prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — expertgrapp för energitillförsel harberäknat att bark, grenar och små träd med ett värmevärde motsvarandesammanlagt 1,9 milj. ton olja skulle vara tillgängliga förenergiändamål utanför skogsindustrisektorn och möjliga att utnyttja med hänsyntill tekniska och biologiska faktorer. Härtill kommer att vi f. n. har ettlövvedsöverskott som inte utnyttjas av skogsindustrin motsvarande ca I milj.ton olja . Skogsavfallet och den inte utnyttjade lövvedenrepresenterar följaktligen en sammanlagd energimängd av ca 3 milj. ton olja perår. Skogsavfalloch annan vedråvara som inte kan utnyttjas av skogsindustrin utgör såledesf.n. och, såvitt kan bedömas, även framöver en betydande tillgång på inhemskoch förnybar energiråvara. Råvaran kan användas som bränsle utanförskogsindustrin i olika förädlade former, men är på kort sikt aktuell främst iform av flis som förbränns med känd teknik. Flisförbränning ger i likhetmed förbränning av t. ex. olja eller kol upphov till utsläpp av vissaluftföroreningar, bl.a. tungmetaller, kväveoxider och polyaromatiskasubstanser. De sistnämnda har vid genomförda undersökningar hävdatsvara högre än vid oljeförbränning. I övrigt torde miljöeffekterna vidutnyttjande av skogsavfall dock vara godartade i jämförelse med fossilabränslen. Fliseldningsker i vissa fall med godtagbar lönsamhet. Allmänt gäller dock attkostnaderna för ihopsamling, transport, beredning osv. i hög grad varierar medlokala förhållanden. I regel torde totalkostnaderna för energiproduktion urskogsavfall vara höga i jämförelse med tillgängliga alternativ. Utnyttjande avskogsavfall som bränsle i större skala utanför skogsindustrin har dessutomhittills hämmats av olika organisatoriska och institutionella förhållanden. Energikommissionenföreslår mot den bakgrunden att insatser av främst organisatorisk art med syfteatt främja införande av skogsavfall som bränsle initieras av staten ochgenomförs i samarbete med skogsindustrin, skogsägare, jordbrukare, kommuner ochindustriföretag. Remissinstansernainstämmer i kommissionens förslag med hänvisning till bl.a. tillgången påskogsavfall och lövved samt till att det i stor utsträckning redan i dagexisterar ett tillämpbart tekniskt kunnande som gör det möjligl att i ökadomfattning använda ved som bränsle. Flera remissinstanser, däribland nämndenför skogsteknisk forskning och statens råd för skogs- och jordbruksforskning,påtalar dock avfallsvirkets nuvarande priskänslighet för bl. a. långatransportavstånd. Jaganser i likhet med remissinstanserna att skogsavfall och sådanalövvedskvaliteter som inte behövs för skogsindustrin är en inhemsk och förnybarenergikälla av sådan storlek att vi på allvar bör räkna med den i 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 166 vårplanering av den framtida energiförsörjningen. Den bör dessutom kunnaintroduceras i större skala med i huvudsak nutillgänglig teknik. Frånsamhällets sida lämnas redan nu stöd i olika former till introduktion avskogsavfall m. m. som energiråvara. Som exempel kan nämnas att stöd till bl. a.förstudier rörande ekonomi och organisation för användning av skogsavfall sombränsle samt till tekniskt utvecklingsarbete rörande ihopsamling, transport,beredning och förbränning av skogsavfall lämnas inomenergiforskningsprogrammet. Vidare utgår statsbidrag till anläggning föranvändning av annat bränsle än olja inom anslaget Energibesparande åtgärderinom näringslivet m. m. Delegationenför solvärme och bränslen som kan ersätta olja har, som jag har nämnt,till uppgift att föreslå åtgärder för att undanröja nuvarande hinder för attöka utnyttjandet av bränslen som kan utgöra alternativ till olja i landetsenergiförsörjning. Jag räknar därför med att delegationen kommer att lämnaförslag rörande eventuella åtgärder utöver de nu nämnda för att en ökadanvändning av skogsavfall och lövved skall komma till stånd. Jag betraktar detdärvid som angeläget att bl. a. vattenfallsverket och kommunema engageras påett tidigt stadium t. ex. i uppförande av ett antal kraft- ellerfjärrvärmeproducerande anläggningar baserade på skogsavfall m. m. (jfr avsnitt9.2.2). Vidare är skogsägarnas, skogsinduslrins och utrastningstillverkarnasmedverkan självfallet nödvändig. Odladbiomassa, främst i form av snabbväxande trädslag, s.k. energiskog har undersenare år rönt ett betydande intresse som en potentiell energiråvara.Energiskog odlas f.n. inte i kommersiell skala i något land. Betydandeforsknings- och utvecklingsinsatser inom området görs dock i flera länder,däribland . De svenska insatserna omfattar både odling, främst av olikasälg- och poppelarter, och metoder för skörd, hantering, förbränning ochvidareförädling av råvaran. deltar i ett samarbete påenergiskogsområdel inom det internationella energiorganet, lEA, bl.a. såsoms.k. operating agenl för en samordnad planering av forskningsprojekt mellan ettantal deltagarländer. Vissa forsknings- och utvecklingsinsatser görs inomlandet också i fråga om annan biomassa bl. a. halm och vass. Energikommissionensexpertgrapp för energitillförsel har gjort vissa bedömningar av årligt energibidragfrån energiskog i ett minimialternativ resp. ett maximialternativ. För år 1990beräknas energibidraget till O resp. . beräknas bidraget till5 resp. . Kommissionenföreslår mot den bakgrunden att utredningar om lämplig teknisk ochorganisatorisk uppbyggnad av system för energiskogsproduktion och -användningpåbörjas och att ett utvecklingsprogram utvärderas inom . Remissinstansernabiträder i stort kommissionens förslag. Flera av instanserna, t. ex.skogsstyrelsen, , sta- Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 167 tensråd för skogs- och jordbruksforskning och domänverket, är dock tveksamma tillmöjligheterna att inom överblickbar framtid få fram några energibidrag avbetydelse från energiskog. Vidare framhåller bl. a. denstora osäkerhet i samband med energiskogen vad avser inverkan på miljön avstora s.k. monokulturer samt behovet av odlingsareal. Häri inkluderas ävenvilken typ av mark som kan komma i fråga för energiskogsodling. Föregen del anser jag att odlad energiskog och eventuellt även annan odladbiomassa på kan komma att erbjuda betydande möjligheter attersätta olja. Osäkerheten om hur stort energibidraget kan bli och när det kanförverkligas är dock f. n. i flera viktiga avseenden betydande. Denlångsiktiga produktiviteten hos de snabbväxande trädslag som prövas är,vilket remissinstansema har påtalat, således ännu inte säkert konstaterad, ävenom vissa genomförda försök har visat lovande resultat. Markbehoven förenergiskogsodJing torde vidare bli avsevärda. Som exempel kan nämnas expertgrapp för energitillförsel i sitt minimialternativresp. maximialternativ räknar med en erforderlig markareal på 0,3 resp. 1,25milj. Som jämförelse kan nämnas att det i varje årnyplanteras ca 0,3 milj. hektar skogsmark. Konkurrens med markanspråk för andraändamål kan därför förutses. Dessa frågor studeras f. n. inom ramen för denfysiska riksplaneringen. Luftföroreningsutsläppen vid förbränning lorde vara istort sett desamma som gäller för skogsavfall. Råvarankan primärt, i likhet med skogsavfallet, utnyttjas som bränsle i form av fliseller i senare skeden eventuellt som förädlat fast bränsle. Vidare är liksomför skogsavfallet ett flertal vägar för förädling av råvaran till flytandebränslen tänkbara. Det kan inte anges vilken utvecklingslinje härvidlagsom är den lämpligaste. Gemensamt för de tekniska lösningar som kanöverblickas är dock att energiutbytet är förhållandevis lågt och attkostnaderna för de erhållna bränslena torde bli höga jämfört med nutillgängliga altemativ. Omfattandeforsknings- och utvecklingsarbete rörande energiskog, inkl. miljöeffekterna avenergiskogsodling, pågår inom ramen för energiforskningsprogrammet. Störreförsök med bl.a. integrerade energiskogs-odlingssystem och olika slag avförbränningsteknik förbereds . Större försök rörande omvandling till flytandebränslen kan också bli aktuella (jfr avsnitt 8.6). Med hänsyn tillenergiskogens långsiktiga potential som energiråvara är det av stor vikt attdetta program fortsätter. Vi bör härigenom erhållaett fullständigare underlag rörande bl. a. de osäkra faktorer som jag harpekat på och då vara i stånd att överblicka vilka åtgärder som kan behövas föratl införa odlad biomassa i det svenska energiförsörjningssystemet. Enbedömning av energibidraget från skogsavfall, lövved m.m. och odlad biomassa år1990 måste av flera skäl bli osäker. Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 168 faktorerrörande energiskog som jag nu har redovisat vill jag framhålla attskogsindustrins efterfrågan på skogsråvara har ökat och attproduktionskapaciteten f n. överstiger råvarutillgången. Detta kan leda tillatt det avverkade virket utnyttjas mer intensivt än f.n., vilketminskar mängden för energiändamål tillgängligt skogsavfall, och till att vissanu icke använda kvaliteter lövvirke tas i anspråk som processråvara. Vidarekan viss konkurrens uppstå om de markområden som är av intresse för eneventuell framtida energiskogsodling. En övergripande avvägning mellan olikasamhällsintressen kan här komma att bli nödvändig. Med hänsyn till vad jag nuhar anfört bedömer jag att bidraget till vår energiförsörjning kommeratt uppgå till sammanlagt mellan 12 och . 8.5.2HushållsavfaU m. m. Undersenare år har intresset för återvinning av olika slags avfall bl. a. hushållsavfallökat. Från såväl statligt som kommunalt och industriellt håll råder enighet omatt en ökad återvinning av material ur avfall kommer att bli nödvändig iframtiden. Pådrivande faktorer är bl. a. miljövårdsaspekter och hänsyn tillbegränsade naiurtesurser. Utgångspunktenbör vara att avfall skall ses som en resurs och att återvinning bör ske.Givetvis bör avfallet omhändertas och behandlas på ett miljömässigt acceptabeltsätt. Inomlandet finns ett flertal sopförbränningsanläggningar, i vilka avfalletsenergiinnehåll nyttiggörs. De största finns i och Lövsta i Stockholmsamt i i . Anläggningarför förbränning med återvinning är kapilalkrävande och ger höga driftkostnader.Det ställs dessutom stora krav på förbrännings-anordningamas utformning,eftersom avfallets sammansättning och värmevärde kan vara mycket skiftande. Energiur avfall kan dessutom utvinnas vid bl. a. pyrolys. Detta innebär enupphettning till ca av avfallet utan tillträde eller i begränsad närvaroav syre. Avfallet sönderdelas därmed och ger som slutprodukt en gasblandningbestående av kolmonoxid och vätgas samt lätta oljor, tjära och en faståterstod. Avenergiinnehållet i hushållsavfallet kan av olika skäl endast en del utnyttjas.Av det totala energiinnehållet har i nuvarande avfallsmängder bedömtssom potentieUt utnyttjningsbar energimängd motsvarande ca 0,25 milj. ton olja. Enligtförordningen (1975:495) om statligt stöd ttll avfallsbehandling m.m. lämnasbidrag till bl. a. anläggning för återvinning eller annat nyttiggörande avhushållsavfall. Fråga om statligt stöd prövas av statens naturvårdsverk.Bidrag till förbränningsanläggningar för avfall har inte lämnats sedan år 1975.Motivet till detta är framför allt ekonomiska skäl. Metoder att förbrännaavfallet belastas av mycket höga kostnader och den kost- Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 169 nadsbesparingsom har erhållits vid utnyttjandet av värmen har inte varit av denstorleksordningen att kostnaderna kommit ned i nivå med vad som gäller förandra vanligen tillämpade behandlingsmetoder. Dessutom har frånmiljövårdssynpunkt fördelaktigare metoder utvecklats. Isin anslagsframställning för /80 har förslagitatt bidrag till förbränningsanläggningar för avfall inte borde lämnas avnaturvårdsverket utan endast av statens industriverk. I årets budgetproposition(prop. 1978/79:100 bil. 13 s. 129) har chefen för jordbruksdepartementetförklarat att han delar uppfattning att bidrag frånifrågavarande anslag i princip inte bör utgå till förbränningsanläggningar förhushållsavfall. Enligtförordningen (1975:422) om statsbidrag till energibesparande åtgärder inomnäringslivet m.m. kan företag få bidrag för åtgärder som syftar till bl. a.användning av annat bränsle än olja. Till foretag i förordningens meningräknas även statliga affärsdrivande verk och liknande kommunala verk. Fråga omstatligt stöd enligt denna förordning prövas av industriverket. Eftersom detprimära syftet med förbränningsanläggningarna för bl. a. hushållsavfall oftastär att bli av med avfallet och inte att framställa energi, kan dock bidrag iallmänhet inte utgå för sådana anläggningar enligt den nämnda förordningen. Skogsindustrinutnyttjar i betydande utsträckning bark som bränsle. Olikabedömningar har gjorts över möjlighetema att utnyttja barken som råvara. Dettahar emellertid inte lett till några mer påtagliga satsningar. Huvudsakligen harbarken betraktats som ett avfall, som antingen förbränns eller deponeras. Sombränsle betraktat föreligger stora skillnader mellan bark och hushållsavfalloch den tekniska utformningen av förbränningsanläggningar för bark kan iväsentliga avseenden avvika från vad som krävs vid förbränning avhushållsavfall. Om t. ex. avfallsmängden är liten i forhållande till barkmängden,dvs. inblandningen är ringa, blir de tekniska skiljaktighetema mindreframträdande och det föreligger goda möjligheter till sambehandling. Intressetför samförbränning av bark och hushållsavfall är f. n. stort och flera projektär under utredning. I vissa fall har bidrag utgått för anläggningar som eldasmed sopor i kombination med t.ex. bark, flis och sågspån. Jag anser att det ärangeläget att sådana anläggningar även i fortsättningen omfattas av reglerna inämnda förordning rörande energibesparande åtgärder. Det ytterligareenergitillskottet utöver nuvarande produktion i denna typ av anläggningarberäknar jag kunna uppgå till ca . Eftersamråd med chefen för jordbraksdepartementet anserjag det därför lämpligt attstatens industriverk inhämtar yttrande från innanbeslut om bidrag till anläggningar som kan förbränna sopor tillsammans medannat avfall fattas. 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 170 Pappersavfallär en betydande basråvara vid många pappersbruk. 1 insamlas ochutnyttjas ca pappersavfall. Detta motsvarar ungefär entredjedel av den totala konsumtionen inom landet av papper och papp. Av dentotalt insamlade mängden pappersavfall utgörs ca av tidningar ochtidskrifter, varav ca kommer från hushållen. De största mängdernapappersavfall härrör från industri-, handels- och kontorsverksamhet. Fleraskäl talar för en ökad återanvändning av pappersavfall. a. gör tillgångenpå skogsråvara att pappersavfall blir allt värdefullare som råvara förpappersbruken. Dessutom medför den nuvarande användningen av returpapper enbeaktansvärd energibesparing i papperstillverkningen. Vidare medför en ökadinsamling av pappersavfall en reducering av renhållningskostnaden för enskildaoch företag samt lägre kostnader för investeringar i deponerings- ochförbränningsanläggningar för kommunen. I likhet med vad dåvarandechefen för jordbraksdepartementet redovisade i prop. 1975: 32 om återvinningoch omhändertagande av avfall anser jag att pappersavfall bör ses som entillgång och resurs som i största möjliga utsträckning skall användas på nytt.Återanvändning måste vara en ledande princip särskilt vid omhändertagande ochbehandling av detta avfall. Enligt min mening är det således angelägnast att iförsta hand tillgodose råvarabehovet. Halmen,vars energiinnehåll totalt sett är stort, är geografiskt mycket spridd ochendast i enstaka fall torde den f. n. kunna betraktas som potentiellenergikälla i förbränningssammanhang. Säsongvariationen och den lågavolymvikten torde dessutom ge betydande lagringsproblem. Skiftande växtföljdkan också innebära stömingar i leveransen av bränslet till en eventuellhalmförbränningsanläggning. Jag anser därför inte att det f. n. finns skäl atträkna med större energibidrag från halm. Utvecklandet av bl.a. nya skördesystemoch metoder för insamling och förbränning av halmen kan dock komma att göra detmöjligt att utnyttja den som ett lokalt betydande bränsle. Vidarekan halm och annat växtmaterial komma att utnyttjas som råvara förframställning av motoralkohol. Utredningsprojekt med sådan inriktning pågårsåväl internationellt som i . Jagkommer i detta sammanhang att ta upp skifferns organiska innehåll. Skiffer sområvara för produktion av uran behandlar jag (avsnitt 8.7.1). Desvenska alunskiffrarna innehåller olika metaller och , som är sammanbundnaav den organiska substansen kerogen. Dessutom innehåller alunskiffrarna ävenvarierande mängder uran. Skiffrarnas uppskattade innehåll av kerogen är avbetydande storlek, motsvarande ca olja. Alunskiffer förekommeri störte mängd i främst södra och mel- Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 171 lerstaSverige men även i landets norra delar, där dock skiffrarna är mindreundersökta än i övriga delar av landet. Utvinningav petroleumprodukter ur skiffer har tidigare skett i bl.a. . Som mest utvanns -1959/60 - gasol,35000 m bensin och 83000 m eldningsolja. Ettflertal platser har av angivits som tänkbara förskifferatvinning såsom i , i , iSkåne, Vittangifaltet och Masugnsbyn öster om , vissa platser iÖstergötland och på samt Brunfloområdet i . Underåren 1958-1965 uppfördes i en anläggning för framställning av uran uralunskiffer. Arbetet är inriktat mot utvinning av inte bara uran utanäven av andra värdefulla beståndsdelar i alunskiffern. Skiffrarmed ett innehåll av organisk substans som överstiger har ansettsintressanta från energiutvinningssynpunkt. anser att delskulle vara möjligt att i slutet av seklet i nå en årligenergiutvinning ur skiffer motsvarande 0,52 milj. ton olja. Även om endast enmindre del av skifframa kan nyttiggöras, har således i skiffern enbetydande, potentiell energikälla. För min egen del är jag inte beredd att göranågon bedömning av skiffrarnas potential som fossil energiråvara ochmöjligheten att utnyttja den i landets energiförsörjning pågåendeforskning och utveckling har kommit längre. Isammanhanget bör framhållas att skifferbrytning påverkar landskapet avsevärt.Deponering av det avfall som återstår efter det att värdefulla komponenter harextraherats ur skiffern måste vidare ske så att framtida läckage av giftiga metalleroch andra miljöbelastande substanser till grundvattnet så långt som möjligtundviks. Detsvenska transportsystemet är - frånsett den spårbundna trafiken f. n. i alltväsentligt beroende av importerad olja eller importerade oljeprodukter. Såvälbensin- som dieseldrivna fordon utnyttjar de särskilt efterfrågade lättapetroleumfraktionerna. Det är därför angeläget att förutsättningar skapas föratt använda alternativa drivmedel inom transportsektorn. Syntetiskt framställdadrivmedel, i första hand troligen metanol eller syn-tettska kolväten, är avintresse i detta sammanhang. Även gasformiga drivmedel, främst gasol, frånpetroleum har diskuterats. De har bl.a. fördelaktiga miljömässiga egenskaper.Introduktion av motorgas bidrar till en breddning av drivmedelsbasen men ejtill att minska oljeberoendet. I en långsiktigt inriktad energipolitik ärsåledes gasintroduktion en åtgärd som verkar bara i ett relativt kortperspektiv. Åtgärder för att skapa föratsättningar för att använda alternativadrivmedel bör påbörjas och vidtas successivt. Vägledandebör därvid vara att inte onödigtvis genom ensidiga svenska åtgärder i form avmer omfattande särbestäm- 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 172 melser,konstruktionsnormer och liknande krav avgränsa från omkringliggandeländers transportsystem och energiförsörjning vad avser dels fordonsmarknader,dels drivmedelsanvändning, dels också försörjning med drivmedelsråvaror ikrissituationer. Energikommissionenframhåller att fortsatt forsknings- och utvecklingsarbete bör genomföras föratt finna lämplig teknik för förgasning av inhemska bränslen särskilt sområvara för inhemsk produktion av syntetiska drivmedel. Kommissionen anser ocksåatt en sådan produktlon ur kol och högsvavligarestoljor bör förberedas och att möjligheterna att importera icke oljebaseradedrivmedel och drivmedelskomponenter bör studeras. Remissinstansernaanser att det är av väsentlig betydelse att åtgärder av skilda slag nu vidtasför att möjliggöra en introduktion av syntetiska drivmedel. Enstakaremissinstanser, t. ex. statens pris- och kartellnämnd, är dock skeptiska tillmöjligheten att introducera och i landet producera metanol i denomfattning som kommissionen har räknat med i sina energialternativ. () bildades som ett av det statliga Berol KemiAB och AB gemensamt ägt utvecklingsbolag med uppgift att utreda möjlighetemaatt utnyttja metanol som drivmedel dels under normalförhållanden, dels isamband med försörjningskriser på drivmedelsområdet. Bolaget har under åren1975-1978 bedrivit utvecklings-och utredningsarbete vad avser användning avmetanol som drivmedel, främst genom inblandning i blyfri bensin men också förren metanoldrift i såväl bensinmotorer som dieselmotorer. Arbetena harhuvudsakligen finansierats från energiforskningsprogrammet och av AB . ISMäB:s verksamhetsberättelse förår 1978, som redovisar insatserna , anges att bolagetshittillsvarande utrednings- och utvecklingsarbete har visat att framtidahandlingsfrihet på drivmedelsområdet kan skapas genom åtgärder för att anpassadrivmedelsdistribution och fordonspark till användning av alkoholer ochalkoholhaltiga drivmedel. Bolaget anger att förslag bör utarbetas tillspecifikationer för nya fordon och bestämmelser för omställning av äldre fordonför drift med sådana bränslen. Vidare anger bolaget att arbetet med attutveckla och välja ut lämplig förgasningsteknik för inhemska råvaror bör geshög prioritet inom energiforskningsprogrammet. Bolaget framhåller också behovetav att stimulera tidig övergång till alternativa drivmedel inom avgränsadefordons-parker. I detta syfte föreslås upphävd eller reducerad beskattning avalkoholdrivmedel. SMAB, som till 80%ägs av , har till industridepartementetingivit förslag till verksamhetsplan . Planen omfattar delsbasverksamhet, dels betydande projektverksamhet. Sedan planen remissbehandlatshar regeringen godkänt en budget för basverksamheten under denaktuella Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 173 treårsperiodenom totalt 10 milj. kr. Härav avses 8,5 milj. kr. bestridas med medel frånenergiforskningsprograminet. Återstoden finansieras till lika delar av , som vardera äger av bolaget. SMAB:sverksamhet inriktas, i enlighet med vad som angavs i prop. 1977/78:110 omenergiforskning m. m. (s. 132, 148) på forskning och utveckling rörandelångsiktig drivmedelsförsörjning med utnyttjande av främst inhemska råvaror ochavses omfatta dels forskning och utveckling rörande produktion och distributionav syntetiska dnvmedel i form av alkoholer eller syntetisk bensin, delsinsatser för att klarlägga föratsättningarna för att anpassa bensin- ochdieselmotorer till altemativa drivmedel, dels också sådan forskning ochutveckling inkl. studier av miljöeffekterna som behövs som underlag för beslutom produktion och distribution av syntetiska drivmedel baserade på främstinhemska råvaror. Jag vill framhålla, och jag har i denna fråga samrått medchefen för , vikten av att detta arbete kommer ocksåplaneringen för försörjningsberedskapen vid fredskriser, avspärrning och krigtili dei. VadgäUer framställning av syntetiska drivmedel görs betydande insatser inomenergiforskningsprogrammet. För bl.a. försök med syntesgasproduktion baseradpå inhemska råvaror kan förutses att en större försöks-ochdemonstrationsanläggning kan behöva uppföras. Dendelegation för solvärme och bränslen som kan ersätta olja, somjag harfått regeringens bemyndigande att tillkalla, har till uppgift bl. a. att utöverdet genom energiforskningsprogrammet finansierade arbetet behandla frågor omstyrmedel, föreskrifter och introduktionsstrategi för införande av syntetiskadrivmedel.