prop · G203187 · 1978-12-31 00:00:00 — Verket har, dä behovet ärsäsongsmässigt, avsett att tjänstgöringen skall uppdelas pä två perioderoch två på varandra följande sommarhalvår. Utredningen föreslär, att försöksverksamheten avseende naturvärdsarbete som t jänstgöringsaltemativ för vapenfriatjänstepliktiga utsträcks att omfatta även tjänst inom fjällpatrull av det slag som ovan amgivits. De försök ned fjällpatruller, som utredningen föreslagit skulle förutom omfatta ytterligare nägot län, bör antingen utformas sä att de kan avse även användningen av vapenfriai fjällpatrulltjänst eller, därest sä anses erforderligt, utsträckas till även ett tredje län eller till båda återstående fjällänen. att arbr.-' lark-nadsstyrelsen och fär i uppgift att i samräd inkomma med förslagtill sådan vidgning av försöksverksamhetenatt den kan gälla för såväl vapenfria tjänstepliktigai naturvärdsarbete av här avsett slag som för patrullverksamheten i syfte att emå en förbättrad ledtillsyn, förbättrat ledundsrhällm.m. Ett viktigt led i den förebyggandefjällsäkerhetsverksamheten är att förmå allmänheten, som ämnargä på tur, att lämna ett korrekt färdmeddelande. Om så sker kan fjällräddningsorganisationen sättas insnabbt och med god utsikt till framgångvid inträffat missöde. Pä flertalet turistanläggningar finns blanketter för ändamålet, och i regel uppmanas turistema av hotell- ellerstugvärdar att lämna färdmeddelauide.Det har visat sig Svårare att fä personer, som bor i stugor eller stugbyar att lämna färdmeddelande.Ibland inträffar att polisen anträffar fordon uppställdapä vägren eller parkeringsplats i fjällen.Om det av omständighetema framgår att de som färdatsmed fordonet sannolikt är på tur, och polisen anträffarfordonet tillsynes orört , inträffar oftaatt fjällräddningen larmas för att söka efter personerna. Ett färdmeddelande placerat på väl synligplats i fordonet hade förhindrat ett onödigt fjällräddningspådrag.Även pä grund av underlätenhet att länna färdmeddelandeeller avanmäla sig efter tur har medfört onödiga fjällräddningspådrag. Fränskilda häll har framförts önskemål om tillgångtill standardiserade blanketter, ävensomatt den blivande huvudmannen för fjällsäkerhetenborde ombesörja att sådana blanketter finns att tillgå kostnadsfritt påfjällanläggningar, i stugbyar osv. Utredningen delar uppfattningen om färdmeddelandenas stora betydelse för fjällsäkerheten ochfjällräddningen. I väsentliga stycken är detta ett informationsproblem. Utredningen förutsätter att denföreslagna huvudmannen för fjällsäkerhet i samband med övriga överväganden om förbättrad information också behandlardenna fräga, närmast framtagningen av ett lämpligtformulär och åtgärder för effektiv spridning och användning därav. Det må framhållas, att "gästböcker" inom raststugor och vindskydd, där notering kan görasav samma innehåll som på färdmeddelande,är till fördel exempelvis föratt underlätta kontroll i samband med fjällräddningsuppdrag. Det är frän fjällsäkerhetssynpunkt angeläget attbefintliga leder inom fjällregionen är rätt lagda, väl underhållnaoch därmed av god standard. Detsamma gäller också underhåll av de till lederna anslutande anordningama ochanläggningarna. Mot bakgrund häravär en av d. främsta åtgärderna föratt långsiktigt främja fjällsäkerheten att ledsystemet underhälls, förbättras och kompletteras på ett tillfred-atällandesätt. Det är därför angelägetatt statsmaikternas medelstilldelning förledunderhållet ger utrymme för erforderliga åtgärder. Detta innebären feenjmdnittligt större medelsanvisning än förinnevarande budgetår. Härtillkommer att förslag föreligger om en som erforderlig bedömd, väsentlig utökning av antal övemattningsstugor ochraststugor/vindskydd längsledema. Dessa frågor bör närmare prövas av huvudmannen för fjälledsystemet i samräd med berörda myndigheter och organisationer,v_r-efter principfrågan bör underställas regeringen. 13 1978179. ) Prop.1978/79:187 180 Behov av en successiv utbyggnad av de olika slagen avfjällanläggningar föreligger. Fjällanläggningar i anslutning till ledsystemetunder statligt hu\Tidmannaskap - ävensom i ledsystemet ingåendemotorbätslinjer - har i vissa fall väsentlig betydelse från fjällsäkerhetssynpunkt.Dessa anläggningar ingår icke i det statliga huvudmannaskapet utan har annanägare, i flertalet fall . Med anledning av dessa anläggningars betydelse ur fjällsäkerhetssynpunkt och med hänsyn till ekonomiska skäl syns erforderligt att staten liksom i fråga om fjälledema och deras anordningar svarar förpl;inering ooh investeringar i nyanläggningar och upprustningar av sådanaanläggningar samt sannolikt även lämnar bidrag i vissa fall till driftskostnaderna. Det är betydelsefullt att en tillfredsställande samordning av utbyggnaden av leder ooh anläggningar m.m. sker i fjällområdet. Länsstyrelsema i fjällänen bör därför fä samordningsansvar för detta. För att på ett effektivt sätt kunna genomföra denna samordning föreslås länsstyrelsema bli tillståndsmyndighet för all ledutbyggnad i fjällområdet. Vissa tekniska förbättringar av bl.a. vinterledema syns erforderliga. Kostnaderna härför uppskattas till ca 0,8milj.kr. Utredningen framhåller vikten av att skilda byggnader ifjällområdet förses med "säkerhetspaket" innehållande nödproviantm.m. Huvudmannen för fjällsäkerhet förutsätts närmare undersöka ooh åtgärda dessa behov. 1978/79:187 iBl I 5.4 INFORMATION OCH UTBILDNING 5.4.2 Informationens innehåll 5.4.5 Speciella informationsområden 1 Beträffande kartor se avsnitt 5.5 1978/79:187 182 5.4 INFORMATION OCH UTBILDNING Utredningen har i avsnitt 5.1 (p. 5.1.1) framhållit att det ytterst är den enskilde, som ä.r auisvarig för fjällsäkerheten. Det blir den fjällsäkerhet soni denne själv gör den till -väsentligen beroende pä hans eller hennes kunskap om fjällen och de krav som friluftslivoch vistelse där ställer. Kunniga fjällturister innebär således ökad fjällsäkerhet. Utredningen har i det angivna sammanhanget också fastslagit, att samhället mäste ta auisvaret för att den enskilde blir informeradom detta sitt personliga ansvar och vad detta innebär. Information och utbildning måste därför ges en primär roll i fjällsäkerhetsarbetet (jfr p. 5.1.2), Enav de främsta åtgärderna för att uppnå en förbättrad fjällsäkerhet utgörs av en effektiv informations- ochutbildningsverksamhet. I detta avseende utförs f.n. ott omfattande och kvalificerat arbete såväl genom olika myndigheters försorg som i mycket stor utsträckning genom de frivilligaorganisationer, som medverkar i fjällsäkerhetsarbetet, främst och Friluftafrämjandet. Utredningen har vid sina överläggningar och "hearings"med myndigheter och organisationer mycket starkt erfarit behoven av ökade informations-och utbildningsätgärder. Utretlningen har isammanhanget ocksä kunnat konstatera att ätgärder krävs för att samordna och emå ökad sausverkan i informationen ochutbildningen. Det äringalunda fräga om att ersätta den information och utbildningsom nu sker med näjfot nytt och annorlunda. Det är i stället Just det arbete nom skervilket bör kraftigt för8tärkaa_och vidgas samt till gemensamtbästa samordnas. Fä gemensam grund och med samverkandekrafter bör disponibla resurser bäst kunna utnyttjas., Prop.1978/79:187 133 Mot bakgrund av föreliggande erfarenheter villutredningen beteckna behovet av åtgärder för att förstärka informationenooh utbildningen som särskilt angeläget. Detta motiverar enligtutredningens uppfattning särskilda insatser . Den information som behövs är dels sädan med syfteatt allmänt förbättra säkerheten och därmed förebygga olyckor, dels sådan med speciellt syfte avpassad för visst område, viss verksamhet eller vissa personalkategorier, t.ex. fjäll-varna turister, fjällspecialister, fjälledare eller branschfolk m.fl. Informationsåtgärderna bör i princip sättas in i ett så tidigt skede som möjligt. Informationen bör väsentligen näfjällturisten redan på hemorten för att sedan kompletteras i fjällområdet. Den information, som skall finnas tillgänglig före en fjällvistelse, bör innehålla: - råd om val avlämpligt fjällområde beroende på aktuell årstid m.m.; - information omklimat och väderleksförhållanden; - allmänna råd*för fjällvistelse; - information omkrav som bör ställas på en fjällturist beträffande färdighet i orientering ooh nödbivackering samt - råd om lämpligpersonlig utrustning. De lokala informationsåtgärder, som skall sättas inunder vistelsen i fjällområdet, bör dessutom innehålla information om: - lämpliga tureri området; - färdledarledda turer; Prop.1978/79:187 184 - förslag till val av lämplig karta över området; - förslag till lämpligt vägval; - information om lokala leder, vindskydd o.d. Beträffande väderinformation må hänvisas till avsnitt 5.6, särskilt punkt 5.6.2.5. Särskildainformationsfrågor avseende utrustning behandlas i avs-itt 5.8. Terränginformation genom kartor behandlas i avsnitt 5.5- Beträffande färdmeddelanden hänvisas till avsnitt 5.3, punkt 5.3.4.5. 1 detta sammanhang vill utredningen också erinra om ett påpekande, som den gjorde i sambaind med redovisningen i avsnitt 5.1 (punkt 5.1.5) av förefintlig statistik m.m. över olyckshändelser med dödlig utgång i fjällen åren 1916-1977. Som ammärkningsvärt noterades hurusom orsaksgruppema drunkning ooh sjukdom (inkl.hjärtslag och överansträngning) - sinsemellan ungefär lika stora - tillsammains rymmer av det totala antalet dödsolyckor underperioden. I anslutning härtill framhöll utredningen vikten av att erfarenheter från statistikuppföljningen får slä igenom i infoimationsinnehållet. syns alltsä aktuellt att i informationen om fjällvärldens riskeroch hur de bör undvikas eller begränsas lägga särskild vikt vid betydelsen avatt realistiskt känna och icke övervärdera sin styrka och förmåga samt viddrunknings-riskema. Detta gäller informationen icke blott till fjäll-turistema - både före och under fjällvistelsen - utan ocksä till ortsbor och närgäster. Det ärockså önskvärt att i samma syfte en aktuellorientering angående broars tillstånd, vadningsmdjligheter, is- och snösmältningsforhållanden och framkomstmöjligheter i övrigt successivt kan ges vid sädana väderleksförhållanden, sommedför ändrade villkor och gör sådan orientering behövlig. Ett exempel härpå har givits under den försenade vårflodendetta är , t.ex. iPadjelanta nationalpark. Den angivna orienteringen måste kunna nåvandrare och skidlöpare under vägs. Information genom radio och TV, anslag o.d. behöver därför stundom kompletteras genom skriftlig och muntligorientering från eller med hjälp av helikopter e.d. Beträffande drunkningsriskerna synserforderligt att söka fastställa om en speciell inriktning av informationen tillsärskilda mottagargrupper bör ske. Utredningen förutsätter att huvudmannen för fjällsäkerhet och den huvudansvarige för informationen inom fjällsäkerhetsverksamheten- enligt förslag i kap.6 - uppmärksammar denna fråga. Sammantaget synes mot bakgrund av tabellerna l och 14 iavsnitt 5.1 (p. 5.1.5) särskild uppmärksamhet i den när-nasterforderliga informationen och utbildningen böra ägnas betydelsen av god kondition och en riktig bedömning av olika aktiviteters och väderförhållandens krav kontra egen förmåga,lavinfarorna och nedkylningsriskema samt hur de angivna riskerna bör begränsasoch motverkas. Lämpliga informationsvägar för den allmänna informationen bör vara: Prop.1978/79:187 186 - Pressinformationi form av releaser fördistribution pä sedvanliga vägar och innehållande viktiga avsnitt av fjällsäkerheten och fjällsäkerhetsarbetet. Gäller säväl dags- och veckopress som fack-och folkrörelsepress. - Intervjuer,artikelunderlag, bildmaterial med kommentarer m.m. med differentieradinriktning för samtliga angivna slag av press,främst dock för vecko- samt fack- och folkrörelsepress. - Artiklar ochnotiser, ev. temanummer i medlemstidskrifter o.d., t.ex. Svenska turistföreningens "Turist" ochFriluftsfrämjandets "I alla väder". För temanummer kan upplagan ökas för spridning utanför medlemskretsen. - Artiklar, räd e.d. i turist- ooh resebyråers m.fl. informationsbroschyrer,t.ex. SJ resebyrås ""(sommar- respektive vinterprogram), AB Till Fjälls broschyr "Till fjälls" och Turisträds "Sverige-semester". - Publikationer,främst av tyijen fjällhandböoker (t.ex. "Stora fjällboken" och "Fjäll 78"), fjällturböcker, turbeskrivningar o.d. - Broschyrersom distribueras genom frivilliga organisationer, resebyråer, hotellkedjor, andra innehavareav fjällanläggningar, 3tugb;rvärdar, utrus tnings försäljare, myndigheter m.fl. eller pä annat efter syfte och omständigheter anpassat sätt (t.ex. genom posten, utläggning pä tåg, jämvägs-, buss- och flygstationer)sampackning med vissa sport- eller friluftsartiklar. - Affischerinnehållande fjällvettsregler för att anslås främst inom fjällområdet och i transportmedlen m.m. dit. - Annonser i olika slag av press, främst för att fästa uppmärksaunheten vid f jällsäkerheten över huvud taget eller vid en eller flera fjällsäkerhetsfrägor och ge Prop.1978/79:187 187 kännedom om vägarna förytterligare information. Ett exempel: Sjösäkerhetsrådetsannons i dagspressen . Mindre pretentiöst format kan väljas. Aktuella råd m.m. somtrycks på dekaler, förpackningar (fört.ex. tändstickor, mjölk, vallor, skidbindningar), baksidan ellermarginalen på kartor osv. Radio: trailers och maningar (typ sjösäkerhetsmaningarunder bätsäsongen i P 5) baserade pämanuskripten till TV-spots; inslag i programmet fjällradio" (jfr "båtradio" under båtsäsongen). Aktuella tider är dels föreoch , dels före och . TV-spots med aktuella rådinför fjällsemestern för i TV 2och för meddelandetid i . Kortfilmer som upplyser om fjällen, dess möjligheteroch risker samt hur dessa bör mötas och/eller ger råd on åtgärder i olika situationer. Stillfilmer och diabildserier med textmanus cch ljudbandmed innehåll som angetts for kortfilme.- Medflera serier kan en ökad systematik och ett full ~;ardigare men mera varierat innehålli informatio.-.s." Muntlig information i föredrags-,kåseri- eller ar.nan form och med lämpligt illustrationsmaterial (kortfilm, stillfilm,diabilder e.d.). Används främst före fjälvistelsen (jfr avsnittet Utbildning nedan) ochunder fjällvistelse 1 i samband med gästinformation pähotell- och t-uristanläggni.igar. Den kan även nä fjällfarare genom turistbyråer e.d. och fjällvettsinformation.förslagsvis 2x4 lätt-transportabla skärmar, som kan visas med varje fyragrupp för sig eller med bådatillsammans. Kortfilmer,stillfilmer och dia.bildserier är bl.a. avsedda användas av organisationer, skolor, hotell, förband och skolor ur försvaret o.d. Centralt framställdabildserier o.d. bör kompletteras med lokala inslag,som upplyser om de särskilda förhällainden,som skall beaktas inom aktuellt fjällområde, kring aktuell fjällanläggning osv. Med tanke på SverigesRadios uppgift ooh intressen torde kunna förväntas att ävensjälvständiga program av betydelse förfjällsäkerheten kan komma till ståndinom säväl radio som TV. För den speciella informationen för t.ex. visst område,viss verksamhet eller viss personalkategori fär väljas den eller de informationsvägar bland ovan angivna, som bäst svarar mot syftet med informationen. Denna tordei dylika fall stunden med fördelmeddelas med tillämpning av grupparbetsteknik, app-likatoriskexemplifiering e.d, En stark utveckling pågår i tekniskt och organisatoriskt avseende beträffande informationsvägarna, särskilt inom radions ochtelevisionens områden. Det är av vikt att denna utveckling - med särskilda bolag förSveriges Radios utbildnings-medverkan och lokalradio, med närradio, data-TV eller datavision, text-TV, teletexm.m. - noga följs av den inom fjällsäkerhetenhuvudansvarige för information och utbildning (jfrkap.6) och föranleder successiva åtgärder ellerframställningar. En medverkan efter hand ide successivt vidgade försöken med data- och text-TV kan härvidvisa sig önskvärd. Som framhölls iinledningen till detta kapitel (p. 5-4.1) ärdet enligt utredningens mening en uppgift församhället att informera den enskilde omhans ansvar för fjällsäkerheten ooh vad detta innebär. Med hänsyn härtill bördet material, som ovan redovisats för 1978/79:187 19 de olika informationsvägarna, framtagas samordnat och i samverkan mellan de olika rj-illsäkerhetsintresso-nterna, aktuella rese- och turistorjan i .lat i oner m.fl. och avgiTtsfritt tillhandahållas) allmänheten direkt eller genom dessa i.ntressenter ochorganisationer. Det bör kunna distribueras och nyttjas var helst det kan tjäna sitt syfte. Det bör gälla som princip. Undantag i kostnadshänseende bör göris för sådant material, som väsentligen inte kan anses falla inom den angivna uppgiften för samhället. Så syns undantagböra göras för större publikationer e.d., som framtages av frivilligaorganisationer, bokförlag m.fl. - ofta i samverkan. Samma bör vara fallet med regionalt och lokalt eller eljest starkt specialiserat material. Organisationernas medlemstidskrifter eller motsvarande har vidare givetvis en speciell, fristående ställning. Den ovan angivna samordningen i planering och genomförande av den för fjällsäkerheten betydelsefulla informationen bör skegenom samverkan mellan de olika intressenterna under ledning av den huvudman för fjällr.-kerheten, som utredningen i annat sammanhang (kap. 6) föreslå,.-, och i den löpande verksamheten närmast biträdd av den huvudansvarige för denna informat.'nn. Enligt utredningens förslag (kap. 6) till ansvars- och arbe s-fördelning mellan huvudintressenterna för fjällsäkerheten bör nämligen för varje väsentligdel av denna säkerhet på central nivå fl.anas en huvudansvarig, som i samve. :an med huvudmannen och övriga intressenter närmast verl:ar för samraanhang och samordning inom respektive verksamhet. Utbildning är väsentligen information, oftast akf v rr.formation För att få avsedd effekt bör utbildningsinsatser liksom informationsåtgärder påbörjas . Prop.1978/79:187 ° bör därför till stor del genomföras pä hemorten.Det bör även vara möjligt att därefter fäpraktisk utbildning på turistorten. För att möjliggörautbildning pä hemorten krävs kunniga ledare och instruktörer saunt ett förvarje målgrupp lämpligt undervisningsmaterial. utbildar bl.a. Friluftsfrämjandetblivande fjällturister. Undervisningen bedrivsi form av fjällträffar och studiecirklar. Friluftsfrämjandethar för ändamålet framställt studiepaket med arbetshäften och diabildserier m.m. Ledarna som krävs förverksamheten utbildas i . Svenska turistföreningenutbildar färdledare som krävs för den färdledarledda verksamhet som man bedriver. har ävenfjällkurs för allmänheten. Utöver organisationernas utbildningerhåller personal vid militära förband en godfjällutbildning. Flertalet yrkesofficerareerhåller utbildning i vinterfjäll. Vid Gymnastik- och är fjällutbildning obligatorisk. Vid någraav lamdets fritidsledarskolor ägnas ocksä åtfjällutbildning. Enligt undervisningsplaner skall elevema säväl igrundskolan som på högstadiet erhälla information om fjället. Personalen i f jällräddningspatrullema erhåller utöver utbildning i räddningstjänstäven utbildning i fjällsäkerhetsfrägor. På några av boendeanläggningarna har man färdledare som inte enbart leder turer utan som även informerar och utbildar i fjällsäkerhet,varvid turisterna exempelvis kam fåbygga o-lika former av nödbivacker. Allt för få turistanläggningar har dock utbildade färdledare,främst på grund av kostnaderna och bristen päbra färdledare. Utredningen finner den här ovan angivna utbildningen lämpligsom grand för den fortsatta verksamheten. Den bör dock allmäntvidgas, särskilt den utbildning som skergenom de frivilliga organisationernas försorg. (Beträffande skolornas utbildning se jämväl nedan idetta avsnitt. ) ochSvenska turistföreningen utbildar ledareenda.st för behovet inom respektiveorganisation. En kvalificerad utbildning föryrkesverksamma färdledare saknas. I samband härmed må nämnas att från flera håll,bl.a. inom kommun, har till utredningen framförts förslag om attsamhället bör åtaga sigansvaret för utbildning av färdledare m.fl. påkvalificerad nivå. Frågan är f.n. föremål för utredning, beträffande Kiranaförslaget bl.a. vid högskoleregion.Fjällsäkerhetsutredningen anser därför att det börankomma på den huvudman för fjällsäkerheten, som utreditingen föreslår (kap.6),att då utredningsresultat föreligger ta ställningtill ooh verka i denna fråga. Redan i nulägot ställersig utredningen dock positiv till förslaget,i den m. det närmast avser utbildning av lärare och instruktörerför vidgad fjäll- och färdledarutbildninginom organisationernas och skolans verksamhet. Utredningen bedömer - pänu förhanden-varande und.erlag - det läir.plif;t att tyngdpunk-.jn b6träi..'ancf utbildningen av färdledare börligga hos de frivilliga organisationerna äveni framtiden. I sammanhanget vill utredningen erinra om att cet ifrågacc-tts att inrymma viss utbildning av fjällfärdledareo.d. i.-.om ramen för den utbildning av fritidsledare,som bedrivs inom statlig högskola, och den utbildning a/ungdoms-, idrott.- och friluf tsledare, som bedrivs inom högskola och som 1978/79:187 ' fr.o.m. beräknas överföras till folkhögskolor som fritidsledarlinje Utredningen räknar med att också ställningstagandeoch verksamhet härvidlag bör ingå i denuppgift för huvudmannan för fjällsäkerheten, som berördes. Utredningen vill framhålla betydelsen av att den utbildning med inriktningpä kvalificerad fjäll- ooh fjäll-ledarverksaunhet,varom här är fråga, förläggs till orter/ folkhögskoleorter som har goda möjligheter till praktisk utbildning, dvs. har godaooh stabila snöförhällanden, lämplig skidterrängooh lämpliga skid- och turanläggningar. Utredningen anser den allmänna fjäll- och fjällsäkerhetsut-bildningeninom skoloma betydelsefull. Den bör- som även framgår av läroplanema- ske säväl i som på gymnasiet.Lärarna mäste ges kompetens att genomföra den undervisningen. Viktigt härför är att bra undervisningsmaterial (jfr p. 5.4.4) tasfram och ställs till förfogande. Utredningen finner det angeläget att de som producerar, marknadsför och säljer resor till fjället har fjällkunskap.Så längt möjligt är bör de få egen erfarenhet av och egen utbildning om fjäll ooh fjällsäkerhet. I vart fall är en teoretisk information erforderlig. Angivna åtgärder bör bidra till en frän säkerhetssynpunkt önskvärd nedtoningav "glättade" bild av fjället, som ofta förekommeri reklamen. Som tidigare framhållits(p. 5.1.2 ooh 5.4.1) har utredningen gjort den samlade bedömningen att en av samhällets främsta ätgärder för en förbättrad fjällsäkerhet börutgöras av en vidgad informations- ochutbildningsverksamhet riktad till 1977/78:100 bil.12 s. 587. Jfr folkhögskoleutrednings förslag, SOU 1977:8. 1978/79:187 195 allmänheten.Behovet härav är särskilt angeläget. Detta motiverar enligtutredningens uppfattning särskilda insatser n.u. Den ekonomiska ram, som bör avses för information oci: utbildning somdel av hela fjällsäkerhets-verksamheten, får bestämmas pågrundval av ytterligare erfarenheter och dåbl.a. en uppföljning av den intensifieradeverksamheten, som utredningen föreslår (1978/79 och 1979/80). Föreslagen ekonomisk ram for informationen oohutbildningen är enligtutredningens uppfattning ett minimum med hänsynsåväl till det behov av effektiva åtgärder, som de senaste årens fjällolyckor och olyckstillbudmotiverar, som till det snabbt ökande rörliga friluftslivet och den ökande turismen. Utredni.igen föreslår att en fjällsäkerhetskampanj genomföres under budgetåren 1978/79 och 1979/80. FörstnäiL.idabudgetår har visserligen redan inletts.Med hänsyn till åtgärdsbehovet är emellertid angeläget att börja kampanjen. En förutsättning är dock att härför erforderliga medel 'an erhållas redan i höstoch att förberedelserna får inlei=i; möjligt. Det bör ankomma pä den hu-'/udman förfjällsäkerhet, som utredningen förutsätter kommer att utses, att tillsammans med främst , Frilv . tsfräm JLindetocr» planera oohprioritera de informations- oc. utbildningsinsatser, som krävs för ökad f jällsä-kerhet. 3åsnart ske kan bör denna ordning gälla ocksåför 1 ".ningen av den föreslagna fjäll.-äkerhetskampanjen 1979/fO.