prop · G20385 · 1978-12-31 00:00:00 — Kosinaderna för förvaltningenmäste sedan tas ur köpeskillingen och påverka försäljningspriset ochutdelningen till borgenärerna. Även andra olägenheter uppkommer. Vidare skullesåviti kan bedöma införande av lillslåndspliki kunna skadajordbruksfastigheters kreditvärde. Remissinstanserna godtar allmänt utredningens förslag attbehålla nuva- 1978/79:85 78 rande undantag för vissa kreditinrättningars förvärv, förförvärv som skall tillståndsprövas enligt lag, för förvärv av egendomsom ingår i stadsplan eller byggnadsplan eller av fastighet som nybildats förannat ändamål än jordbruk eller skogsbruk, för vissa andelsförvärv och förförvärv av egendom som ulgör fideikommiss eller ingår i fideikommissbo underavveckling. Allmänna förutsättningar för förvärvstillstånd Remissinsianserna godtar i allmänhet den grundprincip somenligt ulredningen bör gälla vid prövning av fråga om förvärvstillstånd,nämligen att behovet av raUonella lantbruksföretag inom jordbruket, skogsbruketoch trädgårdsnäringen särskilt skall beaktas. Lantbruksstyrelsen underslryker belydelsen av forisattareell strukturrationalisering och anför alt jordförvärvslagen, liksomhittills, i första hand bör syfta till att främja uppbyggnaden av rationellaföretag inom jord- och skogsbruket samt att vidmakthålla sådana företag.Därigenom skapas förutsättningar atl framställa jordbruksprodukter tillrimliga koslnader och uppnå inkomstmålet förde i jordbruketyrkesverksamma. I enlighet med beslut bör utgångspunkten därvidvara att familjelantbruket skall vara den dominerande företagsformen. LRF hävdar atl jord och skog i slörsla möjligautsträckning skall ägas av den lanlbrukande befolkningen.Jordförvärvslagsiifiningen bör därför ul-formas så och ges en sådan lillämpningatt denna målsättning befrämjas. Enligt LRF:s mening utgör ettfamiljeföretagsbaseral lantbruk en förutsättning för bevarandet av en levandelandsbygd. Förvärvslagstiflningen bör främja tillskapandet av rationellaenheter inom det enskilda jord- och skogsbruket. Lagstiftningen bör vidareutformas så att den blir ett hinder för sammanläggning av var för sigbärkraftiga och utvecklingsbara fastigheter. i lån anför att det med hänsyntill det antal större lantbruksföretag (större än familjejordbruk) som redanfinns och som är lämpligt ur bl.a. priskonkurrenssynpunkt inom jordbruket intesynes vara något alt erinra mot atl förvärvslagstiftningen grundas på målsättningenom familjelanlbruk. Ur bl.a. regional- och befolkningspolitisk synpunkt tordedenna målsättning ha stor betydelse. understryker attdet är önskvärt all samarbetsformer mellan olika familjelantbruk exempelvis vidinköp av större kapilalkrävande maskiner utvecklas för att priserna påjordbrukets produkter i möjligaste mån skall hållas nere. i län finner det angeläget attansträngningarna fortsätter för att skapa rationella brukningsenheter. Förvärvoch byten som syftar till förbättrad arrondering är mycket viktiga.Länsstyrelsen ifrågasätter i sammanhanget om inte lantbruksnämnden i sambandmed tillståndsprövningen även borde ges rätt att ställa krav pä förvärvarensmedverkan för att undanröja påtagliga arronderingsmässiga oformligheter, t.ex.att vid tillskottsförvärv avstå från ett omräde som med hänsyn till belägenhetuppenbart borde tillföras annat lantbruksföretag. Härigenom skullehandläggningen förenklas och behovet att vägra förvärvstillslånd på grund avrationaliseringsbehov minska. Länssiyrelsen i erinrar om att jordförvärvslagsUfining-enenligt direktiven till utredningen skall, liksom-jordbmkspolitiken i övrigt,inriktas på att familjejordbmket skall vara den dominerande företags- 1978/79:85 79 I förslaget lill lagtext hardock detla inte kommiitill klart uitryck. I 3§ anges endast atl vid prövning av frågan omförvärvslillstånd skall särskilt beakias behovet av rationella företag inomjordbruket, skogsbruket och trädgårdsnäringen. Enligt meningbör denna paragraf kompletteras så atl det klart framgår all när del gällerdel enskilda lanlbruksförelaget skall del raUonella familjeföretagetprioriteras. Det torde ocksä vara önskvärt atl familjeförelaget definieras somförelag där huvuddelen av arbetet utförs av den egna familjen. Enligt lånsstyrelsen i lån är en starkarebetoning av rationalisering önskvärd i lagen. I annat fall finns del enligilänssiyrelsen risk all del svenska jordbrukets allmänt erkända högarationalitet försämras och konkurrenskraften gentemot utlandet minskar. är kritiskt till de allmänna förutsättningarsom ligger till grund för förslaget. Jordbruks- och skogsbmkspoliliken måsleenligt domänverkels mening ha ett vidare perspektiv och baseras på en totalsynpå utnyltjandel av landets markresurser. De ursprungliga direktiven gav enenligt domänverkels mening riklig anvisning om utredningsarbetets inriktningmot en jordförvärvslag ägnad alt "stödja en sådan hushållning med våramarktillgångar, att ett effektivt jord- och skogsbruk kan bedrivas i vårtland". Genom tilläggsdirektivens anvisning att utgångspunkten för detfortsatta arbelel borde vara atl familjelantbruket skall vara den dominerandeföretagsformen förenklades utredningens arbete men försämrade förmodligenresultatet. Enligt domänverkets mening ger en jordbruks- och skogsbruksnäringmed skiftande förelagsstoriekar och företagsformer den stimulans lilleffektivisering och förnyelse som måste krävas inom alla näringar. En sådansammanställning på förelagen inom näringen medför därjämte ett variationsriktutbud pä arbetstillfällen. Även lantmäteriverket kritiserar förslaget. Den föreslagnalagen innehåller en portalparagraf som allmänt anger atl behovei av rationellaförelag särskilt skall beaktas vid förvärvsprövningen. Denna lanke följs upp ilagens materiella prövningsvillkor bl. a. genom regler som skall underlättalantbruksföretagens komplettering med skog och regler som speciellt tar siktepå skogsförvärv som görs av skogsinduslriella förelag och i övrigt av juridiskapersoner. Däremot ställer lagen inte upp några riktlinjer för prövningen avenskilda personers skogsförvärv i fall då skogen inte behövs som stöd förjordbruket. Detta är en brist i lagstiftningen som bör avhjälpas. Det skullealltså från slrukturralionaliseringssynpunkl ha varit önskvärt attutredningsarbetet och lagförslaget hade inriktats i högre grad på sådanaaspekter. Ser man saken enbarl från rationaliseringssynpunkl synes denföreslagna jordförvärvslagen inte innebära något väsentligt nytt jämfört medden nuvarande, bortsett från de föreslagna nya bestämmelserna omregionalpolitiska hänsynstaganden, vilka lantmäteriverket ser positivt på. Remissinstanserna ställer sig ganska allmänt positiva tillförslaget att i lagen införa en bestämmelse som möjliggör en prövning avprisels skälighet. Lantbruksstyrelsen anför således att lantbruksnämnderna isina yttranden till slyrelsen har understrukit de svårigheter somprisutvecklingen pä jordbruksfastigheter medför för säväl etablering somrationalisering inom lantbruket och har framhållit behovei av bestämmelser somger bättre möjligheter än de som finns i nuvarande jordförvärvslag att mot ver- 1978/79:85 80 ka en fortsatt samhällsskadlig prisutveckling. 1 likhetmed lantbruksnämnderna anser lanlbruksstyrelsen atl behov föreligger av enuttrycklig lagbestämmelse som medför möjlighet att vägra förvärvstillslånd medhänvisning lill köpeskillingens storlek. LRF uttalar sin tillfredsslällelse över möjlighelen lillpriskontroll och tillstyrker införandet av en sådan bestämmelse ijordförvärvslagen. Några av remissinstanserna är emellertid tveksamma ellernegativa lill en bestämmelse om priskonlroll. Förslaget kritiseras avbankinspektionen som anser att en sådan kontroll i enskilda fall kan innebärafara för kreditgivaren. I all synnerhet gäller della om en kredit har lämnalsav bank eller annan och därvid baserats på de försäljningsmöjligheler somansetts föreligga med nu gällande lagstiftning. Dessa försäljningsmöjligheter kankomma att minska väsentligt genom den nya lagstiftningen. Utredningen ger dockenligt inspektionen inte tillräckligt material för atl bedöma i vad månfarhågor av det här angivna slaget är berättigade. Redan ovissheten härom geranledning till stark tveksamhet inför förslaget. Inspektionen anser sig intekunna la ställning till frågan innan en sådan bestämmelses inverkan på redanlämnade krediter närmare har undersökts. Enligt lantmäteriverket synes behovet av prisregeln varaganska begränsat efiersom det i de fall där lillämpningen av regeln kan bliaktuell oftast torde vara så all också annan avslagsgrund är tillämplig, t.ex.regeln om kapitalplacering. Tillsammantagna ger detta anledning till vissIveksamhel när del gäller frågan om prisregeln skall införas. pekar pä atl utredningen föreslär ändringar ijordförvärvslagen som avses leda till ett ökat utbud och minskad efterfräganpä lanlbmksförelag - ulbudsökning genom inskränkt förvärvsfrihet ochefterfrå-geminskning genom restriktivare bedömning av vissa förvärv. I motsatstill utredningen anser domänverket all dessa förslag är tillräckliga för altdämpa prisstegringen på lantbmksföretag. Domänverkei anser vidare all denföreslagna bestämmelsen om priskontroll kan leda till minskat utbud avlantbruksföretag. NO förutsätter alt bestämmelsen endast kommer alttillämpas i undantagsfall. Härför talar även alt prisreglering kan kringgåsgenom skenarrangemang och den negativa effekt på underhåll och investeringarsom erfarenhetsmässigt följer av samhällelig reglering av denna art. Uiredningcns förslag all avkaslningsvärdel i första handbör utgöra grunden för prövning av köpeskillingens skälighet har föranlettdelade meningar. Till dem som tillstyrker eller lämnar förslaget i princip utanerinran hör lantbruksstyretsen, jordbruksnämnden, länsstyrelserna i ,, , , , , ,, och . , , , , . Enligt lanlbruksstyrelsens mening bör syftei med enlagbeslämmelse av ifrågavarande slag vara att i första hand komma till rättamed de fall då ett påtagligt överpris föreligger. Del kan nämligen på grund avden osäkerhei som föreligger i fråga om värdering av jordbruksfastigheter inteanses rimligt atl ställa krav på en mera exakt prövning av priset. Styrelsenhar inget all erinra mot utredningens principiella syn atl ett avkastningsvärdebör uigöra grunden för prövningen av köpeskillingens skälighet. Under normalasamhällsekonomiska förhållanden och med en tillståndsprövning i övrigt som ihuvudsak utestänger köpare som inte har för avsikt att bosätta sig pä ellerbruka lanlbmksförelagel bör marknadsvärdena också ha god 1978/79:85 81 anknytning till avkaslningsvärdel. En fastighets värde fören viss köpare påverkas emellertid av mänga faktorer som är beroende avköparens förulsältningar, inlressen och förvänlningar. Lantbruksnämnderna besitteromfattande erfarenhet av värdering av jordbruksfastigheter, varvid värdel avskogsdelen grundas på avkastningsvärdet, medan jordbruksdelen och övriganyiligheier värderas med ledning av erfarenhets- eller marknadsvärden. Enligtlantbruksstyrelsens mening bör en prövning av köpeskillingens skälighet även ifortsättningen kunna ske i huvudsak enligt tillämpadevärderingsmetoder. Den företagsekonomiska lönsamhetskalkylen, som i storomfanning används av nämnderna vid prövning av ansökningar om statligt investeringsstöd,bör även kunna vara till vägledning då det gäller att bedöma prisets skälighetmed hänsyn lill egendomens avkastning. Vid en prövning av köpeskillingensskälighet med del syfte styrelsen tidigare anfört, nämligen all i första handkomma till rätta med de mer påtagliga överpriserna, bör överslagsmässigavärdeberäkningar vara tillräckliga i flertalet fall. Endasl i de fall avslagövervägs med hänvisning till köpeskillingens storlek, krävs mera ingående värdering.Enligt styrelsens uppfattning är avsikten med den föreslagna pris-prövningeninie att snabbt åstadkomma en radikal förändring av prisnivån påjordbruksfastigheter. Syftet bör i stället i första hand vara att bryta desenare årens onormala prisutveckling och nå en bättre anpassning av faslighelsprisernasutveckling lill förändringarna i den allmänna prisnivån. Lantbruksstyrelsentillstyrker utredningens förslag. Liknande synpunkter framförs av LRF som erinrar om atl detmot bakgrunden av LRF:s markpolitiska program är förbundets principiellauppfattning alt för fastighetsförvärv inte bör accepteras högre priser än ettberäknal avkastningsvärde. Som utredningen anger torde det vara svärl atl vidprövning exakt fastställa var övre gränsen ligger för en godtagbarköpeskilling. Frägan får avgöras från fall till fall. Detta förhållande medföralt lagen måste tillämpas på ett förnuftsmässigl sätt i enlighet med lagstiftarensintentioner. Det är enligt LRF inte alltid möjligt alt ta begreppeiavkastningsvärde bokstavligt, eftersom del erfarenhetsmässigt är mycket svårtatl fastställa ell sådant värde. Det väsentliga är att prislopparna kapas såatt det blir möjligt för enskilda personer, som ämnar bedriva jordbruk ellerskogsbruk och ha detta som huvudsaklig inkomstkälla, att konkurrera med kapitalstarkaförvärvare. vilkas syfte är ett passivt ägande i värdebeständig tillgång. Medde kalkylmetoder som förekommer i samband med prövningav kreditslöd lilljordbrukets rationalisering liksom med de uppskattningsmetoder man använderinom skogsbruket torde det enligt LRF:s mening vara möjligt förlantbruksnämnderna atl ange rimligheten av en avtalad köpeskilling. En obligatorisk prövning av köpeskillingens skälighet såsom utredningen förordat bör enligt jordbruksnämndens uppfattning kunnamedverka till all dämpa prisuppgängen på jordbmksfasligheter. Den föreslagnalagens utvidgade lillämpningsområde kan också vänlas medföra att kretsen avköpare minskas. Detla kan också verka dämpande på fastighelspri-serna.Nämnden understryker dock atl effekterna av de av utredningen föreslagnaåtgärderna för att dämpa fastigheisprisstegringarna lorde få verkan påjordbmkspriserna först på . i tån anser att den föreslagnalagtexten behöver mjukas upp sä att i vissa fall förvärvstillslånd kan lämnas,även om värderingen lyder på ett för högt pris. Eftersom en fastighetsavkastningsvärde är beroende av en hel mängd faktorer, såsom ägarens duglighet,produk-6 1978179. 1978/79:85 82 tionsinriklning, jordmån, nederbörd m.m., är del angelägetall en grund läggs för ett värderingsförfarande som ger ett så likformigt ochrättvisande resultat som möjligt. I tillämpningsanvisningarna till den nyalagstiftningen måste därför värderingsfrågorna noga penetreras, framhållerlänsstyrelsen. i tån finner det nödvändigt alllillämpa en viss schablonering vid värderingen. Som exempel anger länsstyrelsenden värderingsmetodik som har utarbetats inom lantbruksorganisationen beträffandeskogsfastigheter och som har vunnit vidsträckt tillämpning inom skogsbruket.Behovet av anvisningar och riktlinjer för värderingen understryks avytterligare remissinsianser, bl.a. länsstyrelserna i , ochSödermanlands län saml Hushållningssällskapens förhund. Lånsstyrelsen i lån ifrågasätter om intesamtliga fall där avslag övervägs på grund av för hög köpeskilling måsteföregås av en noggrann värdering. Då varje värdering kommer att ha en vissosäkerhet blir det svårt att avgöra huruvida del avialade prisel "ejendast obetydligt" översliger avkaslningsvärdel. Lagen bör därför utformassä att endast förvärv till uppenbara överpriser skall förhindras. Flera av remissinsianserna uttalar tveksamhet i fråga omutformningen av den föreslagna bestämmelsen. Till dessa hör NO,lantmäteriverket, , domänverket, affärsverksddegationen,lånsstyrelserna i Gollands, Göleborgs och , , ,, , och . Enligt lantmäteriverket inrymmer den föreslagnapriskontrollbestäm-melsen en rad tillämpningsproblem som kan bli svårbemästradeoch som inte närmare berörts av jordförvärvsutredningen. Svårigheterna hängertill stor del samman med atl det enligt förslaget är ett avkastningsvärde somskall bestämmas. När del gäller sådani värde är del större svårigheter än vidmarknadsvärdering att finna stöd i prisstatistik och liknande. Som exempel påproblemen kan pekas på svårigheler i många fall, bl.a. vid förvärv av mindre fasligheter,att bestämma den driftsinriktning som skall läggas till grund föravkastningsvärderingen. Ett annal exempel är värdering av fastigheter därbostadsbyggnaden tillmäts särskild betydelse. stöder i princip utredningens synpunkt allen köpeskilling, som betydligt överstiger avkastningsvärdet för egendomenävensom förvärv i huvudsak i kapitalplaceringssyfte, bör utgöra förvärvshinder.Del är från såväl samhälls- som konsumentsynpunkt önskvärt all priserna pälantbruksförelag inte överstiger avkaslningsvärdel. De praktiska möjligheternaatt utnyttja avkastningsvärdet som prövningsgrund måsle dock enligt styrelsenanses såsom mycket begränsade. Prövning av köpeskillingens skälighet skullekomma alt inrymma många grannlaga värderingsproblem inte minst då det gällerskogsbruket. En tänkbar möjlighet är att införa nägon form av normvärdering medpå vissl sätt definierat avkastningsvärde som grund. En sådan lösning tordedock motivera ändrade värderingsregler även i näslkommande fastighetstaxering.Värderingsfrågor om möjligheterna att utforma praktiskt tillämpbara regler börförsl uiredas innan ställning kan tas till lagstiftning om prövning avköpeskillingens skälighet. En priskontroll av lantbruksföretag på det sätlutredningen föreslår kommer enligt domänverkets mening att fä vissa negativaeffekter som borde ha analyserats och beaktats. Således föreligger enligtverket en uppenbar risk att olika prisnivåer kommer att utbildas förlantbruksföretagen. En prisnivå för företag som inte prövas enligtjordförvärvslagen, en Prop.1978/79:85 83 officiell prisnivå för förelag som prövas enligtjordförvärvslagen och en inofficiell prisnivå för samma företag (köpeskillingenligt avtal jämte "pengar under bordet" eller annat oredovisatvederlag). Värdering av fast egendom med utgång från dess avkastning kan vidarege vitt skilda resultat beroende pä valet av driftsinriklning, uppfallningen omde framlida av-kaslningarnas nettovärden, räntekravel (kalkylräntan) m. m.Utredningens uppfattning är visseriigen att del för prövningen omköpeskillingen översliger egendomens värde med hänsyn till dess avkastningnormall lorde vara lillräckligi med överslagsmässiga värdeberäkningar. Ellavslag pä en förvärvsframställning därför atl köpeskillingen anses överstigaegendomens värde kommer emellertid med hänsyn till följderna för köpare ochsäljare atl i många fall anses alltför bristfälligt underbyggt om del vilarendasl på en överslagsvärdering. Ändlösa diskussioner om värderingsprinciperoch värdebestämmande fakiorer samt överklagande blir oundvikliga. Den ovanberörda svårigheten alt uppnå ett enhetligt och någorlunda rättvisandevärderingsunderlag för skogs- och jordbruksegendomar kommer dessutom attmedföra en betydande rättsosäkerhet för parterna och ge utrymme för godtyckefrån myndigheterna. Delta anser verket vara den allvarligaste konsekvensen avutredningens förslag. Del sagda innebär inie all domänverkei hell avvisarlänken på en priskontroll vid förvärv av lantbruksföretag. En kontroll ungefärligenav den omfattning som till-lämpas f.n. ulgör en rimlig avvägning med hänsyntill behov och konsekvenser. i anför all lanlbmksnämnden ilänet i sill yttrande har pekat på osäkerheten i de företagsekonomiskalönsamhetskalkylerna och svårigheterna på Golland alt faslställa "en förorten normal driftsinriktning" särskilt med hänsyn till de storaskillnaderna på jordarnas kvalitet säväl mellan olika brukningsenheter pä sammaorl som mellan olika ägoskiften inom samma fastighet. Skogsvårdssiyrelsen harför sin del pekat på skogsmarkernas svårberäknade avkastningsvärde.Länsstyrelsen vill dock inte motsätta sig den föreslagna"skälighelsprövningen" av köpeskilling eller annat vederlag,eftersom del är angelägel atl molverka en "onormal" prisutveckling pålantbruksförelag. Enligt 1 och länuppfattning är del i tveksamma fall inte möjligt för de beslutandemyndigheterna att upprälla övertygande kalkyler som visar atl köpeskillingen ejendasl obetydligt översliger det beräknade avkaslningsvärdel. Omförvärvstillstånd nekas pä denna grund finns del därför anledning förmoda altbesvär anförs i många fall, dä tvivel uppstår om tillföriitlighelen av denanvända beräkningsmetoden och det rättvisa i därpå grundat avslag. Förtillämpning av denna regel fordras därför atl vissa i beräkningsmetodeningående faktorer anges i detaljerade anvisningar, såsom kapitaliseringsprocenlm.m. Även om detta sker, kommer regelns praktiska lillämpning enligtlänsstyrelsen all ställa mycket stora krav på tillslåndsmyndighelerna.Toleransgränserna mäsle av naturliga skäl bli ganska vida och länsstyrelsenanser att risk föreligger atl regeln inte får den avsedda prisreglerandeeffekten. Enligt kan det dessutom ifrågasättas om inte regelnborde omformuleras så alt den får en positiv innebörd t.ex. på följande sätt:"Om köpeskillingen eller annal vederlag belydligt överstiger egendomensvärde - - ". 1 tån pekar på att om I.ex.kapitaliseringspro-centen sätts lill sex eller älta procent blir skillnaden iavkastningsvärde 33 proceni. Visserligen kan slaismakterna bestämmakapitaliseringsprocen- 1978/79:85 84 ten och andra ingångsvärden för beräkningarna, menosäkerheten i dessa lorde ändå kunna variera inom vida gränser. Del bör därförövervägas om inte uitrycket "endasl obetydligt" bör utbytas mol"väsentligt". Lånsstyrelsen 1 ser med oro påprisutvecklingen på jordbruksfasligheler under främsi även om enviss dämpning har skett , men är av principiellaskäl betänksam över vad den skärpta priskontrollen kommer att innebära. Ellavkastningsvärde kan, om exempelvis marknadsmässig lön till brukaren skallgälla, komma att leda till mycket låga värden på i synnerhet de bebyggda mindrejordbruksfastigheterna. Dessa fasligheter har bl.a. ett väsentligt värde genomden boslad som ingår i jordbruksfastigheten och då bostadsfastigheter icke ärunderkastade någon priskontroll kan det komma atl leda till väsentligt olikaprisnivåer på de olika slagen av fastigheter. Tveksamt är även omavkastningsvärdet skall beräknas efter objektiv grund och inte i ställetsubjektiva faktorer skall medräknas exempelvis annan planerad driftsinriktningsom köparen avser, egendomens läge i förhällande till tätort och i allmänhetegendomens trivselvärde för köparen. Ett speciellt problem äravkastningsvärdet för skogsbruksfastighel och vem som skall tillgodoräknasvärdel av avverkningsbar skog vid försäljningstillfället, då denna skog kanförsäljas till marknadsvärde. Ett avkastningsvärde är även ett lägre värde ändel som gäller vid inlösen enligt 16 § förslaget. Siarka invändningar kan resasmol en sirikl lill-lämpning av avkaslningsvärdel som prisnorm. Stor hänsyn måsteockså tas till marknadsvärdet. Skäl talar därför för all regeln i nuvarande lag-marknadsvärde enligi vad som kan anses skäligt - borde bibehållas, men med enstriktare tillämpning. 1 anför atl lantbruksnämndenhar föreslagit att bedömningen av köpeskillingens skälighet bör avse enkontroll av normal marknadsvärdenivå. Förvärvshinder bör enligt nämndenföreligga om det är uppenbart att köpeskillingen överstiger det normalamarknadsvärdet och det är troligt atl förvärvet sker ikapitalplacerings-syfte. Förslaget avstyrks av med hänvisning till de problemoch komplikationer som detta för med sig. För det första är egendomensavkastning och värde i praktiken olika för olika köpare alltefter dessasspeciella fömtsättningar (olika byggnadsbestånd, olikheter i driftsinriktning,nyetablering eller tillskottsförvärv etc). Lantbmksnämndema mäste däremot vidberäkningen av avkastningsvärdet arbeta med schablonerade metoder, som inte kanta hänsyn dylika olikheler. Meloderna att beräkna avkaslningsvärdel ärrelativt osäkra och felmarginalerna ganska stora, särskilt när det gällerskogsmark. Beräkningsarbetet är tidskrävande och kommer därför all häri belaslalanlbmksnämndernas resurser.