prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — Det har under remissbehandlingen vidare hävdals aneffekterna av de svenska ålgärderna skulle kunna sällas ur spel genomsydafrikanska lagstiftningsåtgärder. skulle kunna ställadotterbolagen under tvångsförvaltning eller utnyttja den lagstiftning som redanfinns och förbjuda uppgiftslämnande lill moderföretagen av del slag som densvenska lagstiftningen förutsätter. Sydafrikanska motåtgärder i form av lagstiftning m. m. kansannolikt leda till all svensk företagsamhet i begränsas elleravvecklas. I den mån sydafrikansk lagstiftning förbjuder dolterföretagen attvidarebefordra information till sina moderföretag om verksamheten i Sydafrikaav den typ som krävs enligt det svenska förslaget torde följden bli attmoderföretagen tappar kontrollen över dotterföretagen. De uppgifter del ärfråga om är nämligen av den karaktären alt moderföretagen måste ha tillgångtill dem för alt på ell meningsfullt sätt kunna utöva ledning avdotterföretagen. Har moderföretagen inte tillgång till information fårdotterföretagen en så självständig ställning att en avveckling måste framståsom naturlig. Utredningsförslaget förutsätter dock alt företagen skall kunnaleva kvar "på sparlåga". Som också framhållits från svensk sida i bl. a. FN, anserjag att del är osannolikt att svenska företag, som är underkastade sydafrikansklagstiftning, skulle kunna påverka förhållandena pä den sydafrikanskaarbetsmarknaden i någon avgörande omfattning. Jag vill även understryka attvårt ställningstagande har en moralisk sida. Svenska företag tvingas delta irasdiskrimineringen genom all de måste följa sydafrikansk lag. Jag har iavsnitt 2.1.1 redogjort för vissa av dessa lagar. a. av det skälet menarjag all svenska företag efter hand bör söka sig till andra marknader änSydafrika. Enligt sydafrikautredningen inlernlevererar de svenskamoderföretagen färdigvaror och komponenter till sina dotterföretag i en omfattning som håller omkring 1 100 årsarbetare sysselsatta. Ettinvesteringsförbud kan leda till alt "internexporten" stagnerar ellerminskar. Sydafrikaulredningen anser vidare alt en sannolik konsekvens av ettinvesteringsförbud är att handelsutbytet mellan och överhuvud kommer all minska. SI/SAF menar i sitt remissyttrande all den sannolikaavvecklingen av de svenska företagen i kommer att leda till storakapilalföriuster, en 1978/79:196 23 väsentlig minskning av svensk export och ett avsevärtbortfall av arbetslili-lällen i . Den föreslagna lagstiftningen skullefå mycket allvarliga följder för tilltron till som ekonomisk ochpolitisk samarbetspartner och svensk industris möjlighet att sälja sinaprodukter skulle försvåras. Även SIF hur uttryckt farhågor för förslagetssys.selsättningseffekier. Förbundet eflerlyser med instämmande av TCOytterligare utredning om detta. framhåller all del är osannolikt allnågra beiydande efiekter för sysselsättningen i skulle uppkomma pågrund av ett investeringsförbud. Under ogynnsamma omständigheter kan emellertidvissa problem uppstå inom de företag som tillverkar gruvutrustning.Konsekvenserna är emellertid svårbedömbara. I fråga om sysselsällningseffeklerna kan framhållas altden svenska exporten lill uppgick till ell värde av 360miljoner kronor. andel av den svenska exporten utgjorde detta årendast 0,4 procenl. Exporlen lill molsvarar enligl induslrinsbedömning ca 3 000 sysselsältningstillfällen. Detta motsvarar emellertid mindreän av induslrisysselsätlningen i . Även vid ett fullständigtexportslopp för svenska produkter - vilket är osannolikt - skulle alltsåsysselsällningseffeklerna sen i ett totalperspektiv vara ganska små. Trots all den svenska sydafrikaexportens beiydelse för densamlade svenska sysselsällningen är obelydlig kan del inle uleslulas alt ennedgång i leveranserna kan få negativa effekter för enskilda företag. I ingetfall svarar dock internleveranserna för av sysselsättningeninom de svenska moderföretagen. Om dessa leveranser skulle försvinna hell inomen treårsperiod - vilket alltså inte är sannolikt - skulle detta medföra ettsysselsäitningsbortfall på högst , vilket endast är enbråkdel av ett företags normala personalomsättning. Även om naturiiglvissysselsätl-ningsborlfallet kan vara koncentrerat lill mindretillverkningsenheter bör de här berörda företagen rimligen kunna klara sådanaomställningar utan uppsägning av personal. Efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementetvill jag rörande behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder anföra följande.Behovet av sådana åtgärder förde företag och anställda som eventuellt kankomma an beröras av reaktionen på ett svenskt investeringsförbud i inie ses isolerat från utvecklingen på arbetsmarknaden i övrigt. Somredovisats tidigare är sydafrikaexportens sysselsältningsmässiga betydelsetotalt sett så liten att även en kraftig reduktion bör kunna genom dennormala omsättningen på en balanserad arbetsmarknad. successivt bortfall av leveranser till börinte i sig medföra mer beiydande störningar än vad ell förelag normall måstekunna räkna med och har beredskap för. I en uppåtgående konjunktur torde möjligheterna attersätta ett visst bortfall av export till vara goda. 1978/79:196 24 faktorersom här redovisats lalar delta för all de eventuella sysselsättningsproblemsom ell svenskt investeringsförbud kan medföra bör kunna genom normalaarbetsmarknadspoliliska insatser. Jagdelar inle företagens uppfattning att åtgärderna mot kan ha negativaeffekter för exporten till andra länder. Situationen i är unik. Allastater inklusive de stora handelsnationerna och de länder i tredje världen, somvi ibland har anledning kritisera för deras inställning lill mänskligarältigheler. intarsamma hållning som gentemot . Jag kun därförinle se någon anledning varför åtgärder mot skulle resultera iköpmolslånd mot svenska varor i andra länder. Om detta ändock i något fallskulle inträffa, bör svenska utlandsmyndigheter stödja svenska företag somanser sig ha svårigheter på grund av den svenska sydafrikapo-liiiken.Stalsmakterna bör också söka underlätta för företagen att finnaersättningsmarknader. 1detta sammanhang finns det anledning notera den beiydande good will-effekl somden svenska Södra Afrika-politiken och vårt konsekventa stöd till folkensfrigörelsesträvanden lett till i olika delar av världen. Det är inte osannoliktatt svenska företag kan dra nytta härav och att svensk export således kanförbättra sina möjligheter på viktiga marknader i . Jagvill understryka all förslaget således inte innebär alt handeln med Sydafrikaavbryts. I och för sig är det enligt min mening riktigt all lillgripa bredaekonomiska sanktioner i syfte att få slut på rasåtskillnadspolitiken. Vi ärsåledes beredda att ansluta oss till sanktioner riktade mol handeln efterbeslut av säkerhetsrådet. Endast sådana beslut kan emellertid upphäva deåtaganden på handelns område som har gjort som medlem av bl. a. GATToch . 2.2.4Effekter i tredje land och FN Ellväsentligt syfte med den föreslagna lagen är enligl sydafrikautredningen attöka det politiska trycket på den sydafrikanska regimen och därigenom bidra genomgripande samhällsförändring i . Ienskilda stater liksom i uppmärksammas frågan om ekonomiskaåtgärder gentemot nu mer . Flera viktiga ländei, däriblandpermanenta medlemmari säkerhetsrådet, har emellertid en tveksam eller negativhållning till sådana internationella aktioner. I delta läge kan enliglsydafrikaulredningen ett ensidigt svenskt agerande få psykologisk och politiskbetydelse. Genom våra åtgärder kan vi medverka till att andra stater ochsäkerhetsrådet lar ställning till vidgade aktioner mot . Fleraremissinstanser har understrukit den psykologiska effekl som den svenska lagenkan få för andra länders agerande. Jaginstämmer i utredningens slutsatser när del gäller effekterna i tredje land ochFN. I FN finns ett mycket starkt politiskt stöd för åtgärder av det slag Prop.1978/79:196 25 jag nu föreslår. FN:s prestige kan således inte skadas avdessu unilulerula åtgärder, som några remissinstanser påstått. Ålgärdernavidtas i FN:s anda. Vi hoppas kunna inspirera andra sluter till efterföljd.Utvecklingen i Sydafriku och , liksom omvärldens reaktioner därtill, hurnu nått en sådan punkt att delta syfte inle framstår som orealistiskt. I sisiuhand hoppas vi på all en efterföljd från andra sluter även skall innebära ökattryck på ull vidlu ytterligare åtgärder mot . Övrigunordiska länder delar i slori vår syn på politiken gentemot . De nordiskaländerna kan i slor utsträckning agera gemensamt, bl. a. i fråga om initiativ iFN för alt stoppa nyinvesteringar. Detta ökar självfallet möjligheterna all fåvidare stöd för vår politik. Även om regeringarna i de västmakter, som har ellomfattande ekonomiskt samarbete med eventuellt kommer alt inta enavvaktande hållning till de svenska åtgärderna, kan dessa ändå få sin betydelsegenom att stora intressegrupper i dessa länder kommer all uppfatta det svenskainitiativet som ett stöd för sina krav på åtgärder mol . Del är slutligen min förhoppning att man i tredje världenskall uppfatta det svenska initiativet som ett uttryck för att ihandling vill visa sin solidaritet med dem som kämpar mot apartheidsysiemel iSydafrika. Vissa remissinslanser har kriliseral utredningsförslagelfrån folkrältsliga utgångspunkter. Man har hävdat alt de svenska åtgärdernaskulle innebära ett avsteg från hittillsvarande politik rörandeinternationella sanktioner. Dessa åtgärder skulle vidare, anförs det, utgöraett otillbörligt suveränitetsintrång, strida mot våra internationella åtagandensamt också på andra sätt vara oförenliga med folkrätten. skulle genomde föreslagna åtgärderna inte tillämpa folkrättens regler pä det sätt somförväntas av oss (bona flde). Efter samråd med chefen för vill jagrörande de överväganden av folkrättslig natur, som föranleds av den föreslagnalagstiftningen säga följande. Folkrätten reglerar staternas inbördes relationer ochderas uppträdande gentemot varandra. Folkrättens regler har uppkommit genomlångvarig praxis i umgänget mellan staterna. Dessa allmänna folkrältsregler komatt genomgå väsentliga förändringar med tillkomst. Stadgan, lillvilken nästan alla stater är anslutna, är en central del avregelsystemet avseende staternas folkrältsliga rättigheter och skyldigheter. En av grundtankar är att staterna skallförsöka undvika konfiikler och internationella motsällningar genom au främjaoch befordra aktningen för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter föralla, utan åtskillnad med avseende på ras, kön. språk eller religion (art. 1).Staterna har vid undertecknandet av stadgan åtagit sig att lojall lämna FN biståndi varje Prop.1978/79:196 26 åtgärd som organisutioncn företar i överensstämmelse medstudgun. Successivt har denna också kommit att komplcllerus av andra vikligadokument, t. ex. FN:s allmänna deklaration om de mänskliga fri- ochrättigheterna . samt uv rällsligl bindunde konventioner i ämnet. Del kundärför slås fast ull principen om respekt för människan som individ ulanåtskillnad med avseende på ras, kön, religion etc. alltmer kommit all bli enviktig faktor i folk rät ten. Frågan om påföljder för brott mot den folkrältsligagrundordningen har diskuterats i den folkrättsliga doktrinen.Enligt nu gällunde folkrätt, som den kommer lill ullryck i ,är delFN:s säkerhetsråd som skall besluta om för medlemmarna bindande sanktioner närhot eller brott mot freden konstaterats. Generalförsamlingen får emellertidenligt artikel 10 dryfta varje fråga som faller inom ramen för stadgan ellerhänför sig till befogenheter och uppgifter som tillkommer någol FN-organ. Denfår lägga fram förslag i sådana frågor för medlemmarna eller försäkerhetsrådet. Generalförsamlingen får också tu upp frågor som rör bevarandeav internationell fred och säkerhet. Enligl artikel 14 har församlingen rällalt föreslå åtgärder för att på fredlig väg lösa sådana frågor som skadar devänskapliga förbindelserna mellan staterna. Generalförsamlingen har kommit all spela en betydelsefullroll. Där kan alla medlemmar göra sin röst hörd. Många exempel kan ges på hurresolutioner och deklarationer antagna av generalförsamlingen kommit alt utgöragrunden för utarbetandet av rättsligt bindande konventioneroch avtal mellanstaterna. På så sätt bidrar församlingen lill de folkrältsliga normernasutveckling och uppbyggnad. En resolution som innebär att en viss norm ellerregel antas, kan antingen tas som bekräftelse på att ifrågavarande normsexistens erkänns av statssamfundets medlemmar, eller all det samladestatssamfundet önskar se en viss norm eller regel tillämpad i praktiken. Dettagäller naturligtvis särskilt när resolutioner antagits enhälligt eller medmycket stark uppslutning. Resolutionsinstilutet bygger på förutsättningen attstaterna med tiden också verkligen vill agera i enlighet med resolutionensanda. Härav följeratt en stat som väljeratt på grundval av i olika resolutionerframkomna önskemål handla unilateralt, kan komma att inleda en rällsutveckling,eftersom andra stater mycket väl kan önska följa den siat som har lagii detavgörande stegel. Här kan erinras om vad jag anfört i avsnitten 2.1.1 och 2.1.2om de resolutioner som med överväldigande majoritet antagits av generalförsamlingeni vad gäller åtgärder mot regimen i . Jag har därvid framhållit delunika i alt världsorganisationen under mer än tre decennier funnit anledningfördöma en medlemsstats politik. Även om huvudlinjen också i fortsättningen måste vara alldel är säkerhetsrådet som har kompetens att falla bindande beslut omsanktioner, finns enligt min uppfattning utrymme för den individuella statenatt vidtaga den typ av begränsade åtgärder som utredningen har föreslagit,särskilt som 1978/79:196 27 dessa hur ett så murkunt stöd i de uv gcnerallorsumlingenanlugnu resolutionerna. Av särskild betydelse är därvid samstämmigheten igeneralförsamlingens resolutioner under lång lid i frågu om åtgärder mot detsydafrikanska apartheidsysiemel. Till delta kommer all enighet nåtts isäkerhelsrådei om sanktioner mol i fråga om vapenexport dit. Del kun även erinrus om den konsiitulionella debull somefter erfurenhe-lernu från Koreakrigels utbrott föris inom FN om förhållundelmellan säkerhetsrådets och generulförsumlingens kompelens ull agera. Särskiltfrån väslmakishåll hur anmärkts ull slulernu på egel inilialiv kan vidtagaåtgärder som alt avbryta diplomatiska, ekonomiska och finansiella relationermed en annun stal. Ingenling i siadgan hindrar dem från all vidtaga sådanaålgärder kollektivisom svar på en resolulion avgenerulförsumlingenellereliregionall organ. Del kan påpekas ull Öslen framhöll generulförsumlingensmöjligheter all i händelse av blockering i säkerhetsrådet med två tredjedelsmujorilet rekommendera sanktioner. I den folkrältsliga doktrinen har frågan om intervention ien annan stats inre ungelägenheter länge diskuterats. Intervention ansågstidigure enligt folkrutten vara rällsenligt. är emellertid principen omicke-inblandning den förhärskande. artikel 2:4 föreskriver att"alla medlemmari sina internationella förbindelser skall avhålla sig frånhot om eller bruk av våld, vare sig riklat mol någon annan stats territoriellaintegritet eller politiska oberoende, eller på annat sätt oförenligt medFörenta Nationernas ändamål". Artikel 2:7 stadgar vidare, att FN inte harrält att ingripa i frågor som väsentligen faller inom vederbörande siats egenbehörighet. Undanlaget är sanktioner enligt stadgans kapitel VII. Principen omicke-inblandning kan emellertid inte anses lägga hinder i vägen för diskussionav frågan om mänskliga fri- och rättigheter. Det får unses klart ull FN har rällatt ta upp frågan om mänskliga fri-och rältigheler i varje land utan hinderuvartikel 2:7. De mänskliga fri- och rättigheterna tillhör ett sä väsentligtområde inom folkräilen all numera vane stal även bilateralt får anses ha rättall ta upp dessa frågor ulan att kunna beskyllas för inblandning i annan stalsinre angelägenheter. Del kan nämnas alt framhöll att FNinle endasi hade rält att diskutera sydafrikafrågan, utan även skyldighetdärtill. Artikel 56 i stadgan kan här särskilt omnämnas. Enligt denna har allamedlemsstater förbundit sig all såväl samfällt som var för sig vidta åtgärder isamarbete med FN för att uppnå de i artikel 55 omnämnda syftemålen, variblandsärskilt märks främjande av aktning för och respekterande av mänskligarältigheler och grundläggande friheter för alla utan åtskillnad med avseende påras, kön, språk eller religion. Generalförsamlingen häri fiera resolutionergjort klart all artikel 56 ålägger medlemsstaterna skyldighet all följa vissabestämda riktlinjer i frågan om mänskliga fri- och rättigheter, liksom denuppmanat vissa medlemmar, särskilt , all ändra en politik som brytermol dessu riktlinjer. Från folkrältsliga och politiska synpunkter är dettillfreds- Prop.1978/79:196 28 siullunde uti del numera inle kan ifråga.säiius ull bådeFN och dess medlemsstater individuellt har rätt och kompelens att ta ställningi dessa frågor. Principen om icke-inblandning har vidare behandlats i denuv generulför-sumlingen antagna deklarationen om internationella rättsprinciperrörande vänskapligu relaiioner och samarbete mellan stater i enlighet med FN:sstadgu. Syftel med deklarationen ur bl. a. all stärka staternas s. k. bonafide-relationer. Enligt deklarationen är varje stat skyldig att genom enskilda ålgärdereller gemensamma aktioner främja den allmänna respekten för och iuktiagunde avmänskligu fri- och rättigheter i enlighet med FN-stadgun. En stat som uppenbart inte uppfyller folkrättens principerftr)/;(7//f/c, såsom de bl. a. tagit sig uttryck i FN-stadgun, kan inlerällsenligt få hänvisa lill andra dokument, av mer underordnad an för all"tvinga" andra nationer lill fortsatt normall umgänge. Detta skullekunna leda till att FN och dess medlemsstaters försök all råda bot på eninternationellt otillfredsställande och hotande situation är dömda att för allframtid neutraliseras. Varsamhet bör emellertid iakttagas i dessa hänseenden ochregeln all avtal skall hållus (pacta siini servanda) bör vara vägledande förtillämpningen av ingångna rättsligt bindande avtal staterna emellan. Enunilateral svensk akiion mol handels- och varuutbytet med bedömer jagdärför inle möjlig. Delta är en åtgärd av sådan vikt och rättslig natur all denmåste regleras genom den i FN-st;idgan förutsedda för medlemsstaternas bindandeordningen. GATT-avialel innehåller också regler som tillåter att avtalelsbestämmelser sätts ur kraft i sådant fall. Ett avbrytande av handelsförbindelsernaskulle därför strida mol internationella åtaganden. Däremot strider de avulredningen föreslagna mer begränsade ålgärderna enligt min mening inte molGATT-avtaleis bestämmelser. Jag vill emellertid i sammanhanget understryka, attdet är min förhoppning alt del på sätt som föreskriver skall blimöjligl alt få till stånd sådana bindande sanktioner all ävenisoleras handelsmässigl. kommer, liksom hiilills, all verka för detla. Vissa remissinsianser-säsom juridiska fakulietsnämnden vidStockholms universitet saml SI/SAF i sill gemensamma yttrande - pekar på attden av utredningen föreslagna åtgärden att föreskriva regler för svenskamoderförelags agerande skulle kunna inrymmas under begreppet otillåtenjurisdiktion. I frågan hänvisas särskilt lill det s. k. Lotusfallel avdömt avfasta mellanfolkliga domstolen , i vilket domstolen uttalar satsen allingen stal får utöva "itspower in any form in the terrilory ofanotherstate". Denna sals tycks vara huvudlinjen i argumenteringen.Slutsatsen är, att de svenska moderföretagens agerande i syfte att förmå sina sydafrikanskadotterföretag alt följa de direktiv svenska moderföretag till följd av internasvenska lagbestämmelser tvingas utfärda, skulle innebära utövande av svenskjurisdiktion i "i någon form". Den svenska åtgärden skulledärmed vara folkrättsligt otillåten. 1978/79:196 29 Jag hur noggrunni tagit del av de synpunkterremissinstanserna ullulal i dessu stycken och av de gjorda folkrältsligautredningarna. Jug har särskilt uppmärksammat påståendet om ull genomsin lagstiftning skulle överskrida de folkrältsliga gränserna för en stalsmakt- och myndighetsutövning. Den av SF/SAF anlitade folkrättsjurislen0'menar all del folkrältsligu problemet inte avser frågan om Sverigesjurisdiktion över svenska rättssubjekt, uinn gäller förhållandet mellan Sverigeoch såsom två suveräna sluter, båda underkastade folkrätten. Densvenska åtgärden skulle vara att betrakta som ett folkrättsligtsuveränitelsinirång gentemot . Av folkrätten följer att varje stat har oinskränkt rätttill utövande av jurisdiktion - territoriell jurisdiklionsrält - inom sittområde vad gäller både dess egna medborgare och utlänningar som vistas iterritoriet och där begår straffbelagda gärningar. En siat har vidare s. k.personlig jurisdiklionsrält över sina egna medborgare, vare sig dessa befinnersig inom statens territorium eller utomlands. Även om dessa vistas utomlandsmåste de ta hemlandets regelsystem i beaktande, Irols all detta kansakna möjlighet all utöva sin jurisdiklionsrält. En stat kan inle utövajurisdiktion inom ell annat lands territorium. Ett sådant handlingssätt vorefolkrättsligt otillåtet och kunde påkalla motåtgärder från berörd stals sida. Jag vill med anledning härav slå fast alt jag inle kanfinna att den föreslagna begränsade åtgärden skulle innebära sådant utövande avsvensk suveränitet eller jurisdiktion gentemot som kan uppfattas somotillbörligt. Vad som från svensk sida krävs är all en svensk koncernledningvid utövandet av sina möjligheter au ge direktiv till ett svenskägl ellersvenskdomineral dotterföretag skall följa de svenska lagreglerna. Videventuella lagkollisioner måste emellertid grundprincipen, enligl folkräilen,vara att inte tvinga sina egna rättssubjekt, när dessa lyder under främmandestats territorialhöghet, lill handlingar som är oförenliga med utländskalagsystem. Jag har tidigare (avsnitt 2.1.1) i fråga om straffrättsligalagkollisioner berört föreskriften i 2 kap. 7 § enligl vilken debegränsningar som följer av allmänt erkända folkrältsliga grundsatser alltidskall iakttas i fråga om svensk lags tillämplighet och svensk domstolsbehörighet. Jag förutsätter att de svenska företagen lojalt följer desvenska lagbestämmelserna även i förhållande till dotterföretag i tredje land.Syftet med investeringsförbudet är all effekterna skall drabba ochinte utsträckas till tredje land. Lagstiftning i tredje land torde visseriigen kunnaförhindra all de svenska bestämmelserna ger effekl via dotterföretag i deltaland. Införandel av särskild lagstiftning skulle dock enligt min mening vara enså långtgående politisk markering av stöd lill och dessapartheidsystem att frågan kan ställas om någol tredje land skulle välja ensådan uppseendeväckande och demonstrativ handlingslinje. Jag förutsätter attäven berört tredje land har samma grundinställning i aparlheidfrågan somSverige. 1978/79:196 .10 Jug konstaterar vidare i frugun om s. k. otillbörligtsuveriiniietstrång ull de uv remissinslunsernu åberopade folkrutlsliguulrcdningurnu behundlur frågan från mycket snäva utgångspunkter. Mun hävdar ullSverige gentemot gör cu oiillbörligi suveräniiclsinirång, ungefär påsamma salt som stormakter och muliinuiionellu bolag kun söku styru en statshundlunde. Enligl min mening måste mun bedöma frågan i ell betydligtvidare folkrättsligt perspektiv. Jug har därför i del föregående berört någraav huvudprincipernu i det folkrättsligu systemet. Som jug tidigare hur visat urde svenska åigurdernu i linje med del inlernulionellu samfundets försök allrådn bot på en situution .som i vusenilig grud strider mol folkräliens regler.De ukluella svenska åigurdernu hur därför, lill skillnud från såduni handlandeuv stormakter och mullinaiionella förelag som jug berört, folkrättsligtstöd. Jag har redogjort för de omständigheter som varitavgörande för min bedömning av den uniku situationen i fråga om . Desvenska ålgärdernu går enligl min beslämda uppfattning inle utöver gränsernuför en enskild sluts unilaterala handlingsmöjligheter enligl ochfolkrätten i övrigl. 2.4 Förslag till lag om förbud mot investeringar iSydafrika och