prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — Uttrycketlillskott av pengar eller annan egendom kan i del sammanhang det här förekommerinte förstås annoriunda än sådant tillskott eller apport som avses iaktiebolagslagen eller motsvarande kapitaltillskott till annan juridisk person.Något hinder alt därunder inbegripa tillskott i form av s. k. koncernbidragsynes inte heller föreligga. Däremotfaller inle kreditgivning och varuleveranser under stadgande om"tillskott". Blockaden är ju icke avsedd alt utsträckas till handelnmellan moder- och dotterföretag eller betalningar, krediter och säkerheter isamband därmed. Utredningensynes i specialmotiveringen (s. 178) antaga att betalningar för varuleveransericke omfattas av förbudslagstiftningen därför att "syftet medtransaktionen skall vara att medlen skall användas i företagets verksamhet". Emellertidskall, i den mån varulik vider går från ett svenskt moderbolag till ettsydafrikanskt dotterbolag, medlen självfallet användas i det säljande bolagetsverksamhet - så det kan icke vara detta rekvisit som utesluter betalningar förvaror och tjänster från förbudslagstiftningen. Motsvarandegäller om varuleveranser från det svenska moderbolaget till ett sydafrikansktförsäljningsbolag. Självfallet måste dessa varor-även om de inte utgöranläggningstillgångar ulan endasi lagertillgångar - sägas komma till användningi försäljningsbolagets verksamhet. Del är alltså icke på sådan grund de fallerutanför lagstiftningen utan därför att de icke utgör "lillskott avegendom". Därestlångfristig utlåning liksom långfristigt ställande av säkerhet skall 1978/79:196 134 omfattas av lagsiiftningen - vilket under nuvarande valularegleringinte synes ha någon praktisk betydelse - bör detla komma till uttryck ilagtexten exempelvis genom att i andra stycket efter ordet "avsedd"tillfogas orden "eller för en mer än femårig löptid utfärdad". I delta sammanhang anmärkes också i specialmoiiveringenalt "tillskoll" skulle inkludera även förfaranden som går ut på attdet svenska rättssubjektet företar en kapitalöverföring genom att sälja tillunderpris eller köpa till överpris från sitt sydafrikanska dotterbolag. Det avutredningen föreslagna siadgandel kan dock icke förstås på sådani sätt.Hittills har alllid när man velat stävja dylika kringgåendetransaktioneransetts nödvändigt med uttryckliga lagbud lill beivrande härav (se 1. ex. 43 §1 mom. kommunalskal-telagen och 10 § 2 valutaförordningen). 1 del hänseendet kan motivultalanden av en utredning icke ersätlaeller överflödiggöra bestämmelse i lag. Anmärkningen synes dock främst ha enprincipiell innebörd eftersom, efter vad fakulteten kan se, det praktiskabehovet av en uividgning av lagen på denna punkt synes ringa. exportråd: I förslaget definieras inte vad somavses med ordet investeringar. Man har allmänt antagit att det enbart rör sigom investeringar i byggnader och verkstadsmaskiner. Men om en imporlrörelseskall upprätthållas eller eventuellt byggas ul för slagkraftiga svenska produkiererfordras snart sagt kontinuerliga investeringar i försäljnings- ochserviceorganisationer. Svenska företag måste få klargjort om sådanainvesteringar kommer att vara tillåtna eller ej. förslag kommer att bereda särskilda lillämpnings-ochbevissvårigheter i fråga om relationerna moderföretag-dotterföretag enligt RA. KK, juridiska fakultetsnämnden vidStockholms universitet och . RÅ anser att särskilda tillämpnings- och bevissvårighelerkan uppslå när det gäller relationerna mellan moderbolag och dotterbolag. Dessayppar sig redan vad avser själva koncernbegreppet i sådana fall då moderbolagetinle - vare sig direkt eller indirekt - innehar röslmajoritel i ett företag.Det bestämmande inflytandel kan t. ex. grundas på s. k. praktisk majoritet,innehav av aktier genom mellanhänder som endast formellt framstår som ägare,avtal i samband med kreditgivning etc. Inflytandet skall vidare vara förknippatmed en beiydande andel av resultatet av förelagels verksamhet. ex. att moderbolaget genom prissättningen vid transaktioner mellanförelagen lar ut en betydande andel av företagets vinst eller bär Prop.1978/79:196 135 avsevärd del av uppkommande förluster. Svårigheten allstyrka förhanden-varon av sådana för ell koncernförhållande avgörande krilerierbelräffande uiländska förelag är uppenbara. K K anserall del i fråga om fall då det svenska ägarintresset i sydafrikanska bolagunderstiger 50 procenl torde bli svårt att visa att koncernförhållandeföreligger och alt sådana förelag därför inte kan nås av lagen. Juridiska fakulietsnämndenvid : I lagtexten upptages en definition på dotterföretagsom helt molsvarar aktiebolagslagens och i specialmotiveringen erinras all lagsliftarenuttryckligen förutsatt att koncernförhållande kan föreligga vid betydligtmindre aktie- eller andelsinnehav än . Såsomexempel anföres att i ell börsnoterat företag kan man ha ett beslämmandeinflytanderedan vid ett innehav om nämligen övriga aktier är splilirade på mångahänder. Exemplelsynes dock icke väl vall eftersom i ett börsnoterat bolag ell blott 10 %innehav inte kan ha en "betydande andel" av del andra bolagelsresultat. I en nyutkommen framställning som behandlar aktiebolagslagen anför enmansutredaren,, (Svensk Associationsrätt i huvuddrag, 1976, s. 195) allkriteriet betydande andel i resultatet är uppenbariigen ganska vagt. "Mantorde emellertid kunna ulgå ifrån att femtioprocentig andel i del andrabolagets vinst och/eller behållna tillgångar vid upplösning är tillräcklig.Möjligen räcker det med rätt till tredjedelen eller fjärdedelen av vinstenoch/eller behållningen." Det synesdärför hell klart att - såvida icke andelen i resultatet delas efter annangrund än aktieinnehavet - ett 10 96 sådant icke är tillräckligt för att grundaett koncernförhållande. Vad angår förhållandet mellan ett tillverkandemoderbolag och ett försäljande dotterbolag må i detta sammanhang anmärkas attden vinsl moderbolaget må göra på försäljning av sina produkter tilldotterbolaget aldrig kan utgöra en "andel av resultatet" idotterbolaget. Dotterbolagets "resultat" framkommer först efter detkostnader - såsom betalning för inköpta varor - beaktats. Vad dotterbolagetbetalar för inköpta varor är alltså kostnader i dess rörelse men kan aldrigvare sig enligt vedertaget språkbruk eller god redovisningssed betecknas somandel i resultatet (se bestämmelserna om "resultat" och"resultaträkning" i 11 kap. 8 § ABL och 18 § bokföringslagen). : Ett problem uppkommer när det svenska bolagetäger mindre än hälften av aktierna i ett sydafrikanskt bolag. Utredningensförslag innefattar även dessa bolag men vi vill uttrycka våra farhågor översvårigheterna alt i dessa fall utöva verklig kontroll. Vi är därför oroade överde tendenser till ökat delägande som gör sig gällande. En majoritet av aktieägarna i dessa delägda bolag skulleformellt kunna motsätta sig reglerna i den svenska lagen. Vid den slutgiltigabehandlingen av förslaget anser förbundet att detta problem noggrannt börstuderas. 1978/79:196 136 ningenmåste bli helt klar även beträffande svensk intressents straffansvar då ett minoritetsäglsydafrikanskt bolag bryter mot svensk lag. Sydafrikautredningensförslag avviker enWgt juridiska fakulietsnämnden vid universiiei, Iniernoiionellahandelskammarens svenska national-kommiité och SI/SAF från sedvanliga irättspraxis utbildade regler om s. k. företagaransvar, vilket kommer alt beredatillämpnings- och bevissvårigheler. vid : En ytterligare svårighet vartillden av utredningen valda konstruktionen leder framträder vid valet avansvarssubjekt. Enligtlagtexten riktar sig förbudet till "svensk juridisk person" varefteri 4 § påföljden drabbar "den som är ansvarig för brott" mot förbudet. Begränsningentill juridiska personer är en följd av all investeringar av privatpersoner harså liten praktisk betydelse att de kan lämnas utanför. Påföljdersom fängelse och böter kan emellertid - fängelse av naturliga skäl och böterenligt lag - åläggas endast fysiska personer. Dåen regel överträtts av en juridisk person - del gäller huvudsakligen närings-och politirättsliga stadganden - brukar de fysiska personer ansvaret skalldrabba utväljas enligt oskrivna regler som utbildats i rättspraxis och brukarsammanfattas under benämningen företagaransvar. Ansvaret brukar därvid läggas påden som med den arbetsfördelning som gäller i branschen eller enligt bolagetsegen organisation har det avgörande inflytandet över den del av verksamhetenvartill överträdelsen hänför sig. I ett aktiebolag är det vanligen denverkställande direktören - eller, mera sällan, någon avdelningschef ellerledamöter av bolagets styrelse - som sålunda bär det straffrättsliga ansvaret.Däremot har det icke förekommit att aktieägare i denna sin egenskapdrabbas av företagaransvar, det anses tvärtom gälla all i en koncern har varjesärskilt bolag sitt företagaransvar. motiv framgår emellertid att den vill göra koncernledningen -nämligen styrelsen i moderbolaget såsom företrädare för aktieägarna i dotlerbolagel- ansvarig för vad som händer i det utländska dotterbolaget. mån styrelsen i ett svenskt moderbolag normalt tar ställning tillanskaffning av anläggningstillgångar i ett dotterbolag eller dotterdotterbolaguppnår utredningen med sitt förslag utan vidare vad den avser. Förhållandenakan naturiiglvis variera från förelag lill företag men normall 1978/79:196 137 lordeföretagsledningen i en så stor koncern all den har etablerat doilerförelag iSydafrika icke la ställning till annat än myckel stora invesieringar, medanansvaret i övrigt, i den mån det sydafrikanska bolagets ledning inle bestämmerdetta själv, ligger på den verkställande direktören i del svenskamoderföretaget eller på hans närmaste medarbetare såsom ekonomichef ellerutlandschef Föralt genomföra en avvikelse frän vanliga i rättspraxis utbildade regler om förelagaransvarär del därför enligl fakultetens mening icke tillräckligt all ulredningen isina motiv till lagtext uttalar en önskan eller förväntan alt påföljderna skalldrabba "koncernledningen" i och endasi denna, utan dettamåste i så fall komma till klart uttryck i lagtexten. 1. ex. så:"Styrelsen föraktiebolagellerannan juridisk person . . . skall åriigenupprätta investeringsplan etc." Internationellahandelskammarens svenska nationalkommitic hävdar all utredningens förslag ifråga om företagaransvarel ur svensk straffrällslig synvinkel avviker från vadsom gäller enligt svensk rättspraxis. Användandet av enhetliga begrepp medolika innebörd i olika sammanhang kan - i så specialiserad lagstiftning somstrafflagstiftning-få till effekt all respekten för lagstiftning över huvudtaget undergrävs. SI/SAF:Företagaransvarel synes i förslagets motiv ges en innebörd som avviker från densedvanliga. Det straffrättsliga företagaransvarel brukar bestämmas genom enanalys av förhållandena i det enskilda fallet för att fastställa vem ellervilka som genom sitt avgörande inflytande föranlett en lagöverträdelse. Iavsnittet 10.2 "Mot vilka skall förbudet riktas?" anför utredningen (s.171) alt grundläggande för ett koncernförhållande är att koncernledningen kanutöva ett bestämmande inflytande över dotterföretaget. Detta inflytande -framhåller man - kan utövas inte bara genom beslut på dotterföretagets stämmorulan också genom särskilda underhandsdirekiiv till dotterföretagets ledning. Utredningensresonemang synes bygga på förutsättningen att i praktiken besluten omanskaffning av anläggningstillgångar i ett utländskt dotterbolag fattas inommoderbolaget och att därför ett straffrältsligl företagaransvar generelltuppkommer för moderbolagets ledning. Organisaiionerna vill framhålla alt inombegreppet anläggningslillgångar ryms myckel olika företeelser från storafastigheter och aktieposter till maskiner och kontorsutrustning av mycketmåttligt värde. De beslut som utredningen vill hindra är synnerligen ofta intesådana som fattas av ett moderbolags ledning. Del synes organisationernaprincipiellt felaktigt och praktiskt olämpligt all i deila sammanhang påmoderbolagels ledning lägga ell företagaransvar som den i andra sammanhang intehar dvs. förutsätta alt den i förelagels verksamhet utövar funktioner som den isjälva verkel inte lar befattning med. 1978/79:196 138 förslag om regler om dispens från invesieringsförbudelär enligt SI/SAF, och Svenska bankföreningenför snäva och företagen bör ges en ovillkoriig rätt lill ersätlningsin-vesieringar.Svenska FN -förbundet och .Afrikagrupperna i anser alt en dispensregelfrån investeringsförbudet allvarligt kan försvaga effekten av den föreslagna lagsiiftningen.RÅ och anser an dispensreglerna bör tas upp i självalagen och inte i övergångsbestämmelserna såsom ulredningen föreslagil. RÅ: Med hänsyn lill dispensreglernas betydelse framstårdel som oegentligt alt bestämmelser härom intagits i övergångsbestämmelsernatill lagen. Dessa synes i stället lämpligen kunna införas som enundantagsbestämmelse il§. : I övergångsbestämmelserna upptas vissadispensregler. Utredningens uttalanden i dessa frågor är enligt hovrättensmening ej tillräckligt klariäggande. Av rättssäkerhetsskäl krävs entydigabestämmelser som anger i vilka fall dispens kan medges. Beträffande det under 1 § punkt 4) upptagna förbudet attmedverka till beslut om att anskaffa anläggningslillgångar anser hovrätten attdet bör övervägas att av praktiska skäl undantaga tillgångar av mindrebetydande värde. Lagförslaget synes innebära att dispens erfordras även i falldå förhållandevis ringa tillgång, t. ex. en utrangerad personbil, skallersättas. : Dispensmöjligheten kommer såvitt kanbedömas att vara aktuell framåt. Därför kan ifrågasättas ominte reglerna härom borde upptas i själva lagen i stället för blandövergångsbestämmelserna. Tingsrätten framhåller vidare att dispensreglerna börinnehålla en regel om rätt till ersättningsinvesteringar och att nödvändigasådana inveteringar skall beviljas även om de innebär en kapacitetsökning omdetta är oundvikligt. : Del är enligl industriverkets meningangeläget att syftet med dispenser och reglerna för dispensgivning formulerastydligare, så all onödiga tolknings- och planeringsproblem för de berördaföretagen undviks. SI/SAF: För att ett svenskt förelag skall kunna hävda sigi konkurrensen måste det kunna anskaffa den effektivasteproduktionsutrustningen, tillämpa de nyaste produktionsmetoderna och förbättravaran kvalitetsmäs-sigt och tekniskt. Detta måste i många fall leda till ökadproduktionsvolym, ökad sysselsättning, kanske helt nya anläggningar och äventill att viss Prop.1978/79:196 139 sidoordnadproduktion las upp. Tillåts inle detla blir företaget snabbt olönsamt. Detla förhållande harmyckel rikligt påpekats i en reservation av utredningens ordförande. Hanföreslår därför att dispens skall meddelas, om investeringen avser ersättningav utrangerad utrustning, men att prövning av dispensansökan erfordras omersättningen leder till kapacitetsökning. Även detla skulle vara för snävt. Detskulle behövas betydligt generösare regler för ersäitningsinvesteringar för attföretagen skulle kunna fortsälla sin verksamhet. Isamma reservation heter det att en "förlida ulrangering" avutrustning inte kan betraktas som en nödvändig ersättningsinvestering. Vi villemellertid påpeka, att en ulrangering måste tillåtas närdetavföretagsekonomiska skäl är motiverat att anskaffa modernare utrustning även omden gamla utrustningen alltjämt är brukbar. Enligtdet förslag som utredningens majoritet framlagt kan dispens frånanskaffningsförbudet lämnas av regeringen i sänder. Dispens skalldock kunna gälla ett helt investeringsprojekt, som enligl särskild investeringsplansträcker sig . Organisationerna vill särskilt påpeka alt detföreslagna systemet med upprättande av investeringsplanerårsvis inte tar hänsyntill de verkliga förhållandena vid ett företags drift. Visseriigenbudgeterar förelagen årsvis -eller för både kortare och längre perioder-såväl lillförsäljning som till anskaffning av såväl anläggnings- som rörelsetillgångar.Men ett företag som vill vara framgångsrikt måste ständigt vara berett attrevidera sin budgeterade verksamhet allt efter del förhållandena förändras. Ialla större förelag sker detta åtminstone kvartals- eller terlialsvis. : Den räckvidd invesieringsförbudel givits i lagförslaget hindrarinte bara nyinvesteringar hos dotterbolagen utan också i den mån moderbolagenkontrollerar investeringar, sådana ersäitningsinvesteringar som krävs enbartför att hålla verksamheten på oförändrad nivå. Effekten av restriktionerna,utformade enligt I § blir därför alt så fort en anläggningstillgång tas urproduktion till följd av förslitning, haveri, realisation etc. måsteverksamheten begränsas eller upphöra. Det är - så som ocksåutredningsmajoriteten funnit - nödvändigt att förena restriktionerna medundantag för att inle orimliga skadeeffekter skall inträffa mer eller mindreslumpmässigt. Därför har ett dispenssystem föreslagits. Systemet är emellertidså utformat att regeringen alltid kan vägra att ge dispens. Delta skapar ensituation där företagen blir helt utelämnade till regeringens politiskabedömningar vilket innebär alt all planering av verksamheten omöjliggörs dådriftsledningen inte kan förutse om den får ersätta försliina tillgångar. LO:Utgångspunkten för utredningens lösning med ett investeringsförbud kopplat meddispensmöjlighet för ersäitningsinvesteringar har varil att låta de svenskkontrolleradeförelagen finnas kvar i men all förhindra dem från att expandera. Delkan finnas fördelar med att svenska företag finns 1978/79:196 140 lokaliserade i apartheidsysiemelavskaffas. är det svårt att avgöra effekterna för förelagen av delföreslagna invesieringsförbudel. Avgörande för denna blir hur den föreslagnadispensmöjligheten i praktiken kommer att tillämpas. LO delar den uppfattningsom framförs av att avgörande för dispensbeslulbör vara hur de svenskkontrollerade företagen uppfyller de fackligaorganisationernas krav på anställningsvillkor och arbetsförhållanden. LO vill ytterligareunderstryka att en acceptabel politik på detla område från förelagens sida inlefår las lill intäkt för alt en allmän okontrollerad expansion av verksamhetenkan företas. En sådan politik bör snarare ses som en viktig förutsättning föratt dispenser överhuvud skall kunna beviljas. Enligt LOs mening bör de svenskafackliga organisaiionerna ges möjlighet all delta i dispensprövningen. Svenska mciallindustriarbciarejörbundei: kommer de svenska förelagen all kunna leva kvar i tilldess apartheidsystemet avvecklats. Del innebär att företagen kan ersättaförsliten utrustning men däremot inle expandera sin verksamhei.Investeringsförbudet har därför sammankopplats med dispensmöjligheler. Dispensförfarandet motiveras enligl ulredningen av attförelagen kan tvingas avskeda ett väsentligt antal anställda i . Förbundet vill emellertid framhålla att förslaget i förstahand ska ses som en politisk viljeyttring för solidaritet med de undertryckta iSydafrika inte som en fråga om svensk sysselsättning. Vi instämmer givetvis iatt enskilda löntagare inte ska bära bördan av utrikespolitiska beslut men trordels att det framlagda förslagels effekter på sysselsällningen är ringa delsatt företagen kan och bör rikta om sina marknadsinsatser för all kompenseraeventuellt bortfall av försäljning till . Mot bakgrund av detla anser förbundet att dispenserna istället i första hand ska knytas till förhållandena för de svarta arbetarna ide svenska dotterbolagen. Så länge som del finns svensk företagsamhet iSydafrika har vi i en moralisk skyldighet all stödja dessa arbetareuppnå bättre villkor. I detta avseende har förelagen med svensk anknytning ettsärskilt ansvar eftersom de ges möjlighet alt fortsätta sin verksamhet ilandet. Mest betydelsefullt är att de svenska förelagen intehindrar afrikanerna att ansluta sig till en fackförening och att utöva fackligverksamhet på arbetsplatsen. Del är också nödvändigt att det inom företageninrättas förhandlingsprocedurer så att avtal kan slutas och tvister specielltdå ifråga om avskedanden kan lösas. Genom lämpliga sådana procedurer skaförelagen låta de svarta anställda och deras fackliga organisationer verkligenkunna hävda sina rättigheter inom företaget. Detta innebär att högstaförelagsledningen måste engagera sig i personalfrågorna. Förbundet vill isammanhanget starkl ifrågasätta de kommittéer (liaison commiiiee) som finns ide svenska företagen eftersom de inte kan ersätta fackföreningar och av afrikanernasjälva uppfattas som maktlösa. Prop.1978/79:196 141 Vidansökan om dispenserärdel hurde svenska dolierbolagen uppfyller de fackligaorganisationernas krav på anställningsvillkor och arbetsförhållanden som börvara avgörande. Förbundel anser all förelagen ska göraalll i sin makl för attavskaffa olikheler i villkor och förhållanden mellan olika rasgrupper påarbetsplatsen. Vi vill för vår del hävda all del finns möjligheler all gåännu längre än man hiltills gjort. Förbundet vill också påpeka värdet ochmöjligheterna av alt ge afrikanerna utbildning och ställa goda bosläder lillförfogande. Förbundet menar attdispens för investeringar i första hand bör ges för investeringar i förbättradarbetsmiljö (inklusive personalutrymmen och utbildningsanläggningar). Att intetillåla sådana investeringar skulle enbart innebära att vi medverkade iytterligare rovdrift på de svarta. Det kan vi inte acceptera. Förbundet villunderstryka uiredningens mening om att dispensprövningen får karaktären av enförhandling mellan regeringen och företagen. Eftersomvi anser att dispenser inte enbart ska motiveras av sysselsätl-ningsskäl utanframför allt av hur företagen lever upp lill ställda fackliga och sociala kravvill vi framhålla att de svenska fackliga organisationerna bör delta idispensprövningen. Dessa har erfarenhet och kunskap om konsekvenserna avenskilda investeringar både i och . Förbundet vill påpeka detvid dispenser svårbedömbara förhållandet mellan ersättningsinvesteringar ochproduktionskapacitet. TCO: I sitt lagförslagförbjuder utredningen sådana investeringar eller aktieförvärv eller liknandesom har till uppgift att utöka de svenska koncernernas verksamhei i Sydafrika.Bara investeringar vilka ersätter försliten maskinpark och dylikt skalltillåtas ske. Enligt TCO erfordras klara preciseringar i lagtexten för alt delskall vara möjligl alt lagtekniskt skilja en ersällningsinvestering från ennyinvestering. Dispens föreslås för sådana investeringar som är nödvändiga föratt inte företagen skall behöva lägga ned och lämna genom exempelvisatt den tekniska utvecklingen försummas. Det ankommer i så fall på sökanden altvisa "att investeringen inte öppnar möjligheter för företaget attexpandera i områdei". Dispensregeln är dock oklart hållen och ger enligtTCO utrymme för skönsmässiga bedömningar. TCO vill understryka vikten av att enlagstiftning med föregivet syfte blir klart utformad, effektiv och otvetydig.Utredningen förutsätter en restriktiv tolkning av dispensmöjlighelen. Företagsom önskar dispens, måste inlämna en mängd olika uppgifter omföretagets verksamhet, varefter regeringen prövar dispensbegäran i varjeenskilt fall. Om den föreslagna lagstiftningen kommer lill stånd förutsätter TCOatt de överläggningar som skall äga rum med företagen i dispensärenden sker medfacklig medverkan. anser att de berörda förelagen bör få en i lagen fastslagen rätttill dispens för ersäitningsinvesteringar. anser inte att dispenser bör medges eftersom sådana 1978/79:196 142 ger "kryphål". .AJrikagruppcrna i anser alt en dispensregel allvariigtkan försvaga effeklen av den föreslagna lagstiftningen. 8.5 Ansvarsbestämmelser ni. Sydafrikaulredningens förslag i vad avser destraffrättsliga gärningsbeskrivningarna och medverkansreglerna måstepreciseras enligt RÅ, , , juridiska fakulietsnämndenvid . Internationella handelskammarens svenskanationalkommitté och SI/SAF. RÅ: Enligt lagförslaget förbjudes svensk juridisk personvid straffansvar att medverka till all vissa närmare angivna åtgärder ellerinvesteringsbeslut vidtages av utländskt dotterföretag.