prop · G203217 · 1978-12-31 00:00:00 — ombildande av nationalparker i och ; Regeringen föreslår att antaga detförslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I propositionen föreslås att fattarprincipbeslut om alt vissa centrala delar av och avsättstill nationalparker. 1 1978/79. 1978/79: 217 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , De , ,, , , Propositionom bildande av nationalparker i och I skrivelser har statensnaturvårdsverk hemställt att regeringen föreslår alt dels fattaprincipbeslut om bildande av nationalparker i och , delsanvisa medel för överföring av marken i statens ägo. Efterremiss har yttranden över skrivelsen om nationalpark i avgetts avlantbruksstyrelsen, , , domänverket,länsslyrelsen i , och kommuner.Lantbrukarnas riksförbund. och NorrlandsSkogsägares Cellulosaaktiebolag (Ncb). Lanlbruksslyrelsen har bifogat yttrandefrån lantbruksnämnden i . har bifogat yttrandefrån i . Svenska naturskyddsföreningenhar åberopat synpunkter från och de lokalakretsarna i och . Likaledesefter remiss har yttranden över skrivelsen om nationalpark i avgelts avlanlbruksslyrelsen, , ,domänverket, länsstyrelserna i och län. , ochAskersunds kommuner. Lanlbruksslyrelsenhar bifogat yttranden från lantbruksnämnderna i och län.Skogsstyrelsen har bifogat yttranden från skogsvårdsslyrelserna i Skaraborgsoch län. har bifogat yttrande från . Prop.1978/79: 217 3 Angående anförnaturvårdsverket bl. a. föQande. är elt milsvitt, höglänt,bygdeskiljande skogs- och bergsområde beläget mellan väg E 4 och havet nordostom Skulebergets naturreservat. Alt för framtiden bevara en representativ delav detla område har under lång lid varit etl stort inlresse för naturvården.Ett flertal inventeringar av området har genomförts. I en rapport frånskogshögskolan har etl kärnområde om ca 2 600 ha föreslagils blinationalpark. För större delen av detla centrala område har år1969 meddelat förordnande om skydd för landskapsbilden enligt 19 §naturvårdslagen. Ar 1974 kompletterades detta med ell förordnande ominterimistiskt naturreservat enligt 11 § naturvårdslagen. Detta har förlängtsoch gäller nu t. o. m. utgången av . Det redovisade förslaget lillavgränsning av en blivande nationalpark omfattar en landareal av 2 460 ha,varav 900 ha är produktiv skogsmark och återstoden huvudsakligenbergimpedimenl. på den produktiva marken uppgår lill (m sk) vilket motsvarar 144 m'' sk per ha produktiv skogsmark.Den största markägaren inom området är Ncb med ca 1 700 ha, molsvarande avarealen. I övrigt äger enskilda ca 410 ha eller , uppdelat på 12brukningsenheter. Ingen av dessa har av sin produktiva skogsmarkinom området. Återstoden, ca 350 ha, är i statens ägo genom förvärv avlantbruksnämnden och nalurvårdsverket. Områdets marknadsvärde uppskattas avlänsstyrelsen till ca 10 milj. kr. Inom den aktuella delen avSkuleskogen finns vissa urskogsrester med över träd. Skogen iövrigt består till av träd som är mellan 60 och . Dendomineras av gran och har uppkommit genom självföryngring efter 1800-taletsdimensionshuggningar och har nått etl nalurskogsstadium, vars motsvarighetsaknas i länet. Enligt skulle inom överblickbar framlid elt urskogsstadiumkunna uppnås inom huvuddelen av det utvalda området. redovisar ocksåvärden av geologisk, botanisk, zoologisk och kulturhistorisk art. Förfriluftslivet erbjuder området såväl sommar som vinter ovanligt godamöjligheter lill rika upplevelser. Enligt finns det ensällsynt koncentration av naturvårdsvärden inom detta ändock förhållandevisbegränsade område. Vad angår anförnalurvårdsverket bl. a. följande. var länge en slor vildmark igränslandet mellan och riken. Den omfattade 100 000 ha mellansjöarna och . bröts bygd i området och det uppstod enomfattande järnhantering baserad på den rikliga tillgången på skog. Kolning,svedjning och bete ledde emellertid till skövling av skogarna utom i de meslotillgängliga delarna. En övergång till ordnat skogsbruk skedde i mitten av1800- Prop.1978/79: 217 4 talet.Järnbruken ersattes då av skogsindustrierna vilka var inriktade på grova trädför timmerproduktion. En del av dessa skogar är ännu orörda av vår tidsslulavverkningar och har utvecklats till nalurskogar som tillsammans medurskogsrester nu bildar ett för till sin storlek uniktvildmarksområde om ca 1 500 ha. Detta kärnområde brukar kallas Görtiven. I dagägs marken i området av staten, ca 950 ha i län, och , ca 550ha i . I den fysiska riksplaneringen är området upptaget som riksintressedels för den vetenskapliga och kulturella naturvården, dels för friluftslivet.Görtiven ingår i det primära rekreationsområdet . Ellstörre område inom har under liden 19691974 varit föremål för enmycket omfattande utredningsverksamhet genom den s. k. ,sammansatt av bl. a. representanter för berörda länsstyrelser och kommuner. Ikommitténs slutrapport presenterades en idéskiss till utnytQandet avcentrala med bl. a. förslag till ålgärder för naturvård ochfriluftsliv. a. föreslogs att Görtiven skulle avsättas som naturreservateller nationalpark. I samband med anmälan från om byggande avskogsbilvägar förordnade länsslyrelsen i ominterimistiskt skydd enligt 11 § naturvårdslagen för bolagets del av området.Det i län belägna delområdet, som i sin helhet förvaltas av domänverket,har alltsedan arbete påbörjades varit undantaget från skogligaålgärder. Underår 1975 bildades en samrådsgrupp för planering av med representanterför , och kommuner för att fortsätta och fullföQaTivedskommitténs arbete. Denna grupp skall genom generalplanering klarläggamarkanvändningen i . Gruppen har framhållit alt Görtivenområdet allltydligare framstått som elt delområde av alldeles speciellt intresse. Del ärett unikt område med för såväl den vetenskapliga naturvården som för detrörliga friluftslivet enastående värden, som del är helt nödvändigl alt bevaraför framtiden. Eftersom markägarna ställt alll merskärpta krav på alt få avverka skog i Görtiven är det enligt gruppen nödvändigtalt säkerställa området för naturvårdsändamål. Naturvårdsverketframhåller att Görtiven ovillkorligen måste skyddas eftersom den saknar sinlike i landet. Med en riklig planering är det enligt verkets mening möjhgt attinom området förena de starka bevarandeinlressena med etl ökat utnyttjande förrörligt friluftsliv. Området uppfyller väl det i 4 § naturvårdslagen angivnasyftet att bevara ett större sammanhängande område av viss landskapstyp i dessnaturliga tillstånd eller i väsentligen oförändrat skick. Naturvårdsverketanser därför att det bör avsättas som nationalpark. ägda delen av området omfattar 320,5 ha pro- Prop.1978/79: 217 5 duktiv skogsmark med ett virkesförråd om närmare . Inte av den produktiva arealen är bevuxen med mycket gammalskog. Inom det av domänverket förvaltade området finns ca 615 ha produktivskogsmark med ett virkesförråd om ca 80 000 m-' sk. Av virkesförrådet ligger ca17 000 m' sk inom domänreserval och är därigenom undanlaget från modernt skogsbruk.Sammantaget är del enligt nalurvårdsverket ett virkesförråd om ca 121 000 m-sk som är aktuellt. har preliminärt kalkylerat med elt pris mellan100 och . per m- sk. Vid ett pris av . per m' sk blir totalvärdetca 12,1 milj. kr. och vid etl pris av . per m' sk ca 18,2 miQ. Samtiiga remissinstansertillstyrker att kärnområdet av avsätts till nationalpark. och 5ve-riges framhåller atl endaslmyckel begränsade arealer med en någorlunda ursprunglig skogslyp finns kvar iSverige. Det är därför mycket angeläget att av genbanks-, forsknings- ochrekreationsskäl spara de rester av urskogar och urskogsliknande bestånd somfinns kvar och atl lägga grunden för framtida urskogar genom atl avstå frånmodernt skogsbruk i skogar som är på väg att bli urskogsliknande. Domänverketoch anser att den samlade dokumentation som finns visar attSkuleskogen är ett naturvårdsobjekt av högsta rang. Området är av sådant värdeatt visst bortfall av virkesråvara och sysselsättning bör kunna accepteras.Riklig förekomst av bronsåldersgravar gör dessutom skogen kulturhistorisktintressant. har enligt goda förutsättningar all pålång sikl ulvecklas mol urskog. En sådan utveckling kräver en omsorgsfullplanering, där de samlade kultur- och naturvetenskapliga värdena prioriterasframför de rekreativa vilka måsle hänvisas till starkt begränsade arealer.Även finner det angeläget påpeka atl devetenskap-ligt-kulturella värdena måste ges företräde vid en avvägning mot friluftslivetsintressen i de fall de strider mol varandra. Ncb förklarar sig villigt att under förutsättning att skälig prisöverenskommelse kan träffas försäljasamtliga sina inom den tilltänkta befintliga marker samtdärutöver sådana marker inom Näske m. fl. byar som anses lämpliga för byte medenskilda skogsägare. Trots stora ansträngningar från lantbruksnämndens sida harenligt i stora svårigheter förelegalatt kunna tillmötesgå markägarnas önskemål om kompensation i form aversättningsmark. Eftersom Ncb äger av kärnområdet och övrigaberörda markägare lill största delen torde kunna tillgodoses med Ncb tillhörigmark utanför kärnområdet är läget nu enligt gynnsamt. Frågan om avsättande av framstår därför Prop.1978/79: 217 6 f. n. som ett renodlat ekonomiskt problem. De praktiskaförutsättningarna för genomförandet kan knappast bli bättre. En skyndsambehandling av ärendet är därför enligt önskvärd. Vad gäller tillstyrker samtliga remissinslanseralt ett sammanhängande område av centrala får någon form av skydd.Flera remissinstanser, däribland , domänverket och ABanser dock att den föreslagna arealen är alltför stor. , varsyttrande endast avser inom belägen del av , framhålleratt någon form av fridlysning omfattande halva den föreslagna arealen skulletillgodose de flesta av de uppställda önskemålen. har lämnat etteget förslag vad avser området inom län. Förslaget innebär att 140 hamark i den södra delen av området och en smal remsa i norr lämnas utanförskyddsområdet. Arealen i län, inkl. valtenareal, skulle dock komma atluppgå till sammanlagt 1 030 ha på grund av atl Ösjönäsområdet och västra strandenav Trehörningen skulle las med. Det avsedda området bör enligt skogsstyrelsenej göras stöire än vad som är behövligt för att tillfredsställanaturvårdsintressena. ochSveriges framhåller å andra sidan vikten av atl områdetblir tillräckligt stort för att kunna tillgodose både develenskapligt-kulturella önskemålen och friluflsintressena. Små objekt kanenligt inte väntas ha samma grad av ekologiskstabilitet på grund av kanteffekter från omgivningarna. iSkaraborgs län framhåller atl de vetenskapliga värdena lätt kommer i konfliktmed de rekreativa särskilt i hälhnarksskogar där slitage ofta uppkommer. Denenda lösningen på detta problem är alt området ges en sådan storiek atl bådedel naturvetenskapliga intresset och besöksintresset kan tillgodoses. är av samma uppfattning och framhåller atl arealenurskog i relation till annan, av människan påverkad skog, endast uppgår till0,av den totala skogsarealen söder om . Det är mycket ovanligt alturskogar, urskogsliknande bestånd och skogar på väg atl bli urskogsliknandeförekommer så koncentrerat inom ett begränsat område som i . Atl styckasönder området vore enligt föreningen alt förstöra den "urskogsenhel"vars areal utgör av landets hela urskogsbestånd söder om . Lantbruksstyrehen, länsstyrelsernai och län, , och kommuner. Svenskanatiirskyddsförerungen och uttalar sig tillförmån för inrättandet av en nationalpark. Området uppfyller enligt kommunväl det i 4 § naturvårdslagen angivna syftet att bevara ett störresammanhängande område av viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd eller iväsentligen oförändrat skick. kommun framhåller att Görtiven får ansesulgöra kärnan i det primära rekreationsområdet. Prop.1978/79: 217 7 unika uiskogskaraklär komma lill skada genoin det modernaskogsbrukets ingrepp, kan del ifrågasättas om skäl föreligger all fullföljaden av de tre beröida kommunerna framtagna planen för området. tillstyrker atl hela del aktuella området på grund avsina kvaliteter bevaras i så ursprungligt skick som möjligt . Deväxt- och djurarter som är beroende av en tämligen orörd skog har enligtföreningen i samma takt som skogama odlats upp eller tagits ianspråk för virkesproducerande skogsbruk. Vissa djurarter är redan utdöda ochelt hundratal utrotningshotade. Möjligheterna att studera en opåverkad skogssammansättning och funktion, vilket kan ha stor betydelse bl. a. förförståelsen av moderna skogsbruksåtgärder, har minskat starkt. Sverigeslantbruksuniversitet förklarar att representativa skogsreservat måste avsättasom vi inte snarl skall förlora värdefulla delar av fauna och flora. Denationalparker som finns är inte tillräckliga vare sig med avseende på totalareal, objektens storlek eller geografiska spridning. För alt vi i framtidenskall kunna bedöma effeklen av nu använda eller senare infördaskogsbruksmetoder fordras enligt omsorgsfullt utvaldareferensområden där skogsbestånd vårdas så att mer eller mindre naturligatillstånd bevaras för framtiden. Dessa referensområden bör helst beslå avstörre skogslandskap, innehållande olika skogliga vegelationstyper, våtmarker,berg och sjöar. Det föreligger enligt f. n. ett stortbehov av att skydda slörre arealer relativt orörd granskog, slutstadiet i dennaturliga successionen på merparten av vårt lands skogsmarker. Viss tveksamhet angående det lämpliga i att avsätta heladet skyddade området som nationalpark anförs av som anser attskogsbruk bör kunna bedrivas inom vissa delar under del att särskilt attraktivapartier med säregen geologi bör lämnas hell orörda. Risken för insektsskadoroch skogsbränder talar även för att viss modifierad skogsskötsel bör få äga ruminom vissa områden. Även domänverket är kritiskt till nationalparksianken ochpåpekar atl hela det aktuella området ingalunda är urskogsbetonat. Inte ens detre nu befintliga domänreservaten om sammanlagt knappt 100 ha är bevuxnaenbart med urskog. Då skyddsinsatsen bör fylla två funktioner, nämligen artfrämja det rörliga friluftslivet och att bevara viss natur i huvudsak orörd,bör ett lämpligt stort område beläggas med mer viltgående inskränkningar ochområdet runt detta utgöra ett restriklionsområde där skogstillgångarnatillvaratas ekonomiskt. I första hand tillstyrker domänverket bildandet av ettnaturreservat. Inte minst den väntade starka ökningen av besökare talar fördetla alternativ. Restriktionsområdel kan antingen ingå som en yttre zon ireservatet eller läggas helt utanför och ges formen av samrådsområde enligt 20§ naturvårdslagen. Verket vill dock inte motsätta sig att en nationalparkinrättas. Även kommun anser all 1978/79: 217 8 skyddsområdet,oavsett storleken, bör omges av en randzon utgörande etl naturvårdsområde därsärskild försiktighet iakttas. anser alt atlraktionsvärdeoch växande belydelse som turistområde har övervärderats av såvälTivedskommittén som samrådsgruppen. Detsamma gäller områdets belydelse frånvetenskaplig synpunkt. Det är svårl att kombinera det vetenskapliga intressetmed det rörliga friluftslivet som i och för sig knappast är i behov av en nationalpark.Bolaget vill emellertid inte ta ställning till frågan om naturreservat ellernationalpark. Beträffande kostnaderna för projektet anserlanlbruksslyrelsen att ett förvärv till uppgivna värdenivåer (. per msk) är högre än vad som är skäligt från skogsbrukssynpunkt. Domänverketönskar atl nationalparksfrågan kopplas samman med den fortsatta existensen avGarphyttans nationalpark. Denna består av ett odlingslandskap och en skogsdel.Skogsdelen kom med mera slumpartal vid nationalparksbildandel och dessnaturvärde har ifrågasatts. Om skogsdelen undantogs från Garphyttansnationalpark skulle ell betydande bidrag erhållas till kostnaderna i Tiveden.Enligt domänverket bör detta övervägas. Utredningen om har framhållerverket förhindrat angelägna skogsbruksåtgärder och långsiktiganaturvårdsinsalser. Det är därför myckel angeläget alt beslut i frågan fattassnabbt. Modernt skogsbruk leder till att skogslandskapetfortlöpande förändras. De senaste decenniernas skogsbruk har bl. a. inneburitaktivare återväxtåtgärder efter avverkning. En allt större del av skogsmarkenplanteras numera i stället för alt sås eller självföryngras. Därigenom skapasenhetliga kulturbestånd i stället för som tidigare blandade na-lurbeslånd.Denna förändring är nödvändig i strävan att stärka skogsnäringen men den harsamtidigt negativa effekter från naturvårds- och rekreationssynpunkl. Växt- ochdjurlivet utarmas. Många arter är för sin existens beroende av en meraursprunglig och opåverkad skogsmiQö. För alt inte värdefulla delar av floranoch faunan i skall gå förlorade är det nödvändigl alt representativanaturskogsområden innehållande olika naturtyper skyddas med särskildaålgärder. Härtill kommer att skoglig och annan ekologisk forskning ochundervisning är i stort behov av lämpliga referensområden för alt kunna studerastruktur och funktion hos mer opåverkade ekosystem. En sådan forskning ärnödvändig för att vi skall få kunskap om de långsiktiga effekterna av olika åtgärderi skogsbrukel och för atl ställning skall kunna tas till nya brukningsmetoder.Den är därför i ett längre perspektiv av stort värde inte minst förskogsnäringen. 1978/79: 217 9 Nalurskogsområden av det slag jag nu har beskrivithar också etl mycket slorl värde för allmänhetens friluftsliv. Behovet av atlbevara vissa sådana områden ökar eftersom en allt större del av befolkningenväxer upp i tätorter utan den nära kontakt med naturen som lidigaregenerationer haft. Urskogsliknande områden har en speciell karaktär sompåtagligt avviker från den som kännetecknar dagens kulturskogar.Naturskogsreservat har därför mycket av intresse atl erbjuda från rekreationssynpunktoch bör kunna bli allt mer uppskattade utflyktsmål, r synnerhet i södra ochmellersta är emellertid tillgången på sådana områden inom rimligtavstånd från tätorterna redan starkt begränsad. Det är därför angeläget attlämpliga naturskogsområden bevaras såsom rester av en naturtyp som tidigareförekom i stora delar av vårt land men som snabbt håller på att försvinna. BådeTiveden och består av större sammanhängande naturskogsområden medimponerande terrängformationer. De är praktiskt tagel oberörda av senare liderskulturpåverkan. tillhör den del av Ångermanlands kustområde somsärskilt uppmärksammats i den fysiska riksplaneringen. Den ingår i ett slörreprimärt rekreationsområde benämnt och är av riksintresse för både naturvårdoch friluftsliv. ingår även i ett större område av intresse förkulturminnesvården. Orörda vildmarksområden, mäktiga bergsformationer,omfattande klapperstensfält, svårframkomliga raviner och lundartade bäckfårorär några naturtyper som återfinns i detla från landskapsbildssynpunkt mycketvärdefulla område. Blandningen av sydliga, västliga och fjällbetonade element ifloran är betecknande för området. Speciella biotoper har utbildats i detrånga dalgångama, på bergens hällmarker, i de djupa ravinerna och påkalottbergen. Trots orördheten är lätt alt nå genom att väg E 4går väster om området. Samtligaremissinstanser är eniga om att det i bör bildas en nationalpark avungefär den storlek som har föreslagit. Jag ansluter mig tilldenna uppfattning. Jag förordar därför att det märkliga bergs- ochbarrskogsområde med inslag av urskog som utgör bevaras i etlnaturligt tillstånd för framtiden genom att avsättas till nationalpark. Vadangår är vissa remissinstanser i första hand ,domänverket och tveksamma både vad angår formerna för skyddet ochföreslagen storlek av det skyddade området. Flertalet remissinslanser anslutersig emellertid till naturvärdsverkets förslag alt en nationalpark med en arealav omkring 1 500 ha skall bildas. Som jag tidigare anfört är centrala Tivedenelt av de få kvarvarande relativt orörda skogsområdena i södra och mellerstaSverige. Nuvarande nationalparker skyddar inget större naturskogsområde söderom . Den föreslagna ingår även i ett större pri- 1978/79: 217 10 märtrekreationsområde och är av riksintresse för såväl naturvården som friluftslivet.Tiveden har under blivit alltmer ianspråktaget för detrörliga friluftslivet vilkel visat sig genom en kraftigt ökad besöksfrekvens.Jag vill också erinra om att frågan om skyddet av cenlrala behandladesav under höslen 1978 med anledning av en motion om naturreservateller i>ationalpark i . uttalade därvid i sittbetänkande JoU 1978/ 79: 10 alt uiskottet mot bakgrund av det intresse somföreligger all för framtiden i någon form bevara de skyddsvärda delarna avifrågavarande vildmarksområde förutsatte att det skulle visa sig möjligt attinom en nära framtid bringa frågan till en ändamålsenlig lösning. Medhänvisning till vad jag nu har anfört förordar jag att elt barrskogsområde delvis av urskogskaraktär och med märkliga geologiska formationer i decentrala delarna av avsätts till nationalpark och bevaras i ettnaturligt tillstånd för framtiden. Frågan om den föreslagna storlektas upp av ett flertal remissinstanser. Jag vill med anledning härav framhållaatt en förutsättning för att en nationalpark av nu avsett slag skall kunnafylla sin uppgift är atl den omfattar ett tämligen stort område. somden fyller uppgiften att bevara svensk natur bör den erbjuda vidsträcktaströvområden dit människor från alla delar av landet kan söka sig för vila ochrekreation. Det kan i vissa fall vara svårt att kombinera det vetenskapligaintresset av att ett område förblir så opåverkat som möjligt med ett intensivtutnytQande av samma område för friluftsliv. I likhet med iSkaraborgs län anser jag emellertid inte atl detta behöver bli något problem idet aktuella fallet om ges tillräcklig storlek. Härigenom kan enbegränsning av allmänhetens rörelsefrihet till vissa delar av området ellertill vissa leder undvikas. Med hänsyn till de synpunkter som framförts frän bl.a. domänverket har jag emellertid prövat möjligheterna atl något minska denföreslagna arealen utan att syftet med nationalparksbildandet äventyras. Jaghar därvid ansett det möjligt att' minska det område som avsätts tillnationalpark med ca 120 ha jämfört med förslag. De remissinstanser som är kritiska motnaturvårdsverkets förslag beträffande ifrågasätter också behovet avett så långtgående skydd som inrättande av en nationalpark innebär. Jag villmed anledning härav framhålla att de omväxlande vegetationstyper, alla med enunik naturskogskaraktär, som är av så betydande värde för den som vistas iområdet och som ger en stor del av innehållet i naturupplevelsen skulle gåförlorade om ett, låt vara modifierat, skogsbruk får bedrivas inom delar av detskyddade området. Det starka vetenskapliga intresset av referensområden som jagtidigare berört skulle också äventyras därför att påverkan frånomgivningarna, de s. k. kanteffekterna, skulle Prop.1978/79: 217 11 riskera alt bli för slora. Ett av skälen till atl skyddakärnområdet av skulle därvid falla. Områdets värde som reservat förutrotningshotade växter och djur skulle självfallet också minska om detlo-talskyddade området görs mindre. Som anfört måste emellertidsådana frågor som risken för inseklsskador och skogsbränder uppmärksammas.Särskilda åtgärder kan därvid visa sig nödvändiga. Jag förutsälter all berördalänsstyrelser noggrant följer utvecklingen i de till gränsandeskogsområdena och vid behov utfärdar erforderliga förordnanden med slöd avnaturvårdslagen för atl åstadkomma den modifiering av skogsbruket som hänsynentill påkallar. Ett av motiven förnationalparkernas tillkomst anser jag vara alt områdenas karaktär av vildmarkskall kunna upplevas av envar intresserad. För alt delta skall möjliggöras börinte några särskilda anläggningar uppföras eller kommersiell exploatering förturiständamål äga rum inom nationalparksområdena. För friluftslivet nödvändigaslörre anläggningar bör i stället förläggas inom de mer omfattande primärarekreationsområden som omger de föreslagna nationalparkerna. Vissa smärreanordningar som kan öka tillgängligheten till området t. ex. strövstigar ochenklare rastplatser bör dock komma till stånd.