prop · G203190 · 1978-12-31 00:00:00 — Med egel kapital får, intill ett belopp motsvarandedet belopp vartUI centralkassans och anslutna jordbrukskassors eget kapital uppgår,likställas dels av ett belopp som svarar mot centralkassans ochanslutna jordbrukskassors reserver för utlåning, garantiförbindelse ochutländska valutor samt mot reserv för obligationer, varmed avses det belopp medvilket obligationernas värde beräknat enligt 44 § andra stycket andra meningenöversliger nettovärdet, dels det nominella värdet av förlagsbevis utställda avcentralkassan. Från centralkassans och de anslulna jordbrukskassornaseget kapital skall avräknas det bokförda värdet av vad de såsom aktiekapitaleller annan form tillskjutil lill förelag som driver någon form av bankverksamhet.Sådan avräkning skall dock ej ske i fråga om företag där staten är delägareeller i fråga om kreditaktiebolag som har till huvudsakligt ändamål att lämnalån mot säkerhet i form av panträtt på grundval av inteckning i boslads-, kontors- eller affärsfastighet eller att lämna lån till kommuner. 1978/79:190 11 Harceniralkassa eller anslulen jordbrukskassa väsentligt ekonomiski iniresse iakiiebolag som uteslutande har lill syfte alt förvalla fastighei eller lomlräusom förvärvals för alt bereda nägon av kassorna lokaler för dess inrymmandeeller tillgodose därmed sammanhängande behov, skall från det egna kapitaletavräknas av summan av del bokförda värdet av aktierna ifastighetsbolaget och bolagets bokförda skulder eller den del av dessa somsvarar mol kassans innehav av aklier i fastighelsbola-get. Med uppskattat värde avsesdet värde, som kreditkassa besläml pä grundval av särskild värdering. Harenligi gällande besiämmelser om lån av staismedel lill främjande avbosladsbyggandet sådant län beviljats till uppförande av viss byggnad, skalltill grund för bedömandet i stället för uppskattningsvärdel läggas det enligtnämnda bestämmelser fastställda panlvärdel för byggnaden eller den faslighet,där denna uppföres, om ej särskilda skäl föranleda annat. Dennalag träder i krafl tvä veckor efter den dag, då lagen enligt uppgift på denutkommit frän trycket i . Prop.1978/79:190 12 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , . Föredragande: slalsrådel Mundebo Proposition med förslag till ändradekapitaltäckningsregler för bankinstituten Banklagsliflningen syfiar bl.a. till alt ge bankernasinsältare ett skydd för de insalta medlen. För detta ändamål skall bankerna haegel kapital i visst förhällande till sina placeringar. De s.k.kapilalläckningsreglerna innehäller olika krav pä läckning med egel kapitalberoende pä hur riskfyllda placeringarna anses vara. Med stöd av regeringens bemyndigande lillkallades år 1976en kommitté med uppdrag all se över banklagsliflningen (Fi 1976:04). Kommiiiénhar anlagil namnei banklagsulredningen. Enligi direkliven skulle kommittén seöver bl. a. kapitaltäckningsreglerna för bankerna för atl finna en lösningvarigenom bankernas behov av läckningskapilal dämpas ulan alt insätlarnas berälligadeiniresse av förlusiskydd därför eftersatts. 1 ell delbetänkande' (Ds E 1978:4)Nya kapilalläckningsregler för bankerna har banklagsulredningen lagl framsädana förslag. Till belänkandei har fogals en reservalion av ledamolen StigDanielsson. Till proiokollei i detta ärende bör fogasbanklagsutredningens belänkande som bilaga 1. Yttranden över betänkandet har efter remiss avgells avbankinspektionen, riksskalteverkei, kammarräiien i Siockholm, fullmäktige iSveriges riksbank, fullmäktige i . ' Belänkandet är undertecknal av rätlschefen ,ordförande, bankdirektören , bankinspektören ,riksbanksdirektören , direktören , direklören och bankdirektören . Prop.1978/79:190 13 ka sparbanksföreningen, föreningsbankers förbund.Sparbankernas Bank, siadshypotckskassa. SparbankernasIn-teckningsakliebolag(Spinlab), Svensk Bosladsfinansiering Ak tiebolag (BOFAB),Tjänstemännens centralorganisalion (TCO), ochFinansieringsföretagens förening. och Spinlab har avgell gemensamiyttrande. har i fräga om en nynedskrivningsregel för bankerna anslulii sig till Svenska bankföreningenssynpunkier men har i övrigi avstått frän atl yllra sig. Landsorganisaiionen iSverige (LO), Ceniralorganisaiionen /SR, ochSveriges allmänna hypoleksbank haravsläll frän all yllra sig. En sammanslällning av remissyiirandena bör fogas lillprotokollet i detla ärende som bilaga 2. Bankinslitulen finansierar sin kredilgivning huvudsakligenmed de medel som insällarna släller lill insiiiutens förfogande. För au möla deförluster som bankerna kan göra i sin verksamhet och därmed skydda insätlarnasmedel finns i banklagstiftningen regler om krav pä atl instituten skall ha egetkapilal - vad gäller sparbankerna egna fonder - av viss storlek, s. k.kapiialtäckningsregler. Enligtkapitaltäckningsreglerna skall bankerna lill insältarnas skydd ha ell egetkapilal eller för sparbankerna egna fonder lill ell lägsta belopp i förhållandelill placeringarna, dvs. bankens lillgångar och de garanliförbindelser sombanken har ingåll. För föreningsbankerna gäller all kapilalläckningskravelavser ceniralkassa jämte anslulna jordbrukskassor och besläms för demgemensami i förhällande lill deras placeringar. Kapilalläck-ningsbesiämmelsernainnehäller olika krav pä läckning med egel kapilal efter placeringarnas ari ochden risk för förlusl som de anses medföra. Reglerna fick sin nuvarandeuiformning vid 1968 ärs översyn av banklagstiftningen (prop. 1968: 143, BaU1968:60, rskr 1968:368, SFS 1968:601, 602 och 605). De är i stort sellenhelligl ulformade för de bankinsliluls-grupperna och finns föraffärsbankerna i 57 § lagen (1955: 183) om bankrörelse, för sparbankerna i 26§lagen (1955:416) om sparbanker och för föreningsbankerna i 34S lagen (1956:216)om jordbrukskasserörelsen. Reglerna innebär i huvudsak följande. Bankinslilulens tillgångar är indelade i fyra riskgrader(belecknade A-D i lagtexten). Den lägsia riskgraden (A) omfaiiar placeringarmed ingen eller ringa förluslrisk medan den högsia riskgraden (D) omfaltar demest riskbetonade placeringarna. Placeringarna i lägsta riskgraden är hellfria från krav på läckning med eget kapilal. Tillgångarna i övriga riskgraderskall läckas med egel kapilal lill I %, resp. . 1978/79:190 14 i sidobolag, dvs. svenskt eller ulländskt företag somdriver någon form av bankverksamhet, gäller med vissa undantag ettkapitaltäckningskrav på . En närmare redogörelse för riskklasserna m.m.finns i banklags-ulredningens belänkande (DsE 1978:4) Nyakapilalläckningsregler för bankerna (bil. Del samlade kravel pä egel kapilal som gäller för ellbankinstilut beräknas genom all kapilalkraven för institutets olikaplaceringar läggs samman. Tillgäng skall tas upp lill bokfört värde ochgarantiförbindelse till sill nominella belopp. Medaffärsbanks eget kapilal avses aktiekapital, reservfond, dispositionsfond ochvinstbalans som har fastställts av bolagsstämma. Med föreningsbanks egelkapilal, som i fräga om kapitalläckning räknas gemensamt för centralkassa ochanslutna jordbrukskassor, avses insatskapital, reservfond, dispositionsfond ochgaraniifond. Sparbanks egna fonder är grundfond, reservfond och garaniifond.Med egel kapilal (egna fonder) får likslällas det nominella värdet avförlagsbevis, som banken har ulställt, inlill ell belopp molsvarande föraffärsbankerna aktiekapitalet, för sparbankerna reservfonden och förföreningsbankerna det belopp vartill centralkassas och anslutnajordbrukskassors eget kapital uppgår. Viss begränsning gäller dock i fråga omförlagskapiial som långivare kan återkräva . De år 1968införda kapilalläckningsreglerna innebar en väsenilig sänkning avkapitalkraven för affärsbankerna och sparbankerna. Genomsnittligt sänkteskraven för affärsbarkerna eller från ca 6,lill avplaceringarna. För några sparbanker och centralkassor skärptes däremoi kraven.De nya reglerna medgav loiall sell en kraftig expansion av bankernasrörelsevolym. Emellerlid fick bankerna svårigheler all ökadel egna kapitalel i takt med den snabba ökningen av verksamheien, vilkendelvis var en följd av inflationen. Dessa svårigheler ledde lill allbankinspekiionen i samråd med begärde en översyn avkapilalläckningsreglerna. Den lillsätla banklagsutredningen fick i uppdragbl. a. att skyndsaml lägga fram förslag till nya kapilalläckningsregler. Idirektiven framhölls bl.a. atl en kraftigl ökad emission av aktier ochförlagslån från bankernas sida i syfte att klara kapitalläckningskraven kundebefaras ta i anspråk den svenska kapitalmarknaden i en omfattning som inte varönskvärd med hänsyn till aridra samhällssektorers behov. Utredningen bordedärför söka finna en lösning, varigenom bankernas behov av täckningskapitaldämpades ulan alt insätlarnas berättigade iniresse av förlustskydd eftersattes.1 direktiven påvisades i anslutning till vad bankinspektionen anfört bl.a.möjlighelen all likslälla värderegleringsreserverna - närmast reserveringarnaför utlåning - med egel kapilal i fråga om kapitalläckning. Dessa reserverulgörs av obeskattade medel som bankerna lar upp på s. k. värderegleringskontonför utlåning, utländska valutor och obligationer. Prop.1978/79:190 15 Enligt direkliven borde ulredningen vidare undersöka omkapilalläckningsreglerna - särskilt riskklassystemet kunde förenklas och ombankernas ullandsengagemang borde föranleda en skärpning av läckningskra-vetför dessa engagemang. Efter förslag från banklagsulredningen genomfördes den 1juli 1977 - i avvaklan pä ulredningens slutliga förslag lill nyakapitaltäckningsregler -en generell reducering av kapilalkravel för bankernamed (prop. 1976/ 77: 126, NU 1976/77:33, rskr 1976/77:243, SFS1977:259-261). Banklagsulredningenkonstaterar i sitl nu avgivna delbetänkande alt kapilalläckningsreglerna förbankerna lämpligen kan liberaliseras på två säll. Del ena är all reduceraläckningskravel för placeringarna, vilket skedde genom banklagsreform.Det andra sättet är alt förändra kapitalbasens sammansättning, dvs. vidga delkapital till vilkel kravet relaleras. Utredningens förslag bygger på den senaremetoden. Efiersom ulredningens betänkande är bifogat detta prolokoll, skall jagendasl i korlhel redovisa utredningens förslag. Ulredningenhar funnit all värderegleringskontona för utlåning, ulländska valutor ochobligationer bör ges en större betydelse i kapitalläcknings-sammanhang än f n.genom all de får utgöra grund för en vidgning av kapitalbasen. Medlen på dessakonton kan ses som eit uttryck för konsolidering och kapitalslyrka.Ulredningen har föreslagil atl reserveringarna på dessa konton bör behandlasenhelligt. Någon reduktion av saldona på värderegleringskontona behövs inte avhänsyn till orealiserade föriuster. Utredningen motiverar sittställningstagande med att värderegleringsreserverna är förhållandevis stabilaoch att de konstaterade förluslerna har varit obetydliga. Ifråga om bankernas obligationsportföljer anser utredningen alt de iverkligheten mer har karaktär av anläggningstillgång än omsätlningslillgångoch all del är orealistiskt att länka sig atl en bank i väsenilig mån skullekunna reducera sitt obligationsinnehav genom atl i förlid sälja ul sinobligalionsporlfölj. Utredningenhar prövat olika lösningar för hur ulvidgningen av kapitalbasen börgenomföras. Analyser har gjorls av olika modeller, där bankernas kapitalbaseruiökas med varierande delar av medlen på värderegle-ringskonlona. Ulredningensöverväganden mynnar ut i ett förslag om atl hälfien av saldona påvärderegleringskontona för utlåning, utländska valutor och obligationer skallfå räknas in i kapitalbasen intill ett belopp som svarar mot redovisat egetkapilal. Enligt ulredningen är detta förslag neutralt mol historiskt fördbokslutspolitik och medför en stabil kapitalbas. Instilulsgrupperna och deenskilda bankerna får sinsemellan i stort sell lika behandling. I förenklande syfte och för all få en enhetlig behandlingav de skilda inslitutsgrupperna har utredningen föreslagit atl affärsbanker ochsparbanker - på molsvarande sätt som redan gäller för föreningsbanker - medegel kapital får likställa det nominella värdet av förlagsbevis intill ett Prop.1978/79:190 16 belopp som svarar mot det lolala egna kapitalel ochsåledes inte som f. n. endasl mot akliekapilalel resp. reservfonden.Ulredningen har vidare föreslagil all den särskilda begränsningsregeln förförlagslån med korl ålersiående löplid slopas. Utredningen har övervägt om riskklassystemet kan göras enklare.Emellertid har utredningen slannal för all föreslä atl den nuvaranderiskkalalo-gen i slort setl behälls. Som skäl härför har ulredningen åberopatbl. a. alt förändringar i riskkalalogen inle får göras så allkonkurrensförhållandena inom bankväsendet snedvrids och all bankerna haranpassal sig till nu rådande syslem och tillämpar det utan större svårigheter.Förändringar har dock föreslagils pä några punkler. Enligt utredningen kräver garantirörelsen relativt setlmer riskkapital än övriga placeringar ulan alt för den skull riskmomentel kananses vara siörre. Mol bakgrund härav och för att svenska banker skall kunnakonkurrera med försäkringsbolag och utländska banker pä mer lika villkor harulredningen föreslagil att andra garantier än krediigarantier, t.ex. förskotts-,fullgörande- och bclalningsgarantier, vid kapitalläckningsberäk-ningenmedräknas till endasl i slället för till . Förluslerna på deinteckningslån som återfinns i riskklass C har enligt ulredningen varil myckelsmä. Här åsyftas lån mol inleckning i jordbruks- eller bostadsfaslighel mellan75 och av del uppskattade värdet, om inteckningssä-kerhelen är försiärkimed borgen. Utredningen har föreslagil all kravel på tilläggssäkerhet i form avborgen slopas. De mindre lån - högsl . för varje lånlagare - med enbarlnamnsäkerhel som ingår i riskklass C har enligt ulredningen en myckel litenbelydelse från kapiialtäckningssyn-punkt. Utredningen anser därför alt ensärbehandling av dessa lån inte är motiverad ulan har föreslagil all de skallföras lill riskklass D, där andra lån med enbarl namnsäkerhel är placerade. Ulredningen avser all senare behandla bankernas engagemangi ulländska sidobolag. Ulredningens förslag i fråga om ulökningen av kapitalbasenoch reduk-lionen av kapitalkravet för vissa garantiåtaganden innebär enligtutredningens beräkning ett ökat expansionsutrymme för affärsbankerna ,för 69 större sparbanker och för föreningsbankerna beräknat påförhällandena . Enligt anvisningar (RSV DT 1975:53) förtillämpning av nuvarande skatteregler medges bankinstitut rätl tillnedskrivning av lånefordringar av beviljat belopp samt avgarantiförbindelsernas belopp. Nedskrivning av obligationer medges intill 90%av marknadsvärdet eller intill det värde som ger en effektiv förräntning sommotsvarar över statens normallåneränta. Slulligen får fordringar i utländskvaluta skrivas ned till 90%- av marknadsvärdet. Enligt beräkningar som hargjorts av ulredningen var nedskrivningsulrymmel för affärsbankerna 7,avbalansomslutningen vid utgången av är 1977. 1978/79:190 17 uppgicktill 4,. Molsvarande lal inom föreningsbanksseklorn var 4,resp. 2,avbalansomslutningen. För de 15 störsla sparbankerna uppgicknedskrivningsulrymmel lill 6,och del utrymme som lagils i anspräk var 3,. Utredningenanser all nuvarande skalleregler i vissa fall kan komma alt uigöra hinder fören bank atl bygga upp obeskattade reserver lill den nivå som de föreslagnakapilalläckningsreglerna syfiar till. De skatterättsligaavsättningsmöjligheterna begränsar således enligt ulredningen i vissa fall denbreddning av kapitalbasen som utredningens förslag innebär. Utredningen har därförföreslagil atl en lagregel införs som medger bankinslitulen atl avsälla avplaceringarna till obeskattade reserver. Bankinspektionensrepresentant i ulredningen har reserverat sig i fråga om behandlingen avvärderegleringskontol för obligationer och möjlighelen alt med eget kapitallikställa förlagslån. Enligt reservanten bör värderegleringskontol förobligationer medräknas i kapitalbasen endast lill den del kontot överstiger vadsom erfordras för all skriva ned obligationerna lill ett värde som motsvararett 10-årigl ränlemedeltalsvärde. Vidare bör enligt reservantens meningförlagslån, som långivaren kan återkräva inom fem är, inle inräknas itäckningskapitalet. Slulligen framförs i reservationen förslag om enomfatlande förändring av riskklassindelningen. Förslaget motiveras av dels ensträvan alt förenkla reglerna, dels reservantens uppfattning att kapitalkravenbehöver skärpas i väsenlligen två avseenden, nämligen för engagemang iulländska banker samt för krediter mol säkerhet av pantbrev inom avuppskatlningsvärdet. För dessa placeringar innebär förslaget alt kapilalkravelhöjs från lill 2,. En närmare redogörelse för reservantens förslag finns ibelänkandei (bil. Flertaletremissinstanser delar utredningsmajoritetens uppfattning atl de föreliggandekapilaltäckningsproblemen bör lösas genom atl man tar hänsyn lillvärderegleringsreserverna i stället för all man genomför en avsevärdförändring av riskklassystemet. anser alt de erfarenhelersom har vunnils visar all nuvarande riskgmpp-indelning är frånrisksynpunkt i huvudsak sakligt välmoiiverad. En omfattande ändring avriskklassindelningen skulle innebära betydande övergångssvårigheter förbankerna. Liknande synpunkter anförs av andra förelrädare för bankerna, somframhåller bl.a. att en sådan ändring medför risk för alt konkurrensen mellanolika banker och bankgrupper snedvrids. föreslår vidare vissajusteringar i fråga om kapilaltäck-ningskraven för fordran på utländsk stal ochför börsnoterade föriagsbevis. Bankinspektionen ochriksbanksfullmäktige har framfört kritik mot uiredningsmajoriletens förslag.Bankinspekiionen anser all utredningsmajoritetens förslag innebär en avsevärdökning av expansionsutrymmet även för banker som inte kan betraktas somvälkonsoliderade. Ökningen av expansionsutrymmet bör därför vara merabegränsat. Inspektionen kan i nuvarande läge inte tillstyrka större ökning avexpansionsutrymmet än 2 1978179. Prop.1978/79:190 18 Bankinspektionen har tillstyrktreservantens förslag med viss avvikelse i fråga om kapilalläckningskravel förfordran på uiländsk bank och för bottenlån i boslads- och affärsfastigheler.Inspektionen framhåller bl.a. atl utredningsmajorilelen har avståil från allsöka förenkla kapilalläckningsreglerna och alt ändra den s.k. riskkalalogen.Ulredningens resonemang härför anser inspektionen inte bärande. Utvecklingenunder de gångna lio åren har getl anledning till en ändrad syn pä olika lyperav placeringar. Exempel är entreprenadgarantier, för vilka utredningen ocksåföreslår en sänkning. 1 andra fall, t.ex. placeringar i Ulländska banker,fastighetskrediter och aktiekrediter har uivecklingen visal all de kan varafarligare än man räknade med . Vid en revision av riskkatalogen börenligt inspekiionen endast riskbedömningen vara avgörande och de vunnaerfarenheterna därvid beakias. Om denna bedömning leder lill en förskjutningav konkurrensförhållandena mellan bankgrupperna, får detta accepteras. Bankinspektionen kan i princip tillstyrkaulredningsförslagel all lill vissa delar räkna in värderegleringsreserverna ikapitalbasen. Inspektionen hyser dock allvarliga betänkligheter mol atl somkapitalläckning godla hela värderegleringskonlot för obligationer, dvs.skillnaden mellan hisloriskl anskaffningsvärde och bokföringsvärde. Vid enrealisation har obligationsportföljen givelvis inte högre värde änmarknadsvärdet. Inspektionen kan dock godla att som gräns sätts del 10-årigamedeltalsvärdel, som innebär en successiv anpassning lill marknadsvärdet. Även riksbanksfullmäktige har anslulii sig lillreservantens förslag i fräga om obligalionsvärdering. Kapitaltäckningskravetför fordringar på utländsk bank bör vidare enligt fullmäklige vara 1,motf.n. I övrigi har riksbanksfullmäktige lillsiyrki uiredningsmajoriletensförslag. Remissinstanserna har lillsiyrki eller inle molsall sigutredningens förslag till utökade nedskrivningsmöjligheter för bankerna.Riksskatieverkei anser sig förhindrat all ulan lagreglering ytterligare ökakonsolideringsmöj-lighelerna för bankerna mol bakgrund bl.a. avbanklagsutredningens konsialerande all redan nuvarande anvisningar leder avsevärd konsolidering. Om möjligt bör denna fråga tas upp i anslutninglill den översyn av nedskrivningsreglerna som föranleds avförelagsskatleberedningens förslag (SOU 1977: 86) Beskattning av förelag.Kammarrätten i Siockholm har framhållil att skaUelagstiftningen ochriksskatteverkets anvisningar bygger pä antagandet om förluslrisk. En ulökningav nedskrivningsmöjligheterna bör därför - för alt markera all de inle ärskallemässigl betingade -regleras i en särskild lag. För egen del villjag framhälla följande. Som jag nämnde inledningsvis har kapitaltäckningsreglernai banklagstiftningen lill huvudsyfte alt trygga insällarnas medel mol deförluster som kan drabba bankerna i deras verksamhei. Kapitalläckningsreglernasinnehåll bör givelvis ocksä i fortsältningen beslämmas med utgångspunkt i 1978/79:190 19 detta grundliiggande syfte. Jag vill emellerlid erinra omall lagreglerna om kapitalläckning inle är del enda medlel alt tryggainsätlarnas pengar. Hiirulöver finns bl. a. bestämmelser om bankinsiituiskredilgivning, vars huvudsyfte är alt irygga bankinsiituis solvens. Dessabestämmelser reglerar dels mol vilka säkerheler som krediler fär beviljas,dels i vilka former kredilgivning fär ske och dels för vilken lid krediternafär lämnas. Banklagarna och bokföringslagen innehäller vidare vissabestämmelser om värderingen av bankinslilulens lillgångar. Syflel med dessabesiämmelser är -liksom molsvarande regler för andra förelag - all skyddaförelagens borgenärer, dvs. Slulligen kan nämnas atlbankinslitulen slär under offentlig tillsyn av bankinspekiionen, vars främslauppgifi är all övervaka de förhällanden som kan inverka pä bankernas säkerhei. Del läckningsgrundande kapitalel kan i del nuvarandekapilalläcknings-syslemel belraklas som en banks yiiersla resurs i en nödsiiuaiion.Insällarna tryggas sälunda försl och främst av den prövning av kreditsökandesom bankinstiluten förelar innan medel lånas ul. Skulle en fordran blinödlidande finns emellerlid flera s.k. säkerhelsvallar, som kan absorberaförlusler innan insällarnas pengar ävenlyras. 1 försia hand kan bankinslilu-lenförsöka hälla sig skadelösa genom all realisera den särskilda säkerhet som iallmänhet finns slälld för kredilen. Är della inle möjligl, kan föriuslenläckas av årels rörelseöverskotl. Skulle ärels rörelseresullal inle förslå förfull täckning av föriuslen, får värderegleringsreserverna las i anspräk. Försldärefier blir del fräga om atl la del egna kapilalel i anspräk. Del expansionsulrymme som skapades för bankerna är 1968genom de dä vidlagna ändringarna av kapilalläckningsreglerna bedömdes vara lillräckligiför . Som lidigare har sagls kom den till viss delinfialionsbelingade snabba lillväxlen av bankernas omslulning emellerlid atlganska snart reducera detla utrymme. Bankernas rörelseöverskotl har därlillendasl i begränsad omfallning använis för all öka del kapilal som fär räknas ini kapilalbasen i kapilalläckningshänseende. I siällei har bankernasboksluispolilik inneburit alt siörre delen av rörelseöverskollen har avsatts tillobeskattade reserver pä värderegleringskonton. Kapilalkravel i proceni av egel kapilal, dvs. ulomförlagskapiial - kapilalulnylljandel - har lill uigången av år1978 ökal för affärsbankerna frän lill , för de 15 slörsla sparbankernafrän lill 90%- och för föreningsbankerna frän lill . Del innebärall affärsbanker och föreningsbanker har varil Ivungna all förslärka kapilaltäckningengenom alt la upp förlagslän. Detla gäller även för ett anial enskildasparbanker men inle för gruppen i genomsnitt. För affärsbankernas del hardessulom nyemissioner av aklier ägl rum i belydande omfattning under senareär. Bankernas värderegleringsreserver har ökat ungefär i takt medbankernas totala röielsevolym, medan de redovisade förlusterna har varit smä.Vid utgången av uppgick värderegleringsreserverna för affärsbankernatill ca , för sparbanker- Prop.1978/79:190 20 na till ca och för löreningsbankerna tillca 335 milj. kr.