prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:99 169 flertaletlänsstyrelser även i framliden huvudsakligen komma att ske med lastbil. 1 fleragodstraflkplaner framhålls dock del angelägna i att en stor del av denförväntade ökningen av de långväga transporterna av styckegods överförs lilljärnväg. Framförallt i län med goda järnvägsförbindelser och eU väl fungerandeterminalsystem bedöms goda möjligheter finnas till en ökad belydelse förjärnvägen i fråga om styckegodset. Del gäller exempelvis ochHallands län. Flertalet länsstyrelser beionar all del är angelägel alliransportanläggningarna byggs ut och dimensioneras utifrån fömlsättningen intertegionala styckegodslrafiken kommer all ske med såväl lastbil somjärnväg. Länsslyrelsernasredovisning av trafiksvaga bandelar Länsstyrelsernahar som tidigare nämnts undersökt konsekvenserna av en överflyttning lilllandsväg av godstrafiken på fyra av de 35 bandelar för vilka en överflyttningav personlrafiken undersökts. Dessa bandelar är ,, och . Vidare harlänsstyrelserna redovisal konsekvenserna av en länkl överflyllning av irafikenpä fem godsbanor. Det gäller banorna Uppsala-Rim-bo-Hallslavik,Fågelsta-Vadslena, , Lenhovda-Sävsjöslröm och Ryd-Karishamn.Sammanlagl föreligger därmed undersökningar beträftande överflyttning avgodslrafik lill landsväg på banor med en längd av . Trafiken pä densmalspåriga godsbanan Uppsala-Rimbo-Hallsiavik lades ned isamband med atl normalspårig järnväg anlagts och öppnats för trafik mellanHargshamn och . Nedläggningen förelogs med stod av regeringens beslutall ge SJ tillstånd all under vissa fömtsättningar lägga ned trafiken.Regeringens beslut hade i sin tur sin bakgrund i beslul omnedläggningsprövning av åtla angivna bandelar (prop. 1975/76:100 bil. 8, TU1975/76:19, rskr 1975/76:209). Godsbanan Uppsala-Rimbo-Hallslavik, som ingickbland dessa bandelar, behandlas inte i forlsällningen. Länsstyrelsernaaklualiserar i de regionala trafikplanerna även vissa frågor om breddning avsmalspåriga jämvägar. Dessa frågor behandlas i särskilt avsnitt. Deolika länsstyrelserna har i fråga om avvägningen mellan järnväg och landsväg päberörda bandelar sammanfallningsvis anfört följande. Länsstyrelseni anger all gjorda undersökningar visar att transporterna påden smalspåriga godsbanan Fågelsia-Vadsiena inte kommer au öka och alt ennedläggning kan ske ulan att utvecklingen i \'adsiena påverkas negativt. Medhänsyn lill del belydande driftunderskotiet och lill au någraomställningssvårigheter för förelagen inle föreligger bör enligt länssiyrelsenen nedläggning ske. Linjen ingår bland de åtta bandelar som nedläggningsprövasav regeringen pä grundval av nyss- 1978/79.99 170 Vadgäller godsbanan anför all fortsall järnvägstrafikär av stor belydelse för tre förelag och au järnvägs-iransporierna kanförvarnas öka. v. Utvecklingen bör dockföljas noggranl. Isamband med den samhällsekonomiska analys av linjen somlänsstyrelserna i , och län låiit genomföra haräven den smalspåriga godsbanan Lenhovda-Sävsjöslröm behandlats.Utredningsmannen kommer fram lill atl en nedläggning av Irafiken skulleinnebära en samhällsekonomisk vinsl med ca . iKronobergs län anför försin del att transporterna lill och från berörda förelaginte menligt försväras om trafiken läggs ned under förutsäuning au företagen, ivart fall , erhåller ersättning för detransportkoslnadsfördyringar som föranleds av en nedläggning. 1den uiredning om irafiken på den smalspåriga bandelen somlänsstyrelsen i gjort konstateras att godslrafiken på sträckanVäxjö-Norrhull har stor betydelse för arbetsmarknad och förelag i områdel ochall järnvägstransporterna vänlas öka. understryker för dennasträcka järnvägens belydelse från regionalpolilisk synpunki och anser atlgodstrafiken måste bibehållas. tar i sammanhanget upp frågan ombreddning. IUlredningen konstateras au godsunderlagel pä sträckan ärsvagt och au det är iveksaml hur järnvägstransporterna kommeratt Utvecklas.Länsstyrelsen i län hävdar- liksom man gjort beträffande personlrafiken- att det är viktigt att sträckan betraktas som enenda järn vägslinje och au varje irafikförändring måste göras med beakiande avdess konsekvenser för hela jämvägen. Vadgäller godstrafiken på bandelen Jenny-Hulisfred framhåller iKalmar län alt samhällets koslnader inle kunnat beräknas till alla delar. Deeffekter som har kunnat beräknas visar dock alt en överföring av trafiken tilllandsväg inte är samhällsekonomiskl lönsam. Länsstyrelseni redovisar resultatet av en samhällsekonomisk analys avkonsekvenserna av att flytta över irafiken på den smalspåriga godsbananRyd-Karlshamn lill landsväg. räknar med atl en sådan åtgärd skallge en samhällsekonomisk besparing av drygt 1 milj. kr. per är och föreslärdärför atl irafiken läggs ned. i motsätter signedläggningen såvida inie andra likvärdiga transportalternativ tillskapas förberörda förelag. De båda länsstyrelserna har senare i gemensam skrivelse tillchefen för kommunikalionsdepartementel hemställt om atl transportstöd i någonform måtte utgä av statsmedel för transportkoslnadsfördyringar som kan kommaau drabba föreiagen vid en överföring av järnvägstransporter lill landsväg. Sedanflera är förekommer ingen genomgående godslrafik pä bandelen. Eslöv-Tomelilla.Länsstyrelsen i , som undersökt övrig godslrafik på bandelen, anförau den ulan siörre negaliva eftekler skulle kunna ersättas medlandsvägstransporter. Godstrafiken pä bandelens mellanstationer har sedan desssä gott som helt lagts ned. Länsstyrelseni behandlar godstrafiken pä bandelen Fa 1 k ö -pin g-Ulricehamn.Länsstyrelsen förutsätter därvid att den relativt obelydliga vagnslasiirafikenskall kunna fortgå även om trafiken formellt läggs ned. utgårdärvid frän atl spåret bibehålls och underhålls för beredskapsändamäl. Länsstyrelsenbehandlar översiktligt godstrafiken på sträckan --Benglsfors av den delav bandelen som berör länel och anför därvid all enförbättrad vägslandard bör prioriteras framför en olönsam järnvägstrafik lilloch från . i behandlar däremoi inlegodslrafiken på denna linje i sin regionala trafikplan. Enviktig del i arbeiei på au ulforma ett väl fungerande transportsystem ulgörklassificeringen av länels större orter i olika lyperav transportcenira. Dekrilerier som bör utgöra grunden fören sådan klassificering har redogjorts föri del föregäende. Sammanfattningsvis kankonstateras att de funklioner som bör finnas i resp. iransportcentmm ärföljande 1978/79:99 172 Lansstyrelsernahar i huvudsak följl de klassificeringsprinciper som rekommenderas ianvisningarna. Den föreslagna indelningen av olika cenlra är således välanpassad lill rådande fömtsättningar och utvecklingsmöjligheter för olikaorter. Vissa avsteg från de i anvisningarna rekommenderadeklassificeringsprinciperna kan dock noleras. Ianvisningarna rekommenderas all endasl ell primärt iransportcentmm utses ivarje irafikregion, bestående normall av flera län. Samtliga länstyrelser utomlänsstyrelserna i och län har emellertid klassificeratdet egna länets huvudort - eller två näraliggande huvudorter tillsammans-somprimärt iransportcentmm. Länsstyrelserna i , , , Västernortlands och samt föreslår två primäratransporicentra i vardera länet. Länsstyrelseni framhäller att , med somhuvudort, bör ges en överordnad klassificering som nationellt transportcentrum avbelydelse för säväl regional, nalionell som internationell godslrafik. Länsstyrelseni anser atl Göleborg måste ges en överordnadklassificering som primärt transportcentrum med nationellt upptagningsområde. Vadgäller klassificeringen av sekundära och tertiära transportcenira harlänsstyrelserna i huvudsak följl anvisningarnas rekommendalioner Enutgångspunkt för klassificeringen harsåledes varil att i varje kommun skallfinnas en ort, i regel kommuncenirum, som ingår i eti integreratgodstrans-porisysiem. Vissalänsstyrelser redovisar emellertid flera transportcentra i samma kommun.Länsstyrelserna i och föreslår således för vissakommuner föruiom ett sekundärt resp. tertiärt iransportcentmm ett eller fleratertiära centra resp. cenlra av fjärde ordningen. Länsstyrelserna iVästernortlands och redovisar inga tertiära transportcentraulan enbarl primära och sekundära transportcentra. Även andra avvikelser frånanvisningarna förekommer i länsstyrelsemas förslag lill godstransportplaner. 1anvisningarna framhålls att den konkreta uppläggningen av såväl mass-ochpartigodstransporterna som styckegodstransporterna i försia hand är en uppgiftför trafikföretagen men au det givetvis inte bör utesluta att del iIrafikplanen anförs synpunkter på angelägna förbäuringar. Ifråga om mäss- och parligodstransporterna aV bl.a. mndvirke och oljeprodukterframhälls au de i vissa fall släller speciella krav på Prop.1978/79:99 173 framförallt vägarna men även på järnvägar och hamnar och all dessa krav kan ändras,exempelvis genom all nya avverkningsområden lillkommer eller genom ändradtransporluppläggning. För alt sådana ändrade förutsättningar skall kunna fångasin i det fortsatta trafikplaneringsarbelet rekommenderas i anvisningamabildandel av särskilda referensgrupper med olika branschanknytningar. Styckegodstransporternamed järnväg och lastbil förutsätts i anvisningama normalt gä via lerminalereller enklare in- och utlämningsställen belägna i de olika transportcenira.Mot bakgrund av atl godsunderlaget för styckegodslrafiken i vissa relationerär svagt och i vissa fall kan komma all minska ytteriigare anses all lösningarbör övervägas i planerna för atl irygga iransportförsörjningen. Övervägandenakan gälla samlrafik mellan olika förelag, gemensam entreprenadtrafik, etc. Vadgäller fartygstrafiken anges, atl fömlsäliningarna för linjelrafik med parti-och styckegods bör analyseras och alt lill kategorin linjelrafik även kanhänföras den i vissa delar av landet myckel omfattande färjetrafiken. Avplanerna skall framgå trafikuppläggningen för sådan trafik och hur den äranpassad till övriga delar av trafiksystemet saml synpunkier och förslag tillförbättringar härvidlag. Ifrägaombeställ n ingsirafiken med laslbil framhällsbl.a.aU del är angeläget atten ulvärdering av kraven pä kapacilel och inrikining bör göras i planema medhänsyn lill förhållandena i resp. region. Laslbilscenlralernas roll bör därvidbeaktas och frågan om en ändamålsenlig geografisk avgränsning av lokalområdenabör uppmärksammas. Flertaletlänsstyrelser anser att mäss- och parligodstransporterna i sä storutsträckning som möjligt bör ske med järnväg. Enligt länsstyrelserna i bl. a.Uppsala, , och börvagnslasiirafiken ha goda förutsättningar atl hävda sig i framliden. Iirafikplanerna för , , och länframhålls det angelägna i atl ett tillräckligt antal vagnar av olika slag kanställas till förfogande så atl bristsituationer inle uppstår. Fleralänsstyrelser förordar en ökad användning av systemtransporter av olika slagnär del gäller vagnslasttrafiken. Enligt i är systemtransporterav slort intresse för atl lillgodose de ökade kvalitativa anspråk pätransportservice som kan fömtses. Debranschspecifika problem som behandlas i godstrafikplanema berör i första handjord- och skogsbrukets saml oljebranschens transporter. Flera länsstyrelserframhåller som tidigare nämnts att den lägre lillålna bärigheten på vissa delarav det mera finmaskiga vägnätet ofta utgör en begränsande faktor för främsijord- och skogsbmkets transporter men även för oljelrans-porlerna. I flertalet godstrafikplanerföresläs atl särskilda arbetsgrupper bildas 1978/79:99 174 föratt lösa de olika frägor som sammanhänger med dessa slag av iransporter. Närdet gäller mndvirkestransporterna bör målet enligt flera trafikplaner vara atlutveckla en samordnad transportplan för länen. Äv en sädan plan bör enligtmålsättningen framgå i vad mån rundvirkel från olika avverkningsområdenlämpligen bör transporteras direkl med laslbil eller till fiottleder resp.olika lerminaler för vidare transport med järnväg till industriema. Vidareframhälls atl i sådana samordnade transportplaner bör även framgå den lämpligalokaliseringen av lerminaler och deras resp. upptagningsområden saml behoveiav vägförstärkningar. Enförutsättning för atl ett samordnat transporisystem skall kunna utvecklas förrundvirkesiransporlerna i olika län är, enligt exempelvis iSödermanlands län, att en ökad samverkan kommer till stånd mellanskogsproducenterna. i anser au fömlsältningarna ärgoda för en eftektiv planering av rundvirkesiransporlerna i länel, vilkel bl.a. skulle kunna minska transportarbetet genom ulbyle av virke mellan de olikaskogsbolagen och ge ell bättre utnyttjande av befintliga transportresurser. Ävenjordbmkeis transporter berör i stor utsträckning det lokala vägnäl som ofta haren lägre bärighet. Enligt i är det därför avspeciellt intresse atl söka ulforma ett näl av sädana bärkraftiga mindre vägarsom möjliggör en ralionell distribution av jordbruksfömöden-heier ochjordbmksprodukter. i framhäller att det ärväsentligt atl en liberal syn beträffande axel- och boggilrycksbestäm-melsernatillämpas i de fall där så är möjligt med hänsyn lill befintliga broar m. m.Flera länsstyrelser anser generellt alt de vägar som utnyttjas för transporterav jordbmks- och skogsprodukter bör lilläla ett axel- och boggitryck av 10resp. Närdel gäller oljetransporterna bör enligt flera länsstyrelser prövasmöjlighelerna lill samdislribulion mellan olika oljebolag,ökal uinytijandeavoljecontainers och andra åtgärder som syftar till all eftekliviserahanteringen. Enligt i skulle en samordning avtransporterna till vissa orter kunna medföra ett högre kapacitetsutnyttjandeoch därmed lägre koslnader för oljebolagen och således i sista hand även förkonsumenterna. i framhåller att tomkömingar medtankbilar skulle kunna minskas om fordonen ulnylljas för systemtransporter medoljeprodukter i en riktning och andra produkler i motsatt riktning. I fleragodstrafikplaner, exempelvis i planerna för och , föresläsall jämvägen utnyttjas i högre utsträckning än f. n. för oljetransporter. Länsstyrelseni anser, mot bakgmnd av den omfatlande genomfartstrafiken iStockholms innerstad, att en uppdelning av oljetrans-porlerna på ett nordligtoch ett sydligt transport- och försäljningsområde är önskvärd. Styckegodslrafikenföreslås genomgående i godstrafikplanerna ske Prop.1978/79:99 175 viaterminaler i de olika transportcenira, sammanbundna med reguljäragodsförbindelser. Med hänsyn till att underiaget för linjetrafik varierarmellan olika relalioner har, länsstyrelserna gjort bedömningar av i vilkenomfallning lönsam daglig linjelrafik kan bedrivas i olika relalioner.Länsstyrelserna i bl. a. Ösiergöllands, och Norrbollens län harpekal ul relalioner därgodsunderiaget är tillräckligt föratt ett eller fleratrafik företag skall kunna bedriva lönsam daglig linjelrafik. iHallands län bedömer atl underiaget är tillräckligt i länel för all dagliglinjetrafik med lastbil skall kunna bedrivas med lönsamhei av mer än ellförelag. I många trafikplanerkonstateras att underiaget för styckegodstrafik i vissa relationer är svagt,vilkel leit till all antalet förbindelser f n. är ringa eller allgodstransporterna kombinerats med personbefordran. Mol bakgrund härav föreslärlänsstyrelserna olika lösningar för att irygga godstransport-försörjningen. Ett flertal länsstyrelserframhåller angelägenhelen av att en inlegralion av lastbils- ochjärnvägstransporterna av styckegods kommer lill stånd. underlällas enligtlänsstyrelserna genom utbyggnad av ett väl avvägl lerminalsysiem. Den typ avsamtrafik som bedrivs mellan SJ och ASG kan enligt bl. a. iMalmöhus län utvecklas ytteriigare. En sådan samordning bör leda lill attstyckegods under en del av transportkedjan transporteras med jämväg. Systemetföruisäiier bland annal att lastbilsier-minalerna har järnvägsanslutning ochäven i övrigt lämplig utrustning. Transportsystem som enligt länsstyrelsernakan komma lill ökad användning i denna lyp av samtrafik är containertransporteroch piggy-backtrafik. Länsstyrelseni framhåller all en samlokalisering av skildalerminaler kan ha positiva effekter framför allt på . Det gäller bl.a. ur irafikmiljösynpunkl. Även länsstyrelserna i , ochKopparbergs län pekar på behovet av atl samlokalisera terminalanläggningartill särskilda markområden. i framhåller attefTekterna på bebyggelse och övrig samhällsmiljö bör ägnas ökad uppmärksamheivid lokalisering av lerminaler. i föreslär att enmålsättning bör vara alt kommunerna skapar en sädan mark- och planberedskap alten samordning av lerminalverksamheien underiättas. Ändra länsstyrelser,exempelvis de i , och , betonar demöjligheler som föreligger au samordna styckegodstransporterna med denkollekliva personlrafiken. En sädan samordning skapar enligt iJämtlands län, där styckegodstrafiken i mänga relalioner kombineras medpersontrafik, underiag för atl upprätthålla en transporiservice som annars intevore förelagsekonomiskl lönsam. Vad gäller fartygstrafikenbedömer flera länsstyrelser alt bl.a. förutsättningarna för linjetrafikefterhand kommeratt öka. Som exempel kan nämnas i ,som beräknar all den i länels hamnar hanterade godsmängden kommer atl ökabetydligt i framliden som en följd 1978/79:99 176 avden väntade produktions- och befolkningstillväxten i länei och av au hamnarnasutbyggnad attraherar gods frän kunder på allt längre avstånd. Den slörsla delenav den beräknade ökningen väntas ligga på linjetrafiken. Länsstyrelsernafömiser vidare allmäni atl allt siörre godsmängder överförs lillsystemtransporter vilket får till följd atl del traditionella tonnagel minskarsamiidigi som specialtonnagel ökar. Fleralänsstyrelser förordar ett ökal samarbete hamnarna emellan. Som exempel kannämnas att i föreslår au ett fördjupat samarbeleelableras mellan hamnarna i och mot bakgmnd av de ökademöjligheter för större tonnage alt anlöpa hamnarna som kommer alt följa medombyggnaden av och fördjupningen av Mälarleden. Länsstyrelsernai och finner det angeläget att det statligatransportstödet utvidgas lill all även gälla transporter på ochTrollhätte kanal. Närdel gäller besiällningstrafiken med laslbil framhåller länsstyrelsernagenomgående all del är angelägel med en sucessiv förbäitring av bransch- ochföretagsstmkturen inom åkerinäringen för alt komma lillrälla med den rådandeöverkapaciteten och för atl kunna lillgodose transportbehovet på ell ralionelllsätt och åstakomma en rimlig utveckling inom branschen. Länsstyrelsernaföreslår härvid atl målet bör vara att den yrkesmässiga lastbilstrafiken kanbedrivas i siörre fast organiserade förelag och/eller sammanslutningar. Iförsia hand förordas en utveckling av de redan befinlliga lastbilscentralerna,men del förutsätis ocksä finnas utrymme på Iransportmarknaden för mindreförelag, som genom en rationell planering och drift kan erbjudairansporlljänster pä konkurtenskrafliga villkor. Inom ramen för en sådanutveckling anses en längre gående planering av fordonsparkens omfattning ochdifferentiering liksom av transportuppläggningen kunna leda lill ett meraeftektivi utnyttjande av fordonsresursema. Vid den lämplighelsprövning somföregår lillslåndsgivning till yrkesmässig Irafik bör enligt flertaletlänsstyrelser eftersträvas att understödja en sådan utveckling. a. , , och , , ochVäsiemorriands län föreslår au en översyn görs av lokalområdesbestämmelserna.Länsstyrelsen i finner del angelägel med en översyn avbehovsprövningen inom den yrkesmässiga lastbilstrafiken. förslag till regionala trafikplaner redovisar länsstyrelserna ävensynpunkter pä och förslag till investeringar och andra ätgärder i fråga omlänens iransportanläggningar. 1 enlighet med anvisningarna har därvid främsi behandlalsvägar, järnvägar, farieder, hamnar och ftygplalser. Prop.1978/79:99 177 grundför de i trafikplanerna framförda förslagen ligger dels de genomfördainventeringama av olika transportanläggningars standard m. m. jämförda med deuppställda målen i dessa avseenden, dels också den beräknade framtidaefterfrågan på person- och godstransporter med olika transportmedel samluppslällda regionalpoliliska mål för resp. läns olika delar. Syftei med dennadel av den regionala irafikplaneringen har främst varil alt ge ett pä regionalnivä samlal och så långl möjligl sammanvägt och prioriterat underlag för bl. a.den av olika sektoriella organ bedrivna investeringsplaneringen när del gälleriransportanläggningar av olika slag. 1anvisningarna för invenieringsskedet anges bl. a. all befinlligatransport-anläggningars kapacitet och lekniska standard skall karlläggas samtbeslutade förändringar härvidlag redovisas. 1 anvisningarna förplaneringsskedet ges utgångspunkter för länsstyrelsernas arbeie med attutforma förslag dels till funktions- och standard mässig uppbyggnad av länetstransportanläggningar, dels lill invesleringar och ålgärder av andra slag ifräga om länens iransportanläggningar. Allmänt undersiryks därvid alt stor viktbör läggas vid alt prioritera skilda alternativ och all belysa eftektema päandra delar av trafiksystemet av en viss utbyggnad inkl. erforderiigaföljdinvesteringar. Utgångspunkterna för vägnätets utformning bör enligtanvisningarna vara olika vägars funklion saml trafikens volym ochsammansättning. Grundvalama för den funktionsmässiga indelningen bör vara denav fastställda ortsgmpperingen saml den indelning av de allmännavägama - i huvudvägar, sekundära och tertiära vägar - som används ivägplaneringen. Vadgäller kraven pä vägstandard, främst i bärighets- och framkomlighetshänseende,för olika vägförbindelser hänvisas beträffande inlerregionala och viktigareregionala vägförbindelser till de kriterier som används i vägverketsbehovsinventeringar för huvudvägnälel och beträffande övriga regionalavägförbindelser lill de kriterier som används vid behovsinventeringen försekundära vägar. Med avseende pä bärigheten innebär dessa krilerier althuvudvägama skall medge irafik med ett axel/boggitryck av 10/under helaärel och all de sekundära vägarna och övriga vägar av störte betydelse förgodstrafiken skall medge irafik med 10/16 lon under normala förhållanden. Ifråga om framkomligheten innebär det bl. a. att viktigare regionala vägförbindelserfår en sådan geometrisk uiformning alt minsl hastighet kan tillåtas. Närdet gäller arbeiei med au sammanställa ett samlat underlag för vidareålgärdsplanering beträffande vägarna anges all redovisning skall ske av deåtgärder som behöver vidlas för all anspråken pä framkomlighel och bärighet m.m. skall kunna uppfyllas. Beiräffandejärnvägsnätets geografiska omfattning är del enligt 12 1978/79. 1978/79:99 178 anvisningarnainle möjligt att i de regionala planerna uppslälla någon generell målsäUning.Nätets omfattning och funklion bör analyseras mol bakgrund av bl. För de bandelar som även fortsättningsvisavses ombesörja personlrafik bör utgångspunkten normalt vara en lillålen högstahastighet av . Bärigheten på banor som avses ombesörjagodslrafik bör normall var sådan all 20 tons axeliryck kan medges. Itrafikplanernas förslagsdelar skall enligt anvisningarna redovisas de ålgärderpå järnvägsnätet som enligt länsstyrelsernas bedömning behöver vidtas medhänsyn lill de olika bandelarnas funklion och siandard för person-ochgodslrafik. 1fråga om h a m n a r n a anges i anvisningarna bl. a. all de krav en rationellsjötrafik Släller - och del även på samordning av hamnfunktionerna i olikaregioner - saml den inverkan hamnsyslemei har på övriga delar aviransportsektorn och på andra samhällssektorer bör beakias vid ulformningen avförslag till uppbyggnad av hamnsyslemei i resp. region. För varje irafikregionbör enligt anvisningama lillgång finnas lill oljehamn, styckegodshamn och hamnför övrigi massgods, anlingen inom den egna regionen eller i en ansluianderegion. Vad gäller hamnarnas dimensionering anges att vid nyelableringar avhamnar med omfattande bulklasiirafik fanyg upp lill dw bör kunnabetjänas. Molsvarande krav på oljehamnar och siyckegodshamnar med meraomfattande trafik är au fartyg upp lill 30 000-40 000 lon dw resp. 5 000 lon dwbör kunna betjänas.