prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligt min mening är detangelägel att efter förmåga medverkar i sådana mångnationellaforskningsprojekt, i synnerhet inom forskningsområden där vi har vetenskapligkompetens av hög internationell klass. Jag vill emellertid peka påvissa tendenser i utvecklingen som inger oro för framtiden. Jag har nämntatt sökandet efter ny kunskap pä vissa forskningsfält förutsätter tillgång tillständigt mera komplicerad utrustning och dyrbara anläggningar. Detta är ennaturlig följd av de rön som har gjorts vid redan existerande anläggningar.Forskningsresultaten tvingar fram en ytterligare specialisering. Så sker äveninom ramen för de internationella storprojekten. Resultatet blir atl de alltslörre investeringarna kan utnyttjas av allt färre, låt vara högtspecialiserade och kompetenta Prop.1978/79:100 Bilaga 12 UtbUdningsdepartementet 404 En sådan utveckling är klartskönjbar t. ex. inom . Skulle denna tendens växa i styrka inom deinternationella storprojekten kommer vi inom alt ställas införfrågan hur långt vi är bereddaatt gå i ytteriigare ekonomiska åtaganden för dessa projekl utan atl eftersättaforskning som ur andra nationella synvinklar är oumbärlig. Det är därför nödvändigt atl snart ta uppdiskussionen om vilka vägar som kan väljas för att begränsa kostnadsökningarnaför de enskilda länderna i deltagandel i internationella storprojekt. Jag har nämntatl en av fömtsältningama för all skall kunna hålla jämna steg medforskningsutvecklingen i övriga industriländer är en god tillgäng på modem vetenskapligutrustning. Kostnaderna för utrustningbestrids från anslaget Inredning och utmstning av lokaler vid högskoleenhetema m. m. Nyulmslning av verksamheter skernormalt i samband med atl nyalokaler ställs lill förfogande. uirusiningsplanen uppförda kosinadsramenTill universitets- och högskoleämbetets disposition avser ersättningsanskaffningav framför allt försliten eller omodem utmstning samt viss nyutruslning för högskolans grundläggande utbildning ochbasresurser för den fasta forskningsverksamheten. Endast en mindre delav kostnadsramen utnyttjas för ersättningsanskaffningav tyngre vetenskaplig utrustning. Den särskilda utrustning som kan fordras förforskningsrädsfi-nansierad forskningskall bestridas ur forskningsrådens anslag. (), som på regeringens uppdrag har utrett frågan om finansiering av tung utrustning inom forskningsrådens område, har i anslulning till sina förslag tillanslagsframställning kommit in med förslag om såväl formema för finansiering av sådan utrustning som medelsbehovethärför. FRN framhåller att denlekniska utvecklingen av vetenskaplig utmstning går mycket snabbt. Instmmentoch maskiner är föråldrade efter sexlill . Enligl FRN:sberäkning är att den nu gällande avskrivningstiden för sådan utrustningbetydligt längre. Nämnden beräknar att om avskrivningstiden sätts tilllio år, vilket skulle någorlunda överensstämma med den faktiskaförbrukningsliden, skulle behovei av nyanskaffningar av utrustning uppgå till minst 100 milj. kr. Nämnden ulgår då frän deinvesieringar i utrustning som gjordes under 1960-talel och början av 1970-lalet. Enligt nämndens mening är del inte möjligtatl inom ramen för forskningsrådens nuvarande resurser tillgodoseåterinvesteringsbehov av denna storlek. Förnärvarande sker della i en omfattning som svarar mot av destatliga och privata resurser som ställts till förfogande för ny- och ersättningsanskaffning av tyngre vetenskaplig utmstning.FRN föreslär därför all elt nytl anslag uppförs / 80 för bestridande av kostnader för lung vetenskapligutmstning för forsk-ningsrådsfinansieradverksamhet. FRN föreslår också atl anslaget skall byggas ul lill minst 75 milj. kr. och atl ett förstasteg på den vägen för nästa budgetär skall bli 20 milj. kr. Jag delar FRN:s synpå behovei av en modernisering av den vetenskapliga utrustningen. En sådan är enligl minmening en fömtsättning för atl vi Prop.1978/79:100 Bilaga 12 405 skall kunna bygga ut de intemationellaforskningskontaktema. För att den svenska forskningen skall kunna tillgodogöra sig denkunskapsöverföring jag har talat om fordras naturligtvis att den harensådan utmstning att nya metoder och teorier kan tillämpas i . Del ärvidare nödvändigt för atl också skall kunna erbjuda envetenskaplig miljö som ter sig attraktiv för gästforskare. Jag förordar därför allsärskilda medel anslås för anskaffning av tung vetenskaplig utmstning i anslutningfillforskningsrådsfinansierad forskning. Jag beräknar för nästa budgetår 15 milj. kr. Jag återkommer senare till regeringen i denna fråga i samband medatt jag tar upp frågan om en särskild proposition om byggnadsarbeten m.m.atl föreläggas n'ksdagen under innevarande . Därvid kommer jag atllämna förslag om såväl medelsanvisningen för tung vetenskaplig utrustning som vissaanslagstekniska anordningar i anslulninghärtill. Den tekniskautvecklingen inom områdei tung vetenskaplig utrustning kommer enligt min meningatt leda till skärpta krav på planering och prioritering avforskningsverksamhet. De stigande kostnaderna för vetenskaplig utrustning kangöra det nödvändigt att söka samverkan med andra länder också för sådanforskning vi har kunnal bekosta inom ramenför den nafionella forskningsbudgeten. Enligl min mening bör en sådan samverkan i första hand prövas på nordisknivå. Jag vill i det sammanhangetnämna att en diskussion om vidgad nordisk forskningssamverkan redan har tagils upp inom Nordiskaminislertädet. De frågor jag nuhar berört kan komma att kräva svära avvägningar vid fördelningen avforskningsresurser på olika forskningsområden och forskningsprojekt. Medhänsyn lill att vissa av dessa avvägningar kan leda till nationellaåtaganden av betydande omfattning och varaktighet är det nödvändigt alt deingår som delar i en mera övergripande forskningsplanering. Jag avser atl återkomma till formerna för en sådan i den särskilda proposition om forskarutbildning och forskningsplaneringm.m. somjag har nämnt. I föregåendebudgetproposition angav jag vissa utgångspunkter för högskolemyndigheternasoch forskningsrådens planering och prioritering av forskningsverksamheten. Deinnebar i korthet all särskild uppmärksamhel skulle ägnas sådana forskningsområdensom kunde bedömas bidra till utvecklingen av etl internationellt konkurrenskraftigtnäringsliv. Jag angav vidare att sådana satsningar borde förenas med insatserpå forskningsområden som ger de nödvändiga kunskaperna för all bygga upp ell socialloch kulturellt väl fungerandesamhälle. Miljöfrågorna, vården såväl av den yttremiljön som naturresurserna och arbetsmiljön i vid mening skulle uppmärksammas. Jag betonade slutligen atlforskning med dessa syften fömlsalteen utbyggnad av dels mångvetenskapliga projekl, dels fasta resurser i gränsskikten mellan existerandeforskningsdiscipliner. I konsekvenshärmed föreslog jag också inrättandet av etl anlal tjänster som professor inriktade på forskningsfält av betydelseför en kunskapsuiveck- Prop.1978/79:100 Bilaga 12 406 lingi den angivna riktningen. Jag förordade att etl principbeslut skulle fattas om uppbyggnad av den temainriktadeforskningsorganisationen i beräknade medel för dess fortsatta utveckling. Likaså förordade jag atlresurser skulle avsättas för försöksverksamhet med vidgad forskningssamverkan mellan högskolan ochnäringsliv och offentlig förvaltning. hade intet aU erinra mot deprincipiella utgångspunkterna förhögskolemyndigheternas och forskningsrådens forskningsplanering ochbiföll i övrigt förslagen i propositionen. De förslag om ökaderesurser för forskningsorganisationen somjag i del följande för fram har singrund i den syn på forskningens ulveckling som jag här har redovisal. Jag biträder universitets- ochhögskoleämbetets (UHÄ) förslag om enuppräkning av medlen för högskoleorganisationens basresurser för forskning och forskarutbildning. Jag kommer vidare att förorda inrättandet av 23 nya Ijänsler somprofessor, nämligen i etnologi, kördirigering,socialt arbete, psykologi, geriatrik, medicin, biofarmaci, kemisk meteorologi, genetik, mikrobiologi,restproduktleknik, industriell ergonomi, energihushållning, arbetsorganisation,kärnsäkerhet, musikakustik,historisk demografi, sociolingvistik, alkoholforskning saml två tjänstersom professor för vart och ett av temana Teknik och social förändring saml Vatten i natur och samhälle. Jaghar under anslag till naturhistoriskariksmuseet beräknai medel för en tjänst som biträdande professor i botanik. Vidare kommer jag attförorda atl elt par professurer som är personliga görs permanenta samt allelt par lärartjänster omvandlastill professurer. Jag räknar också med en fortsatl ökning av region-styrelsemasmedel för forskningsanknytning. Forskningsrådsorganisationensverksamhet är enligt min mening av utomordentlig betydelse för förnyelsen avden vetenskapliga verksamhelen. Delta förutsätter atl forskningsråden kan behålla ochhelst öka röriigheten ianvändningen av sina resurser. Jag kommer därför att i det följande biiräda forskningsrådens förslag om att överföraen rad verksamheter som bekostasav forskningsrådsmedel till högskoleorganisationen. Del rör sig om verksamheter som har byggts upp under enlång följd av år och som kan bedömasvara av sådan kvalitet och lillgodose sådana stadigvarande behov att de bör införlivas med den fastaforskningsorganisationen. Jag räknar vidare med en betydande förstärkning avforskningsrådens medel. FRN har bedrivit sin verksamhet i etloch elt halvt år. harenligl min mening FRN framgångsrikt inlett initieringar av forskningsprojektav stor samhällsrelevans och uppbyggande av kapacitet för atl förmedla idéer och önskemål om forskning frånskilda samhällsintressen tillforskningsorganisationen. Genom FRN:s försorg har samfinansiering av större forskningsprojekt blivitvanligare. Under FRN arbetar bl. a. en delegation för långsiklsmotiveradforskning som har påbörjat flera, enligt minmening, intressanta forskningsprojekt. Dess arbete är av stor betydelse för att fullständiga bilden av tänkbarautvecklingslinjer för skilda delar avvårt samhälle. Jag utgår från atl FRN kommer att ge delegationen 1978/79:100 Bilaga 12 407 erforderliga resurser för della arbete. Jaganser all del nu är angelägel att fortsätta utbyggnaden av FRN:s verksamhet ochberäknar i det följande en beiydande ökning av dess medelsram. Mina förslag i del följande innebär ensammanlagd reformkoslnad för nästa budgelår om ca 56 milj. kr. Del är i förhållande lill de uppräkningar som sketlunder en lång följd av år etl stort tillskoll. Delta minskar enligt min meninginle angelägenheten av atl, som jag framhöll i föregående årsbudgetproposition, intensifiera ansträngningarna att ompröva redan pågåendeverksamhet. De största möjligheterna atl åstadkomma en fömyelse avforskningsverksamheten återfinns alltjämt, som UHÄ har framhållit i sinaförslag till anslagsframställning,inom ramen för redan tillgängliga resurser för både högskoleorganisationen ochforsk-ningsrädsverksamheten. UHÄ har också genom sina förslag om ändradinriktning av vissa forskartjänster, främsl inom medicinsk fakultet, visat atlomprioriteringar inom redan tillgängliga resurser är möjliga att åstadkomma.Likaså har jag med tillfredsställelse erfarit all omprioriteringar harpåbörjats inom forskningsråden. Jag utgår från att det reformulrymme som skapasgenom mina förslag i det följande kommer att fyllas av nya verksamheter sombedöms som angelägna och följaktligen inte användas till att återinföraaktiviteter som av högskolemyndigheter och forskningsråd har valls bort i ettresursknappt läge. Jag har tidigare nämnt att en mångsidig ochkvalitativt god forskartekry-lering är en viktig förutsättning för att skapa envetenskaplig verksamhet av god internationell standard. En attraktivforskningsmiljö måste i huvudsak formas inom högskolans organisalion förforskarutbildning och forskning. Olika faktorer bidrar därtill såsomfinansieringen , tillgången på och anställningsvillkoren vidforskarrekryterande tjänster samt karriärmöjligheterna inom högskolan. En annanviktig faktor är de forskarutbildades möjligheter på arbetsmarknaden i övrigi.Jag avser att återkomma fill detta vid min anmälan av fråga rörande proposifionom forskarutbildning och forskningsplanering m. m. Men även organisationen ochutbudet av högskolans grundläggande utbildning påverkar möjligheterna atlskapa en god forskartekrytering. Etl av målen för den grundläggandeutbildningen är att förbereda för forskarutbildningen. Jag vill genast styrkaunder att detta endast är ell av flera mål för den grundläggande utbildningen.En bedömning av dess möjligheter atl ge de avsedda resultaten måste därförgöras utifrån betydligt flera utgångspunkter. Under den senasie lidenhar en livlig debatt förts om utvecklingen inom den grundläggande utbildningen.Därvid har bl. a. hävdals att de studerande inom de fömlvarande filosofiskafakulteternas område i allt för stor utsträckning har övergått till att läsaenbart kortare kurser och som en följd därav inte i önskvärd omfattning gållvidare i studierna till den nivå i enskilda ämnen från vilken forskarstuderanderekryteras. Vidare har hävdats att detta på vissa områden redan har lett filloch på andra områden kan Prop.1978/79:100 Bilaga 12 UtbUdningsdepartementet 408 komma att leda till brist på forskarstuderandeoch i förlängningen också en brist på forskare. En annan oroande tendens harsagts vara atl en betydande andel av de studerande som vall allmänutbildningslinje avbryter sina studier innan de har fullföljt dessa. Denna debatt är enligtmin uppfattning ett uttryck för den oro som finns för utvecklingen inom dengmndläggande högskoleutbildningen. Jag delar i många avseenden denna oro därförall den grundar sig på faktiskt existerande problem inom högskolan, låt varamed olika tyngd inom skilda delar av den. Innan jag går in på någraav de problem som jag anser behöver ägnas ökad uppmärksamhet vill jag röjaundan vissa oklarheter som har mängts in i debatten. Det statistiska underiagsom åberopas har presenterats i ett par av UHÄ;s rapporter. Det omfattar i alltväsentligt liden fram till /77. Högskolereformen började genomförasden Ijuli 1977. Materialet speglar således inte förhållandena efter dennatidpunkt. Del är vidare koncentrerat till förhållandena inom utbildningen vidde dåvarande filosofiska fakulteterna. Den nya högskolan harhittills fungerat . Det innebär atl knappast någonstuderande hunnit gå igenom en allmän utbildningslinje längre än 60 poäng ochän mindre nå upp till nivån för tillträde till forskarutbildning. Denstatistik och de iakttagelser som debatten grundar sig på i de stycken jag härhar redovisal gäller således förhållanden innan den nya högskolan infördes.Detta hindrar emellertid inte som jag har nämnt att de problem som harbelysts i debatten bör tas på allvar. Det är sannolikt att många av de bristersom ulbildningen vid de filosofiska fakulteterna var behäftad med också till enbörjan återfinns inom motsvarande utbildning i den nya högskolan. Jag vill härerinra om atl jag i föregående budgetproposition framhöll atl högskolereformeninte genomförs ulan att den innebär en fortlöpandereformering och ulveckling av högskolan enligt givna riktlinjer. Jag fästerdärför stor vikt vid den uppföljning av reformen som UHÄ gör. Den bör geunderlag för atl förändra bl. a. de delar av regelsystemet för högskolan somvisar sig fungera mindre väl. Elt viktigt syfte medhögskolereformen är atl åstadkomma ett breddat utbildningsutbud som kan varaattraktivt för nya grupper högskolestuderande. Ett sådani utbud bör enligt minmening fylla bl.a. två uppgifter. Den ena är atl tjäna som fortbildning ellervidareutbildning för dem som önskar förbättra sin ställning på arbetsmarknaden.Den andra är atl utgöra en inledning till och väcka intresse för fortsatta ochfördjupade högskolestudier. Det ligger i sakens naluratt etl utbildningsutbud med dessa syften till stor del måste bestå avförhållandevis korta kurser. Det är också rimligt att anta att inom de nyagrupperna högskolestuderande många utbildningssökande, åtminstoneinledningsvis, har relativt begränsade mål för sin studiegång. De vill lärakänna vad högskoleutbildning innebär och få Prop.1978/79:100 BUaga 12 409 elt kunskapstillskotl som de redan på kort sikt kanutnyttja i sin yrkesverksamhet eller på sin fritid, l.ex. i föreningsarbete eller politisktarbete. Del omfångsrika och varierande utbud av kortare kurser somhögskolestyrelserna har visat sig kunna erbjuda är därför enligtmin mening sett ur denna synvinkel enpositiv utveckling. Jag vill emellerlid samlidigl framhålla atl det inte räckermed enbart etl rikt utbud av kurser. Dessamåste också ha ett vetenskapligt och metodiskt innehåll som är jämställt med det inom allmänna utbildningslinjerpå motsvarande områden. Denna fråga bör ägnas ökad uppmärksamhet bl.a.i arbetet med vidgad forskningsanknytning avden grundläggande högskoleutbildningen. Det är vidare angeläget att kursutbudet istörre utsträckning än nu planeras sä atlkurser inom etl visst område bygger på varandra eller kompletterar varandra. Det är önskvärt att densom börjar med en kortare kurs också skall kunna fördjupa eller breddasina kunskaper inom det område den inledandekursen fillhör. Jag vill erinra om att ett sådant systematiserat utbud avenstaka kurser prövades med framgång på vissa orter under första hälften av1970-talet. Det gällde då en försöksverksamhet initierad av utbildningsutredning. Försöksverksamheten omfattade20- och 40-poängskurser i sådana kombinationer som motsvarade innehållet ivissa utbildningslinjer inom äldre studieordning. Erfarenheterna av denna verksamhet bör enligt min mening kunnatas tillvara bl. a. vid planeringenav utbudet av kortare kurser på utbyggnadsorterna. En sådan planeringsmetodskulle också kunna bidra till att skapa det mera sammanhållna utbildningsutbudvid högskoleenheterna som jag i föregående års budgetproposition framhöll vara en angelägen uppgift förregionstyrelserna ochhögskoleenheterna. Den skulle vidare kunna underlätta högskolans uppgift att främja möjligheterna tillåterkommande utbildning samt att breddavägen för studerande från nya grupper atl nå sådan ämnesfördjupning somkrävs för tillträde till forskarutbildning. Jag anser såledesalt det inle endast bör vara möjligt utan också är nödvändigt allförena ett rikt utbud av kortare kurser som i sig tillgodoser nyastuderandegruppers berättigade krav pä högskoleutbildning med strävandena alt breddabasen för rekrytering till forskarutbildning. Det är nödvändigt inteenbart för att tillgodose ett kvantitativt behov av forskarstuderande utanockså därför att de nya studerandegrupperna, om de bereds möjlighet atl nå fram tillforskarutbildning, kan tillföra högskolans forskningsverksamhet nya erfarenheter från skildadelar av samhällslivet. Dessa studerande har ofta genom sin bakgrund enrikhaltigare kunskap om samhället utanför utbildningsseklorn än de studerande som gårdirekt från gymnasieskolan till den grundläggande högskoleutbildningen och sedan tillforskarutbildning. Jag är övertygad om att de förstnämnda studerandenas någothögre ålder vid tillträde tillforskarutbildningen inom många forskningsområden kompenseras av derasrikhaltigare samhälls-erfarenhel. Prop.1978/79:100 Bilaga 12 410 Åtgärder av del slag jaghar antytt måste för alt bli verksamma förberedas noggrant. Det har inte varitmöjligt atl i nuvarande ekonomiska läge tillföra högskolan ytterligareplaneringsresurser. Jag kommer strax att redovisa de besparingar inom högskolansomjag har ansett nödvändiga att vidta. Jag vill emellertid redan nu framhållaatt besparingsåtgärderna valts ul med stor försiktighet. Det kommer därför ävennästa budgetär att pä vissa håll inom högskolan finnas outnyttjad kapacitet,låt vara i begränsad omfattning, till följd av att antagningen av studerande tillhögskoleutbildning inle har nätt upp fill den planeradenivån. Enligt min uppfallning är det angelägel atl dessa resurser så långtmöjligt används för att åstadkomma en omsorgsfullare planering avutbildningsutbudet. Delta lorde pä lång sikl vara mera fruktbart än att användadem till en ytterligare ökning av utbudet av kortare enstaka kurser. Jag villockså peka på möjligheter att skapa ökade planeringsresurser genom en ändradperiodi-cering av enstaka kurser som har en låg efterfrågan. Jag vill slutligen idella sammanhang beröra en gränsdragningsfråga mellan högskolans kortare kurseroch folkbildningsverksamheten. 1975:9 om reformering avhögskoleutbildningen m. m. (UbU 1975:17, rskr 1975:179) framhöll minföreirädare att det är angeläget att nå fram till en ändamålsenlig ochfungerande arbetsfördelning mellan högskolan och folkbildningen. Denna frågabedömdes vara av den karaktären att den fordrade särskild ulredning. Densedermera tillkallade folkbildningsutredningen (U 1975:19) fick bl. a. ocksåtill uppgift all föreslå såväl en lämplig gränsdragning mellan högskolan ochfolkbildningen som former för samverkan dem emellan. Utredningen väntas lämnasitt huvudbetänkande under senare hälften av . Det är min förhoppning alldet på gmndval av förslagen i detla skall vara möjligt all nä fram till en för både högskolan och folkbildningsverksamhetengodtagbar lösning på dessa frågor. Jag har från skilda håll erfarit, bl.a. hardet framförts i studieförbundens tidskrifter, att högskolans utbud av främstkortare kurser uppfattas som en konkurtens med folkbildningsverksamheten. Jag vill i likhel med minföreträdare framhålla atl syftet med högskolereformen inte är att högskolanmed sill utbildningsutbud skall gå in på folkbildningens arbetsområde. Jagfömtsätter atl i de fall detta har sketl, det rör sig om undantag som inte harvarit avsikfiiga utan mera berott på avsaknaden av en klar gräns mellanhögskolans och folkbildningens arbetsfält. Det är angeläget att undvika sådanagränsöverskridanden. Detta bör enligt min mening, i avvakian på en merpermanent lösning av samver-kansformema för högskolan och folkbildningen, kunnaåstadkommas genom att högskolemyndighetema och studieförbunden samråder medvarandra i fråga om framförallt utbudet av lokala utbildningslinjer ochenstaka kurser. Jag fömtsätter atl också denna fråga beaktas i den mera omsorgsfullaplaneringen av högskolans utbildningsutbud som jag har talat Prop.1978/79:100 Bilaga 12 411 I den allmännadebatten om högskoleutbildningen har, somjag har berört,studieavbrotten inom de fömlvarande filosofiska fakulteternas utbildningslinjerlagils upp. Jag har redan framhållit att några mera omfattande erfarenheter avdetta slag knappast ännu kan föreligga när det gäller sludiema inom deallmänna utbildningslinjerna enligl nuvarande studieordning. Del äremellerfid troligt att denna tendens kan komma att visa sig också inom dessalinjer. Enligt min mening bör man vid en diskussion i denna fråga skilja mellan studieavbrottsom innebär att de studerande lämnar linjenför gott, vilket bl. a. kan bero på att de har bytt studieinriktning, och studieavbrott, som innebär alt destuderande endasi gör uppehåll i studiema. Erfarenheterna från såväl den äldrestudieordningen inom filosofiskfakultet som andra utbildningar, t. ex. civilingenjörsutbildningen, visar alt studieuppehåll är relativt vanligtförekommande. Jag anser att det är angelägel alt orsakerna till dessa olika slag av studieavbrott klarläggs ytterligare.Jag utgår från atl högskolemyndigheterna kommer att ägna frågan fortsattuppmärksamhel. Ett par faklorer spelar sannolikt en stor roll och jag villdärför beröra dem . av målen förhögskolan är, som jag redan har nämnt, att främja återkommandeutbildning. Högskolans behörighetsregler, strävandena aft planera utbildningen så att återkommandeulbildning möjliggörs, nedtoningen av kravetpå examen för att få anställning efter utbildningen och lagen (1974: 981) om arbetstagares rätl tillledighet för utbildning, har självfallelkraftigt påverkat individens planering av sina studier. Det är såledesknappast ägnat att förvåna alt de studerande nu i störte utsträckning än tidigare gör uppehåll i studiema.