prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — Då har regeringenoch bolaget drygt på sig att diskutera och pröva ärendet. Ienlighet med vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.7)föreskrivs i tredje stycket an beslut om dispens får återkallas eller ändras omde uppgifter som beslutet grundats på visar sig ha varit oriktiga. Dennaparagraf saknar motsvarighet i utredningsförslaget. Den innehåller, som jag harberört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.7), bestämmelser om attregeringen flr medge företag, som kan söka dispens enligt 4 §, rätt att utansärskild dispensansökan ersätta utrangerad, avyttrad eller förloradanläggningstillgång. En förutsättning härför är att företaget före lagensikraftträdande uttryckligen har förbundit sig att inte utvidga sin verksamhet iSydafrika eller . Medgivandetinnebär självfallet inte befrielse från skyldighet all i övrigt rätta sig efterlagens regler om investeringsförbud. Skyldighet att upprätta investeringsplanenligt 2 § och lämna information enligt 3 § föreligger således ändå. Eninvestering som går utöver medgivandet kan föranleda straffansvar 1978/79:196 48 förbrott mot 1 !;. Medgivandet får återkallas om del visar sig att verksamhetenutvidgas eller eljest särskilda skäl föreligger (jfr avsnitt 2.4.7). Dennaparagraf innehåller straffljestämmelser och motsvarar i allt väsentligt 4 Sutredningsförslaget. Den har motsvarighet i II § sanktionslagen. första stycket föreskrivs straff för den som är ansvarig för brott mot I §.Rättssubjektet i 1 § är en juridisk person. Av allmänna regler följeremellertid att straffanspråket skall riktas mot den eller de fysiska personersom bär ansvar för den förbjudna gärningen. Jag har behandlat denna fråga, somrör s, k, företagaransvar, i den allmänna motiveringen (avsnitt 2,4.4), Idetla sammanhang kan framhållas att ställföreträdare för ell dotterföretag iSydafrika inte i denna egenskap kan hållas straffrällsligt ansvariga förföretagets investeringar ens om de är svenska medborgare med hemvist här ilandet. Straffsanktionerna rikvas mot moderförelagets ställföreträdare. Det kanäven påpekas all det är åklagaren som har bevisbördan för att ettkoncernförhållande föreligger. exempelvis gällande att detinte har ett bestämmande inflytande över dotterföretaget och kan påståendetinte vederläggas kan straffansvar inte komma i fråga. Enligt 4 § ges möjlighettill dispens från förbudet i 1 §, Ansvar enligl första stycket i förevarandeparagraf kan inträda när man har genomfört eller bidragit till en investeringutan att över huvud taget söka dispens. Ansvar kan också inträda ominvesteringen genomförs trots vägrat tillstånd. Ett tredje fall är närföretaget genomför en investering som går utöver dispensen, Isubjektivt hänseende krävs uppsåt eller grov oaktsamhet. Jag har berört detta iden allmänna motiveringen (avsnitt 2,4,5), Straffskalan för uppsåtligibrott inrymmer böter eller fängelse i högst . Det innebär bl. a. attbrottet preskriberas . Vid grov vårdslöshet är straffet böter ellerfängelse . Preskriptionstiden är därmed ,Sankiionslagen har motsvarande straffsatser. Med hänsyn till att fängelsesålunda ingår i straffskalan kan bl, a, husrannsakan företas i samband medutredning av brott mot 1 §, Straffansvarbör inte ulkrävas i ringa fall. En bestämmelse härom har lagils upp i andrameningen i delta stycke. Jag har tidigare (avsnitt2,4,5) nämnt att jag i motsats till utredningen anser att reglerna i 23 kap.brottsbalken om ansvar för anstiftan och medhjälp inte skall vara tillämpliga.En regel härom har tagils in som andra stycke. I nyssnämnda sammanhang framhölljag att inte heller försök, förberedelse eller stämpling till brott börbestraffas. Någon särskild bestämmelse om detta behövs dock inte. Brottmot 1 § kan begås såväl här i landet som utomlands. En särskild regel omdomstols kompetens i mål om sådana brott tas därför upp i 7 §. Itredje stycket föreskrivs böter för den som är ansvarig för underiåtelse att Prop.1978/79:196 49 fullgöraskyldighet enligt 2 eller 3 §, Jaghar tidigare (avsnitt 2,4,3) nämnt att underiåtenhet att över huvud tagel skaffain underiag för en investeringsplan för dotterföretaget bör grunda straffansvarför brott mot I § om del visar sig alt dotterförelaget anskaffatanläggningstillgångar. Härvidlag gör sig moderbolaget även skyldigt tillunderlåtenhet att upprätta investeringsplan enligl 3 S. Alt döma till ansvarför båda brotten kan emellertid inte komma i fråga. Brottmot 1 § kan även begås utomlands t. ex. genom aktieköp på Londonbörsen förmedel som lagligen finns i , I sådana fall torde svensk domstol saknakompetens att tillämpa ansvarsbestämmelserna i 6 §, om annat inte föreskrivssärskilt. Enligt 2 kap, 2 § är svensk lag nämligen inle tillämpligom gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten, vilket flrfömtsättas vara fallet i de flesta länder dåinvesieringsförbudel träder i kraft. De undanlag från kravet på dubbelstraflbarhet som görs i 2 kap, 3 § torde inte vara tillämpliga medhänsyn bl, a, till att lagen får anses ha de svarta i somskyddsobjekt. Brott mot bestämmelserna kan till följd härav knappast uppfattassom förövade mot , Medhänsyn härtill ges i paragrafen - i enlighet med 6 § utredningsförslaget ochefter mönster av 11 § sanktionslagen - en regel som ger svensk domstolkompetens att döma svenska medborgare som utomlands har begått brott mot 1 §, Iförhållande till utredningsförslaget och även till sanktionslagen har dockgjorts den avvikelsen att undantag inte görs från 2 kap, 5 a § brottsbalken.Sistnämnda bestämmelse har föranletts av europeiska konvention ombrottsmålsdoms internationella rättsverkningar och undantag görs endasi medstöd av konventionsbestämmelser (jfr, prop, 1972:98), Dennaparagraf innehåller regler om förverkande på grund av brott. Som jag har berörti den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.6) avviker bestämmelserna i viss månfrån motsvarande regler i 5 § utredningsförslaget men överensstämmer så när sompå en mindre punkt helt med reglerna i 12 och 13 §§ sanktionslagen. De allmännabestämmelserna i 36 kap. om förverkande är här på samma sätt sominom specialstraffrätten i övrigt direkt tillämpliga. EnVigiforsla stycket skall utbyte av brott enligt lagen förklaras förverkat om detinte är uppenbart obilligi. Härvidlag överensstämmer mitt förslag medutredningsförslaget. Enligtandra stycket skall egendom som har använts som hjälpmedel vid 4 1978/79. Prop.1978/79:196 50 broneller värdet av sådun egendom förklaras förverkad, om det är påkallat lillförebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreligger. Detsamma gälleregendom med vilken tagils befallning som utgör brott enligl lagen. Bestämmelsenöverensstämmer i slorl sen med 36 kap. 2 § broltsbulken. Dennaparagraf som motsvarar 7 § utredningsförslaget och 14 i; sanktions-lagen,innehåller en regel om särskild ålalsprövning vid brott mot lagen. 1 paragrafenföreskrivs generellt alt åtal för brott mot lagen - vare sig det har begåttsutom eller inom landet - flr väckas endast efter förordnande av regeringeneller den regeringen bemyndigar därtill. Somjag redan har framhållit i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4) kan åtalgenom kravet på särskild åtalsprövning underiåtas i vissa fall. Härigenom kanhänsyn las till bl. a. all lagföring skulle te sig stötande eller alt enhandling, som är förbjuden, i det enskilda fallet kan vara ursäktlig. Detta kanvara särskilt angelägel mot bakgrund av att svenska dotterföretag i utlandet ärunderkastade den främmande statens lag. Jag har tidigare i bl. a. avsnitt 2.2.2och 2.4.8 berört att möjligheterna att uppfylla skyldigheten enligt 3 § attlämna information kan vara beskurna på grund av sydafrikansk lag. Kaninformationen inte tillhandahållas företagsledningen i t. ex. därföratt straffansvar skulle utkrävas i torde detla i enlighet med defolkrättsliga principer, som jag förut har utvecklat i fråga om s. k. lagkollisioner(avsnitt 2.3 och 2.4.5), innebära att förutsättningar för straffbarhet överhuvud taget inte föreligger. Även näraliggande fall kan emellertid tänkas dären lagföring skulle framstå som obillig. Frågan får bedömas från fall tillfall. Finns däremot informationer tillgängliga hos moderföretaget i uppgifterna självfallet lämnas, eljest inträder straffansvar. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslaget till lag om förbudmol investeringar i och . Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1978/79:196 51 Bilaga1 Sammanfattning av sydafrikautredningens betänkande Situationeni är i flera avseenden unik. Inle någonstans i väriden drivs en sålångtgående och systematisk diskriminering grundad på hudfärg. Raspolitiken harinskrivits i lag och den utgör ett rättesnöre för förvaltningen, samhälletsuppbyggnad och medborgarnas inbördes relationer. Regimen ifråga har därtillinte i något enda väsentligt hänseende visat att den är beredd att ompröva sinraspolitik. Man kan vidare konstatera att utvecklingen i under långtid och särskilt gått mot en försämring av folkflertaletspolitiska och ekonomiska förhållanden. Den förda politiken framstår allttydligare som stridande mol folkmajoritetens vilja och intressen. Situationeni är också unik i den meningen all den enligt FN:s generalförsamlingutgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. En överväldigande majoritetav väridens länder, däribland vårt land, har därför krävt alt FN vidtar tillbuds stående tvångsåtgärder gentemot . Kravet på införandel avekonomiska sanktioner stöds av ett stort antal länder - också detta är unikt.Det finns i själva verket inte någol annat existerande fall där delinternationellt föreligger en så stark politisk anslutning till kravet påtvångsåtgärder. Än så länge utgör emellertid stormakternas vetorätt i FN:ssäkerhetsråd ett hinder för kollekliva sanktioner. Frånomväridens sida har man sökt påverka den sydafrikanskasamhällsordningen. Den vita befolkningsminorilelen har dock hitintills inte inågot väsentligt hänseende tillmötesgått det sydafrikanska folkflertalets ochomväridens krav på en demokratisering. Tvärtom har det politiska och ekonomiskaförtrycket gentemot det svarta folkflertalet skärpts. Motståndet molrasåtskillnadspolitiken i har därför blivit alltkraftfullare. Såväl inne i landet som utanför dess gränser krävs nugrundläggande förändringar i samhällsordningen. De svartas motstånd mot raspolitikenär mer militant än kanske . Utvecklingen i ochförändringarna i landets närmaste omgivning har lett till an de vitamakthavarna snabbi ökat den militära och polisiära upprustningen. Tydligare ännågonsin framstår situationen i som ett allvarligt hot motinternationell fred och säkerhet. Rasmotsättningarna i landet har kraftigtskärpts. Påskilda håll i omväriden finns en växande beredvillighet att utövapåtryckningar på den sydafrikanska regimen. Också i länder i västväriden somtidigare varit negativa till tvångsåtgärder kan i flera fall en förändrad 1978/79:196 52 Enskilda sluter såsom , och har ulanuu avvakta cli sanklionsbcslul i vidtagit åtgärder för allminska det ekonomiska samröret med . I andra länder övervägs förnärvarande liknande mall och steg. beslöt omcii bindunde vapenemburgo mol . Den formella grunden för besluiei vurull vapenexixiri lill ansågs utgöra ell hot mol internationell fredoch säkerhet. Deninlernulionellu debatten har ulltmer konccnirerai sig på ekonomiska sunklionerenligt FN-sludgan som det främsta medlet genom vilket mun utifrån kan medverkalill en fredlig förändring av den djupt orättfärdiga samhällsordningen iSydafrika. Frånsvensk sida har man under de senusle 10 åren gång efter unnun framhållit attekonomiska sanktioner, siudgeenligi beslutade inom FN:s rum, måste genomförasför uu framtvinga nödvändiga förändringar i del sydafrikanska samhället. Medbeklagande har den vid åtskilliga tilirällen tvingatskonsiutera all inte kunnat enas om såduna sanktioner. I FN:sgeneralförsamling har emellertid majoriteten för en anslutning tillbojkoiipolitiken hclu tiden vuxit. Påförsommaren 1977 hemställde en enhällig svensk riksdug om alt regeringenulurbeuirell förslag som innebur ull i svensk lagstiftning i surskild ordninginförs förbud mol kupiiulexpori lill Sydafriku, liksom lill del uv Sydafrikualltjämt ockut'>erade , i samband med föreiagsinvesleringar där.Vidare förutsatte man alt regeringen skulle låta ombesörja överläggningar mednärmust berörda svenska förelag i syfte all åsiadkomma en begränsning av dessasverksamhet i (och i förekommande fall i ) till vad som underrådande omständigheter synes lämpligt. Riksdagsbeslutetinnebar således alt en begränsning av svensk näringsverksamhet i Sydafriku ochNamibia bör komma till stånd genom två samtidiga ålgärder, nämligen delsförbud mol kapitalexport, dels en överenskommelse mellan statsmakterna och deberörda företagen som går ut på att företagen åtminstone inte motverkar syftelmed ett kapitalexporlförbud genom all finansiera investeringar i ochNamibia med andra medel än kapital frän . Den specielleutredningsmannens, , överiäggningar liksom våra egna sonderingar hossvenska förelag med verksamhet i har givit vid handen att denkombination av kapitalexporlförbud och frivilliga begränsningar som sålundaförulsalies inte är iTiöjlig au uppnå, därför au svensk industri inte synesvara beredd au medverka lill inskränkningar i den svenska näringsverksamheteni . Motdenna bakgrund har kommittén sett sig nödsakad att söka andra lagtekniskalösningar än ett kapitalexporlförbud för att uppnå den av efterlystabegränsningen av de svenska företagens verksamhet i området till vad som underrådande omständigheter synes vara lämpligt. Ettrent kapilalexportförbud utan begränsningsålaganden av förui berört slag skullenämligen bli ett slag i luften. Dennu aktuella lagsiiftningen bör primärt syfta lill att stoppa investeringar iSydafrika och . Ett totalförbud för alla investeringar skulle emellertidslå orimligt hårt mot de redan etablerade svenska företagen i området.Kommittén förutser ett behov av undanlag från ett principiellt investeringsförbudfrämst för att begränsa föriusier eller undvika friställningar i 1978/79:196 53 vidföreiug med verksamhet i dessu länder. Dennu lunke har också stöd i den debattsom föregick beslut. del bäsiu varu att ulformu investerings-kontrollen som ettprincipiellt förbud för förelag med säte i alt företa eller medverkalill vissa transaktioner med avseende på ekonomisk verksamhet i ellerNamibia. Förbudet kan i vårt förslag förenas med vissu dispensmöjligheter närdet gäller förelag som redan är etablerade på den sydafrikanska marknaden. Ikapitel 2 lämnas en kortfallad orientering om . I förgrunden stårhärvid rasåtskillnadspolitiken och dess ekonomiska och politiska konsekvenserför folkflertalet. Del betonas särskili all moisuuningarna i del sydaf rikanskasamhället kraftigt skärpts. Den viktigaste orsaken tillskärpningen stod all finna i del förhållandel all de svarta kraftfullare än pålänge och på bred from avvisar regimens rasätskillnadspolitik. Devita makthavarna insåg tidigt att den svarta medveienhetsrörelsen -konkretiserad genom olika öppet verksamma sammanslutningar - po-leniielllutgjorde ett allvariigt hot mol den beslående samhällsordningen. Myndigheternaingrep därför på skilda sätt mot organisationerna ifråga, t. ex. genom unbannlysa deras svarta ledare. kom det till en urladdning mellansvarta ungdomar och de vita makthavarna. Skolungdomar i , den afrikanskastadsdelen i anslutning till , protesterade molutbildningssystemets utformning. Demonstrationen utvecklades våldsam konfrontation och myndigheterna sökte med brutala medel kväsa den.Trots regimens hårda ingripande spred sig de svartas revolt lill flera andraställen i landet. Allt som allt torde ett tusental människor ha mist sill livtill följd av den våldsamma konfrontationen mellan styrande och styrda som ägderum . Densydafrikanska regimen har på skilda sätl sökt bemästra de svartas alltkraftigare motstånd mot rasåtskillnadspolitiken . Myndigheternaingrep med långtgående åtgärder mot enskilda och organisationer. I oktober 1977förbjöds exempelvis en rad sammanslutningar för svarta. På samma gång tvingadesdel all upphöra med sin verksamhet. Radikala svarta ochvila bannlystes. Mellanåren 1972-1977 mer än tredubblades försvarsanslagen i fast penningvärde.Regimen förklarade all landet befann sig i ett tillstånd nästinlill öppet krig.Till följd av de ökade spänningarna i landet påskyndades också genomförandet avden s. k. hemlandspolitiken. Bildenav den samhälleliga utvecklingen är emellertid inte entydig. Sålunda påbörjaderegimen en del liberaliseringar, vilket skall ses sommotåtgärder mot de förut beskrivna allt tydligare motsättningarna i samhället.Genomförda eller föreslagna ålgärder innebär onekligen vissa smärre lättnader ide många regler som styr de svartas tillvaro. Förändringarna har emellertid enringa praktisk innebörd. Inte i något hänseende tillmötesgås genom dessaliberaliseringar de mer grundläggande krav som de svarta framställt. Prop.1978/79:196 54 3 Sydafrikafrågan i ett internationellt perspektiv Ikapitel 3 analyseras sydafrikafrågan i ell internationellt perspektiv. Kringsextiotalets början hårdnade på fleru håll i väriden hållningen gentemot densydufrikansku ruspolitiken. Man krävde handfasta aktioner mot landet. Nuinleddes en påtaglig "internationalisering" av frågan omapariheidpolitiken. Fortsättningsvis skildras i detta kapitel de åtgärder sompå internationellt plan föreslagits och lidvis förverkliguts i syfte allpåverka den sydafrikanska samhällsordningen. Vidare berörs några orsaker lillall blockadtanken inte vann nämnvärd praktisk anslutning. Slutligen redovisassydafrikafrågans internationella läge under sjuttiolalel. Omvärldenssträvan att påverka samhällsordning intensifierades vid mitten avsjuttiotalet. Skarpare än någonsin fördömdes nu raspolitiken och kraven påinternationella aktioner vann vidgad anslutning. Bakgrunden härtill kunde i höggrad sökas i de scenväxlingar som ägde rum i kring minen avårtiondet. En följd av dessa blev att säkerhetspolitiska situationförändrades. På samma gång ökade utomstående staters engagemang i regionen. 4 Utländska investeringar i Kapitel4 ägnas ål de utländska investeringarna i och deras roll. Sedanlång tid tillbaka är ekonomiska liv länkat till väslväri-dens. Isjälva verket har landets ekonomiska utveckling varitstarkt beroende av ett fåtal stater i , främst Storbritannien.Handels- och invandringsslatistiken, uppgifter om turism och utländskainvesteringar visar att detla beroendeförhållande gör sig gällande också idag.Huvudskälet lill att utländskt kapital dras till är landetsenastående råvarurikedom och sjudande industriella verksamhet. Utländskaföretag som bedriver verksamhet i ingår vanligtvis i koncerner vilkaäger företag i många länder och som eftersträvar en internationell expansion.Här finns en av drivkrafterna till etableringen i . Densydafrikanska regeringen visar såväl i ord som i handling en välvilliginställning till utländska förelag. Löneläget är gynnsamt för företagen. Vidareutmärks arbetsmarknad av stabilitet. Genomimportrestriktioner och andra ekonomisk-politiska ålgärder har regeringen iSydafrika ofta tvingat del utländska företaget att engagera sig i entillverkning på platsen. styrandes, alltså ur den vita minoritetens, synvinkel är de utländskainvesteringarna i landet viktiga. ekonomiska framåtskridande kräverstora investeringar, vilka till en del måste finansieras med riskvilligtutländskt kapital. Företag som etablerar sig i tillför vidare landetteknologiskt kunnande. Utländska invesieringar är också politiskt betydelsefulladå de kan ses som ett uttryck för att omvärlden hyser tilltro till . Dettorde knappast finnas någol entydigt och på en gång för alla givet Prop.1978/79:196 55 svarpå frågan om del utländska kupitalets politiska och ekonomiska roll iSydafrika. Utanför , liksom pu mer radikalt politiskt håll i ,betraktas emellertid i lilliagande utsträckning de utländska investeringarnasom en bidragande orsak lill den sydafrikanska regimens fortbestånd. InflödetUV utländskt kapital för invesieringar är alllsedan mitten av sextiotalet avslor betydelse för ekonomiska liv. kundeman emellertid notera ökade svårigheter att dra lill sig sådani kapital. År1975 uppgick nelloinflödel till , vilket betydde det störstaårliga nelioinflöde som överhuvud förekommit. Näst-följande år halverades detlabelopp och för beräknade man all i bäsia fall kunna bibehålla sammanivå. Deprivata direktinvesterarna, främst företag, har visat allt mindre benägenhetatt göra långsiktiga satsningar i del sydafrikanska näringslivet. Konkretbetyder detta att man inte i samma höga takt som vågat eller velainyelablera eller utöka redan befintliga dotterförelag i landet. harstatens och enskilda bankers upplåning utomlands ökat. I huvudsak har sådanautlandskrediler kännetecknats av all de har haft en kort löplid, ofta 12månader och därunder. Lånen har därtill ställt sig jämförelsevis dyra genom attde löpt med hög ränta. inlåning av långsiktigt kapital minskadeunder på ett för landets kapitalför-sörining i det närmastekatastrofalt sätt. Utöveråterhållande fiiktorer av rent ekonomiskt slag förelåg för presumtivakapitalplacerare i alltmer negativa politiska omständigheter. Dessahänförde sig till olika plan. Den politiska handelsutvecklingen i hos många investerare en allmän oro för framtiden i denna del av världen.En väpnad konfrontation mellan och inom regionens länder kunde inte uteslutas.1 förekom våldsamma uriaddningar vid mitten av och därefter,vilket visade an landets ditlillsvarande politiska stabilitet i vissutsträckning rubbats. Vidaretilltog de internationella ansträngningarna i syfte att fa tillstånd ekonomiska sanktioner gentemot . I några länder, inklusive ,vidtogs eller förespråkades från inflytelserikt håll åtgärder för all strypadet ekonomiska utbytet med . Mycketlalar för att investerarna börjat bli medvetna om att är ell landkännetecknat av alt innehavarna av den politiska makten tar stora risker, vilkakan äventyra gjorda invesieringar och begränsa vinstmöjligheterna. Detla ärgivetvis inte liktydigt med all uiländska investerare kommer att föriora sillintresse för den sydafrikanska marknaden. En alltmer kännbar brist i väridensförsörjning av sådana mineraler som landet besitter ger en grund för fortsattainvesteringar från utlandets sida. Däremot finns anledning förmoda att den tidär förbi då utländska investerare bedömde landet som i politiskt hänseendestabilt. 5 Förbindelserna mellan och Ikapitel5 skildras översiktligt några viktiga slag av förbindelser mellan Sverigeoch . Prop.1978/79:196 56 Ändain på 1950-lalel förhärskade i en positiv bild av . Till stordel bottnade detta i an Sydafriku under del kulla krigels dagur uppfaltades somen med västvärlden lierad stat. Pådel ekonomiska området utvecklades tidigt ett samarbete mellan de två ländernai fråga. En grund härför var de invandrade skandinaver som mol slutet av1800-lalet lyckats skapa sig förmögenheier och inflytande i del sydafrikanskasamhället. sköt den svenska exporten till fart. vidgades handelsutbytet steg för steg. destineradesnära (till ett värde av ) av totalexporttill denna marknad. Endast och var viktigare somutomeuropeiska mottagare av svensktillverkade produkter. ökade handelns kölvatten följde företagseiableringar i . På1920-talet startade svenska bolag verksamhet där. Genom produktion ochförsäljningsorganisation på platsen tillförsäkrade sig svenskt näringslivulrymme på den allt expansivare sydafrikanska marknaden. Inställningenpä officiellt svenskt håll till ändrades på väsentliga punkter undersextiotalets första hälft. Förskjutningen betingades av flera omständigheter: GOpinionstrycket hade kraftigt vuxit i sydafrikafrågan. D I FN och i andrainternationella sammanhang drev en stor grupp länder allt hårdaresydafrikafrågan, särskilt märktes kravet på sanktioner. D Utvecklingen iSydafrika utvisade allt tydligare regimens brutalitet och desskallsinnighet mot omvärldens vädjanden om liberaliseringar.