prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:213 Bilaga 1 36 lätortsulvecklingeni de högexploaterade kustområdena. Verkel finner del därför förklariigt atlkonflikterna kvarstår. Enligt bör särskildalänsövergripande riktiinjer utarbetas för bl. a. kusterna i syfte alltillgodose fiskels intressen. Med utgångspunkt från sådana riktlinjer börlänsvisa program upprättas som anger hur fiskets intressen skall beaktas. anser att program för fisket bör upprättas för kusterna. har inte lämnal några samladesynpunkter på planeringen inom de högexploaterade kustområdena. Verketssynpunkter redovisas därför under resp. län i avsnitt 6. Riktlinjerna för övrig kust berör 24 kommuner ilandet. I fyra av dessa har kommunfullmäktige antagit markdisposilionsplanerför kustområdet, medan i sex kommuner kustområdet innefattas i antagnakommunomfattande markdisposilionsplaner. För kustområdet i ,som dessutom är ett primärt rekreationsområde, har i samråd medkommunerna utarbetat gemensamma riktiinjer för den kommunala planeringen. Iövriga kommuner har planeringsarbete påbörjats eller avses påbörjas. De tillgängliga delarna av strändema i dekustområden i landet som betecknas som övrig kust är enligt planverket i dagnästan helt spärrade av fritidsbebyggelse. konstaterar att antaletfritidshus har ökat betydligt i dessa kustområden.Enligt den inventering som har genomförts av lantmäteriverket varnetloökningen av fritidshus under nämnda period inom de övrigakustområdena. En betydande andel av expansionen har skett inom områden avriksintresse för naturvård och friluftsliv. Det fortsatta planeringsarbetet inom landets s. k.övriga kustområden bör enligt planverket inriktas på att bevara och förbättratillgängligheten till kvarvarande bebyggelsefria strandområden. Utrymme lordefinnas för kompletteringar av fritidsbebyggelse i de inre delarna avkustområdet. Restriktivileten mot tillkommande fritidsbebyggelsebör enligt vara stor även i många kustområden som betecknassom övrig kust. Särskilt gäller detta kustområden av riksintresse förfriluftsliv och naturvård. Verkets övriga synpunkter på planeringen inom de s.k. övriga kustområdena redovisas under resp. län i avsnitt 6. anser atl fritidsbebyggelsensexpansion utgör det största problemet från kulturhistorisk synpunkt i de s. k.övriga kustområdena. Ämbetet förutsätter att den återhållsamhet som i storutsträckning Prop.1978/79:213 Bilaga 1 37 präglarredovisade planer skall medföra en betydligt restriktivare inställning tillytterligare fritidsbebyggelse, i varje fall i anslutning till befintligakulturmiljöer. Enligt bör särskildalänsövergripande riktlinjer utarbetas för bl. a. kusterna i syfte alttillgodose fiskets intressen. Med utgångspunkt från sådana riktlinjer börlänsvisa program upprättas som anger hur fiskets intressen skall beaktas. anser all program för fisket bör upprättas för kustema. Riktiinjerna för Qällområdet berör 15 kommuner iKopparbergs, , och . Samtliga berördalänsstyrelser har tagit fram underlag för planeringen i Qällen. Inom ,och har samarbete skett mellan kommuner ochlänsstyrelser inom ramen för särskilda projekt och ulredningar. Kommunema i har antagitmarkdisposilionsplaner för Qällområdet. Två av dessa, nämligen Åre ochÖstersunds kommuner, är kommunomfattande. I övrigt har ett fåtalmarkanvändningsplaner redovisats för Qällområden. Samtliga Qällkommuner hardock antagit kommunöversikter vilka behandlar riksintressena. Resultatet av det planeringsarbete som harbedrivits i landels Qällområden är enligt planverket i stort sett gott ochinnebär en väsentlig höjning av kommunernas planberedskap. Det fortsattaplaneringsarbetet lorde inom större delen av Qällkommunema kunna bedrivas medutgångspunkt från de planer som föreligger. konstaterar attplaneringsförutsätlningama varierar mellan olika delar av landets Qällområden.De fortsatta planeringsinsatsema bör i första hand göras i de områden som ärutsatta för omfattande exploateringsönskemål dvs. Qällområdena i Kopparbergsoch samt de primära rekreationsområdena i den övriga Qällkedjan.För dessa områden bör markdisposilionsplaner som är baserade på samordnadeplaneringsprogram utarbetas. Planeringsprogrammen, som bör upprättas i samarbelemellan kommuner och länsstyrelser, bör enligt planverket innehålla enmålsättning för den framtida bebyggelseutvecklingen vad gäller struktur,volym, upplåtelseformer etc. För övriga områden bör planeringsresurserna iförsta hand inriktas på att de befintliga kommunöversiklerna skall utvecklasoch att de åtgärder som har angetts i dessa skall genomföras. Följande frågor bör enligt planverket beaktassärskilt vid fullföljandet av planeringsarbetet i Qällområdena. Deområden som är särskilt lätt tillgängliga och som har de största natur- Prop.1978/79:213 Bilaga 1 38 värdena bör inte tas i anspråk för fritidsbebyggelse. Defå återstående orörda dalgångarna och de större sammanhängande orörda delarnaav övriga dalgångar bör inte exploateras. Övriga attraktiva områden som ärlämpade för bebyggelse bör enligt planverket i första hand reserveras föranläggningar för friluftslivet, t. ex. stugbyar, vandrarhem och pensionat. Detgäller särskill i de primära rekreationsområdena. Tillkommande större områden förfritidsbebyggelse bör enligt planverket av energi- och resurshushållningsskälplaneras så all de kan försörjas med kollektivtrafik och så att organiseradeformer för uthyrning underlättas. Utbyggnaderna bör också anpassas till ochunderstödja befintlig infrastruktur och service. Utbyggnader i anslutning tillbefintliga samhällen i en skala som är anpassad till resp. orts förutsättningarär i regel att föredra. anser vidare att enreglering av allmänflyget i Qällområdena är angelägen. Man bör övervägarestriktioner som innebär alt flygtrafiken begränsas lill sin omfattning ochendasl tillåts längs vissa stråk. påminner om atlstatsmakternas beslul om riktlinjer i den fysiska riksplaneringen för de obrutnafjällområdena bl. a. innebär att större kraftledningar inte bör dras i deobrutna områdena med tanke på inverkan på landskapsbilden. I de obrutnaQällområdena bör man överväga en tillståndsprövning av vägar. På detta sättkan man enligt verkel även reglera tillkomsten av enskilda vägar. konstaterar atlelt fåtal översiktliga planer har upprättats för Qällområdena i landet. Deplanmässiga överväganden som har förutsatts ske inom ramen för den fysiskariksplaneringen har således enligt i stor utsträckninguteblivit. En betydelsefull förutsättning för atl planmässiga övervägandenskall kunna göras i Qällområdena är enligt alt del finnstillgång till översiktliga naturinvenleringar. Det är angeläget alt sådanainventeringar genomförs . förutsätter dock enligtverkel att särskilda resurser ställs till berörda länsstyrelsers förfogande.Verkets övriga synpunkter på planeringen inom Qällen redovisas under resp. läni avsnitt 6. framhålleratt kulturminnesvårdens kunskapsunderlag i Qällområdena är utomordentligtbristfälliga. Direkta konflikter med kulturminnesvården har därför noteratsendast i samband med utbyggnad för fritidsbebyggelse i det södra . Riktlinjerna för älvdalar omfattardalgångarna i de 14 större Norrlandsälvarna samt , och . För älvdalarnas dalgångar harendasl elt fåtal markdisposilionsplaner upprättals. Delar av dalgångarna,främsl i och 1978/79:213 Bilaga 1 39 län, har behandlats i kommunomfattandemarkdisposilionsplaner. Härutöver pågår planeringsarbete för några dalgångareller delar av sådana inom ramen för särskilda inlerkommunalaplaneringskommittéer. konstaterar allnetloökningen av antalet fritidshus i huvudälvarnas dalgångar var . Fritidsbebyggelsen är dock i stor utsträckning lokaliseradi spridd form, och en stor del av tillskottet har sketl genom omvandling avpermanenlbosläder till fritidshus. bedömer attstatsmakternas riktlinjer i stor utsträckning kommer att tillgodoses genom deplaneringsåtgärder som kommunerna avser att vidta för huvudälvarnas dalgångarmellan Qällområde och kustland i de två nordligaste länen. I övre Norrlandsskogsland och i vissa Qällområden är efterfrågan på mark för bebyggelse liten.Den markanvändning som pågår kan bedömas fortsätta under överblickbar tid.Kommunernas redovisning av den långsiktiga markanvändningen i älvdalarna bördärför enligt verket kunna ske i förenklad form. I de mer bebyggelseexpansivaområdena där även motstående intressen föreligger bör dock en markanvändningsplaneringgenomföras. Inom övriga dalgångar därbebyggelsetrycket och anspråken från friluftslivet och naturvården ärbetydande bör enligt verkel markanvändningsplaneringen fullföljas. Del är enligt naturvårdsverketangeläget att markanvändningsplaneringen kommer i gång i de älvdalardär arbetet ännu inte har påbörjats. Verkets övriga synpunkter på planeringeninom älvdalarna redovisas under resp. län i avsnitt 6. konstateraratt kulturminnesvårdens inventeringsunderlag är bristfälligt för älvdalama.För de älvdalar där planering har genomförts synes dock kulturminnesvårdensintressen ha tillgodosetls på ett nöjaktigt sätt. Enligt börsärskilda länsövergripande riktlinjer utarbetas för bl. a. vissa älvdalar isyfte att tillgodose fiskets intressen. Med utgångspunkt från sådanariktlinjer bör länsvisa program upprättas som anger hur fiskels intressenskall beaklas. Också planverket anser att program för fisket bör upprättas förde områden där fiskets intressen enligt stals-maktemas beslul bör uppmärksammasi planeringen. Riktlinjerna för insjöar berör 75kommuner vid de slörre insjöarna samtvid 13 andra sjöar i landet. För flertalet sjöar i landet haretl omfattande inventerings- och utredningsarbete bedrivits. Arbetet har förca hälften av sjöarna bedrivits av 1978/79:213 Bilaga1 40 särskildakommittéer med representanter från berörda kommuner och länsstyrelser. Förflera andra sjöar. a. , Vättem, och , har de berördalänsstyrelserna haft en samordnande roll genom alt ställa sammanunderlagsmaterial samt de markdisposilionsplaner som har upprättats av resp.kommun. För stora delar av landets sjöområden föreliggermarkdisposilionsplaner, vilka har antagits av kommunfullmäktige i resp.kommun. Heltäckande markdisposilionsplaner har antagils av resp.kommunfullmäktige för några insjöområden. För flera andra sjöområden har desärskilda planeringskommittéerna utarbetat förslag lillmarkdisposilionsplaner, vilka i regel har godkänts av resp. kommunfullmäktigesom underlag för fortsall planeringsarbete. konstaterar att fritidsbebyggelsen harutvecklats mycket olika i landels insjöområden. Redovisade planer förinsjöområden visar enligt planverket i regel en restriktiv inställning tillfritidsbebyggelse i de delar av områdena som har särskill värde för friluftslivet.I planerna uttrycks en ambition atl i större utsträckning kräva planmässigutbyggnad. Den fysiska riksplaneringens belysning av olikamarkanvändningsintressen har enligt verket i vissa fall medfört att planeringeni mindre utsträckning än tidigare inriktas mot exploatering förfritidsbebyggelse. Konflikter mellan friluftslivets och naturvårdensintressen torde enligt planverket kunna lösas genom aktivare naturvårdsinsatsersaml information och kanalisering av friluftslivet. Markdisposilionsplaner bör enligt planverketupprättas för de insjöområden där sådana saknas. Utredningar om behovet avanläggningar för turism och friluftsliv bör utföras och planer som innehållermarkreservalioner för sådana anläggningar upprättas. Även områdesplaner förbasorter för turism och friluftsliv kan aktualiseras. Bebyggelse ochanläggningar bör enligt verket planeras med hänsyn lill deras inverkan påkänsliga delar av sjöarna. anger atl konflikter medkulturminnesvården inte har noterats i de fall planeringen av landetsinsjöområden har genomförts. har inte lämnat några samladesynpunkter på planeringen inom insjöområdena. Verkels synpunkter redovisasdärför under resp. län i avsnill 6. Enligt bör särskildalänsövergripande riktlinjer utarbetas för bl. a. de större insjöama i syfteatt tillgodose fiskets intressen. Med utgångspunkt från sådana riktiinjer börlänsvisa program upprättas som anger hur fiskets intressen skall beaktas. anser att program för fisket bör upprättas för de områden därfiskets intressen enligt statsmaktemas beslut bör uppmärksammas i planeringen. 1978/79:213 Bilaga 1 41 5 Planeringen inom de fem redovisningsområdena Regeringens beslut med anledning av programskedet i denfysiska riksplaneringen I regeringens beslut år 1975framhölls att enligt tidigare fastlagda riktlinjer bör etablering av sådanindustri som behandlas i den fysiska riksplaneringen (s. k. FRP-industri) inteske inom det obrutna kustområdet norr om . har dock uttalatatt intresset alt bevara djuphamns-möjligheterna i området vid Hogdalsnäsei iStrömstads kommun bör kunna tillgodoses inom ramen för dessa riktlinjer.Hamnmöjligheterna bör dock enligt uttalande inte utnytQas på så sätlall s. k. FRP-industri förläggs till området. Regeringen har medgivit alt ettområde på Hogdalsnäsei, Kålviksområdet, kan tas i anspråk för tillverkning avoljeutvinningsplattformar. Om behov av ökat utrymme för tillverkningen uppslåravser regeringen atl underställa frågan om även Sundsvik kaninnefattas i Kålviksområdet. Regeringen beslutade enligtbestämmelserna i 10 a § byggnadslagen att det för Hogdalsnäsei skall finnasgeneralplan som tillgodoser syftet att området skall disponeras så att eltallsidigt utnyttjande för rekreationsändamål blir möjligl. Generalplanen skallbygga på förutsättningarna att tillverkningen av oljeutvinningsplattformarkommer att ske i Kålviksområdet , men att återslällningsåtgärderskall kunna vidtas när verksamheten har upphört. Vidare bör inget nytt områdeför djuphamnskrävande verksamhet tas i anspråk så länge verksamheten vidKålvik pågår. Området vid skall reserveras för naturvård ochfritidsändamål. Med anledning av riksdagensbehandling av prop. 1975/76:1 (CU 1975: 76:1, rskr 1975/76: 45) ändrades delvisgenom ett nytt regeringsbeslut förutsättningarna för generalplanen förHogdalsnäsei. Planen skall enligt detta beslut bygga på förutsättningen alttillverkning av oljeutvinningsplattformar kommer att ske vid Kålvik under visstid och atl återställnings-åtgärder skall vidtas där när tillverkningen har upphört.Vidare skall en sådan planeringsberedskap upprätthållas atl man kan väljamellan alternativa lösningar inom området fr. o. m. t. o. m. Kålvikom tillverkning i djupvatlenläge av flera oljeutvinningsplattformaraktualiseras. Vid studier av alternativa lösningar skall särskilt beaktasmöjligheterna atl begränsa de bestående miljöingreppen, atl vidtaåterställningsåtgärder när verksamheten upphör samt att för fritidsändamålanvända de delar av området som inte utnyUjas för verksamheten. 1978/79:213 Bilaga 1 42 har beslulal alt som generalplanför Hogdalsnäsei redovisa fem olika planer som var för sig har antagits avkommunfullmäktige. Planerna berör eller innefattar delar av Hogdalsnäsei.Dessa är en kommunomfattande markdlspositionsplan, en markdlspositionsplan förkustområdet, områdesplaner för Strand och samtkommunöversikten. Vid upprättandel av planerna har kommunen samrått med bl. a.länsslyrelsen och andra regionala myndigheter. Markdispositionsplanerna redovisar vidKålvik-Lunneviken ett stort område som betecknas som utbyggnadsområde för s. k.icke tätortsanknu-ten industri. I markdispositionsplanen för kustområdet angesbl.a. lägen på Hogdalsnäsei för anläggningar för friluftslivet, t.ex. bad,campingplatser och småbåtshamnar. 1 texten i anslutning till planen betecknasområdet vid som utvecklingsområde. 1områdesplanen för redovisas ett reservområde för etableringav sådan industri som behandlas i den fysiska riksplaneringen. Förverksamheter med särskilda krav avsätts etl område. Två områden i anslutningtill detta avsätts för provisoriska bosläder och campinganläggning, medan dens. k. Sundsviksdalgången reserveras för friluftsliv. Övriga delar avplanområdel anges i huvudsak vara jord- och skogsbruksområden av stort värdeför naturvård och kulturminnesvård. I områdesplanen diskuteras vidareförutsättningarna för bergrum och tunnlar saml möjligheterna atl bygga ul enhandelshamn efter avslutad tillverkning av oljeutvinningsplattformar. Områdesplanen för Strand behandlar främstförutsättningarna för en utveckling av friluftslivet. har enligt länsstyrelsengenomfört etl omfattande planeringsarbete för Hogdalsnäsei. Generalplanen förHogdalsnäsei är emellertid enligt länsslyrelsen svåröverskådlig och inte hellentydig när det gäller redovisningen av markanvändningen. Enligt länsstyrelsenstolkning finns del dock inget att invända mol generalplanens sakinnehåll om manbl.a. beaktar att områdesplanen för redovisar markanvändningenefter det att tillstånd har lämnals för etablering av industri enligt 136 a §byggnadslagen. Den planberedskap för tillverkning av oljeutvinningsplattformari området som regeringen har begärt är enligt väl uppfylld.Länsstyrelsen delar kommunens uppfallning att ett dockläge föroljeutvinningsplattformar bör kunna anläggas i som ersättning förnuvarande dockläge vid Kebal. anser, liksom , atl detär myckel angeläget att skapa bästa möjliga förutsättningar föroffshoreverksamhel i Kålvik-Lunnevikenområdel. Åtgärder i detta syfte lordedock enligt fordra ändrade riktlinjer från statsmakterna. Prop.1978/79:213 Bilaga 1 43 framhåller att den redovisadegeneralplanen i formellt avseende inte torde motsvarageneralplaneinslitulet ibyggnadslagen. Föratt regeringens föreläggande enligt 10 a § byggnadslagenskall uppfyllas bör kommunen sammanställa och enligt byggnadslagens regler antaen enkel och entydig plan. Denna bör bestå av karta och bestämmelser med tillhörandebeskrivning och ange markens användning för olika ändamål. Landstingetanser atl det är angeläget alt de speciella förutsättningar somKålvik-Lunneviken har för tillverkning inom offshoreindustrin kan UtnytQas.Detta bör innebära att såväl dockläge som djupvatlenläge förläggs tillområdet. Området kan utnyttjas för sådan tillverkning först sedan vissaförberedande ålgärder, bl.a. markarbelen, har utförts. anser altmöjligheterna atl genomföra förberedande ålgärder bör prövas i särskildordning. har enligt planverket endasl ibegränsad omfallning beaktat statsmakternas riktlinjer i den planering som hargenomförts för Hogdalsnäsei. Den redovisade generalplanen bör enligt planverketses över vad gäller markanvändningen i Kålvik-Lunnevikenområdel. De områdensom kommunen har reserverat för verksamheter med särskilda krav bör i enlighetmed statsmakternas riktlinjer inte utnytQas för annal ändamål än tillverkningav oljeutvinningsplattformar. Detla bör framgå av planbestämmelserna. Detreservområde för industri som har redovisats frånKålvik-Lunneviken torde inte behöva tas i anspråk för plattformstillverkningoch bör därför begränsas. Av bestämmelserna till generalplanen bör vidareenligt planverket framgå alt området skall disponeras så atl ett allsidigtutnytQande för friluftslivsändamål blir möjligt tills området eventuellt tas ianspråk för plattformslillverkning. bör enligt inte kunnatas i anspråk för permanent dockläge, handelshamn eller annan industriellverksamhel än plattformstillverkning. Enligt verket bör generalplaneringen förHogdalsnäsei endast syfta till all upprätthålla en planberedskap i del fallytleriigare plallformsbeställningar blir aktuella. Inga anläggningsarbeten börenligt verket få sältas igång innan det är klart att en plattform skall byggas.Vidare bör det område som utnytQas för plattformstillverkning återställas i såursprungligt skick som möjligt när tillverkningen är avslutad. anser att den planeradeetableringen av industri på Hogdalsnäsei kan genomföras utan konflikter medkulturminnesvården. påpekar att de detaljeradesjömätningar som har utförts vid Hogdalsnäsei inte omfallar Lunneviken.Kompletterande sjömälning kan därför komma att erfordras. hävdar atl generalplanen förHogdalsnäsei inte behöver ses över vad gäller markanvändningen iKålvik-Lunnevikenområ-det. Kommunen har i planeringen tillgodosett bevarandeintressenai den utsträckning som statsmakternas riktlinjer anger. Prop.1978/79:213 Bilaga 1 44 området för industri behövs enligt kommunen för atl enrimlig handlingsfrihet skall kunna upprätthållas. Det råder vidare enligtkommunen fortfarande osäkerhet om innehållet i statsmakternas riktlinjer närdel gäller möjligheterna atl UtnytQa Kålvik-Lunnevikenområdel permanentdockläge för oljeutvinningsplattformar. Kommunen anser all riktlinjerna börförtydligas i detta avseende. Om etl sådant förtydligande innebär alt förutsättningarinte skapas i området för offshoreverksamhel i vid bemärkelse bör riktlinjernaändras. Regeringens beslut med anledning av programskedet i denfysiska riksplaneringen I regeringens beslul år 1975underslröks behovet av en samordnad planering för och dess kustområden.Länsstyrelserna i , och . berörda kommuner ocholika berörda samarbelsorgan m.fl. skall enligt beslutet överlägga omriktlinjer för denna planering. Kommunema bör redovisa sina ställningstagandenpå ett sätt som ger en översiktlig bild av avsedd markanvändning för helaVänerområdet. Induslrifrågorna bör ägnas särskild uppmärksamhet för att fåfram ett förbättrat underiag för statsmakternas överväganden om möjligheternaall till lokalisera sådan industri som behandlas i den fysiskariks-planeringen. Härvid skall enligt beslulel miljövårdens och fisketsintressen beaktas. Regeringen uttalade i beslutet altsambanden i planeringsfrågorna mellan och motiveradesamråd mellan de tre berörda länsstyrelsema och i län. Regeringen ansåg vidare attsamtliga berörda kommuner i bör utveckla sina program belräffandeplaneringen för . Inom bör särskild vikt tillmätasplaneringen för de slörre öarna och skärgårdsområdena. Även kust- ochskärgårdsområdet i bör tillmätas särskild vikt. De tre berörda länsstyrelserna iÄlvsborgs, och har gemensamt bedrivitden s. k. . En ledningsgrupp bestående av länsråden,länsarkitekterna, planeringsdirektörerna och naturvårdsdirektörerna har lettarbetet som har samordnats av i . Utredningens syfte var främst altöversiktligt ange förutsättningarna för en utveckling av näringslivet medhänsyn till bl. a. bevarande- och rekrea- 1978/79:213 Bilaga 1 45 tionsintressen.Materialet skulle utgöra underlag för den fortsatta, samordnade kommunalaplaneringen. Utredningsmaterialet redovisades samlat i en lägesrapport,- juni-76. Rapporten får även ses som en redovisning avlänsstyrelsemas uppfattning beträffande vissa riksintressen. Rapporteninnehåller en sammanställning av tillgängligt underlagsmaterial på regionalnivå. Vidare redovisas en studie av metoder för lokalisering avfritidsbebyggelse, friluftsliv och industri. organiserades påinitiativ av för att genomföra ell forsknings-,undersöknings- och utredningsprojekt främst beträffande vattenområde.Kommittén är ett informations- och kontaktorgan med representanter förfiskeristyrelsen, ,och berörda länsstyrelser. Det långsiktiga målet förverksamhelen är att få fram sådana kunskaper som krävs för en rationellhushållning med sjön som naturresurs. Resultatet från projektet har successivt redovisatsfrån medverkande myndigheter. I rapporten - en naturresurs (statensnaturvårdsverk, ) lämnas en sammanfattande redovisning av detgenomförda forsknings- och utredningsarbetet. I rapporten redovisas vidarekonflikterna mellan olika intressen och de särskilda problem som har noterats.Den framlida användningen av som naturresurs diskuteras mot bakgrund avfyra altemativ till huvudsaklig användning av vattenområde, nämligenvattenförsörjning, fiske, naturskydd och rekreation. Avslutningsvis gerrapporten förslag till planering, kontroll, tillsyn samt fortsattforskningsarbete. På initiativ av länsstyrelserna tillsatte detretton Vänerkommunerna ijanuari 1976 en ledningsgrupp föratt genomföra ettgemensamt planeringsarbete för . För planeringsarbetet anlitadesen särskild konsult. Arbetet har delvis bedrivits med statliga bidragför översiktlig planering. Ledningsgruppen har underarbetet haft konlinueriigasamråd med bl.a. de berörda länsstyrelsema, Vänervaltenkommiltén saml cenlralamyndigheter.