prop · G20367 · 1978-12-31 00:00:00 — För alt bryta en sådan massiv praxis fordrasuppenbarligen ulöver legail förbud såväl insatser, vilka mer generellt kanpåverka bamens livsmiljö i positiv riktning (se härom barnmiljöutredningens betänkanden,bl.a. SOU 1975:30), .som informativa och utbildningsmässiga ålgärder. 1978/79:67 13 1.9 Sjukvårdsförvallningen i : tillstyrker utredningens förslag .Den före slagna lydelsen i FB innebären klar förbäitring jämfört med lidigare lydelse. Under har medarbetare vid BUP (Bam- och ungdomspsy- kiatriska kliniken) i sin föreläsningsverksamhet regelbundet mött föräldrar, som i god tro hävdat atl kroppsliga tillrättavisningar är nödvändiga och önskvärda. Den tidigare oklarheten vid tolkningen av FB har inneburit atl föräldrar med denna uppfattning ansett den av dem försvarade ägan endast innebära "obetydlig kroppslig tillrättavisning". Det är värdefullt atl någon strafföestämmelse ej anknytertill den föreslagna bestämmelsen i FB ulan att lik.som lidigare straffbestämmefsernai 3:e kap. 5 § gäller. 1 de lättare fallen är del hell möjligt all använda sig avantingen frivilliga stöd- och behandlingsålgärder eller ivångsingripandenenligt barnavårdslagens 25, 26 och 29 §§ med inriktning på i försia handförebyggande och stödjande åtgärder. har del varil så an man även vid lätta kroppsligalillräiiavisningar ibland känl sig tvingad att polisanmäla. Detta strider motdet allmänna rättsmedvetandet. Del är viktigt all samhällets myndigheter närdel gäller korrektionsmeloder tjänar som ett gott föredöme. Dessa myndigheteruppfattas ofta av människor som en övergripande föräldraauktoritet.Myndigheterna får då ej göra sig skyldiga lill onyanserade påföljder som ärotillbörligt smärtsamma och kränkande. I så fall gör de sig skyldiga till justsådana övergrepp som de i sin tur vill beivra. Denna analogi är så myckel mera tydlignär man betänker erfarenheterna att de föräldrar som agarofta har mera avkvarvarande okontrollerade impulser från barndomen än föräldrar med meranyanserade uppfostringsmetoder. A andra sidan fär myndigheterna ej avstå från resolutaingripanden till skydd för barnet om förebyggande och terapeutiska insaiser ejleder till acceptabelt resultat. BUP i anser ej atl nuvarande rättspraxis, och änmindre socialutredningens förslag lill åtgärder, innebär ell sådani rättsskyddför barnet. Vi anser del ytterst angelägel alt ulredningen av barnens rätlbeaktar detla. I.IO Väslmanlands läns landsiing: Ur barnpsykiatrisk synpunki synes del föreslagna lilläggeii vara ett önskvärt utiryck för inställningen atl samhället intelängre kan godta atl kroppsligt våld användes mot barn som uppfostringsmedeleller straff Dess utformning kan också påverka både det allmännarättsmedvetandet och opinionen. Formuleringen lorde även innebära krav påstödåtgärder frän samhällets sida för barnfamiljer i ökad utsträckning. 1978/79:67 14 /.//Cenierns k-vinnojörbund: vill framhålla att aga av barn klart skall förbjudas.Utredningens förslag tillstyrkes alltså. Rätlenatl aga barn har diskulerals lill och från . hadeCenterns lillfälle att yllra sig i frågan. Vid del tillfället sadesbl. a.: "Del synes förbundet ändock nödvändigi all ge § 3 en sådan lydelseatt del klart sägs ul all man avser såväl fysiska som psykiska skadeverkningar"vilket förbundel även nu vill påpeka. . . eller annankränkande behandling" synes täcka in de psykiska skadeverkningarna ävenom del inte klart framgår. f.l2Moderata samlingspariieis kvinnoförbund: delar uppfattningen atl det i FB bör ingå normerför hur föräldrar skall förhålla sig lill sina barn. En samhällel genomsyrandeinställning vad gäller normer för samlevnad är att våld och övergrepp mellanmänniskor är förkastligt. Givetvis gäller detla i högsia grad samspelet mellanstarkare och svagare, där den starkare måsie ta på sig ansvaret att genom sittlevnads- och handlingssätt befästa denna inställning hos de svagare. Detlaansvar åvilar främsi föräldrar och andra vårdnadshavare som har till uppgiftalt till barn förmedla samhällets etiska regler för samlevnad mellan människor.Del är av stor viki all bestämmelser ingår i FB som klart anger atl aga ellerandra övergrepp mot barn inte accepteras av samhället. Bestämmelserna måsle fåen sådan utformning atl ingen tvekan kan råda, i domstolar, hos barnavårdandemyndigheter, hos vårdnadshavare osv. om all fysiskt eller psykiskt våld ellerövergrepp mol barn inte kan godtas som uppfostringsmetod. 1.13Sveriges socialdemokratiska kvinnoförbund: Förbundetanser sig oreserverat kunna tillstyrka förslaget all i 6 kap. 3 § FB uttryckligenstadgas all barnel inte för utsättas för kroppslig bestraffning eller annankränkande behandling. Med den allt klarare insikten om hur betydelsefull denpåverkan är som barnet utsätts för under uppväxtåren och de menliga följdernaför barnet av alt det utsätts för våld eller annan kränkande behandling, räckerdet inte med att lagen försl begränsat föräldrarnas rätl att aga sina barn förall sedan hell utmönstra den ur FB. Det är heller inte tillfredsställande atl idomstolarna tvekan råder huruvida gällande lag fortfarande tillåter vissaformer av kroppsliga lillräiiavisningar. Samhällel måsle klart markera sittavståndstagande från varje form av aga. Utredningensförslag blir ell klart uitryck av att man vid fostran av barn inte skallanvända kroppsliga bestraffningar eller andra kränkande åtgärder. Prop.1978/79:67 15 mening skapas härigenom ett underiag för upplysning bland föräldraroch vårdnadshavare all barn inte får behandlas illa, atl även lättabestraffningar kan ge barn i alla åldrar chockupplevelser och leda tilldjupgående förändringar i personligheten. Detär atl barnens rätl alt slippa bli misshandlade fastsläs i lag. Kort sagt,det är angelägel all i lagstiftningen ta in ell uttryckligt förbud mol aga somuppfostringsmedel. Man kan naturligtvis inte genom lagändringar reglera barnuppfostringsarbeteimen del är viktigt att klart la avstånd från alla lyper av kroppsliga och andraförnedrande bestraffningar. led i en internationell utredning om attityderna till "barn och våld",som finansierar, har 25 svenska barn berättat om sinaerfarenheter av våld i den egna vardagsmiljön. Därav framgår att över 20 avdessa barn blivit kroppsligt bestraffade i hemmet en eller fiera gånger.Barnens reaktioner på bestraffningar har varit starka och kvardröjande. Deminns situationerna i detalj. Flera anserdet "orättvist" att vuxna förslå barn och de skulle ha velat slå tillbaka men har inte "vågat" -den vuxne är starkare. Någon som ofta fått stryk talar om "hal" lillfadern som bmkal slå. Ett par barn som blivit "vana" låler förslå alldel ger dem ell övertag i kamralslagsmål på skolgårdarna. Med detla återgivandeav vissa, låt vara myckel begränsade rön, vill understryka viklenav, atl en attitydförändring lill våldet mol barn som medel i uppfostranpåskyndas och att samhället medverkar härtill med klara bestämmelser somförkastar aga i uppfostran. Alltsedan1949 har regering och riksdag lillsammans prövat olika lagändringar för atl geullryck åt statsmakternas skepsis mot den tidigare tillåtna kroppsagan ihemmen. Tolkningstvislerna har inte blivit mindre. Emellertid har varjelagändring aktualiserat en diskussion om barnuppfostrans mål och medel, ochförhoppningsvis har utvecklingen drivits åt rätt håll av en opinionsbildning,som utgått både från barnpsykologer, andra fackmän och insiktsfulla politiker.Det nu föreliggande förslaget, att barn inte får utsättas för kroppsligbestraffning, är på nytt ell resultat av sådan samverkan för all klarare än hittillsuttrycka ett principiellt fördömande av kroppsaga som uppfostringsmedel. välkomnar en lagstiftningsåtgärd som syftar till attprecisera denna uppfattning. 1978/79:67 16 1.16 Husmoderslörbiindci Hem och Samhälle: Självfallet kan ifrågasättas huruvida en bestämmelse i FBom förbud mol aga kan komma att få någon reell effekt, då efterlevnaden intekan kontrolleras. Del finns också anledning befara, all alltför många föräldrarär helt okunniga om vad FB siadgar. Förbundel tillstyrker dock, all föreslagenförbudsparagraf intages i FB, under förutsättning att beslul fattasom bred och kontinueriig information. I della sammanhang vill förbundet krafiiglunderslryka vikten av all den nu föreslagna föräldrauibildningen snarasi blirverklighet och alt den läggs upp som en fortlöpande förberedelse för den vuxnarollen och anpassas efter åldrar, utbildningsnivåer och livssituationer. 1.17 och Skola: Att använda våld för att påtvinga en annan människa - barneller vuxen -sina egna åsikter eller för atl markera sill missnöje strider molHem och Skola-rörelsens grundläggande människouppfattning. Våld är demoraliserandeför både offer och gärningsman. tillstyrker därför utredningensförslag. 1.18 Föreningen i Samhällel (): i Samhället, har visedan sju år arbetat främsi med all skapa opinion mot misshandel och annankränkande behandling av barn. Vi hälsar därför med stor tillfredsställelse att ulredningenBarnens Rätl i sill förslag lill ändring av FBvill införa en klar beslämmelseom förbud mol alla former av kroppsliga bestraffningar eller andra kränkandehandlingssätt som medel i uppfostran av barn. Vi anser del också tillfredsställande att hela frågan ompåföljd i förslaget hänskjuts lill BrB och dess allmänna bestämmelse om misshandel.Del vore olyckligt om vårdnadshavare för barn skulle särbehandlas imisshandelsfrågor. Övervåld mot och kränkande behandling av annan person börges en likvärdig behandling vare sig den gäller barn eller vuxna. 1.19 Föreningen och Räii: Familj och Rält tillstyrker utredningens förslag lill tillägg. Förslaget är en uppföljning av lagstiftarens intentioneralltsedan 1973 års äkienskapsreform all via familjelagstiftningen ge kommandegenerationer ell bätire samhälle än dagens genom att föra fram nya värderingaroch försöka skapa en allmän opinion för dessa. Oavsett om man partipolitiskt kallar inriktningenprogressiv eller reform is- 1978/79:67 17 tisk eller väljer något annal mode-ord är del församhället väsentligt alt lagstiftaren på ivärpolitisk grundval företräder nytänkande och attitydföränd ring. I vårt snabbi föränderliga samhälle är det av utomordentlig vikt atl lagstiftningen inom familjerätten inte får stanna vid fastställande av sedva- neräil.--- Föreningen finner del därför angelägel att den för ca 60år sedan lagfästa, gamla svenska sedvanerällen all aga barn i uppfosiringssyfteinte bara har utmönstrats ur lagtexten ulan även ullryckligen förbjuds. Vi trorförden skull inte alt "ägan" i fysisk eller psykisk form omedelbartförsvinner. Den psykiska ägan medför myckel allvarligareeffekter än den rent fysiska - särskilt i fråga om bristande självkänsla.Föreningen kan förstå men beklagar alt den psykiska misshandeln kommiialt få så litet ulrymme i belänkandet. Vi ser del som ett ullryck för hur svårdenna är all få grepp om och således också atl definiera. Kroppslig aga är lättall känna igen oavsett barnels ålder men för psykisk aga finns ell brettregister, som dessulom upplevs mycket olika beroende på barnets mognadsnivå.Ett yngre barn förslår inte ironi utan känner sig oftast förvirrat och osäkertinför denna, likaså om del inte tas på allvar utan utsätts för respektlösavuxenskämt. An negligera och bemöta barn med tystnad gör demångestfyllda och olyckliga. Om barn gång på gång utsätts för besvikelser i formav brutna löften eller indragning av förmåner rubbas deras tillit till vuxna,och della kan dllvariigl skada möjligheten atl i en framlid skapa nyarelationer. Vi måste dock tyvärr vara medvetna om att i mångafamiljer, där kroppslig jcstraffning är helt otänkbar, förekommer en kontinueriigoch subtil psykisk nisshandel, som hell kan bryta ner barnen. Där sådanutstuderad psykisk aga förekommer blir del svårast all åstadkomma allitydändringar. Fysisk aga är förkastlig som uppfostringsmedel. Än merförkastlig är ell mer eller mindre slående hot om aga. Mest förkastlig är dockden psykiska ägan. 2 Utformningen av bestämmelsen 2.1 Hovränen över och : Vad gäller utformningen av den föreslagna bestämmelsen harhovrätten vissa erinringar. Utredningen har ulan utförligare motivering valtett uttryckssätt hämtat från skollagen och stadgorna för barnavårdsanstalleroch ungdomsvårdsskolor. Uttrycket kroppslig bestraffning kan godias. Del ärentydigt och mera tidsenligt än ordel aga. Däremot är uttrycket annan kränkandebehandling oklart. Därmed avses enligt utredningen alt ange att barn inte hellerfår utsättas för psykiska övergrepp. En klargörande motivering hade varil av 2 1978/79. 1978/79:67 18 värde.Genom den föreslagna ordalydelsen införes ell begrepp ulan säkert och avgränsatinnehåll. Del läggs nu på den enskilde själv alt bestämma vad som skall avsesmed kränkande behandling. Härigenom åstadkommes knappast en opinionspåverkan.Del måste också framhållas alt den uppfostran som sker inom hemmet inte är avsamma karaktär som den som äger mm i grupp i skolor och andra institutioner.Enligt hovrättens mening bör sålunda det valda ultryckssätlel närmarepreciseras så att dess innebörd slår fullt klar. tidigare remissyttranden har hovrätten föreslagil alt bestämmelsen i 6kap. 3 § FB skulle innehålla alt föräldrarna alllid skall iaktta barnets bästa,ge del trygghet och ell gott föredöme. Hovrätten är alltjämt av uppfattningen allett vägledande stadgande om vårdnadshavarens skyldigheter vid sin barnuppfostranfrämst bör ha en positiv innebörd. Delfinns ingenting som lalar mot all vid en lagstiftning om förbud mol kroppsligbestraffning och annat våld mot barn också införa ett stadgande med dellainnehåll. Hovrätten föreslår därför all 6 kap. 3 § får följande avfattning:"Vårdnadshavare skall alllid iakllaga barnels bästa, giva det trygghet ochell gott föredöme. Över barnet skall utövas den uppsikt som erfordras medhänsyn till barnels ålder och övriga omständigheter. Barnel för inte utsättasför kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling." Viden lagstiftning enligt hovrättens förslag kan ifrågasättas om inte ordningsföljdenav 2 § och 3 § i 6 kap. borde kastas om. Det synes mesttillfredsställande all försl ange grundläggande psykiska och därefiermateriella krav på omvårdnad av barn. 2.2Skolöverstyrelsen (SÖ): Delraka besked som omformuleringen innebär gör det lättare att ge information tillallmänhet, barn, ungdomar och föräldrar. Dock måsle del alltjämt föras ellresonemang omkring innebörden av "kroppslig bestraffning". SÖ vill idella sammanhang hänvisa lill Gösla , Kommentar till , Siockholm1971 s. 118, återgiven på s. 19 i betänkandet. Man bör skilja på enförebyggande åtgärd t. ex. i form av "hell svaga fysiska ingrepp" föratl hindra barnet från alt råka illa ul och avsikten all genom fysiskt ingrepp ulövabestraffning. SÖ ser positivt på atl omformuleringen innefattar även denpsykiska skada barn kan ta både av fysiskt övergrepp och kränkande behandlingpå annal sätl. Ikommentartext lill lagen och i informationsmaterial bör den psykiska komponentenkraftigt understrykas. 1978/79:67 19 2..?Socialsiyrelsen: Bestämmelsenriktar sig formellt lill vårdnadshavare även om utredningen avser all den skalliakttas av alla som kommer i kontakt med barn. Avsikten med bestämmelsen kan dåklarare komma till uttryck om den formuleras på följande sätt. "Vårdnadshavareär skyldig tillse atl barnet inte utsätts för fysiska eller psykiska övergreppeller annan kränkande behandling". Detla innebär då att varken vårdnadshavarensjälv eller andra för använda sådana uppfostringsmetoder. Bestämmelsen får därigenomen mer allmän räckvidd. Omdet lagtekniskt inte går alt införa en beslämmelse av ovanstående innebörd, börfrågan om sammanboendes och umgängesberäliigades m. f\. skyldigheter gentemotbarn las upp och behandlas i utredningens fortsatta arbele. Utredningen framhåller altden har för avsikt all återkomma till utformningen av en beslämmelse om ett bamspsykiska omvårdnad. vill poängtera viklen av att utredningeningående behandlar denna fräga. Annars föreligger risk för alt den föreslagnabestämmelsen i 6 kap. 3 § FB för slagsida åt del "fysiska" hållet,även om förslaget avses innefatta både fysisk och psykisk kränkande behandling.Genom den av föreslagna formuleringen utsägs tydligare attbarnet inte för utsättas för psykiska övergrepp. Iett särskilt yllrande som har fogats till remissvar anför t. fbyråchefen : Somsocialstyrelsen konstaterat i sin remissyttrande är del rättsliga lägel del attaga redan är strafföart i den mån del är att betrakta som misshandel ibrottsbalkens mening. Utredningen har föreslagit ett "förbud" mol agai ulan an utvidga del straffbara området för misshandel i brottsbalken.Det är emellertid felaktigt att kulla en regel för ett förbud, till vilken intefinns kopplad någon sanklionsbestämmelse. öm man vill ha en regel med molsvarandeinnehåll i börden därför utformas som en skyldighet för vårdnadshavarenall bevaka barnets rätt all inte bli utsatt för olika former av kränkandebehandlingar. Som angivit kommer regeln då automatiskt allmedföra en skyldighet för vårdnadshavaren alt inte själv utsätta barnel för olikaformer av bestraffningar eller andra kränkande behandlingar. Omman däremot avser att införa ett agaförbud bör detla ske genom en utvidgning avdel straffbara området i 3 kap. 5 § BrB. Av paragrafen bör då framgå alt densom utsätter barn för smärta gör sig skyldig lill misshandel även om smärtaninte är så intensiv eller varaktig all den är atl anse som misshandel.Härmed inte sagt all varje övergrepp behöver straffsankiioneras. En sådan regelkan med skäl kallas för ell agaförbud. Bestämmelsen bör naluriigtviskompletteras med den av föreslagna regeln i . Prop.1978/79:67 20 2.4 Lånsslyrelsen i : Länsstyrefsen ifrågasätter lämpligheten av all ordagrantinföra skollagens bestämmelse om agaförbud i privairättsligaregelsystem. föreslår därför all 6 kap. 3 § FB får följandelydelse: Vårdnadshavare skall utöva den uppsikt över barnel som är erforderiigmed hänsyn lill barnets ålder och övriga omständigheter saml därvid uteslutaaga eller annan kränkande behandling. - Om barnels iniegrileisskydd anses böratydligare framhävas föreslår en särskild regel, benämnd 3 a § avföljande lydelse: Barnel får inte ägas eller behandlas på annat kränkande sätl. 2.5 Svenska kommunförbundei: 6 kap. 3 § FB i dess nuvarande lydelse riktar sig enbarttill vårdnadshavare. Av motiveringen lill kommitténs förslag framgår atlavsikten är alt bestämmelsen skall iakttas av alla som har hand om barn. Dettaframgår emellertid inte av den föreslagna lagtexten. Den föreslagnabestämmelsen lorde vara en sådan föreskrift, som enligt regeringsformen kräver slödi lag. För att andra än vårdnadshavare skall omfattas av bestämmelsens innehållbör det därför enligt styrelsens mening i annan lag införas en motsvarande beslämmelse,som riktas lill dem som har hand om barn och som inte omfattas av annan lagstiftning. 2.6 Väslmanlands läns landsiing: I utformningen av förslaget s. 29 detaljtolkas aga sominnefattande bl. a. i della begrepp ett litel slag på handen. Den nu föreslagnabesiämmelsen innebär all även sådana uppfostringsmetoder är olämpliga. siyckebör uigå, då del lorde vara omöjligt atl leva upp lill della krav för de fiestaföräldrar. Syftet med utredningsuppdraget var alt undersökaförutsättningarna atl i införa en inte siraffsanktioneradbestämmelse som gav klart utiryck för inställningen aU samhällel inte längrekan godta alt kroppsligt våld används mot barn som uppfostringsmedel eller straff.Den beslämmelse som enligt förslaget införes i gäller dockenbart vårdnadshavare. Förbundel anser alt eU dylikt förbud mot aga bordegälla alla som har hand om barn. 2.8 Moderata samlingspartiets kvinnoförbund: I utredningens betänkande finns ingen redovisning avutredningens 1978/79:67 21 uppfattningom var gränsen går mellan aga, kroppslig bestraffning och kroppsligtillrättavisning. Del finns inte heller i betänkandet någon redogörelse förvar man anser atl gränsen går mellan psykiskt kränkande behandling av barn ochannan behandling som trots all den strider mot barnets vilja syftar till att görabarnet medvetet om de begränsningar för handlingsfrihet i förhållande lillomgivningen som omfattar alla människor i eU fungerande samhälle. anser att det är en brist i utredningens arbete atldiskussioner kring dessa frågor inte redovisas i betänkandet. De normer församlevnad som i vårt land för de fiesta är självklara i deras samverkan medmänniskor utanför familj och trängre vänkrets är inte alllid så självklara iumgänget med och uppfostran av barn. Många olika kulturmönster finns representeradei vårt lands befolkning och i fiera av dem är kroppslig bestraffning av barn ellgodtaget uppfostringsmedel. 3Information om den nya bestämmelsen 3.1Skolöversiyrelsen (SÖ): EnligtSÖ:s mening är del angeläget att så snart som möjligl besluta om förfaltningsändringen,så alt informationsverksamhet och utbildning kan starta ulan onödigt dröjsmål. SÖ anserdetvara viktigt atl jämsides med information t. ex. i massmedia en kontinueriiginformation/utbildning förs in i mödravårdscentralernas och barnavårdscentralernasverksamhei och all man därvid bör finna vägar all nå samtliga föräldrar. Föräldrarfrån andra länder och kulturer ställer sig ofta undrande inför vad de uppleversom svenska uppfoslringsmönster. I många fall saknar de kunskaper om svensk synpå barnuppfostran. Delär viktigt att information på invandrarspråken sprids genom tillgängliga informationskanaleri anslutning lill lagändringen. Det ärockså viktigt att nyinfiyuadeinvandrarfamiljer vid bosällning i för information om lagar ochbestämmelser som de har alt iaktta. SÖtillstyrker således utredningens förslag att särskilda informationsinsatserriktas lill familjer med annan kulturbakgmnd än den svenska. Ianslutning till undersökningen om barnmisshandel (1969) infördesi kursplanerna au undervisning rörande misshandel skall ges blivande personalinom vårdyrken. Informationtill skolpersonal och elever är angelägen. De bör stimuleras till diskussionerkring frågor som rör relationer människor emellan med målet atl 3Riksdagen 1978/79. 1978/79:67 22 sökamotverka övergrepp och våld. ansvar för denna information åvilar såvällokala .som regionala och centrala myndigheter. Hurstor effekten av ell agaförbud blir är beroende av hur in/örmaiionen om denföreslagna bestämmelsen når ul. ser del som myckel angelägetalt informationen om all barn inte för utsättas för fysiska eller psykiskaövergrepp når ut till alla. Styrelsen inslämmer i utredningens uppfattning attfrågan om olämpliga och lämpliga uppfostringsmetoder tas upp iföräldrautbildning enligt barnomsorgsgruppens förslag. Del är i detta samnianhangviktigt att del vid diskussionerom uppfostringsmetoder finns någon som ärkunnig i dessa frågor. Detär särskilt angeläget alt invandrargmpperna inte lämnas utanför. Mångainvandrare har ett annal kulturmönster där det är tillåtet alt använda aga somuppfostringsmedel. Det är angeläget all inforniaiion om bestämmelsen sprids iundervisningen på olika utbildningsnivåer, t. ex. i gmndsko-lan, igymnasieskolan, i utbildningen till vårdyrken och till andra yrkesgrupper somhar kontakt med barn. Inställningentill uppfostringsfrågor anses ha ett starkt samband med ursprungsmiljön.Undersökningar visar atl den växlar mellan olika samhälls-gmpper även iSverige. En helt annoriunda kulturbakgrund kan ytteriigare medföra andra synsällpå dessa frågor. Skeren lagändring enligt utredningens förslag måste alla föräldrar informeras om della.Del krävs speciella informationsinsatser för olika invandrar-ochminoritetsgrupper. Föratt informationen skall nå fram genom den av ulredningennämnda föräldrautbildningen behöver personer med invandrarbakgrund och kunskapi invandrarspråk engageras. Invandrarorga-nisaiioner och invandrarpress kanvara lämpliga kanaler atl föra fram information. står gärna lill förfogande för information och samråd. Länsstyrelsenanser atl ell agaförbud på kort sikl i försia hand får psykologiska effekter.På bör bestämmelsen förhoppningsvis kunna bli direkl allilydpåverkandenär det gäller inställningen till barnuppfostran.