproprierande i-sådant fall försummar vad som åligger honom enligt beslutet omförhandstillträde, bör expropriationsrätten vara förverkad och fastighetsägarenha rätt till ersättning för skada som uppstått på grund avexpropriationsanspråket (jfr 5 kap. 16 § ExL). På grund av det anförda föreslås att ändringarvidtas i föQande paragrafer i 5 kap. ExL, nämligen i 16 § (rätt tillskadestånd), 17 § (rält för fastighetsägare alt yrka enkelt förhandstillträde),18 § (föreskrift om att expropriationsrätten förverkas) och 19 § (föQdändring).Ändringama kräver inte några särskilda övergångsbestämmelser. Dessutom föreslås att bestämmelsen om kommunblockmönstras ut ur 2 kap. 1 § andra stycket (jfr förslaget till ändring av 2 § FL). 1978/79:214 64 4.2.2Ersättning vid förhandstillträde m. m. När fastighet tas i anspråk genom expropriationeller liknande förfogande, skall ersättning för intrång och annan skada utgestill ägaren och innehavare av särskild rätt till fastigheten. Uppskattningen aversättningens storlek skall normalt hänföras till förhållandena vid den tidpunktdå ersättningsfrågan slutligt avgörs av domstol (värdetidpunkten). Det inträffar emellertid ofta att fastighet tas ibesittning innan ersättningsfrågan slutiigl avgjorts, t. ex. på grund avfastighetsdomstolens medgivande till förhandstilllräde enligt 5 kap. 17 § ExL.Då blir i stället tillträdesdagen att anse som värdetidpunkt. Detta framgår av4 kap. 4 § första slycket ExL, vari föreskrivs att vid värderingen inte skalltas hänsyn till sådana ändringar i fastighetens värde som inträffat efter tillträdet. Det kan dröja avsevärd tid mellan ett förtidatillträde och ett slutligt avgörande av ersättningsfrågan. Då det har ansettsvara ett allmänt intresse att förtida tillträde underlättas, har det ocksåansetts skäligt att skydda sakägaren mot oförmånliga konsekvenser av detförtida tillträdet och den sena ersättningsregleringen. Därför har i andrastycket av 4 kap. 4 § ExL intagits en regel om kompensation till sakägaren förändringar i penningvärdet som förflyter mellan värdetidpunktenoch domen. Om höjning i allmänna prisläget har skett efter det att fastighetentillträddes, skall enUgt denna regel ersättningen jämkas med hänsyn härtill. Den angivna regeln ger alltså kompensation förpenningvärdets förändringar beträffande kapitalet för tiden från det förtidatillträdet till dess slutlig ersättningsreglering sker. Den som tagitfastigheten i anspråk är dessutom skyldig att betala ränta på ersättningen (se6 kap. 16 § ExL och 55 § väglagen). Ränta skall utges enligt 5 § räntelagenfrån den dag fastigheten tillträddes eller togs i anspråk på liknande sätt tilldess betalning enligt särskilda föreskrifter skall ske. Erläggs inte betalningi rätt tid, utgår ränta enligt 6 § räntelagen för tiden därefter. Räntebestämmelserna innebär atl s. k.avkastningsränta skall utgå för tillträdet. Avkastningsräntans höjdär bestämd i 5 § räntelagen med tanke på vad som genomsnittiigt sett utgör enskälig avkastning vid en placering av kapital,på (se prop. 1975:102 s. 95). Avkastningsräntan skall sålunda beräknas för år enligt en räntefotsom motsvarar det av faststäUda, vid varje tid gällande diskontotmed tillägg av . Försittes betalningstiden, utgår dröjsmålsränlaenligt 6 § räntelagen motsvarande diskontot med tillägg av . Som villkor för förhandstillträde kan domstolenföreskriva att den tillträdande skall utge förskott på den slutligaersättningen. om förskott enligt ExL och väglagen förutsätteremellertid att yrkande därom framställts av fastighetsägaren eller annansakägare, vars rätt be- 1978/79: 214 65 Dessutom förutsätts att det inte är uppenbart att ersättningenblir endast obetydlig. Sakägaren är alltså inte skyldig att ta emot någotförskott om han inte vill. Generaldirektörenför statens vägverk har i skrivelse hemställt om ändring av gällandebestämmelser om ränta på ogulden vägrättsersältning och om uppräkning aversättning med hänsyn tUl penningvärdets fall. får nu betala en högavkastningsränla enligt 55 § väglagen och dessutom kompensation förpenningvärdeförsämringen enligt 4 kap. 4 § andra stycketExL. Ioch för sig är inte räntelagens avkastningsränta beräknad så att den skall gekompensation för, penningvärdets förändringar (se SOU 1974: 28 s. 100). Det ärdärför inte riktigt att tala om dubbelkompensation. Det går dock inte attbortse från att ränte- och uppräkningsbestämmelserna medför att kostnadernablir avsevärda för den som har tagit mark i anspråk innan ersättningfastställs. Det kan inte heller anses tillfredsställande alt en sakägare skallkunna skaffa sig ränteförmåner genom att fördröja rättegången. Den enklastelösningen förefaller att vara alt den exproprierande ges rätt att yrka attfastighetsdomstolen skall bestämma förskottsersättning (jfr prop. 1971: 123 s.204). En sådan möjlighet föreligger redan nu för sökande i vattenmål enligt 11kap. 66 § 2 mom. vattenlagen (1918: 523). Den exproprierande kan då genomförskottsbetalning vid förtida tillträde begränsa de för honom ogynnsammaverkningama av ränte- och uppräkningsbestämmelserna. Pågrund av det anförda föreslås att 5 kap. 17 och 20 §§ ExL ändras så alt ävenden exproprierande får rätt att yrka att domstolen skall bestämmaförskottsersättning. Ändringarna kommer att gälla även vägrättsersältning pågrund av att 69 § väglagen hänvisar till ExL. Idetta sammanhang finns det anledning att ta upp en annan fråga som gällerförskott vid kvalificerat förhandstillträde. Vid bestämmande av ersättning hardomstolen enligt 5 kap. 25 § viss skyldighet att företa officialprövning tillskydd för de borgenärer som har panträtt i fastigheten. Dessa skyddas ocksågenom att betalning sker genom nedsättning hos enligt 6 kap. 1 §.Bestämmelsema om nedsättning gäller även förskott (se 6 kap. 5 § ExL). Vidkvalificerat förhandslillträde har domstolen emellertid ingen skyldighet att setill att det besläms något förskott trots att sådant tillträde medför attfastigheten befrias från allt fordringsansvar. När den slutiiga ersättningenbestäms finns det inte längre några inteckningar som belastar fastigheten. Härföreligger uppenbarligen en brist i skyddet för panträttshavarna. Denna kanlämpligen avhjälpas genom ett tillägg att domstolen vid kvalificerat förhandstillträdeäven utan yrkande skall besluta om förskott, om nedsättning skall äga rum. Pågrund av det anförda föreslås ett tillägg i 5 kap. 17 § av angivet innehåll. 5 1978/79.1 saml. 1978/79: 214 66 I enlighet med det anförda har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändring i förköpslagen(1967: 868), 2. lag om ändring iexpropriationslagen (1972: 719), 3. lag om ändring i lagen(1916:156) om vissa inskränkningar i rätten alt förvärva fast egendom m. m., 4. lag om ändring ijordförvärvslagen (1965: 290), 5. lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. I fråga om förslaget under 4 har samråd skett medjordbruksdepartementet. Förslagenfogas till denna promemoria som bilaga. 1978/79: 214 67 Lag om ändring iförköpslagen (1967: 868) Härigenomföreskrivs i fråga om förköpslagen (1967: 868) dels alt 2, 3, 4, 9,1315 §§skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf,13 a §, av nedan angivna lydelse. Förköpsrält får utövas, om så- Förköpsrältfår utövas, om så dan egendom sora avses i 1 § helt dan egendom som avses i 1 § helt eller delvis är belägen inom kom- eller delvis är belägen inom kom munens eget område eller inom munens eget område. Om egendo- det kommunblock som kommunen men delvis är belägen i annan eller dess huvuddel tillhör. Om kommun, får förköpsrätt utövas egendomen helt eller delvis är be- endast om denna kommun sam lägen i annan kommun, får för- tycker lill förköpet, köpsrätt utövas endast om denna kommun samtycker till förköpet. 3 § Förköpsrätt får ej utövas, om 1. försäljningen endast avserfastighet, som har en ägovidd understigande och är bebyggdmed friliggande småhus eller rad- eller kedjehus om huset är inrättat tillpermanent bostad eller bostad för fritidsändamål för högst två famiQer, 2. staten är säljare, 3. staten eller landstingskommunär köpare, 4. köparen är säljarens make 4.köparen är säQarens make och ej heller om köparen eller, när ochej heller om köparen eller, när makar förvärvar gemensamt, en- makarförvärvar gemensamt, endera av dem är säljarens eller dera avdem är säQarens avkom-också, om denne är gift, hans ma- ling, kesavkomling, syskon eller syskons avkomling, 5. försäljningen sker på exekutivauktion, 6. försäQningen avser endast andelav fastighet samt köparen redan äger annan andel i fastigheten och denna andelförvärvats på annat sätt än genom gåva. Första styckel 1 äger motsvarande tillämpning omförsäljningen avser del av fastighet. Frågan huruvida förköpsrätt får utövasskall därvid bedömas som om köpet avsett den odelade fasligheten. Sökes lagfartinnan förköpsrätt utövas, bedömes frågan i stället med hänsyn till delen, 1Lagen omtryckt 1974: 815. 1978/79: 214 68 omdenna är utbmten, eller, när försäQningen avser område av fastighet,fastighetsbildningsbeslut meddelats. Förköp i strid med bestämmelserna i dennaparagraf är utan verkan. 4 § Har ägare av fast egendom skriftligen erbjuditden kommun där egendomen är belägen atl till bestämt pris och på i övrigt angivnavillkor förvärva egendomen och vill kommunen antaga erbjudandet, åligger detkow.munen att underrätta säljaren om detta . Om detta ej sketteller om kommunen avvisat erbjudandet, får förköp med anledning av försäljningav egendomen, som äger rum efter erbjudandet, ske endast om prisetär lägre eller villkoren för försäljningen lillsammantagna är avsevårtogynnsammare för ägaren än de som gällde för erbjudandel till kommunen. Har kommun förklarat sig avstå från att utövaförköpsrält i fråga om en tillämnad försäljning inom dess område, får förköp ejske med anledning av försäQningen. 9 § Kommun som utövat förköps- Kommun som utövat förköps rält är skyldig alt söka tillstånd till rätt är skyldig att söka tillstånd till förköpet, om säQaren eller köpa- förköpet, om säljaren eller köpa ren bestrider förköpsrätten på sätt ren bestrider förköpsrätten på sätt och inom lid som anges i andra och inom lid som anges i andra stycket. Frågan om tiUstånd till stycket. Frågan om tillstånd till förköp prövas av regeringen. Till- förköp prövas av regeringen. Till stånd skall vägras, om stånd skall vägras, om 1. egendom som avses i 1 §ej 1. egendom som avses i 1 § ej ingår i försäQningen eller ingår ingår i försäQningen eller ingår däri men ej ärbelägen inom kom- däri men ej är belägen inom kommunens eget områdeeller inom munens eget område, kommunblock som anges i 2 §, 2. enligt 4 § förstastycket förköp ej får ske, 3. det är obilligt att förköp sker 2. det ärobilligt att förköp sker med hänsyn till förhållandet mel- medhänsyn till förhållandet mellan säQare och köpare eller villko- lansäQare och köpare eller villkoren för eller omständigheterna vid ren föreller omständighetema vid försäljningen. Bestridande enligt första stycket anmäles hosinskrivingsmyndigheten för anteckning i faslighetsboken sist på deninskrivningsdag som infaller Prop,1978/79: 214 närmastefter en månad från det förköpsrätten utövades. skallofördröjligen underrätta kommunen om bestridandet. Kommunens ansökan omtillstånd till förköpet skall ha inkommit till regeringen inom en månad fråndet bestridandet antecknades. Sökes tillstånd ej i rätl lid, är förköpet utanverkan. När en kommun utövar förköpsrält i fråga om egendomi annan kommun, äger den kommun där egendomen är belägen påkalla att regeringenprövar frågan om tillstånd till förköpet. Ansökan om sådan prövning skall hainkommit till regeringen inom en månad från det förköps-rätten utövades.Tillstånd till förköpet skall vägras, om förköpsrält ej får utövas enligt 2 §. Närförköpet fullbordats, skall kommunen ersätta köparen för vad denne enligtåtagande i köpeavtalet fullgjort före fullbordandet och för nödvändig kostnadi samband med köpet. På belopp som kommunen på gmnd härav har att utge skall kommunenbetala ränla. Räntan beräknas enligt 5§ räntelagen (1975:635) från den dagköparen utgav beloppet till dess förköpet fullbordats och enligt 6 § räntelagenför tiden därefter. Kommunen skall dessutom ersätla köparen för nödvändigkostnad som nedlagts på egendomen utöver vad som skäligen motsvarar värdet avden avkastning som köparen erhållit. Ränta utgår på sådan ersättning enligt 6 §räntelagen för tiden efter det att förköpet fullbordats. Har köparen avverkat skog annal än till husbehoveller avhänt egendomen annat än dess vanliga avkastning, äger kommunen erhållaersättning härför. Detsamma gäller om köparen skadat egendomen eller eljestföranlett att den minskat i värde, om och i den mån det med hänsyn tillförfarandets beskaffenhet och omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Närförköpet fullbordats, skall kommunen ersätta köparen för vad denne enligtåtagande i köpeavtalet fullgjort före fullbordandet och för nödvändig kostnadi samband med köpet. På belopp som kommunen på grund härav har att utge skallkommunen betala ränta. Räntan beräknas enligt 5§ räntelagen (1975:635) frånden dag köparen utgav beloppet intill första vardagen i andra månaden efterförköpels fullbordande och enligt 6 § räntelagen för tiden därefter. 2Senaste lydelse 1975: 652. När förköpet fullbordats, skall köparen utgeersättning till kom- Prop.1978/79: 214 munen för avkastning som köparen erhållit från egendomen.Ersättning skall också utges för arrendeavgift, hyra och annan inkomst avegendomen som köparen uppburit. Han får dock tillgodoräkna sig skäligersältning för de kostnader han haft för att erhålla avkastningen och inkomstensamt för att underhålla egendomen. Om avkastningen eller inkomsten på grund avköparens försumlighet understigit vad som skäligen kunnat erhållas, skall hanersätta skillnaden. Har egendomen skadats eller påannal sätt minskat i värde till följd av åtgärd eller annan omständighet somär att hänföra till köparen, skall denne ersätta värdeminskningen, om och iden mån det med hänsyn lill beskaffenheten av hans förfarande ochomständigheterna i övrigt ej kan anses obilligt. Kommunen är skyldig att ersältaköparen nödvändig kostnad som denne haft utöver vad som fordras för egendomensunderhåll. Den som vill framställa anspråk påersättning enligt förstatredje styckena skall väcka talan från detförköpet fullbordades, lakttages ej tiden, är rätten till talan förlorad. Omden ena parten väckt talan i rätt tid, har den andra parten rätt till kvittning,fastän hans rätt till talan är förlorad. Tvist om fråga som avses i 5 § andra eller tredje stycket, 6 § eller 13 § upptages av rätten i den ort där den fasta egendomen är. Ligger egendomen under flera domstolar, upptages tvisten av den rätt under vilken huvuddelen ligger. Tvist om fråga som avses i 5 §andra eller tredje stycet, 6, 13 eller 13 a § upptages av rätten i den ort därden fasta egendomen är. Ligger egendomen under flera domstolar, upplagesIvisten av den rätt under vilken huvuddelen ligger. I mål som avses i första stycketskall kommunen svara för å ömse sidor uppkomna kostnader i underrätten, i denmån annat ej föranledes Prop.1978/79: 214 71 av18 kap. 6 och 8 §§ . Beträffande skyldigheten att svara förkostnad i högre rätt gäller, med tillämpning i övrigt av 18 kap.rättegångsbalken, att kommunen, om annat ej föranledes av 18 kap. 6 och 8 §§samma balk, alltid själv skaU bära såväl sina egna kostnader som kostnad somåsamkas motpart genom att kommunen fullföljt talan. 15 § Har underrättelse enligt 4 § för- Har underrättelse enligt 7 § förs- sta stycket eller enligt 7 § första ta stycket av kommunen avläm- stycket av kommunen avlämnats i näts i rekommenderat brev på rekommenderat brev. på postan- postanstalt inom landet för beford- stalt inom landet för befordran till ran till mottagarens vanliga ad- mottagarens vanliga adress, anses ress, anses kommunen ha full kommunen ha fullgjort vad som gjort vad som ankommer på kom- ankommer på kommunen. Ligger egendomen inom skildainskrivningsmyndigheters områden anses anmälan enligt 7 eller 9 § gjord förstnär anmälan skett till samtliga inskrivningsmyndgheter. Dennalag Iräder i kraft den I fråga om köp eller byte som har skett föreikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Har erbjudande som avses i 4 § första stycket idess äldre lydelse gjorts före ikraftträdandet gäller äldre beslämmelser. Lagom ändring i expropriationslagen (1972: 719) Härigenomföreskrivs i fråga om expropriationslagen (1972: 719) dds att i 3 kap. 1 och 9§§, 5 kap. 2 § och 7 kap. 8 § ordet "Konungen" i olika böjningsformerskall bytas ut mot "regeringen" i motsvarande form, dels att 2 kap. 1 § och 5 kap. 1620 §§ skall hanedan angivna lydelse. 1 §1 Expropriation får ske för atl ge kommun möjlighetatt förfoga över mark som med hänsyn till den framtida utvecklingen kräves förtätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Expropriation for ändamål som Expropriationför ändamål som anges i första stycket får avse en- anges i första stycket får avse en dasl mark som är belägen inom dast mark som är belägen inom kommunens eget område eller kommunens eget område. 1Senaste lydelse 1976: 46. 1978/79: 214 inomområdet för det kommunblock som kommunen eller dess huvuddel tillhör. Inom tätbebyggt område får expropriation ske endastom det med skäl kan antagas att marken inom överskådlig lid kommer att berörasav byggnads- eller anläggningsåtgärd, som är av väsentlig betydelse från allmänsynpunkt, eller om det tUl främjande av planmässigt byggnadsskick eller avannan därmed jämförlig orsak är angläget att kommunen får rådighet över marken. Med motsvarande tillämpning av första tredje styckenafår expropriation ske till förmån för landstingskommun eller kommunalförbundsom handhar sådan angelägenhet som första stycket avser att främja. 16 § Har skada uppstått för sakägare på grund av expropriationsanspråk somåterkallats och avskrives målet i den delen, skall den exproprierande ersätlaskadan.