prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Vidareanser jag efter samråd med chefen för detangeläget att fä till stånd förhållandevis storskaligprov- och demonstrationsverksamhet med syntetbränsledrift i olika former.Sådana prov ger också möjlighet att studera och eventuellt vidta åtgärder närdet gäller miljöskadliga komponenter i drivmedlet eller avgaserna. För attunderlätta introdukttonen av metanol på drivmedels-marknaden kommer chefen förbudgetdepartementet som jag tidigare (avsnitt 6.1.3) har angivit att senaredenna dag lägga fram förslag om sänkning av drivmedelsbeskattningen på metanoloch andra motoralkoholer. Överläggningarpågår för att genom utnyttjande av något eller några statliga verks bilparkerdels söka skapa ytterligare möjlighet att genomföra driftprov, dels få underlagför ökad användning av främst metanol och därigenom successivt kunna bygga uppen marknad för syntetiska drivmedel. har i sitt yttrande betänkande angivit bl.a. att verket är berett att i vissutsträckning delta i praktisk utprovning av alternativa drivmedel. Jaganser att det är mycket angeläget att verksamhet av detta slag kan komma igångoch ge ytterligare underlag för beslut 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 174 omstrategi för införande av syntetiska drivmedel. Det är därvid av stor betydelseatt intressenter även inom kemisk och petrokemisk industri samt framtidaråvaraintressenter inom t.ex. skogsindustrin engageras på ett tidigt stadium. Det arbete som hargenomförts av SMAB har visat att användning av metanolinblandad bensin inte kanberäknas kräva några mera betydande förändringar av nuvarande bensinmotorer ochbränslesystem i bilarna. Som chefen för tidigaredenna dag har anfört (prop. 1978/79:99) är det därför önskvärt attbiltillverkarna söker utrusta nya bilar för drift medalkoholblandad bensin. Chefen för jordbraksdepartementet har tillkallaten särskild arbetsgrapp med uppdrag att föreslå åtgärder för alt underlättainförandet av blyfritt motorbränsle m.m. En av gruppens uppgifter är därvid attlägga fram förslag till föreskrifter om att nytillkommande bilar skall varakon-straerade så att de utan risk för skador på motor och bränslesystem kandrivas med såväl blyfri bensin som bränsle som kan innehålla metanol ellerannan alkohol. Denintemationella utvecklingen i fråga om syntetiska drivmedel har de senaste årenvarit snabbare än väntat. Möjligen kan därför också förutsättningar relativtsnart uppkomma för ett mellan flera länder samordnat arbete i detta avseende. Kärnkraftverkensbränsleförsörjning utgörs av flera olika led och processer. För de i Sverigeanvända lättvatlenreaktorerna är de viktigaste av dessa led utvinning avnaturligt uran, anrikning av uranet för att höja halten av isotopen U-235,tillverkning av bränsleelement, hantering av det använda bränslet med ellerutan upparbetning samt slutförvaring av det använda bränslet eller avradioaktivt avfall. Desex reaktorer som är i drift i förbrukar motsvarande ca570 ton naturiigt uran. Vid den omfattning av det svenska kärnenergiprogrammetsomjag kommer att förorda stiger behovet till ca underförutsättning att någon återföring av vid upparbetning återvunnet uran ochplutonium inte äger rum. Vid kontinuerlig återföring skulle behovet minska medupp till . Enstaka kvantiteter uran kan dessutom erfordras vid uppläggandeav beredskapslager. Kraftföretagen och ()har tagit initiativ i denna riktning. oljelagringskommitté (H 1975:03)tillstyrkte initiativet och föreslog att ett beredskapslager för främstfredskriser av behov av ersättningsbränsle för varje reaktor skullebyggas upp. Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 175 beredskapslagringav kämbränsle avses tas upp i samband med en s. k. kontrollstation för1978-1984 års oljelagringsprogram (prop. 1976/77:74 bil. 2, FöU 1976/77: 13,rskr 1976/77: 311). SKBFhar angett det totala uranbehovet 1978-1985 till ca för ettkärnkraftprogram av den omfattning som jag (avsnitt 10.3) kommer attföreslå, föratsati att färdigställda reaktorer får laddningstillstånd enligtvillkorslagen, är hänvisat till import av uran. För leveransunder har kontrakt om leveranser om sammanlagt 5600 tonslutits. Dessa kommer huvudsakligen från och via samtfrån och . kan leveranser även från andraländer, t. ex. , bli aktuella. Uranprospekteringutförs i i huvudsak via geologiska undersökning, SKBFoch . Kända större uranförekomster i skiffer finns framfor allt i skifframaomkring men även i . NäraArjeplog i pågår genom samarbetsavtal mellan och enomfattande undersökning av en uranfyndighet som benämns Pleutajokk. Vad gälleralunskiffer sker insatserna via AB Svensk Alunskiffemtveckling () som ägstill lika delar av och . ASA:s intressen riktar sig i huvudsakmot skiffrarna vid och i men även skifframa i och Skåneavses undersökas. uppförda anläggningen för framställning av uran ur alun-skilTern harav överlåtits till , som harbildats av , och för att förbereda enutvinning av alunskifferfyndigheterna inom Billingenområdet. Statenhar utfäst sig att svara för att ett treårigt forskningsprogram under perioden1977/78-1980/81 genom lån med särskilda villkor om sammanlagt 128 milj. kr.(prop. 1977/78:124, NU 1977/78:69, rskr 1977/78:342). Lånen skall användas tillforskning i avseende processer för utvinning av alunskifferas innehållav kerogen och vissa metaller. Inom ramen för detta forskningsprogram harregeringen föreslagit (prop. 1978/ 79:100 bil. 17 s. 210) att nästabudgetår får disponera 41 milj. kr. Energikommissionenuttalar sig för en fortsatt uranprospektering i . Vidare föreslås attutvinning av uranfyndigheter förbereds, fömtsatt att utvinningen eftervederbörligt tillstånd kan ske på ett miljömässigt acceptabelt sätt. Flertaletremissinstanser stödjer förslaget om fortsatt prospektering liksom attutvinning förbereds. Avvisande till sistnämnda förslag ställer sig främst vissamiljöorganisationer. Föregen del anser jag att det är angeläget att försörjningen med uran ordnas påett så ekonomiskt och säkert sätt som möjligt för de kärnkraftverk vi har idrift. Antalet leverantörer av uran är litet och utvecklingen går mol endominans på den internationella uranmarknaden av , , och . Uranpriset har varit föremål för Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 176 ensnabb uppgång, från per pund för nya kontrakt vid slutet av år1974 till den nuvarande nivån på per pund. Motdenna bakgrand anser jag det angeläget att kännedomen om tillgängligaförsörjningsaltemativ vad avser uran förbättras. Det är därför viktigt attklarlägga fömtsättningama för utvinning från uranfyndigheter inom Sverige.Prospektering efter uran är ett medel att erhålla denna kunskap. Om lovandeuppslag påträffas, är det angeläget att undersökningar genomförs i syfte attnärmare uppskatta brytningspotential, brytningskostnader, miljöinverkan m. fl.faktorer av betydelse för ställningstagande till eventuell utvinning. Ilikhet med och flertalet remissinstanser anserjag därför attdet är angeläget att uranprospektering bedrivs i på en hög ochrationell nivå. Undersökning av skiffrar på uran bör i första hand riktas motsådana förekomstområden där konflikter med annan markanvändning avriksintresse är mindre uttalade. För att redan från börjanåstadkomma en miljömässigt acceptabel skifferbrytning, om en sådan skulle bliaktuell, bör enligt min mening - vilket jag tidigare (avsnitt 5.2) harredovisat - en utredning tillkallas för att studera och utvärdera de hittillsgenomförda undersökningama på detta område och de tekniska metoder som finnstillgängliga eller kan förutses kunna komma till användning . Jaganser att inte minst försörjnings- och betalningsbalansskäl talar för attbrytvärda uranförekomster används för att bidra till att täcka det inhemskabehovet av uran. En föratsättning är dock att utvinning av dessa resurser kanske på sätt som är acceptabelt från miljösynpunkt och att vederbörligatillstånd kan erhållas. Svenskturan skulle vid en eventuell utvinning endast delvis tillgodose uranbehovetunder . Försörjningen måste således av allt att döma även till enväsentlig del täckas genom import. 8.7.2Anrikning och kärnbränslecykelns slutsteg m. m. Föranrikning av uran för kämkraftblocken 1 och 2, 1 och 2samt har de enskilda kraftföretagen slutit kontrakt med denamerikanska energimyndigheten (). Dessa kontrakt avseranrikningstjänster i takt med att behov uppstår. För ytterligare kontraktrörande anrikning för blocken , , 2 och 3 samtOskarshamn 3 står SKBF som kontrakts-partner med . Dessa senare kontraktinnebär fasta åtaganden att köpa vissa angivna kvantiteter anrikningstjänster.Med Techsnabexport i har SKBF tecknat avtal om anrikning av uranmotsvarande behovet för ett kämkraftblock. De amerikanska kontrakten baserarsig samarbetsavtal och i likhet med detta gäller de fram till år1996. Det sovjetiska kontraktet sträcker sig fram . Härutöver harSKBF tecknat kontrakt med Techsnabexport om anrikningsarbete som Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 177 Det därvid anrikade uranet är avsett att ingå idet tidigare nämnda reservlagret. Detsvenska kämenergiprogrammets omfattning, somjag i detalj kommer attredogöra för, kommer att bli sådant att ett visst överskott av kontrakteradeanrikningstjänster föreligger. Uppsägningsvillkoren i ingångnaanrikningskontrakt är komplicerade. Jag utgår från att kraftföretagen och SKBFsöker öka flexibiliteten i ingångna anrikningskontrakt samt anpassa dessa tillomfattningen av det svenska kärnkraftprogrammet. Problemenkring hantering av använt kärnbränsle och aktivt avfall som härrör från driftav kärnreaktorer tillmäts stor betydelse. Detta återspeglas bl.a. i tillkomstenav lagen (1977:140) om särskilt tillstånd att tillföra kärareaktor kärnbränsle,m. m., den s. k. villkorslagen, och den ändring av atomenergilagen (1956:306ändrad 1978:281) som har genomförts. Denna ändring innebär attanläggning för bearbetning, lagring eller förvaring av använt atombränsleeller radioaktivt avfall, som uppkommer vid användning av atombränsle eller vidbearbetning av använt atombränsle, faller inom atomenergilagenstillämpningsområde. Villkorslagen tillkom föratt i lag reglera de villkor som bör ställas på hanteringen av det användakärnbränsle som erhålls vid drift av kärnkraft-reaktorer. Villkorslagen gällerde kärnreaktorer för vilka tillstånd har meddelats enligt 2 § atomenergilagenoch vilka ej har tillförts kärnbränsle före . Detta innebär ipraktiken att endast reaktorerna nr 6-12 i del svenska kärnkraftprogram, sombeslutades , omfattas av villkorslagen. Lagen innebär i korthet attsärskilt tillstånd får meddelas endast om reaktorinnehavaren har företettavtal, som på ett betryggande sätt tillgodoser behovet av upparbetning avanvänt kärabränsle, och har visat hur och var en helt säker slutlig förvaringav det vid upparbetningen erhållna högaktiva avfallet kan ske. Om använtkärnbränsle inte avses bli upparbetat, krävs för tillstånd attreaktorinnehavaren har visat huroch var en helt säker slutlig förvaring av detanvända bränslet kan ske. Regeringenbemyndigade mig att tillkalla en kommitté med uppgift attlämna förslag till en ny lagstiftning på atomenergiområdet. Denna kommittéskall bl. a. uireda och lämna förslag till hur lagstiftningen inomalomenergiområdet skall utformas för att, bättre än vad som är fallet, täckaalla steg i kärnbränslecykeln. Kommittén skall även studera vilka villkor ochskyldigheter som bör förknippas med tillstånd enligt atomenergilagen, t. ex.när det gäller omhändertagande av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Specielltskall lagstiftningen kring kärnbränslecykeln samordnas med de övriga lagar somreglerar verksamheten på kärnenergiområdet. Förall visa hur villkorslagens krav beträffande använt kärnbränsle och aktivtavfall kan uppfyllas, inledde kärnkraftindustrin projekikärnbränslesäkerhet (KBS). har resulterat i två rapporter.Kärnbränslecykelns slutsteg, förglasat avfall från upparbetning 12 Riksdagen1978179. Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 178 (KBSI) och Kärnbränslecykelns slutsteg, slutförvaring av använt kärnbränsle (KBS II). Den sistnämnda rapporten är f. n. föremål for remissbehandling. Bl.a. KBS I har av och åberopatsvid ansökan enligt villkorslagen om tillstånd att tillföra kärnkraftreaktorernaRinghals 3 och kärnbränsle. I samband därmed har denremissbehandlats. Remissinstanserna ansåg i allmänhet att den föreslagnametoden för slutförvaring av högaktivt avfall svarade mot högt ställda krav. Isitt beslut med anledning av verkets och Forsmarks Kraftgrupp AB:sansökningar konstaterade regeringen att vissa ytterligare geologiskaundersökningar är nödvändiga, för att visa förekomsten av en tillräckligt storbergformation på aktuellt djup och med de egenskaper som KBS säkerhetsanalys iövrigt förutsätter. Kärnkraftindustrin har efter regeringsbeslutet bedrivitarbeten som syftar till att uppfylla det kompletterande kravet. Mot bakgrand avvad som har redovisats inför regeringens beslut med anledning av ansökningarnaenligt villkorslagen att få ladda och måstekraftproducenternas möjligheter att slutgiltigt uppfylla lagens krav bedömasvara goda. F.n.räknar kärnkraftindustrin i enlighet med villkorslagen med att låta upparbetaanvänt kämbränsle som tas ut ur kärnkraftreaktorerna. För detta ändamål harkärnkraftindustrin tecknat ett antal kontrakt om upparbetning av använtkärnbränsle m.m. Avtal har tecknats mellan () ochBritish () och mellan SKBF och det franska företagetCompagnie Générale des Matiérés Nucléaires (). Avtalet mellan OKG ochBNFL avser kärnbränsle som tas ur reaktorerna 1 och 2 t.o.m.utgången av . Mellan SKBF och har tecknats treuppar-betningsavtal. Två avtal, de s. k. 70-talsavtalen, avser ca kärnbränslesom tas ur svenska reaktorer t.o.m. . Det tredje avtalet, det s. k.80-talsavtalet, avser använt kärnbränsle som tas ur svenskakärnkraftreaktorer t. o. m. utgången av . I avtalet mellan OKG och BNFLåtar sig BNFL att ta hand om det högaktiva avfallet. Enligt avtalen mellan SKBFoch har upparbetaren rätt att påfordra att avfall svarande mot detanvända kärabränslet skall återsändas för slutförvaring i . Innan det s. k.80-talsavtalet mellan SKBF och kan utnyttjas, krävs att en skriftväxlingmellan de svenska och franska regeringarna genomförs. Denna skriftväxling syftarbl.a. till att man skall överenskomma om att inte vidta åtgärder som innebäratt avtalet inte kan fullföljas. Vidare regleras vissa frågor rörandehanteringen av det vid upparbetningen utvunna plutoniel i skriftväxlingen. Ioch med all den , i samband med prövningen enligtvillkorslagen om laddningstillstånd för och , bedömde attavtalet mellan SKBF och uppfyllde villkorslagens krav, tillkännagav denatt den hade för avsikt att genomföra skriftväxlingen. Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 179 Regeringenhar även uppdragit åt att efter samråd med berördakraftföretag utreda och redovisa hur det plutonium Som utvinns vid upparbetningav svenskt kärnbränsle avses användas. Regeringenhar i beslut givit SKBF tillstånd enligt 136a §byggnadslagen att uppföra ett centralt lager för använt kärnbränsle ianslutning till . Centrallagret, som är avsett för3000 ton uranbränsle, skall användas för att lagra använt kärnbränsle iavvaktan på upparbetning eller om sådan inte kommer till stånd i avvaktan påslutlig förvaring. Centrallagret är f. n. föremål för granskning av kärnkraftinspektionenför att tillstånd skall kunna ges enligt atomenergilagen till att uppföraanläggningen. Centrallagret behövs om de svenska kärnkraftverken skall kunnadrivas i nuvarande omfattning . beräknaslagringsbassängerna i kärnkraftverken vara fulla av använt kärnbränsle.Uppförandet av ett centrallager är även viktigt eftersom det bevararhandlingsfriheten inför valet av metod att omhänderta det användakärnbränslet. I och med att ett sådant lager uppförs, skapas möjligheter att istor skala lagra använt kämbränsle i . Denna lagringsmöjlighet minskarbehovet av att snabbt fatta beslut om hur man skall förfara med det användakärnbränsle som inte är kontrakterat för upparbetning. Ävenom hanteringen av använt kärnbränsle och aktivt avfall ännu inte har nått någonstörre omfattning i , finns behov av att riktlinjer fastläggs förfinansiering och ansvarsfördelning m. m. för denna verksamhet. För att utredadenna fråga har jag efter regeringens bemyndigande tillkallat en utredare, meduppdrag att utreda organisations- och finansieringsfrågor kring kärnkraftensradioaktiva avfall. Som riktlinjer för utredningsarbetet gäller, att detta börbedrivas med utgångspunkt i att det ankommer på det företag eller deninstitution där det radioaktiva avfallet uppstår att svara för omhändertagandetav avfallet. Utredaren bör utgå från att det långsiktiga ansvaretför det radioaktiva avfallet bör åvila staten. Utredaren bör lämna förslag tilldels hur hanteringen av aktivt avfall och använt kärnbränsle organisatorisktskall fördelas mellan staten och kraftindustrin, dels avgränsningar beträffandede anläggningar där staten bör vara ägare. I uppdraget ingår också attöversiktligt redovisa den forsknings- och utvecklingsverksamhet inom områdetanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall som bedrivs och hur denna skallfortsätta. Utredaren bör vidare föreslå ell system för finansiering av framtidautgifter för hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivtavfall. Utifrån resultatet av detta utredningsuppdrag kan sedan en långsiktiglösning skapas av de organisatoriska och finansiella problemen i samband medhantering av använt kärnbränsle och aktivt avfall. Avsiklen är att ett sådantförslag skall kunna föreläggas . Detpågår ett omfattande och intensivt arbete, säväl nationellt som intemationellt,för att lösa problemen i samband med omhändertagande av Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 180 använtkärnbränsle och akttvt avfall från kärnenergianläggningar. Teknikutvecklingeninom avfallsområdet är sådan att det är olämpligt att med de kunskaper viidag har, fastlägga den långsiktiga politiken på avfallsområdet. Somjagtidigare har redogjort för finns två alternativ för att ta hand om använt kärnbränsle,nämligen upparbetning och slutförvaring av högaktivt avfall resp. direktslutförvaring av använt kärnbränsle utan föregående upparbetning. Det är för tidigt att nuta slutgiltig ställning i denna fråga. Innan detta kan ske, bör remissyttrandenaöver KBS II föreligga. Vidare bör resultatet av INFCE-arbetet,somjag har redogjort för, föreligga. När detta är fallet kan det bliaktuellt att fastlägga de närmare riktlinjerna för hur det använda kärnbränsletfortsättningsvis skall omhändertas. En prövning av hela avfallsfrågan bör motdenna bakgrund ske 1982-1983. Då bör även översyn av lagstiftningen påatomeenergiområdet som jag har berört vara genomförd. Denna bör gestatsmakterna möjlighet att få ett fast grepp över hela avfallsfrågan. I avvaktan på sådanaställningstaganden bör även fortsättningsvis, såväl i form avnationella som internationella forskningsprojekt, bedriva forsknings- ochutvecklingsverksamhet på kärnavfallsområdet. bör även sträva efter ettökat internationellt samarbete inom detta område. Det är angeläget attenhetliga intemationella regler erhålls för hantering av använt kämbränsle ochaktivt avfall. Detta för att höja säkerheten i alla länder vid denna hanteringoch underlätta det internationella samarbetet på området. Riksdagenhar bemyndigat fullmäktige i att ställa säkerhet med högst800 milj. kr. för SKBF:s åtaganden i samband med upphandlingar inomkämbränslecykeln (prop. 1974:170, NU 1974:56, rskr 1974:396). hargarantier inom denna ram ställts till ett sammanlagt belopp av 544 milj. kr.huvudsakligen för inköp av uran och upphandling av anrikningstjänster. F. n.föreligger inget behov att öka denna garantiram. 1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 181 Ungefär40 % av landets totala, slutliga energianvändning går åt för att värma uppbyggnader och tillgodose behovet av ventilation och varmvatten i byggnaderna.Utvecklingen inom uppvärmningssektorn är således av avgörande betydelse för denframtida svenska energiförsörjningen. Undersenare år har leveransema av Qärrvärme och el för uppvärmningsändamål ökatsnabbt. Uppvärmningen med enskilda oljepannor har minskat i omfattning man harfortfarande dominerande betydelse. av nettovärmebehovet förlokaluppvärmning täcks f. n. med hjälp av sådana oljepannor. Fjärrvärme täckerca av uppvärmningsbehovet medan elvärme svarar för resterande 11 %.Ökningen av andelen fjärrvärme och elvärme sker dels genom s. k. konverteringav befintlig bebyggelse, dvs. genom att enskild uppvärmning ersätts medQärrvärme eller elvärme, dels genom att nytillkommande bebyggelse direktansluts till Qärrvärme eller elvärme. Fjärrvärmens marknadsandel i nybyggdaflerfamiljshus har varit , medan elvärmens andel inytillkommande småhus har varit . Konverteringen till elvärme har desenaste åren legat på en mycket låg nivå bl. a. av ekonomiska skäl. Kommunernasmöjligheter att finansiera Qärrvärmeutbyggnader var tidigare mindretillfredsställande bl.a. beroende på kommunlånens korta amorteringstider iförhållande till Qärrvärmeanläggningarnas tekniska livslängd. Somjag senareskall återkomma till har lånemöjligheterna numera väsentligt förbättrats. Jagkommer därvid att redovisa en förlängning av det lånesystem som f. n. gäller. Utredningen(I 1977:04) om begränsning av användningen av el för uppvärmningsändamål, dens.k. elvärmeutredningen, tillsattes av dåvarande statsrådet i juni1977. Utredarens främsta uppgift var enligt direktiven att utarbeta förslagtill bestämmelser som skulle göra det möjligt att begränsa eller förbjudaanvändningen av el i direktverkande elradiatorer inom områden där Qärrvärmeeller liknande centraliserat vattenburet värmesystem är eller avses bUintroducerat. Utredningenavlämnade sitt betänkande (Ds I 1977:9) Restriktioner mot uppvärmning medelradiatorer . Utredningens förslag har remissbehandlats (bilaga1.6). Remissopinionen är negativ till utredningens förslag. Även jag anser attvägande skäl saknas för att införa restriktioner mot elradiatorer i ensärskild lag. Jag återkommer till denna fråga i samband med behandlingen avelvärme (avsnitt 9.4). Denenskilda uppvärmningen är praktiskt taget helt baserad på olja, företrädesvislätt eldningsolja. Fjärtvärmen är f. n. nästan helt beroende av Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 182 Detta innebär sammantaget att oljeberoendet inom upp-värmningssektomär . Ett så högt oljeberoende på ett område av central betydelsefinner jag oacceptabelt. Att reducera detta beroende kommer att kräva ettlångvarigt och målmedvetet arbete med insatser av varierande karaktär på fleraområden. Detmest näraliggande sättet att minska oljeanvändningen inom uppvärmningsområdetär att spara energi. Jag har tidigare redovisat åtgärder i detta syfte. Chefenför kommer (bilaga 3) att redovisa hursparandet inom byggnadssektorn successivt kan effektiviseras. Av väsentligbetydelse ärockså att i snabb takt reducera uppvärmningen med enskildoljepanna. Som jag tidigare nämnt pågår redan en utveckling i denna riktning.Bl. a. genom att stimulera Qärrvärmeutbyggna-den räknar jag med attutvecklingen kan påskyndas. Även en ökad användning av elvärme - baserad påannat än olja - bidrar till att minska oljeberoendet. Jag vill understryka atten övergång till Qärrvärme inte innebär någon väsentlig minskning avoljeberoendet, såvida inte värmetillförseln baseras på spillvärme eller andraenergiråvaror än olja, t. ex. kol, torv eller flis. Genom en kraftig satsningpå forskning, utveckling och demonstration av solvärmeanläggningar samtinsatser för att introducera och sprida solvärmetekniken läggs en grund för ettframtida utnytQande i stor skala av solenergi för uppvärmningsändamål.Härigenom skapas förutsättningar för att kunna utnytQa ännu en metodför uppvärmning som på ett påtagligt sätt kan reducera oljeberoendet.