prop · G203134 · 1978-12-31 00:00:00 — Risken att myndigheternas verksamhet i egenregi blir avsevärt dyrare än upphandling utifrån raåste alltid beaktas. Det ärdärför nödvändigt att skapa garantier för att de olika alternativen verkligenblir jämförbara. Flertaletav de myndigheter och företag som omfattas av de aktuella särställningarnaerbjuder konkurrenskraftiga tjänster tUl mark-nadsraässiga priser.Generellt sett bör därför ett upphävande inte ge anledning lill någon oro föratt detta skulle få konsekvenser i sysselsätt- Prop.1978/79:134 11 I de fall sådana problem kan tänkas uppståmåste naturligtvis detta förhållande vägas in vid bedöraningen av vilka övergångsåtgärdersom ett upphävande bör förenas med. Jag vill emellertid betona att en högresysselsättning inom särställningsföretaget ofta motsvaras av en lägresysselsättning inom branschen i övrigt. Oförändrad sysselsättning inom särställningsförelagenkan med andra ord resultera i att andra företag i branschen tvingas attfriställa personal eller får ett minskat nyrekryteringsbehov. Det är också väsentligt att hålla i minnet att i de fallett upphävande av särställningarna leder till en minskad uppdragsvolym för särställningsförelagen,är detta indirekt ett mått på den samhällsekonomiska ineffektivitet sorasärställningen givit upphov till. De statliga myndigheterna har med andra ordbetalat överpriser för något sora kan produceras till lägre koslnader av andraföretag i branschen. Det av flera remissinstanser påvisade behovet av ökad frivUliginköpssamordning ora särställningarna upphävs, bör eraellertid enligt rain raeningtillraätas betydande vikt, eftersora alternativen i en del fall synes vara enutbyggnad av rayndighetemas upphandlingsverksamhet eller av deras verksarahet iegen regi. I den mån särställningarna innehåller ett inslag av inköpssamordningär det således av betydelse att detta inte går förlorat när särställningarnaupphävs. En möjlighet atl motverka detta utgör det frivilliga avropsavtalssystem,som jag redogjort för. En utökning av detta system till att äveninnefatta en del av de tjänster som omfattas av särställningsförfattningarnaskulle kunna underlätta de mindre och medelstora myndigheternasupphandlingsarbete. Jag återkommer till detta i anslutning tUl min redovisningav de enskilda särställningsfallen. Många av de särställningar som är föremål föröverväganden berör även andra departements verksamhetsområden. Jag har i dessafall samrått raed vederbörande statsråd i fråga om de ställningstaganden somredovisas. 2.2 AB Allmänna Förlaget och Enligt cirkuläret (1972: 13) tiU statsmyndigheterna ommångfaldigande av handlingar skall normalt mångfaldigande genora yrkesmässigttryck, dvs. boktryck eller annat tryck sora kräver grafiskt utbildad personal,ske genom extern produktion. Detsamma gäller om mångfaldigandet är av meraomfattande slag eller ora det ställer särskilda krav på det tekniskautförandet. Utrustning för yrkesraässigt tryck får inte anskaffas utanregeringens raedgivande i varje särskilt fall. I fråga om den externaproduktionen erinras myndigheterna i cirkuläret om skyldigheten att anlita ABAllmänna Förlaget. Enligt kungörelsen (1974: 325) ora fraraställning ochutgivning av publikation,blankett eller annat tryckalster för statens räkning skall statliga myndighelerutom departement och affärsverk antingen sararåda med AB Allmänna Förlagetinnan anbud infordras eller anlita detta förlag vid fraraställning ochutgivning av publikation, blankett eller annat tryckalster som beräknas kostamer än , om regeringen ej föreskriver annat. Genoraregeringsbeslut har SÖ, UHÄ ra. utbildningsmyndigheter undantagitsfrän nämnda skyldighet att anlita AB Allmänna Förlaget. De skall i slället antingensamråda med innan anbud infordras elleranlita detta förlag. BådeAB Allmänna Förlaget och ingår numera iLiber . Genom omstruktureringar av Liberkoncernen har de iförfattningarna använda företagsbeleckning-arna blivit inaktuella. AB AllmännaFörlaget är vilande och dess verksamhet bedrivs numerainora , som är en division inom Liber Grafiska AB.Utbildningsförlaget utgör på motsvarande sätt en avdelning inomdivisionen Liber Läromedel. Koncernens organisation framgår översiktligt avföljande tablå: Avkoncernens fakturerade försäljning på omkring 360 milj. kr. svarade dendel av koncernen som betecknats Allmänna Förlaget för ca 130 railj. och dendel som betecloiats UtbUdningsförlaget för ca 14 milj. kr. Prop.1978/79:134 13 Allmänna Förlaget medverkar vid upphandling av statligttryck, samordnar myndigheternas inköpsverksamhet och anpassar produkter tillny grafisk teknik. Förlagsavdelningen ger ut böcker och publikationer såväl förmyndigheter sora i eget förlag och svarar för maricnadsföring till bokhandeloch allraänhet. Förlagsavdelningen orasatte ca 36 milj. kr. Utbildningsförlaget arbetar som en i förhållande till läroraedelsredak-tioncrnafristående enhet inora divisionen Liber Läromedel. Större delen av produktionenutgörs av förlagstjänster åt de centrala utbildningsmyndigheterna. Produkternautgörs av handböcker, debattböcker, tidskrifter, informationspaket,vetenskapliga skrifter ra. UtbUdningsförlagets verksamhet utgör endast enmindre del av Liber Läromedels totala produktion, som uppgick tUl ca104 milj. kr. 2.2.1 AB Allmänna Förlaget har utförligt uppehåUit sig vid frågan oraAB Allraänna Förlagets särställning är att järaställa raed den författningsregleradeinköpssamordning som jag redogjort för eller om den innebär att enviss producent getts en gynnad ställning i förhållande till andra länkbaraleverantörer. Utredningen konstaterar att särställningen omfattar bådeframställning och utgivning av publikationer ra. både den förlagsverksamhetsom Förlagsavdelningen och den upphandlingsverksamhei sora nuvarande AllmännaFörlaget inom divisionen bedriver. Särställningeninnefattar således inte enbart upphandling av trycksaker utan även andraförlagsfunktioner, vilka inte kan rubriceras som inköpssaraordning. Utredningenanser inte heller att AB Allraänna Förlagets ställning är någon motsvarighettill den författningsreglerade inköpssamordningen hos postverket (kontorsraaskiner),FMV (kontorsmöbler) och statskontoret (datamaskiner). De nämnda organen ärskyldiga att följa upphandlingskungörelsen därför att de är myndigheter. Upphandlingsverksamheteninom bedrivs visserligen raed upphandlingskungörelsensbestämmelser sora grund raen förlaget är inte bundet av kungörelsen, eftersomdet inte är någon myndighet. Utredningen anser att parallellen med den fungerandeförfattningsreglerade inköpssaraordningen för kontorsraateriel, kontorsmöbler,datamaskiner m. m. skulle ha varit rimligare om nuvarande Allmänna Förlagetinom varit en uppdragsrayndighet sora enbart ägnade sig åtupphandling av trycksaker. Utredningen anser det dock inte motiverat att genuvarande Allmänna Förlaget rayndighetsstatus raed bibehållen särställningeftersom även andra förlag skulle kunna upphandla trycksaker för statiigamyndigheters räkning. Till stöd för att behålla skyldigheten alt samråda medeller anlita Allmänna Förlaget har i den av utredningen företagna enkälen anförts 1978/79:134 14 attdet inte är rationellt att varje myndighet bygger upp egen kompetens förupphandling av trycksaker. särställningen upphävs, komraer emellertid rayndigheternaenligt utredningen att även i fortsättningen kunna anlita externa resurser fördenna upphandling. Utredningenanser att myndigheterna inle bör vara skyldiga att gå ut med anbud tUl olikaleverantörer för varje enskild trycksaksupphandling. De bör kunna sluta avtalsåväl med AUmänna Förlaget som raed annat lämpligt förlag om att förlaget ifråga åtar sig arbetet att upphandla de trycktjänster som myndigheten behöver.Sådana avtal om upphandling av trycktjänster bör eraellertid innehålla enklausul om att förlaget skall följa upphandlingskungörelsen vid upphandHng förmyndighetens räkning. Genom denna klausul ges tryckerierna enligt utredningeni det närmaste samma rättssäkerhetsgaranlier som de skulle ha haft om myndighetensjälv hade ombesörjt upphandlingen av tryck. Sammanfattningsvisanser utredningen alt AB Allmänna Förlagels särställning enligt kungörelsen1974: 335 bör avskaffas eftersom skälen för att behålla särställningen inte är tiUräckligtstarka. Somen följd av att särställningen upphävs bör även cirkuläret (1972: 13) tUlstatsmyndigheter om mångfaldigande av handlingar ändras, så att hänvisningentill AB Allmänna Förlagets särställning i fråga om extern produktion tas bort.I stäUet bör enligt utredningen föreskrivas att möjligheterna att sluta avtal raedförlag ora upphandling av trycksaker skall övervägas och att sådant avtal skallinnehålla en klausul om alt upphandlingskungörelsen därvid skall tiUärapas avförlaget. mening kan erbjuda konkurrenskraftig service till marknadsmässigapriser. Särskilda övergångsåtgärder av hänsyn till företaget behövs såledesinte. Av enkätsvaren från Allmänna Förlagets avnämare drar utredningen vidareslutsatsen att det inte heller är motiverat raed några särskildaövergångsåtgärder av hänsyn lill avnämarna. Flertaletreraissinstanser delar utredningens bedöraning att Allmänna Förlagetssärställning kan upphävas. Som skäl anförs bl. a. att myndigheterna även efterett upphävande kan anlita den service som Allraänna Förlaget erbjuder men attde då får större möjligheter att agera affärsmässigt gentemot förlaget. anser däremot att AUmänna Förlaget arbetar som ett statligtupphandlingsorgan även om detta sker i bolagsform och att särställningen därförbör behållas. Allmänna Förlaget upphandlar grafiska produkter och tjänster frånca 200 företag fördelade över hela . Ett medelstort landsortstryckeriskulle behöva öka priserna på sina produkter med försäljningskostnader på om inte Allraänna Förlagets centrala inköpsfunktion fanns. anser att Allmänna Förlagets upphandlingsfunktionfungerar väl. Upphandlarna har en god överblick 1978/79:134 15 överde grafiska företagen och deras leveransraöjligheter. Åtskilliga tryckerier sorainte har kapacitet att sköta direktkontakter raed rayndigheterna får genoraAllmänna Förlaget väl beredda arbeten. Det är också föreningens intryck attAllmänna Förlagets upphandlare sköter sin uppgift med oväld. Kritiken motAllmänna Förlaget har främst haft sin grund i att förlaget är samordnat med denstafliga tryckeriverksamheten. anser därför att upphandlarnabör ges en självständig ställning gentemot samtiiga anbudsgivare genom att upphandlingsfunktionenfrigörs från de statliga tryckeri- och förlagsverksamheterna. Ävenandra remissinstanser framhåller värdet av att de statliga tryckeribeställningarnaockså i fortsättningen läggs ut på ett samordnat och kontrollerbart sätt så atten god effektivitet upprätthålls. a. framhålls att rayndigheternasmöjligheter att sararåda raed förlags- och tryckeriteknisk expertis koraraeratt bortfaUa om särställningen upphävs. RRV befarar att risken för icke affärsraässigaupphandlingar kan komma all öka genora att framför aUt raindre myndigheter saknar erforderlig kompetens för att upphandla tryckeritjänster. Denav utredningen anvisade möjligheten att teckna avropsavtal raed antingenAllmänna Förlaget eller annat förlag om upphandling av tryc-keritjänster ärföremål för delade meningar bland remissinstanserna. Liber Grafiska ABframhåller att denna uppläggning skulle ge mindre volym per inköpsföretag ochdärmed färre chanser till fördelaktiga avslut. Flertalet myndigheter är eraellertidpositiva tUl detta, även om några ifrågasätter om inte möjligheten att överlåtapå utomstående företag att för myndighelens räkning sköta en upphandling bör haett uttryckligt författningsstöd, t. ex. genom ett tUlägg tillupphandlingskungörelsen. Föregen del anser jag det väsentligt att vid en diskussion av det berättigade iförlagets särstäUning hålla isär de oUka slags tjänster som Liber Förlagerbjuder. Upphandlingsverksamheten, som avser inköp av trycksaker,administration av trycksaksfraraställning och rådgivning i produktions- ochformgivningsfrågor, drivs nu under beteckningen Allmänna Förlaget. Verksarahetenbedrivs raed upphandlingskungörelsens bestämmelser som gmnd, även ora någonformell skyldighet att följa denna kungörelse inte föreligger. Myndigheternaavlastas genom denna funklion ett upphandlingsarbete och debiteras för detutförda arbetet enligt självkostnadsprincipen. AUmänna Förlaget enligt kungörelsen (1974: 325) ora framställning ochutgivning av publikationer, blankett eller annat tryckalster för statensräkning innefattar emellertid även en del av den förlagsverksamhet som bedrivsav Förlagsavdelningen inora . Sora exempel på tjänster som fallerunder kungörelsen kan nämnas av myndigheterna initierad förlagsutgivning,kommissionsförsäljning av publikationer för myndighetemas räkning samtblankett- 1978/79: 134 16 utgivning.I vad avser dessa senare förlagstjänsler delar jag hell ulredningens bedömningatt särstäUningen bör upphävas. Dessa tjänster är av sådant slag att de skullekunna upphandlas från flera konkurrerande förlag, däribland Liber Grafiska AB.I den mån en aktiv marknadsföring av publikationerna bedöms sora angelägenborde bestäramelser om detta kunna tas in i de avtal sora sluts, i stället fördet åliggande som anser sig ha fått i saraband med attsärställningen infördes. Mindre och raedelstora rayndigheter utan tidigareerfarenhet av att upphandla förlagstjänster kan emellertid behöva visst slödför sitt upphandlingsarbete ora särställningen upphävs. Jag har därför föravsikt att uppdra åt någon central upphandlande myndighet att tiUhandahålla upphandlingstekniskrådgivning avseende bl. a. utforraning av anbudsinfordran, existerandekonkurrensmöjligheter och avtalsformulering i samband med upphandling avförlagstjänster. Ifråga om den upphandlingsverksamhet som bedrivs under beteckningen AllmännaFörlaget inora är förhållandet raera komplicerat. Av förarbetena tUlförvaltningslagen (jfr prop. 1971: 30, s. 332) framgår klart att ärenden somangår statens upphandling inte är att anse sora myndighetsutövning. 6§ regeringsforraen kan förvaltningsuppgift läranas över till bolag,förening, sarafällighet eller stiftelse. Endast om uppgiften innefattar rayndighetsutövningmåste det ske med stöd av lag. Något formellt hinder för regeringen attöverlämna en inköpssamordningsfunktion till ett statiigt eller privat företagföreligger således inte. Attregeringen har denna möjlighet innebär inte att den därmed står de upphandlandemyndigheterna till buds. En statlig myndighet kan inte undandra sig de krav sombl. a. förvallningslagen, bestäramelserna om allmänna handlingars offentlighetoch upphandlingskungörclsen ställer genom att hänvisa lill alt dess upphandlingombesörjs av ett visst företag, statligt eller privat. Såsora någraremissinstanser påpekat fordras författningsstöd av det slag som gäller föranlitandet av AB Allm.änna Förlaget och Svenska Utbildningsförlaget Liber ABför att myndighet skall befrias från sitt ansvar för hur upphandlingsärendenahandlagts. Ävenregeringen bör emellertid enligt min mening visa stor återhållsamhet i frågaom att lägga inköpssamordnande funktioner på privata eller statliga bolag. Deregler som är avsedda att garantera rättssäkerhet, offentlighet ochobjektivitet i den statliga upphandUngen sätts näraUgen ur kraft i sådana fall.Detta gäller även ora det föreskrivs att företaget i fråga skall följaupphandlingskungörelsens regelsystem. Detta regelsystem är inte avsett attfungera fristående från annan förvaltningsrättslig normgivning. Läggs däremotden inköpssamordnande funktionen på en myndighet är denna i sin upphandlingskyldig att iaktta nyssnämnda normgivning inkl. upphandlingskungörelsen. Vadjag nu anfört talar närmast för den av 1978/79: 134 17 förespråkadelösningen, nämligen att upphandlingsverksamheten inom , dvs.nuvarande Allmänna Förlaget antingen ges en fristående myndighetsstatus elleratt upphandlingsfunktionen överförs till en existerande myndighet mednäraliggande uppgifter. En sådan omorganisation stöter emellertid på en radpraktiska problem, bl. a. i fråga om personalens anställningsförhållanden, ochskulle fordra ytterligare utredning. Jag är därför inte beredd att förordadetta. I stället anser jag att man försöksvis bör kunna pröva ettförfaringssätt som ligger nära det av utredningens föreslagna och som anknytertill det systera av frivUliga avropsavtal för vilket jag redogjort. En ceniralupphandlande myndighet bör således ges i uppdrag att teckna för helastatsförvaltningen gällande frivilliga avropsavtal i fråga om de tjänster som AUmännaFörlaget erbjuder, dvs. tillhandahållande av tryckteknisk expertis,trycksaksupphandling, redaklioneUa tjänster m. ra.. BefintUg konkurrens i frågaom olika tjänster bör emellertid utnyttjas när dessa avtal skall tecknas, Ilikhet med vad som före-koraraer i fråga ora en del nu gällande avropsavtal kani vissa fall avtal behöva tecknas med mer än en leverantör. På så sätt undviksleverans-svårigheter som myndigheternas valmöjligheter ökar. Ettsådant systera innebär att mindre och raedelstora myndigheter inte behöver ha tUlgångtUl tryckteknisk expertis för att göra affärsmässiga upphandlingar. Den rayndighetsora bedömer en egen upphandling av trycksaker eller ett eget avtal raed ettvisst förlag ora upphandling av trycksaker för myndighetens rälming som förraånUgareän ett utnyttjande av de centrala avropsavtalen, har raöjlighet att i ställetgöra en sådan upphandling. Vid en sådan jämförelse måste dock även kostnadernaför det egna upphandlingsarbetet beaktas. Förekomsten av centrala avropsavtalinnebär emellertid att antalet företag som har att svara för myndigheternasupphandlingsarbete i fråga om trycksaksproduktion begränsas. Mot bakgrund avde invändningar jag tidigare redovisat mot att förlägga upphandlingsfunklionen tUlenskilda förelag finner jag detta angeläget. Begränsningen till ett fåtalföretag är nödvändig för att garantera att myndigheterna även i fortsättningenfår tillgång tUl centrala upphandlare raed god raarknadsöverblick. Denav utredningen anvisade möjligheten att ändra cirkuläret (1972: 13) ommångfaldigande av handUngar så att myndigheterna ges möjlighet att sluta avtal oraupphandling av trycksaker torde utgöra tillräckligt författningsstöd för attmedge det av mig beskrivna förfaringssättet. Ändringen raöjUggör för de rayndighetersom inte önskar utnyttja de centrala avropsavtalen att teckna egna avtal omtrycksaksupphandling. Jag är däremot, av de skäl som jag tidigare anfört, inleberedd att genom ändring av upphandlingskungörelsen generellt ge myndigheterna möjlighetatt upphandla delar av sitt upphandlingsarbete. Debetänkligheter som jag tidigare redovisat mot att förlägga upphand- 2 1978/79. Prop.1978/79:134 18 lingsfunktioner till annan än myndighet gör attutvecklingen inora området måste följas med en viss uppmärksamhet. Skulle RRVvid sina granskningar av rayndigheternas upphandlingar finna det svårt att fåinsyn i de företagna trycksaksupphandlingarna eller skulle allraänhet ochkonkurrerande leverantörer påtala olägenheter med det föreslagna systemet fårdetta omprövas. Mot bakgrund av vad jag anfört är jag beredd att anslutamig till utredningens förslag att upphäva särställningen för Allmänna Förlagetenligt kungörelsen (1974: 335) om framställning och utgivning av publikation,blankett eller annat tryckalster för statens räkning. Upphävandet avkungörelsen bör emellertid anstå till dess att centrala avropsavtal föreligger påde oraråden som jag redogjort för. Enligt vad jag erfarit behöver anbudsinfordran,anbudsutvärdering och avtalstecknande inte ta sedan en lämpligavtalstecknande myndighet fått i uppdrag att teckna avtalen. Enligt utredningen är den grundläggande frågan, ora SÖ ochUHÄ vid upphandling av förlagstjänster av effektivitetsskäl bör vara befriadefrån att följa upphandlingskungörelsen, ora de anlitar , vilket nuraera motsvaras av den enhet inom Liber Läromedel sombetecknats Utbildningsförlaget. Övriga i regeringsbeslutet nämnda utbUdningsrayndigheterhar enligt utredningen utnyttjat möjlighelen att använda sig avUtbildningsförlaget i så liten omfattning att det över huvud taget inte finnsanledning att undanta dem från skyldigheten att följa upphandlingskungörelsen. Utbildningsförlagets särställning omfattar inte enbartupphandling av trycksaker utan förlagets tjänster till utbildningsmyndighelernabestår huvudsakligen av andra förlagstjänster. Då varken SÖ eller UHÄ anförtnågra skäl för eller önskemål om. att särställningen skaU bibehållas föreslårutredningen att den upphävs. SÖ har emeUertid i sitt svar på utredningens enkät anförtatt fördelarna av att ha kontakter raed ett enda förlag kan uppvägas av denackdelar i prissättning m. m. som detta kan medföra. SÖ föreslår därför att SÖ:shela trycksaksproduktion görs till föremål för en totalentreprenad, ornsärställningen upphävs. Utredningen är starkt negativ tUl det av SÖ föreslagnaförfaringssättet. Svårigheten att utarbeta ett tillfredsställandeanbudsunderlag och att järaföra anbuden vid en upphandling sora omfattar SÖ:shela trycksaksproduktion får enligt utredningen så negativa konsekvenser för affärsraässighetenoch objektiviteten i upphandlingsförfarandet att nackdelarna uppväger de av SÖanförda fördelarna raed att endast behöva ha fortlöpande kontakter raed ettenda förlag. Utredningen pekar i stället på 1978/79:134 19 möjligheternaför SÖ att sluta separata förlagsavtal avseende olika delar av SÖ:s produktion. Genomden anvisade avtalsraodellen anser utredningen att de ökade upphandUngskostnadernaför SÖ:s del raer än väl kommer att uppvägas av de besparingar som enaffärsmässig upphandling av förlagstjänsterna kommer att medföra. bedömer att UtbUdningsförlaget kan erbjuda konkurrenskraftigservice tUl marknadsmässiga priser föreslås inte några övergångsåtgärder. Flertaletremissinstanser har inget att erinra raot atl särställningen upphävs. UHÄ kaninte finna några skäl att bibehålla särställningen utan delar den principiellainställning som upphandlingsrörelsen ger uttryck för. SÖ anser inte attupphandlingskungörelsen är tillämplig på SÖ:s försäljningsfinansieradeutgivning, dvs. den utgivning där förlaget står för hela eller delar av den ekonoraiskarisken. Ett upphävande av särställningen kornmer därför endast att innebära ettomständigare förfarande i fråga om den egenfinansierade utgivningen, dvs. vidköp och beställning av tryck för egen räkning. Några remissinstanser motsätter sigett upphävande med hänvisning till att nuvarande regler inle innebär någonskyldighet för ulbildningsmyndigheterna att anlUa Utbildningsförlaget. Utredningenfår stöd av remissinstanserna för uppfattningen att flera smärre avtal avseendeolika delar av SÖ:s trycksaksproduktion bör vara att föredra framför det av SÖföreslagna upphandlingssättet. Enligt någon remissinstans får eraellertid inteden av utredningen framförda uppfattningen leda till något generellt förbudmot att upphandla det saralade behovet av förlagstjänsler vid ett och samma tUlfälle,eftersom detta skulle innebära en inskränkning i rayndigheternas frihet attvälja den affärsmässigt lämpligaste avtalsforraen. SÖ framhåller emellertid även fortsättningsvis tänker träffa förlagsavtal med Utbildningsförlageteller annat förlag utan att tillämpa ett reguljärt anbudsförfarande då SÖ inteanser att upphandUngskungörelsen är tillämplig i fråga om dessa tjänster. Somjag tidigare framhållit tiUmäter jag förekomsten av konkurrens inom det svenskanäringslivet stor betydelse. Jag kan inte finna att några vägande skäl anförtsför att låta utbildningsmyndigheterna efter eget gottfinnande uteslänga andraförlag än Liber från att konkurrera om sin utgivningsverksamhet. påpekat är det nu inte fråga om utbildningsmyndigheterna skall varaskyldiga att vända sig till UtbUdningsförlaget utan om de skall vara befriadefrån upphandUngskungörel-sens regler och krav i de faU de gör det. Särställningensexistensberättigande är enligt rain mening desto tveksammare som det tycksråda betydande osäkerhet ora vad den egenlli gen omfattar. Både Liber GrafiskaAB och SÖ har tydligen tolkat den så att den inte avser den inom LiberLäromedel bedrivna läromedelspro-