prop · G203170 · 1978-12-31 00:00:00 — Kapital-täckningskraven förfinansieringsbolagen utformas som en upplåningsrätt. Den tiUsyn, som enligtkommitténs förslag, skall utövas av bankinspektionen, utformas i övrigi på ettsätt som motsvarar vad som gäller för kreditaktiebolagen. Prop.1978/79: 170 Bilaga 2 förslag till Lag omfinansieringsbolag 1 §Denna lag äger tillämpning på näringsverksamhet om verksamhe ten 1. helt eUer huvudsakligen beståri att lämna kredit eller att, i syfte att medverka till finansiering, förvärvafordringar eller upplåta egendom till nyttjande, 2. är av mera betydande omfattningeller bedrives av aktiebolag i vilket bank eller banks dotterbolag ägeraktier. Lagenär dock inte tillämplig på sådan verksamhet som 1. tillgodoser finansieringsbehovendast inom en mindre eller särskild grupp näringsidkare och för vilken medelej anskaffas från allmänheten, 2. på grand av annan lag ärföremål för bankinspektionens tillsyn eller med stöd av särskild föreskrift isådan lag är befriad från inspektionens tillsyn, eller 3. avses i lagen (1949: 722) ompantlånerörelse. 2 §Verksamheten på vilken denna lag är tillämplig skall, om ej bank inspektionen i särskilt fall medger armat, bedrivas i form av aktiebolag. För sådant aktiebolag (finansieringsbolag) gäller vad om aktiebolag i all mänhet är föreskrivet i den mån ej annat följer av vad i denna lag före skrives. Annanän finansieringsbolag får icke i sin firma eller eljest vid beteckning av sinrörelse använda ordet finansieringsbolag eller finansieringsaktiebolag. 3 § Finansieringsbolag stårunder bankinspektionens tillsyn. 4 § Bankinspektionen avgör ivarje särskilt fall om företag är att anse som finansieringsbolag och godkännerbolagsordningen för bolaget. Sådant bolag skall registreras somfinansieringsbolag. Bolagsordningenskall innehålla bestämmelser om bolagets eget kapital i förhållande till dessupplåning. Detta förhållande skall motsvara vad som i fråga om krav på egetkapital föreskrives för bankaktiebolag. Föremålet för bolagets verksamhet skallvara tydligt angivet i bolagsordningen. I övrigt prövar bankinspektionen ommed hänsyn till bolagets verksamhet särskilda föreskrifter behövs ibolagsordningen. Ändringav finansieringsbolags bolagsordning skall godkännas av bankinspektionen. 1978/79:170 60 5 § Om det behövs för att bedömaom denna lag skall äga tillämpning på viss verksamhet får bankinspektionen föreläggaden som bedriver verksamheten att tUl inspektionen lämna uppgifter omverksamheten. 6 § Bankinspektionen skallövervaka att finansieringsbolags verksamhet bedrives i överensstämmelse meddenna lag, bolagsordningen ocb andra författningar som gäller för verksamheten.Inspektionen skall även i övrigt med uppmärksamhet följa verksamheten i den måndei behövs för att få kännedom om de förhållanden som har betydelse för en sundutveckling av finansieringsbolagens verksamhet. Bankinspektionen får kalla tillsammanträde med bolagets styrelse och, om styrelsen ej har efterkommit begäranav inspektionen att utfärda kallelse till extra bolagsstämma, till sådanstämma. Företrädare för inspektionen får närvara vid styrelsesammanträde sominspektionen har utlyst och vid bolagsstämma samt deltaga i överläggningarna. Bankinspektionenfår i finansieringsbolag förordna en revisor. Inspektionen får när som helståterkalla sådant förordnande och i stället utse ny revisor. 7 § Om bankinspektionen finnerdet erforderligt, får inspektionen meddela närmare föreskrifter om sättet förförande av finansieringsbolags räkenskaper, om förvaring av värdehandlingaroch om inventering av dessa. 8 § Finansieringsbolag ärskyldigt att 1. på begäran hålla bolagets kassaoch övriga tillgångar samt böcker, räkenskaper och andra handlingartillgängliga för bankinspektionens granskning, 2. på tider och enligt formulärsom inspektionen bestämmer till inspektionen insända översikter över bolagetstillgångar och skulder och uppgift om de finansieringsvillkor som bolagettillämpar, 3. till inspektionen insändaavskrift av årsredovisningen, revisionsberättelsen och protokoll vid ordinariebolagsstämma samt i förekommande fall av delårsrapporter, koncernredovisningenoch koncernrevisionsberättelsen, 4. i övrigt lämna inspektionen deupplysningar om bolaget som inspektionen begär. 9 §Har finansieringsbolag fattat beslut som strider mot lag eller bolagsordningen, kan bankinspektionen förbjuda verkställigheten av be slutet. Har beslutet verkställts, kan inspektionen förelägga bolaget att göra rättelse om det kan ske. Även om avvikelse från lag eller bolags ordningen icke har skett, får inspektionen göra de erinringar i fråga ora finansieringsbolags verksamhet som inspektionen finner påkallade. Driverfinansieringsbolag verksamhet i strid mot lag eller bolagsordningen, fårbankinspektionen förelägga bolaget att vidtaga åtgärd för rättelse.Vidtages ej åtgärd inom den bestämda tiden, får inspektionen förbjuda bolagetatt driva verksamhet på vilken lagen är tilllämplig. 10 §Bestämmelserna i 10 kap. 4 § första stycket 4 och 12 kap. 7 § ak tiebolagslagen (1975: 1385) äger motsvarande tillämpning i fråga om fi- 1978/79:170 61 nansiermgsbolagsförvärv av fordringar och upplåtelse av egendom som avses i 1 § första stycket1. 11 §Träder finansieringsbolag i likvidation, får bankinspektionen för ordna ombud som skall närvara vid likvidatorernas sammanträden och i övrigt övervaka likvidationen. Ombudet har rätt alt yttra sig vid sam manträdena. Likvidatorernaskall på begäran bereda ombudet tillfälle att inventera bolagets kassa och övrigatillgångar samt granska bolagets böcker, räkenskaper och andra handlingar. Deskall lämna ombudet de upplysningar om bolaget som ombudet begär. 12 §Meddelar bankinspektionen föreläggande eller förbud enligt denna lag får vite utsättas. 13 §Till bestridande av kostnaden för bankinspektionens tillsynsverk samhet skall finansieringsbolag erlägga bidrag. Närmare före skrifter om bidragets storlek och om dess fastställande och erläggande meddelas av regeringen. Detåligger finansieringsbolag dessutom att tiil revisor som har förordnats enligt6 § andra stycket och ombud som har förordnats enligt 11 § första stycket utgeersättning med belopp som bankinspektionen bestämmer. 14 § Talan mot beslut sombankinspektionen meddelar enligt denna lag föres hos regeringen genom besvär.Inspektionens beslut länder till efterrättelse. 15 § Den som är eller har varitverksam i finansieringsbolag får ej obehörigen uppge vad han till följd däravhar fått veta om enskilds ekonomiska förhållanden eller yrkes- elleraffärshemlighet. 16 § Styrelseledamot ellerbefattningshavare hos finansieringsbolag som uppsåtligen eller av oaktsamhetlämnar bankinspektionen oriktiga upplysningar om finansieringsbolagetsverksamhet eller vilseleder inspektionen genom oriktig bokföring dömes tillböter eller fängelse i högst . I ringa fall dömes ej till ansvar. Densom bryter mot 2 § andra stycket dömes till böter. 17 §I fråga om verksamhet, som på grund av medgivande enligt 2 § drives i annan form än aktiebolag, gäller vad som föreskrives om finan sieringsbolag i tillämpliga delar. Närmare föreskrifter om verksamheten meddelas av bankinspektionen. Dennalag träder i kraft den Prop.1978/79:170 Bilaga 3 Sammanställning av remissyttrandena' Deflesta remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot att en lagom finansföretag införs. Lagreglering av sådana företag avstyrks dock av bl.a.flera handels- och industriorganisationer. Deremissinstanser sont i princip godtar en lagstiftning om finansieringsföretagenhar anfört följande. Bankinspektionen:Inspektionen, som delar kommitténs uppfattning att den finansieringsverksamhetvarom här är fråga inte lämpligen kan inordnas i den för kreditaktiebolagengällande lagstiftningen, finner den valda lösningen ändamålsenlig och anser attförslaget kan läggas till grand för lagstiftning. Kommerskollegiumfinner kommitténs motiv för och förslag till särskild lag omfinansieringsbolag väl avvägda. delar uppfattningen att samhället bör få bättre insyn i ochstörre möjligheter att påverka finansierings-bolagens verksamhet. Lagstiftningbör således konmia till stånd, i stort sett som utredningen föreslår. Verketanser emellertid också att utredningen behöver fullständigas beträffande vissacentrala konsumentpolitiska frågor. Inledningsvisvill verket dock allmänt kritisera den undanskymda och intill missvisningkortfattade behandling som konsumentskyddsfrågor på kreditområdet fått ibetänkandet. De omfattande tillsynsuppgifter som redan enligt propositionen(1976/77: 123) till konsumentkreditlagen skulle vila på omnämnsöverhuvudtaget inte och påståendet (sid 154) att bankinspektionen inom sitttillsynsområde beaktar konsumentintressen byggs inte under med utredning om huroch i vilken utsträckning detta sker. Det framgår heller inte av betänkandetatt både bankers och finansieringsbolags marknadsföring av sina respektivetjänster faller under marknadsföringslagen och därmed också står under tillsynav /KO. Det nu sagda visar att /KO i dagens lägehar betydande uppgifter på området för kreditgiv-ningsföretagens verksamhet.Verket återkommer till dessa aspekter i samband med behandling av enskildheteri förslaget. : anser det följdriktigt att, med de motiveringarsom finansieringsbolagskommittén redovisar, finansierings- 1Sammanställningen upptar yttrandena endast såvitt dessa avser förslaget till lagom finansieringsbolag. 1978/79:170 63 företagensverksamhet regleras av någon form av lagstiftning i likhet med vad som gällerför banker, sparbanker, jordbrakskassor, försäkringsbolag, kreditaktiebolagoch hypoteksinstitut. tillstyrker därför finansieringsbolagskommitténsförslag till lag om finansieringsbolag. NOhar inget att invända mot att samhället ges möjligheter till bättre insyn ifinansieringsföretagens verksamhet genom att bankinspektionen ges i huvudsaksamma övervakningsfunktion som man har i förhållande till bankerna. Fullmäktigei instämmer i de argument som kommittén framför för att en särskildlag stiftas lag om finansieringsbolag av i princip samma karaktär som t.ex. banklagstiftningen eller kreditaktiebolagslagen. Fullmäktige vill endastytterligare understryka svårigheten att tillämpa den kreditpolitiskalagstiftningen på en kategori kreditinstitut om dessa institut inte är klartangivna. Med anledning av en antydan i direktiven diskuterar kommittén idetta sammanhang frågan om det lämpliga i att genom en ändring i kreditaktiebolagslagenlåta denna lag omfatta även finansieringsbolagen. Kommittén avvisar emellertidett sådant tillvägagångssätt enligt fullmäktiges mening på goda grander. Kreditaktiebolagensrörelse med de undantag kommittén nämner är av en helt annan karaktär änfinansieringsbolagens och de senare bör inte inordnas i lagen omkreditpolitiska medel på samma sätt. Fullmäktigehar intet att invända i princip mot de förslag som kommittén presenteraravseende den särskilda lagstiftningen för finansieringsbolag. Reservanten inomfullmäktige, , anför att han inte motsätter sig att samhälletgenom lagstiftning säkerställer insyn och möjliggör granskning avfinansieringsföretagens soliditet men utgår frän att onödig byråkrati därvidundviks. Fullmäktigei riksgätdskontoret: Utifrån de synpunkter fullmäktige har att särskilt beaktahar fullmäktige inte funnit anledning till erinran mot de framlagda förslagen. SparbankernasBank: Banken har i princip ej något att anföra mot kommitténs förslag till lagom finansieringsbolag. Banken förutsätter härvid att den nya lagstiftningen ochdess tillämpning ej kommer att medföra att finansbolagens produktutvecklinghindras eller försvåras och att detta även skall gälla för av banker ägdafinansbolag. har anslutit sig till de synpunktersom har anfört. : Flera av de finansieringsbolag som firms påmarknaden är indirekt föremål för insyn från Bankinspektionen i ochmed att de är bankanslutna. Förbundet har ingen erinran mot att denna insyn nuutvidgas till att gälla samtliga finansieringsbolag och dessutom att insynenfår fastare former i en särskild lagstiftning. instämmeri förbundets yttrande. inställning överensstämmer med de huvudsakliga ståndpunktersom har redovisats av kommittéledamoten 1978/79:170 64 ihans reservation och av experterna i särskilt yttrande. PK-bankenhar anslutit sig till bankföreningens yttrande. instämmer också i huvudsak i Reg-nélls reservation och det särskildaexpertyttrandet och anför vidare: Innan skillnaderna mellan bankernas ochfinansbolagens verksamhet behandlas finns det anledning att erinra om attfinansbolagens utestående krediter trots allt utgör en mycket liten del av dentotala kreditmarknaden (se betänkande, bilaga 4,sid. 144 f.). Utredningen om den kreditpolitiska lagstiftningen konstateradeockså på sid. 120 i betänkandet Ds Fi 1974: 2 "Kreditpolitiska medel"att finansbolagens samlade kreditgivning är av relativt begränsad omfattning,varför denna utredning ej fann anledning att reglera finansbolagen. Finansieringsbolagskommitténhar en motsatt uppfattning och menar vidare på sid. 23 i betänkandet att denbegränsning av bl. a. bankernas expansion, som den förda kreditpolitiken underlånga perioder har medfört, inte har drabbat finansbolagen. Som experterna visat i sitt särskilda yttrande är påståendet inte riktigt.Finansbolagens ökningstakt stagnerade således under det andra åtstramningsåret1970. Kommittén påpekar på sid. 125 att den kreditgivningsverksamhet som skerhos större produktionsföretag, från vilka finansbolagen gör stora upplåningar,är normalt avhängig deras likviditetssituation, som påverkas av den allmännakreditpolitiken såväl via dess effekter på kreditinstituten som via de mergenerella kreditpolitiska åtgärderna. Även finansbolagens upplåning och därmedutlåning påverkas härav. Kommitténsförslag grundar sig på jämförelser mellan banker och fi nansbolag. Föreningenvill för sin del slå fast, att väsentliga olikheter föreligger mellan bankersoch finansbolags verksamhet: av bankernas inlåningkommer från traditionella inlåningskonton, vilka ej har någon motsvarighet hosfinansbolagen. Bankerna har i allmänhet en"total" affär med sina kunder, dvs. bankerna betjänar kunderna påbåde inlånings- och utlåningssidan. Därtill kommer en rad andra tjänster.Finansbolagen har däremot endast finansiering i förening med administrativservice. En annan väsentlig skillnadmellan finansbolag och banker är, att finansbolagen är mera inriktade påadministrativa tjänster till framför allt mindre och medelstora företag. Merän två tredjedelar av finansbolagens personal är sysselsatt med administrativtarbete för kunders räkning, exempelvis med likvidmottagning,betalningspåminnelser, reskontraföring, försäljningsstatistik, solvensbevakningoch inkassering. Detta innebär stora kostnadsbesparingar för kunderna. Denstora skillnaden mellan det administrativa arbete som banker utför och det somfinansbolagen utför är att finansbolagen övertar administrativt arbete, someljest skulle ha utförts av kunderna. Närde bankmässiga traditionella säkerheterna utnyttjats, vilket ofta är fallet förframför allt de små och medelstora företagen ger finansbolagen krediter motandra reella säkerheter, vilket bidrar till att befintliga resurser utnyttjaseffektivt. Merän av finansbolagens kunder, som erhåller finansiering, är mindre och medelstora företag. De beräknas svara för mer än två tredjedelar av finansbolagens utestående krediter. 1978/79:170 65 På grund av en störretotalvolym och en större spridning på typ av affärer kan bankerna räkna med attvariationer i utnyttjande av krediter i större utsträckning kommer att ta utvarandra än vad som är fallet hos finansbolag. Bankerna har möjlighet att lånai och har ett fortlöpande samarbete med . Flertalet av finansbolagensfinansieringsformer saknar motsvarighet hos bankema så t. ex. kan finansiellleasing ej bedrivas av bankema. Finansbolagens finansiering ärofta en integrerad del i kundföretagens försäljningsverksamhet. Finansbolagentillhandahåller således en helt annan finansiering än den bankerna ger. Påflera ställen i betänkandet har också kommittén noterat finansbolagenssärställning. På sid. 175 sägs att finansbolagen har utvecklat helt nya kredilformeroch förbättrat vissa finansieringsformer. Vidsin behandling har kommittén således icke i tillräcklig grad beaktat deskillnader som finns mellan bankers och finansbolags verksamhet. Om dessa hadebeaktats och analyserats hade det enligt föreningens mening ej förelegat någotskäl, som motiverat en så långtgående och till bankverksamheten anknutenreglering som den föreslagna. Kommittén borde i stället ha utrett vilken gradav reglering, som är förenlig med önskemålet att finansbolagen skall görastörsta möjliga nytta för landets ekonomi (se ledamoten reservationsid. 165) och som hade varit anpassad till finansbolagens verksamhet. Ejheller har kommittén avpassat sitt förslag på ett sådant sätt att för slaget tar hänsyn till de olika slag av finansbolag med skilda inrikt ningar, kundkategorier och ägare etc. som finns. Därigenom uppstår risk för att kommitténs förslag kan leda till snedvridning av konluirrens- förutsättningarna mellan olika finansbolag. Kommitténär av uppfattningen att finansbolagen är en heterogen grupp av företag så t.ex. konstaterar kommittén på ett flertal ställen i betänkandet att de bankägdafinansbolagen har vissa fördelar framför andra finansbolag. Andraomständigheter såsom t. ex. att icke bankägda finansbolag har en friare rörelseinriktningbehandlas ej av kommittén. Kommittén tar således inte hänsyn till de faktorersom gör att finansbolagen är en heterogen grupp. redan angett är finansbolagen i många avseenden en heterogen gruppav företag. Någon konkurrensneutralitet i egentlig mening föreligger ej ochkan ej föreligga mellan finansbolagen med deras olika syften och inriktningbetr. Kommittén åberopar sålunda konkurrensneutralitet som endamotiv för att införa kapitaltäckningskrav och allmän tillsyn även för de icke bankägdafinansbolagen. Detta är en helt otillräcklig motivering. Motovanstående bakgrund förordar föreningen en lösning där en reglering församtliga finansbolag ej går längre än vad som kan anses erforderligt för deicke bankägda finansbolagen. mening har kommittén således inte övertygande vi sat att det föreligger ett behov av att införa en så långtgående Detta särskilt mot bakgrund av att någon negativ kritik intei något avseende framförts i vad gäller finansbolagens hittillsvarandeverksamhet. Föreningenanför därutöver: Föreningen ifrågasätter om de av kommittén framförda motivenär tillräckliga för att reglera finansbolagen. 5 1973/79. Prop.1978/79:170 66 ------ Genomden bristfälliga avgränsningen mellan vilka företag som ej skall omfattas av lagstiftningen faller kommitténs motiv (= en laglig reglering av finansbolagen är ägnad att skapa ett underlag för kreditpolitiska åtgärder). Det synes för övrigt vara fullt möjligt att dels definiera finansbolag dels ge möjligheter att påkalla bankinspektionens bistånd inom ramen för lagen om kreditpolitiska medel.------ Föreningen anser att kommitténs förslag avseende verk samhetsreglering är mer långtgående än vad som är erforderligt eller motiverat av erfarenhet. Inte på något ställe i utredningen framföres nå gon negativ kritik mot finansbolagen eller det sätt på vilket de bedrivit sin verksamhet. Tvärtom prisas på flera ställen i utredningen dynamik och nytänkande i verksamheten och den nytta för näringslivet, främst för små och medelstora företag, som finansbolagens utveckling inneburit. Föreningen vänder sig bl. a. mot inspektionens vidsträckta be fogenheter att i största allmänhet göra de erinringar den finner påkal lade (9 §) och att deltaga i överläggningar på bolagsstämma (6 §). Dessa befogenheter bör begränsas till vad som är erforderligt för tillsynens ut övande. Inspektionens beslut måste i vanlig ordning kunna överklagas och får inte gå i verkställighet innan besvären hunnit prövas. Föreningentillbakavisar därför en så långtgående verksamhetsreglering. Kommitténhar inte ägnat någon uppmärksamhet åt konsekvenserna av den föreslagnaverksamhetsregleringen. Som kommitténs förslag nu är utformat kan dessakonsekvenser, utöver vad som redan sagts, bli: Finansbolagensproduktutvecklingsverksamhet, vars värde under-strykes av kommittén, sätts ifara. Som kommittén själv konstaterarär finansbolagen heterogena. En reglering bör därför anpassas på ett sådantsätt och till en sådan nivå att de olika finansbolagen regleras utan attalltför allvarliga störningar och konsekvenser för dem själva och deraskunder, uppstår. Definitionen av finansbolag,som kommittén själv underkänner, kan leda till att finansieringsverksamhetkommer att bedrivas av det producerande eller säljande företaget i störreutsträckning än . Den effektivisering som åstadkommits genom attfinansbolagen i ökande grad har övertagit kreditbedömnings- och kreditbevakningsfunktio-nernai näringslivet kommer därigenom att bromsas upp. Definitionen av finansbolagleder också till att företag med s. k. blandad verksamhet får möjligheter attbedriva verksamhet utanför föreslagen lag om finansbolag. Regleringenkan således, om den genomföres, komma att få stora negativa konsekvenser förfinansbolagens kunder. Finansbolagen måste för näringslivets bästa få utvecklasoch anpassa sig efter marknadens behov och inte efter ett regelsystem. KF:Genom lag regleras bankemas soliditet, bl. a. med hänsyn till finansiäremas,dvs. insättarnas, säkerhet. Den föreslagna lagen om finansieringsbolag syftartill en motsvarande reglering. Detta kan enligt KF:s mening endast uppfattaspositivt bland bolagens finansiärer/placerare. Om lagförslaget genomförs,kommer enhetliga soliditetskrav att gälla för alla i motsats till , då bildenär splittrad. Detta torde vidare bidra till att minska räntespridningen påupplåningen mellan bolagen. Grappen är nämligen rätt heterogen med å ena sidanbolag som till ägs av Prop,1978/79:170 67 de stora affärsbankerna och bolag ägda.av enskildaindustriföretag å den andra sidan. Även med enhetliga soliditetskrav tordeflera placerare uppfatta de bankägda bolagen som säkrare och bättre gäldenärerän de företagsägda, men den nuvarande räntespridningen, som kan uppgå till 3,4 ä1 %, torde dock minska. Detta bör komma de företags-ägda bolagen tilldel. Finansieringsbolagen har, såväl enskilt i flera fall somtillsammans, nu blivit så pass betydande att de enligt KF:s mening bör upptaspå den organiserade kreditmarknaden. Denna kännetecknas bl. a. av att samtligainstitut i någon form, med stöd av lagstiftning, står under offentlig tillsyn.Kommitténs förslag till lag om finansieringsbolag är enligt KF:s mening i alltväsentligt väl lämpad för detta. Det centrala momentet i denna är som redansagts soliditetskravet. KF utgår från att soliditets-kraven förfinansieringsbolagen anpassas till de nya och uppmjukade krav som väntas bliföljden av (Fi 1976: 04). LO: Enligt LO är det klart otillfredsställande attfinansieringsföreta gens snabbt växande verksamhet inte i någon större utsträckning är un derkastad samhällelig insyn och kontroll.--- Utan att i detalj ha granskat kommitténs lagförslag bedömer LO det således somangeläget att finansieringsföretagens verksamhet- blir föremål för regle ring i enlighet med den föreslagna lagen om finansieringsbolag. Själv klart skall därvid enligt LO syftet vara att tillgodose samhäl lets krav på insyn och kontroll, inte att försvåra en utveckling mot mer ändamålsenliga och förbättrade kreditformer. LO vill understryka vikten av att bankinspektionen tillförs resurser så att detta syfte uppnås. Det är också viktigt att inspektionen ges resurser att effektivt utföra de konsu mentpolitiska bevakningsuppgifterna. /SR: Finansieringsföretagen har enligt /SR:smening haft en stor betydelse och gjort en betydande insats förkapitalförsörjningen inom vissa delar av näringslivet. Tillkomsten avfinansieringsföretagen är förutom bildandet av statliga kreditinstitut enav de få innovationer som inträffat på kreditmarknaden .