prop · G203212 · 1978-12-31 00:00:00 — Domslolarna får härigenom en möjlighet att göra en friare bedömning av omförverkande bör ske eller ej. Jag anser för min del inle atl etl sådani systemär ägnat att leda till siörre rättsosäkerhet för den tilltalade än detnuvarande. Det kan däremoi leda till att siörre hänsyn kan tas tillindividuella omständigheter och att därigenom en för den enskilde mer rättvisbedömning kan göras. Utredningens förslag i övrigt till ändring av 34 kap. 4 Sförsia stycket BrB 1978/79:212 69 har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av en bredremissmajoriiel. Beträffande de överväganden som i dessa delai' legat bakomutredningens förslag vill jag hänvisa lill betänkandet. Jag inslämmer i debedömningar som utredningen sälunda har gjort. Med hänsyn till vad jag nu har anfört förordar jag all 34kap. 4S försia styckel BrB erhåller den lydelse som utredningen föreslår. Frågan om ändring av reglerna om förverkande av villkorligtmedgiven frihet i 26 kap. 19 och 23 SS BrB kommer jag atl behandla ispecialmotiveringen till dessa bestämmelser. De resursmässiga konsekvenserna för kriminalvården av deframlagda förslagen är för dagen svåra alt överblicka. Flera av dem syfiar lillall göra fiihelsstraffen färre och kortare. 1 vilken utsträckning en överföringav klienter från anslaltsvården till fri vården kommer att äga rum går dockinte atl nu bedöma med någon större grad av säkerhet. Vidare är del osäkert ivilken utsträckning de föreslagna kontaklföreskrifterna vid skyddstillsynkommer att lillämpas. De ändringar i BrB:s bestämmelser som har föreslagitskommer att medföra följdändringar i åtskilliga författningar. I deförfattningar som i detla sammanhang är aktuella rör det sig dock huvudsakligenom rena konsekvensändringar som inte kräver nägon närmare motivering. I denmän sådan erfordras lämnas den i specialmotiveringen. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1980.Beträffande övergångsbestämmelserna fär jag hänvisa lill specialmotiveringen. 1 enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustiliedepartemeniei upprättats förslag till 1. lag om ändringi , 2. lag om ändringi , 3. lag om ändringi lagen (1937: 249) om inskränkningar i rätlen alt utbekomma allmännahandlingar, 4. lag om ändringi lagen (1963: 193) om samarbete med , , och Norgeangående verkställighet av straff m.m., 5. lag om ändringi lagen (1963: 197) om allmänt kriminalregisler, 6. lag om ändringi lagen (1964: 167) med särskilda beslämmelser om unga lagöverträdare, 7. lag om ändringi lagen (1964:450) om åtgärder vid samhällsfariig asocialitet, 8. lag om ändringi lagen (1964: 542) om personundersökning i brottmål, 9. lagom ändring ilagen (1965:94) om polisregister m. m.. 1978/79:212 70 10. lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande avsluten psykiatrisk vård i vissa fall, 11. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972: 429), 12. lagom ändring ilagen (1973: 18) om disciplinstraff för krigsmän, 13. lag om ändringi lagen (1974: 202) om beräkning av strafftid m. m., 14. lag om ändringi lagen (1974: 203) om kriminalvård i anstalt, 15. lag om ändringi lagen (1974:515) om ersättning vid frihetsinskränkning, 16. lag om ändringi passlagen (1978: 302), 17. lag om ändringi lagen (1978: 801) om internationelll samarbete rörande kriminalvård i frihel. Förslagen bör fogas till regeringsprotokollet idetla ärende som bilaga 4.' 8.1 Förslaget till lag om ändring i Avskaffandet av påföljden ungdomsfängelse sker genomupphävande av 29 kap. BrB om ungdomsfängelse. Vidare upphävs bestämmelserna i34 kap. 7, 8 och 12 SS som reglerar dels återfall i brott under verkställighetav ungdomsfängelse dels verkställighet på en gäng av ungdomsfängelse och annanpäföljd. Termerna "ungdomsfängelse" och "ungdomsfängelsenämnden"samt hänvisningar till de lagrum som enligt vad sagls upphävs utmönstrassom en följd härav ur I kap. 3 S, 33 kap. 5 och 7 SS, 34 kap. 1,9-11, 13 och 18SS, 35 kap. 10 S, 36 kap. 6 S, 37 kap. 1,4-6, 9 och 11 SS, 38 kap. 1,4, 6-9 och12 SS. Att den nuvarande möjligheten enligl 28 kap. 3 S tillanslallsbehandling inom ramen för skyddsiillsyn försvinner föranleder vissaföljdändringar i 28 kap. 4, 8, 9 och 11 SS, 33 kap. 2 och 7 SS, 34 kap. 6 Ssamt 38 kap. 1, 6 och 9 SS. 26 kap. 1 § 1 första stycket anges f n. att fängelse skall ädömas päviss lid, inle över lio år, eller på livslid. Tiden måste dock bestämmas inomden ram som straffskalan för brottet utgör. Enligt den föreslagna ändringen i28 kap. 3 S BrB skall såsom påföljd kunna ädömas skyddsiillsyn i kombinationmed fängelse i lägst en och högst . Skyddstillsyn kan ådömas endastför brott på vilket kan följa fängelse. En kombinationsdom av angivet slag kandärför endasi komma i fråga för brott där fängelse ingår i straffskalan.Fängelse jämte skyddsiillsyn skall dock kunna ådömas även när slraffmini-mumför brottet översliger . Någon bundenhet lill straffskalan skallinte föreligga. En bestämmelse som möjliggör delta har införts i förstastycket. ' Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande meddem som är fogade till propositionen. 1978/79:212 71 26 kap. 4 § 1 paragrafens andra stycke regleras i vilka fäll den somfyllt 18 men inle 21 är får ådömas fängelse. I tredje styckel angesminimiåldern för livstidsstraff. Ändringarna har kommenterats i avsnitt 5.2. 26 kap. 6 § Av skäl som har utvecklats i avsnitt 5.3 har den minstatid under vilken verkställigheten skall ha pägätt innan villkorlig frigivningkan komma i fräga sänkts från nuvarande . 26 kap. 19 § Enligt denna paragraf har övervakningsnämnd möjlighet attförklara villkorligt medgiven frihet förverkad, om den frigivne allvarligtåsidosatt sina åligganden. En förutsättning är all det kan a'ntas att denvillkorligt frigivne inle skall låta sig rätta genom annan mindre ingripandeålgärd som övervakningsnämnden kan vidta. Enligl 34 kap. 4 S BrB kan ocksä domstol förklaravillkorligt medgiven frihet förverkad. Paragrafen reglerar det fallet alt någonsom är villkoriigt frigiven från fängelse ådöml för vissl brott, i mål mothonom om ansvar för annal brott befinnes ha begått della. Förverkandeförklaringkan då meddelas om domstolen med anledning av åtalet för det nya brottetförordnar atl det tidigare ådömda fängelset skall avse även detla brott ellerockså dömer särskilt till påföljd för brottet. Förverkande kan, vare sig det beslutas avövervakningsnämnd eller av domstol, f n. avse endasi hela straffåterstoden. Jaghar i avsnitt 5.3 föreslagit alt beslämmelsen i 34 kap. 4 S BrB ändras så attmöjlighet öppnas all förverka del av reststraffet. Den som villkorligt frigivils från etl fängelsestraff ärunderkastad en rad föreskrifter (jfr 26 kap. 13-15 SS). Bryter den intagne moldessa kan förverkande av den villkorligt medgivna frihelen ifrågakomma. Underår 1975 meddelade övervakningsnämnderna beslul om förverkande i 24 fall.Motsvarande siffra för var 38 och för 30. Jag har inte någotunderlag för att påstå all förverkande bort äga rum i etl siörre antal fall änsom skett. Det torde dock förhålla sig så alt man mänga gånger drar sig för attförklara den villkorligt medgivna friheten förverkad eftersom denstraff-återstod, för vars avtjänande den frigivne i händelse av förverkandeäterin-tas, kan tyckas alltför lång i förhållande till den misskölsamhet somkan föranleda förverkandeförklaringen. Enligl 26 kap. 23 S BrB kan visserligenvillkorlig frigivning äga rum frän straffåterstoden utan de begränsningar medavseende pä tiden som annars gäller enligl 26 kap. 6 S BrB. Frigivning kansåledes ske redan innan fyra månder av reststraffet avtjänats. Vid vilkentidpunkt villkoriig frigivning kommer alt äga rum är dock inte något som kan förutsesredan då beslutet om förverkande meddelas och ju större straffåterstoden ärdesto längre kan ansialisvistelsen bli. Prop.1978/79:212 72 ning är en ordning som innebär att ävenövervakningsnämnderna fär förverka del av reststraffet att föredra. Längden avdet förverkade straffet kan dä ställas i direkl proportion till den visademisskötsamheten. Detta medför inle endasi atl nämndernas övervakande funktionsannolikt blir mer effektiv ulan även att ett för den villkorligt frigivne merrättvist resultat kan uppnås. Mot bakgrund av det anförda föieslås att, iöverensstämmelse med den föreslagna lydelsen av 34 kap. 4 S BrB, övervakningsnämndfär möjlighet att förklara även del av villkorligt medgiven frihet förverkad.Jag vill tillägga att delförverkande enligt min mening inte lämpligen bör skeav mindre del av reststraffet än som motsvarar allmänna straffminimum förfängelse, f. n. en månad. Någon särskild föreskrift härom behövs dock inte. Den del av den villkoriigt medgivna friheten som förklarasförverkad anses enligl 26 kap. 23 S BrB såsom ett nylt straff Villkoriigfrigivning fär emellertid äga rum utan hinder av atl den del som förverkalsinte uppgår till den i 26 kap. 6 S Brb föreskrivna minsta tiden för villkorligfrigivning, enligt berört förslag . Sker villkorlig frigivningfrän delvis förverkat restslraff kan två prövotider komma att löpa ,en på grund av den ursprungliga domen och en på grund av förverkandebeslutet.Båda avser emellerlid samma brottslighet. Som utvecklas under 34 kap. 4 S BrBhar domstol vid lagföring av den villkorligt frigivne pä grund av brott som hanhar begått under en sådan dubbel prövotid valfrihet att helt eller delvisförverka endera av reststraffen eller båda. Summan av vad han kan komma attavtjäna pä grund av sådana förverkanden kan ju aldrig överstiga detursprungliga restslraff som förelåg vid tiden för den första villkorligafrigivningen. Motsvarande får anses gälla för övervakningsnämnden vid fortsallmisskölsamhet från den dömdes sida under en dubbel prövotid av nu angivet slag. 26 kap. 23 § De ändringar som föreslås i denna paragraf är föranleddaav förslaget om möjlighet till att förverka endasi del av villkorligt medgivenfrihet. Om delförverkande skett skall med avseende å frågan om ny villkoriigfrigivning således endasi den del som förklarats förverkad anses säsom nyttstraff Paragrafens försia mening har ändrats i överensslämmelse härmed. Har som villkorligt medgiven frihet förklaratsförverkad domstolen dömt till nytt fängselseslraff skall prövningen av fräganom ny villkoriig frigivning ske enligt vanliga regler, varvid hänsyn skall tastill den sammanlagda fängelsetiden. Det kan emellertid undanlagsvis inträffaatt villkorligt medgiven frihel förklaras helt eller delvis förverkad utan attny påföljd ådöms. Om villkoriigt frigiven begår nyttbrotl som inte är av alltför allvarlig art, kan det t. ex. varalämpligt att domstolen tillämpar 34 kap. 1 S I BrB och förklarar den villkorligtmedgivna friheten hell eller delvis förverkad utan att döma till nylt 1978/79:212 73 1 sådant fäll får enligt 26 kap. 23 S andrameningen ny villkorlig frigivning äga rum utan någon bestämd tidsgräns.Teoretiskt skulle sålunda frigivningen kunna ske , om de allmännaförutsättningarna härför föreligger. Det är emellertid givet attövervakningsnämnden resp. kriminalvårdsnämnden i fall av denna typ även haranledning att beakta syftel med förverkandeförklaringen, någol som ofta kanleda till den bedömningen att frigivningen inte skäligen bör fä ske förränefter . beskrivna situationer tillhör de undanlagsfall då den nämndsom verkställer prövningen har anledning att fästa vissl avseende vid brottslighetensart och övriga omständigheter kring lagföringen. 28 kap. 1 § Skälen för ändringsförslaget som innebär atl"synnerliga skäl" byts ut mot "särskilda skäl" harutvecklats i avsnitt 4.2. 28 kap. 3 § I paragrafen ges nu bestämmelser om förordnande om anstaltsbehandlingi dom på skyddstillsyn. Jag har i avsnitt 4.2 förordal att institutetanslallsbehandling upphör och ersätts med en möjlighet att jämle skyddstillsynådöma fängelse i lägst en och högst . Beträffande skälen för denföreslagna ordningen och förutsättningarna för tillämpningen av densammahänvisar jag till vad jag anfört i det sammanhanget. Kombinationsmöjligheten skyddstillsyn och fängelse församma brottslighet är så uppbyggd atl för fängelsestraffet de allmännareglerna i BrB om fängelse blir tillämpliga. I nägra fall har dock undanlagfrän denna regel måst göras. Det gäller bestämmelserna i 26 kap. 1 § förstastycket saml i 34 kap. Dessa undantag kommenteras i specialmotiveringen förresp. paragraf Att de allmänna reglerna om fängelse skall tillämpas innebärbl. a. följande. Fängelse fär inte heller i kombination med skyddsiillsynådömas den som är under 18 är om inte synnerliga skäl föreligger därför (26kap. 4 S försia stycket BrB). Avräkning av häktningstid skall ske enliglreglerna i 33 kap. 5 S BrB och domstolen kan förordna atl den dömde i häkleskall avbida atl domen vinner laga kraft. Även för verkställigheten gäller de allmänna reglerna iBrB, lagen (1974: 202) om beräkning av strafftid m. m. och KvaL. Eftersom lidenför fängelsestraffet är maximerat kan villkorlig frigivninginte ske (26 kap. 6 S BrB). Frigivningspermission får beviljas endasi om synnerligaskäl föreligger (33 S KvaL). Med hänsyn till att anstaltsvistelsen kan pägåhögst kommer vidare utrymmet för vistelse ulanför anstalt enligt 34S KvaL renl faktiskt att vara begränsal. Av förarbetena till den nuvarande beslämmelsen omanstaltsbehandling framgår att man tänkt sig att kombinationen skyddsiillsynmed anslallsbehandling företrädesvis skulle användas beträffande ungalagöverträdare. Det var främst på de unga man hoppades kunna göra intryck genomatt låta Prop.1978/79:212 74 skyddstillsynen börja med behandling i anstalt. De äldreansågs inte så mottagliga för den behandling som kunde meddelas. Kombinationenav skyddstillsyn med fängelse skall, till skillnad frän vad som främst gällerför anslaltsbehandlingen, inte motiveras ulifrån någon behandlingssynpunkt. Denskall användas då det är oundgängligen påkallat av allmänpreventiva hänsyn. Motbakgrund av denna skillnad mellan anslaltsbehandlingen och fängelse ikombination med skyddstillsyn finns inte nägra skäl att begränsa användningenlill de yngre åldersgrupperna. Skyddsiillsyn jämle fängelse bör i piincip kunnaanvändas i alla fall då inle hänsynen till allmän laglydnad kräver en ännusträngare påföljd. Skyddstillsyn jämte fängelse skall således enligt min meningfortsättningsvis kunna komma i fråga i många fall dä man f n. utdömer etlfängelsestraff av den längden att enligl gällande bestämmelser villkorligfrigivning blir aktuell. Vidare bör den nya kombinationen kunna lillämpas i endel fall dä tidigare ungdomsfängelse ädömts. Skyddstillsyn jämte fängelse skall sålunda dels kunnaanvändas i vissa fall då f n. skyddstillsynen kombineras medanstaltsbehandling, dels kunna lillämpas i fall då ett längrefrihetsberövande anses erforderligt. Avsikten är inte atl kombinationen skallanvändas för atl i ökad utsträckning skärpa skyddstillsynspäföljden för demsom nu erhåller en skyddstillsyn utan anslallsbehandling. Detta markeras ilagtexten på så sätt att fängelse får ådömas jämte skyddstillsyn endast om detprövas oundgängligen erforderligt att skyddsiillsyn förenas medfrihetsberövande. Om så icke är fallet men skäl ändock föreligger att på någolsätt skärpa skyddstillsynen kan den kombineras med böter enligt 28 kap. 2 SBrB. Att jämte skyddstillsynen ådöma såväl fängelse som böter bör inte komma ifråga. Avsikten är inte att den möjlighet som öppnas att för elteller flera brott döma till skyddstillsyn jämle fängelse skall medföra nägonändring i sak av den praxis som utbildats alt i vissa fall jämlikt 1 kap. 6 stycket BrB för elt eller flera brotl döma till fängelse och förbrottsligheten i övrigt lill skyddstillsyn. 28 kap. 4 § Som en konsekvens av atl institutet anslallsbehandling vidskyddsiillsyn utmönstras upphävs paragrafens tredje siycke. I paragrafens andra siycke anges att prövotiden förskyddsiillsyn räknas från den dag rättens avgörande i vad angår påföljd förbrottet genom nöjdförklaring eller eljesl vinner laga kraft mol den dömde. Omjämle skyddstillsyn har ådömts fängelse enligt 28 kap. 3 S BrB i förslagel,börjar prövotiden löpa redan när den dömde har nöjdförklarat sig beträffande skyddstillsynen.Något krav på all domen även såvitt gäller ådöml fängelse genom nöjdförkaringeller eljesl har vunnit laga kraft mot den dömde ställs således inte. Jag vill här även hänvisa till vad som sägs ispecialmotiveringen till 38 kap. 1 S BrB och 3 S lagen om beräkning avstrafftid m. m. 1978/79:212 75 28 kap. 6 a § Skälen för att införa denna nya bestämmelse ochulformningen av den har kommenterats i avsnitt 4.2. I Jörsta stycket tilläggs övervakningsnämnden befogenhelatt meddela den dömde vissa föreskrifter om vad som skall gälla förövervakningen. I föreskrift anges pä vilket sätt och i vilkenomfattning den dömde skall hälla kontakt med övervakaren. Vidare färföreskrivas skyldighet för den dömde att lämna underrättelse lillövervakaren eller skyddskonsulenlen om utevaro från arbetsplats, skola ellerannan i föreskriften angiven verksamhet eller inrättning. Skyddskonsulenten fårmeddela beslut om föreskrift för tiden intill dess nämnden beslutat i frägan. Som framgått av vad jag har anfört i den allmänna delen ärsyftet med kontaktföreskriflen alt göra det möjligt att kontrollera den dömdesförehavanden, främst för att bryta en ulveckling som innebär en påtaglig riskför forlsalt brottslig verksamhet. Del är inte avsikten att föreskrift mer slentrianmässigtskall meddelas den som dömts till skyddstillsyn. Den får således inte bli nägotregelmässigt inslag i skyddstillsynen. Enligt min mening torde det för den heltövervägande delen av skyddstillsynsklientelel inle vara nödvändigt medsärskild föreskrift. skall meddelas endasi då det föreliggersärskild anledning att utöva en närmare kontroll över den dömde. Detta kan varafallet när allvarligare avvikelse skett frän den plan som enligt 19 Sfrivårdsförordningen skall upprättas för övervakningen. Bedömningen av omföreskrift behövs eller inte får i övrigt göras mot bakgrund av den dömdesallmänna personliga situation, arten och omfaltningen av hans brottslighet samltidigare erfarenheter av den dömde inom frivården. Det närmare innehållet i föreskriften måste bero avomständigheterna i del enskilda fallet, dvs. vilka kontrollinsatser som bedömserforderliga främst för att molverka ny brottslighet. Föreskriften bör utförmaspå ett sådant sätt att den inte i onödan försvårar för den dömde attupprätthålla elt arbete eller andra legitima sysselsättningar. börden dock ocksä möjliggöra kontroll jusl av sädana förhållanden. Detta kanmedföra problem. 1 de fall övervakaren är en person i den dömdes närmare omgivningtorde de kunna lösas utan större svårigheter. I annat fall kan föreskriftenutformas som en skyldighet för den dömde alt på vissa tider hälla siganträffbar i hemmet för besök av övervakaren. Den kan ocksä avse skyldighetför den dömde att uppsöka övervakaren. Kontaktskyldighelen bör som regel alllidavse personligt sammanträffande mellan övervakare och klient. Undanlag fråndenna regel bör dock kunna förekomma så atl viss del av kontaktskyldigheten kanfullgöras genom en regelbunden telefonkontakt. En föreskrift som innebär atten viss regelbunden kontakt skall hällas får inte uppfattas som ett hinder förövervakaren atl uppsöka klienten på andra tider och platser än dem som angettsi föreskriften. Tvärtom måste det åligga övervakaren att bedriva sädanuppsökande verksamhet i Prop.1978/79:212 76 viss omfattning för atl övervakningen skall kunna fåavsedd effekt. Övervakaren bör således göra hembesök hos klienten och i övrigtaktivt kontrollera denne. En föreskrift för den dömde att lämna underrättelse omutevaro från arbetsplats eller liknande kan vara motiverad l.ex. i sådana falldär det framstår som nödvändigt att tillfälligt sätta in särskildaövervakningsinsatser då klienten inte ; gnar sig åt sin vanligasysselsättning. När det gäller utformningen av föreskriften villjagunderstryka alt denna bör vara så tydlig att det inle kan uppslå någon tvekanhos den dömde om vad som åligger honom. Detla är vikligt med hänsyn till attbrott mot föreskriften kan leda lill sanktion mot den dömde. Kravet påtydlighet innebär bl. a. att föreskriften alltid måste utfärdas i skriftligform. Den bör vidare alltid överlämnas personligen till den dömde och därvidnoggrant förklaras. Vad jag nu har sagt gälleräven fördel fall altskyddskonsulenten interimistiskt beslutar om föreskrift. Om den dömde sköter sig väl bör efter hand lättnader i denmeddelade föreskriften medges och sä småningom föreskriften helt upphävas. Medhänsyn härtill bör, somjag anfört i avsnitt 4.2, skyddskonsulenlen fortlöpandehålla sig underrättad om den dömdes personliga förhällanden samt omedelbartföreslä övervakningsnämnden sädan ändring i föreskrift som omständigheternapåkallar. Skyddskonsulenten får också interimistiskt ändra meddelad föreskrift.En beslämmelse härom har inlagils i andra stycket av förevarande paragraf. Somett komplement lill detla stadgande skall man se bestämmelsen i tredje styckelatt övervakaren får meddela anvisningar i fråga om verkställandet av föreskriftsamt medge tillfällig lättnad och vidta erforderlig jämkning.Bestämmelsen i tredje stycket överensstämmer med den som i motsvarandesitualion gäller vid villkorlig frigivning (26 kap. 17 S BrB). Interimistiskt beslul om föreskrift kan avskyddskonsulenten således meddelas när som helst under övervakningstiden.Skyddskonsulenten kan därvid inte endast meddela ny föreskrift ulan även ändraav övervakningsnämnd lidigare meddelad föreskrift i såväl skärpande somlindrande riktning. Skyddskonsulenten bör dock inte meddela beslut, ochframför allt inte ändra tidigare meddelat beslut, i annat fall än näromständigheterna är sädana att beslut av övervakningsnämnd inle kan avvaktas.Har skyddskonsulenlen meddelat interimistiskt beslut om föreskrift skallfrågan underställas övervakningsnämnden. beslut om föreskrift kan enligt förslagtill 37 kap. 8 S BrB överklagas av den dömde. 28 kap, 7 § Om den dömde inte iakttar vad som åligger honom lill följdav domen på skyddsiillsyn, har övervakningsnämnden enligt paragrafen möjlighetatt meddela föreskrift enligl 28 kap. 6 a S BrB. 1978/79:212 77 således dels meddela föreskrift om sådan inle lidigare ärbeslutad, dels ändra tidigare meddelad föreskrift. 28 kap. 8 § Enligt paragrafens nuvarande lydelse kanövervakningsnämnd, om den dömde allvariigt åsidosatt sina åligganden och detkan antas alt han inte skall låta sig rätta genom åtgärd som nämnden själv ägervidta, hos åklagare göra framställning att vid domstol förs talan omundanröjande av skyddstillsyn eller om anstaltsbehandling enligt 28 kap, 3 SBrB. Med den ordning jag har föreslagit utmönstras inslilulelanstaltsbehandling vid skyddstillsyn ur päföljdssystemet och i stället införsen möjlighet att kombinera skyddstillsyn med ett kortvarigt fängelsestraffAnstaltsbehandlingen kan därvid inte heller bibehållas såsom en sanktion vidvisad miss-skötsamhet. Om åtgärd som nämnden äger vidta inte är tillräcklig,kvarstår således endasi möjligheten att hos åklagare göra framställning att viddomstol föres talan om undanröjande av skyddstillsynen. Detta innebärenbegränsning av sanktionsmöjligheterna inom skyddstillsynens ram. Mol detta kananföras att möjligheten alt hos åklagare göra framställning alt denne viddomstol skall föra lalan om anstaltsbehandling utnyttjats mycket sparsamt.Under år 1975 begagnades således möjligheten i endast 13 fall. Molsvarandesiffror för är 1976 och var sex resp. tio. Sanktionssystemel inomfrivården bör i sin helhet bli föremål för ytterligare utredning. Den kommittémed uppdrag att utreda kriminalvård i frihet somjag kommer attföreslå regeringen alt tillkalla kommer bl.a. all få till uppgift att ulföra ensädan översyn. I avbidan på resultatet av denna översyn är jag inte beredd attnu lägga fram förslag om nya eller ändrade sanktionsformer. 28 kap. 9 f) Om skyddstillsyn undanröjs skall rätten beslämma annanpåföljd för brottet och därvid ta skälig hänsyn till vad den dömde undergåtttill följd av domen på skyddstillsyn saml till böter som ädömts jämleskyddstillsynen.