prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Regeringen kan dock förordna annan lagfaren person all ijänslgöra på avdelning i slälletforell av jusiitieråden. Lagrådets arbetsformer är inle reglerade. Inriktningen av lagrådetsgranskningsverksamhel är inle reglerad vare sig i RF elleri lagen om lagrådel. Vid skilda lillfällen har del emellerlid gjorls uttalanden avstatsmakterna om vilken inriktning verksamheten bör ha (se rällighelsskyddsuiredningens belänkande s. 113 fO. Enighet lorde råda om all lagrådelsgranskning skall avse bara lagförslagensjuridiska sida och inie deras allmännapolitiska grunder. Enligt sina direktiv skulle lagrådsutredningen överväga frågorna om ettinförande av obligalorisk lagrådsgranskning påvissa lagslifiningsområden, om inrikiningen av lagrådels granskningsverksamhel saml om lagrådels sammansäitningoch arbelsformer. har presenleral irealternaiiv till hur ett obligatoriskt granskningsområde skall avgränsas.Gemensami för alternativen är all lagrådelskall höras över vissa lagförslag, alt avgränsningen av gransknings-området knyter an till RF:soch TF:s krav på lagform påvissa ämnesområden samt alt fyra generella undanlag skall göras frånkravel på lagrådsgranskning. 1978/79:195 44 När det gäller all närmare ange vilka lagförslag som ettobligatorium skall omfatia skiljer sig emellerlid de tre aliernaliven ål. I delalternativ som lagrådsuiredningen för sin del har (brordal haren begränsninggjorls lill sådan lagsliflning som lill sin lyp har mera viiseniligfrån granskningssyn-punkt. Del omfaltar bl. a. grundlagsbestämmelser omtryckfriheten, föreskrifter som begränsar de grundliiggande fri-ochrälligheler som behandlas i 2 kap. RF och civilrällslig lagsliflning. Avoffeniligriiuslig lagsiiftning skall härulöver ingå föreskrifier i vissauppräknade iimnen. a. föreskrifter som gäller brotl, tvångsmedel, direktskatt, domslolar och rättegång saml sekretesslagstiftning. De fyra generella undanlag från den obligaloriskagranskningen som lagrådsuiredningen har föreslagil avser delsslrafföeslämmelser i special-straffrätten med en straffskala som (i del avlagrådel förordade alternativet) inte går över ell års fängelse, delsföreskrifier som inle är av mera ingripande belydelse för enskilda och inte hellerär av invecklad beskaffenhet, dels särskilt brådskande lagsliflning, delsföreskrifter av sådani slag atl det med hänsyn lill lagrådsgranskningensändamål är uppenbarl obehövligt all höra lagrådel. Några bestämmelser av lagrådsgranskningens inrikining harinle föreslagits av lagrådsutredningen. 1 fråga om lagrådets sammansäitning har lagrådsuiredningenföreslagil all antalet avdelningar skall vara högsl fyra. Antalet ledamöier påavdelning skall vara tre med möjlighel all ibland ha en fjärde ledamol. Fördelningenmellan justitieråd och regeringsråd skall kunna variera, men minsl en ledamotfrån vardera domstolen skall ingå i en avdelning. Den Iredje ledamolen skallkunna vara antingen ett jusiilieråd eller regeringsråd elleren annan lagfarenperson. Lagrådsuiredningen har inle föreslagil några bestämmelser i fråga omlagrådels arbetsformer. förslag lill ändring i RF bör fogaslill regeringsprolokollel i della ärende som bilaga 3. Med lagrådsulredningens förslag som underlag har rättighelsskyddsulredningenuiarbeiai följande förslag. Yttrande av lagrådel hör inhämias innan beslutarlag som lillhör någon av ett antal uppräknade kaiegorier. Dessa är 1. grundlagom iryckfrihelen. 2. lag om begränsning av riiiien au få la del av allmännahandlingar, 3. annan lag som angår begränsning av någon av de grundläggandefri- och rättigheterna. 4. lag om beskattning, 5. lag om svensktmedborgarskap och civilriillslig lag. 6. offentligrällslig lag som gälleråligganden för enskilda eller i övrigi avser ingrepp i enskildas personligaeller ekonomiska förhållanden saml 7. lag om rällegången. lag om offenlligaIjänstemäns rättsställning och annan lag som avses i 11 kap. RF. Dennagrundlagsregel om remiss lill lagrådel iir lillämplig. om finnerlagen vara vikiig för enskilda eller från allmän synpunkt. I någraundantagsfall behövs inle lagrådets yllrande. Dessa fall är all riksdagenfinner all iagrådels 1978/79:195 45 hörandeskulle sakna belydelse på grund av frågans beskaffenhei eller all del skullefördröja lagstiftningsfrågans behandling så all av.seväri men skulle uppkomma.Effekien av huvudregeln om remiss lill lagrådel försiiirks genom all regeringenskall vara skyldig atl redovisa sina moiiv lill all den liiggcr fram förslaglill lag av någon av de uppräknade k;ilcgorierna utan all ha hört lagrådet. Tillskillnad mol lagrådsuiredningen förordar räiiigheisskyddsulredningen all delinförs en uiirycklig grundlagsregel om inrikiningen av lagrådets granskning. Denföreslagna regeln innebär all lagrådet skall undersöka, hur ell lagförslagförhåller sig lill grundlagarna och lill räiisordningen i övrigi saml hurförslagels föreskrifier förhåller sig lill varandra och lill rältssäker-helenskrav. Lagrådet skall vidare överväga om förslaget iir så uiformat all lagen kanantas lillgodose angivna syften och i övrigt söka belysa problem som kan uppståvid lillämpningen. sammansättning och tjänstgöring ansluler sig räiiigheisskyddsulredningenlill lagrådsuiredningen. Inle heller räiiigheisskyddsulredningen föreslårnågra besiämmelser om lagrådels arbelsformer. Rätlighetsskyddsutredningensförslag har i denna del fått eit överviigande posilivi mottagande avremissinstanserna. Några inslanser förordar emellerlid en ordning som liggernärmare del lidigare obligaioriei. Också andra frågor har lagils upp underremissbehandlingen. Närfrågan om lagrådels siällning och uppgifter har diskulerals undersenareårharenighelråtlomall lagrådets verksamhei är värdefull som ell led iarbelel på att få fram fullgoda lagförslag. Granskningen i lagrådel har sellssom en garanii för all rälissäkerhelsinlressei och kravel på enhellighei,konsekvens och klarhel iakttas. Man har också varil ense om det i och för siglämligen självklara syftei med en reglering på områdel. Rättighelsskyddsulredningenbar formuleral della syfie så all del lotala viirdei av granskningen skall blisä stort som möjligl: lagrådet skall granska alla de lagförslag som behöverdess granskning men inga andra. Dettasyfte stod också i förgrunden när de lidigare reglerna om obligalorisklagrådsgranskning ersattes med de nuvarande som innebär au regeringen frillbedömer när en lagrådsgranskning skall äga rum. Det framhölls bl. a. allobligatoriet inte gav ulrymme fören mera omfaUande granskning inom deldåvarande fakulialiva områdel. betecknades som en stor brisl, inle minslmed lanke på all en lagrådsgranskning av ell lagförslag inom della område iåtskilliga fall allmänt sett lorde framslå som en angelägnare uppgifi ängranskningen av vissa förslag inom den dåvarande obligaloriska seklorn (jfr KU1970:20 s. 3). Som räiiigheisskyddsulredningen konslalerar har emellertid deförhoppningar som knöls lill reform inte infrials. Endasl några ensiakalagförslag uianför det tidigare obligatoriet har remitterats till lagrådetunder liden därefter. Enligt min mening är del vikligl au man nu åsiadkommer enreglering som pä ell effeklivare säll än den nuvarande verkar för altlagrådsgranskning kommer till stånd när del är påkallal. 1978/79:195 46 Någraulgångspunkier för den nya regleringen är givna. Som vid fleralillfällen har konsiateral (se i.ex. KU 1949:8 s. 8) bör lagrådels granskninginle omfaila lagförslagens allmänna politiska grunder ulan uteslutande ägnasderas juridiska sida. Vidare bör det, som rättighelsskyddsulredningen harunderslrukil, inle komma i fråga alt skapa regler som innebär atl en lag iefterhand sälls åt sidan enligt gällande principer om lagprövning på den grundenatl lagrådels yllrande inte har inhämtats. En ytierligare uigångspunki är alllagrådsgranskningen inle bör få la i anspråk fiera ledamöier i de två högsiadomstolarna än ungefär del antal som förekommer f n. Denfråga som har stått i förgrunden i deballen om lagrådel är om den nuvarandefakultativa granskningen skall ersättas med en granskning som är obligaloriskpå vissa områden. Del främsla problemet med en återgång lill ett syslem medobligatorisk granskning av vissa lagförslag är hur man skall avgränsa områdelfördenna granskning. De gjorda utredningarna lorde visa all del inte ärlämpligi all ange vissa lagar eller lyper av lagar som alllid skall fallainnanför della område och andra som alllid skall falla utanför. Vad som är enframkomlig viig och som har föreslagits senasi av lagrådsuiredningen är atlvissa lyper av lagar skall omfattas av obligatoriet men atl undantag görs t.ex. för förslag av mindre vikt eller förslag vilkas genomförande brådskar. Detligger i sakens nalur atl sådana undantag måste ges en lämligen allmänavfattning. Detla har också skett i lagrådsulredningens förslag. Med undanlagav delta slag har man emellerlid fjärmat sig från ett syslem med en i egeniligmening obligalorisk lagrådsgranskning. I stället får man ett mellanting mellanett sådani sysiem och ett syslem som del nuvarande med en hell fakultativgranskning. Från saklig synpunki setl ligger därför också lagrådsutredningensobligaloriska syslem ganska nära rätlighetsskyddsutredningens fakultativareglering. Visseriigenkan del sägas all en regel som föreskriver all granskning skall äga rum germera fasthet ål en grundlagsregel om lagrådsgranskningens omfallning än enbör-regel. Enligt min mening föreligger emellerlid inle heller i della avseendenågon större skillnad mellan de två förslagen. Förslaget all regeringen alllidskall redovisa skälen lill att lagrådet inle har hörts över lagförslag inomnågon av de kaiegorier som anges i grundlagsregeln lorde här varabelydelsefulll. Härtill kommeratt ell riksdagsulskoli eller enulskoltsminoriiet har möjlighel atl remittera förslag lill lagrådel. Somjagredan har framhållil bör del inte komma i fråga au välja en lösning som kanleda till atl lagar sätts ål sidan i rällslillämpningen enbart på den grundenall lagrådel inle har hörts vid deras lillkomsi. Varken frågan om ettlagförslag hör lill den kategori som i princip skall granskas eller frågan omnågon undantagsregel är lillämplig bör därför kunna bli föremål för lagprövning.Med denna utgångspunkt är del givel atl en fakultativ regel, med andra ord enbeslämmelse som innebär all yllrande bör inhämias, är atl föredra framför enobligalorisk föreskrift. 1978/79:195 47 Rällighelsskyddsuiredningens lösning har också denfördelen framför lagrådsulredningens all den i mindre mån iir iignad allmedföra all lagrådsgranskning kommer lill stånd i en sådan omfattning attlagrådels kapacitet inle förslår. Vidavgränsningen av områdel för lagrådsgranskningen ärdet naturligtvis en fördelall man använder sig av beslämmelserna i RF om att vissa kaiegorier avföreskrifter skall ha lagform, t. ex. civilrältsliga föreskrifter (8 kap. 2 S)och belungande offeniligrättsliga föreskrifter (8 kap. 3 S). Svårighelen äremellerlid all man endasl delvis kan bygga på dessa kategorier vidgränsdragningen. Undantar man l. ex alla föreskrifter enligi 8 kap. 3 S RF frångranskningsområdet, blir della för litet. Låler man alla ingå, blir del förvidsiräcki. Varie gräns mellan sådana föreskrifter inom denna kategori som börfalla inom granskningsområdei och sådana som bör falla uianför blir godlycklig.Dessutom uppkommer lillämpningssvårigheter, efiersom del är svårl att förgränsdragningen finna begrepp som har en entydig innebörd. Även här visar detsig atl en fakultativ regel har fördelar. Man kan somrättighelsskyddsulredningen har gjort ange ell lämligen vidsiräcki område förgranskningen och inom delta område göra skillnad mellan lagförslag av störreoch mindre belydelse. Den konstruktionen ger bälire möjlighel än andra meioderatl nå målel atl lagrådet skall granska jusl de lagar som bäst behöver dessgranskning och inga andra. På grundav del anförda förordar jag all rätlighetsskyddsutredningens lösning väljs vidulformningen av en grundlagsregel om lagrådsgranskningens omfattning. Regelnbör således ges en fakultativ uiformning. Granskningsområdei bör omfattagrundlag om tryckfriheten, lag om begränsningar i rätlen atl få la del avallmänna handlingar, annan lag som angår begränsning av någon av degrundläggande fri- och rällighelerna, lag om beskaiining, lag omsvenskt medborgarskap och civilrällslig lag, offentligrällslig lag som avses i8 kap. 3 S RF saml lag som avses i 11 kap. RF, t. ex. lag om rällegången. De nuangivna kategorierna omfattar de lagar som del från rätligheissynpunki och iövrigi framslår som mest angelägel atl få granskade av lagrådel. Eftersom maninte bör utsträcka granskningsområdei så all man riskerar all lagrådetskapacilel inle räcker lill, anserjag del inle lämpligt att som har förordatsvid remissbehandlingen låta gransknings-området omfatia ytterligare lyper avlagar. När del gäller 1. ex. RF och kommunallag (som inte avser kommunalbeskattning) måsle dessulom beaktas att de lill den hell övervägande delengäller frågor av politisk nalur och därför med lanke på den inrikininggranskningen skall ha är mindre väl lämpade för lagrådsgranskning. Som räiiigheisskyddsulredningen har föreslagit bör somförutsättning för att lagrådsgranskning skall äga rum vidare gälla alt deangivna lagarna är vikliga för enskilda eller från allmän synpunki. Också i övrigt kanjag i alli väseniligt godlarällighelsskyddsuiredningens 1978/79:195 48 förslag.Undantag från huvudregeln bör alltså gälla i de fall lagrådels hörande skullesakna belydelse på grund av frågans bcskaflenhel eller del skulle fördröjalagstiftningsfrågans behandling så att av.seväri men skulle uppkomma.Regeringen bör vara skyldig all redovisa sina moiiv lill att den lägger framförslag lill lag av någon av de uppräknade kategorierna ulan alt ha hörllagrådet. Slulligen bör del ligga på alt slulgiliigl avgöra omlagrådels yllrande skall inhämias över ett lagförslag. Ilikhel med rättighelsskyddsulredningen anserjag all lagrådets yttrande börkunna inhämias också över förfaltningsförslag utanför del i RF angivnagranskningsområdei. Här bör granskningen liksom f n. vara hell fiikulta-liv. Rättighetsskyddsutredningenhar redogjort för vilka lagar som kommiuén har anseti i första hand skall kommai fråga för granskning av lagrådet (betänkandet s. 142 ff). a. utförligt behandlal spörsmålet i vilka fall skallelag börgranskas. Jag kan i allt viisenlligl instämma i vad kommiuén har anförl i dennadel. Denandra huvudfrågan beiräffande lagrådsgranskningen är frågan om införandel avregler som anger granskningens inrikining. Räiiigheisskyddsulredningen, meninle lagrådsutredningen, har föreslagit sådana regler. Somjag redan har nämnl innebär rällighelsskyddsuiredningens förslag all lagrådetskall undersöka hur ell remiiierai förslag förhåller sig lill grundlagarna ochlill räiisordningen i övrigi saml hur förslagels föreskrifter förhåller sigtill varandra och lill rällssäkerheienskrav. Lagrådel skall vidare överväga, omförslagei är så uiformal atl lagen kan antas tillgodose angivna syften och iövrigi söka belysa problem som kan uppslå i tillämpningen. Förslaget bygger påuttalanden som gjordes av dåvarande departementschefen i förarbeiena lill 1971års reform (prop. 1970:24 s. 35)och i sak överensstämmande uiialanden avlagrådsuiredningen i dess belänkande (SOU 1978:34 s. 278 fO. Förmin del vill jag ansluia mig lill rätlighetsskyddsutredningens överväganden idenna del. De utgår från den enighet som råder om alt lagrådels granskning börbegränsas lill lagförslagens juridiska sida och atl prövningen av derasallmänna poliiiska grunder ankommer ulesluiande på och regeringen.Jag vill särskili underslryka vikten av atl lagrådel iakttar den störstaålerhållsamhel när det gäller sakfrågor av politisk nalur. Del är ime förenliglmed lagrådels ställning i våri konsiilulionella syslem alt del redovisar andrasynpunkier än sådana som är av juridisk-ieknisk art.Rällighetsskyddsutredningen har föreslagil en regel som anger vilken inrikiningsom lagrådsgranskningen sålunda bör ha. Frågan är om RF bör innehålla en sådanregel. Ilikhel med rättighetsskyddsutredningen anserjag atl del är betydelsefullt atlgrundlagen så långl möjligl gör klarl i vilka hänseenden lagrådel skall yllrasig, inle minst med lanke på lagrådels ställning som en från regeringen ochriksdagen frislående, juridisk-ieknisk granskningsinslans. En regel av denna 1978/79:195 49 innebördmolverkar att lagrådel uppfällas som ell poliiiski organ. För alt lagrådelskall kunna fylla sin uppgift måsle föriroendel fördess neulralilel i politiskafrågor vara orubbat. Jag förordar därför atl lagrådsgranskningens inrikininganges genom en föreskrift i RF. Föreskriften bör ulformas i enlighel med vadrällighetsskyddsutredningen har förordat. Givetvisbör del vara möjligl alt begränsa en remiss lill lagrådet lill något ellernågra av de hänseenden som anges i grundlagsregeln. gäller i försia handom remissen avser ett lagförslag som faller uianför del i RF angivnagranskningsområdei. Men även inom della område bör lagrådet kunna höras i någrasärskilda hänseenden, l. ex. om lagrådets arbetsbörda är sädan all helaförslaget inle kan granskas men förslaget innehåller föreskrifier vilkasförenlighet med grundlag kan sällas i fråga. annal exempel på fall där enbegränsning bör kunna göras är del fallel att regeringen önskar lagrådetsyllrande huruvida eu lagförslag är sådani att del föreslagna särskildalagsliftningsförfarandel för räiligheisbegränsande lagsiiftning är tillämpligt.En begränsning av en lagrådsremiss bör vidare kunna ske genom atl i remissenanges delar av lagförslaget som lagrådel företrädesvis bör granska, t. ex.därför all en lagrådsgranskning av jusl dessa delar av förslaget framstår somsärskilt angelägen, medan övriga delar har mindre betydelse för enskilda ellerfrån allmän synpunki. Ocksåi annal fall än då det uttryckligen har angivits i remissen kan en begränsningav lagrådelsgranskning vara påkallad. Del framslår sålunda som naturiigi atllagrådet i viss mån anpassar granskningen av ett förslag med hänsyn lill denlid som slår till förfogande innan förslaget skall läggas fram för . Närdetgäller lagrådels sammansättning och arbetsformer förordarjag alträllighelsskyddsuiredningens förslag godtas. Detla innebär att lagrådet vanligenbör arbela på tre avdelningar men all fyra avdelningar bör kunna finnas lidvis.Antalet ledamöter i en lagrådsavdelning bör normalt vara tre i stället för somnu fyra. En fiärde ledamol bör emellertid kunna förordnas undantagsvis. Iförsia hand bör ledamölerna i lagrådels avdelningar vara justitieråd ochregeringsråd men liksom hiuills bör del vara möjligt all anlita också andralämpliga personer, förträdesvis pensionerade justitieråd och regeringsråd.Denna möjlighel bör dock utnyttjas främsi när lagrådel skall arbela på fyraavdelningar eller när fyra ledamöier behövs på någon avdelning. Minsl enledamol skall vara jusiilieråd och en regeringsråd. Den iredje ledamolen börvara anlingen ett justitieråd eller regeringsråd eller, undanlagsvis, en annanlämplig person. Sammansättningen bör beslämmas med hänsyn bl. a. tillkaraktären av de förslag som skall granskas. 2.5Förfarandet vid grundlagsstiftning m. m. II kap. 3 § RF anges all regeringsformen, successionsordningen ochtryckfrihetsförordningen är rikets grundlagar. Enligt 8 kap. 15 § RF stiftas 4Riksdagen 1978/79. 1978/79:195 50 grundlaggenom två likalydande beslut. Del andra beslutet får inte fattas förrän delefter del försia har hållils val lill i hela rikel och den nyvaldariksdagen har samlats. Samma regler gäller i fråga om ändring eller upphävandeav grundlag (8 kap. 17 S RF). 1samband med ändringar i RF behandlade bl. a. frågan ominförande av regler om en viss lidsfrisi mellan de Ivå besluten igrundlagssliflningsförfarandel (KU 1975/76:56). avslog ett yrkande omall sådana regler skulle införas. Författningsuiredningensförslag lill regeringsform innehöll en bestämmelse (7 kap. 4 §) som innebaralt ett vilande beslul i ett grundlagsärende skulle underställas folkomrösiningi samband med närmasi följande riksdagsval, om minsl en iredjedel avriksdagens ledamöier gjorde framsiällning om del efter besluteteller om regeringen beslulade om del inom samma lid. Det vilandegrundlagsförslaget skulle förfalla, om majoriteten av de deltagande ifolkomröstningen röstade emot det och denna majoritet svarade mol mer änhälfien av antalet godkända röster vid del samiidigi förrättade riksdagsvalet. Grundlagberedningentog i sill förslag till regeringsform (SOU 1972:15) inte in några regler ombeslutande folkomröstning i grundlagsfrågor. 1 en reservation framfördesemellertid ett förslag i frågan som i sak nära anslöt lill vadförfaltningsulredningen hade förordal. Fråganom beslutande folkomröstning i grundlagsfrågor behandlades vidare av riksdageni samband med antagandet av RF (KU 1973:26) och nya regler iRF till skydd för de medborgerliga fri- och rällighelerna (KU 1975/76:56).Riksdagen avslog vid båda dessa lillfällen yrkanden om införande av ellfolkomröslningsinsiilui av del slag som hade förordals av reservanlerna igrundlagberedningen. Isvensk rält saknas f n. regler om förfarandel vid folkomrösining.Grundlagberedningen föreslog att del - ulöver en särskild lag för varjefolkomröstning med bestämmelser bl. a. om de frågor omröstningen gäller och omtidpunklen för denna - skulle finnas vissa permanenia lagbestämmelser omfolkomröstning, såsom angående rösträtt och om förfarandel vid röstningen ochvid sammanräkningen. Gmndlagberedningen lade i sitt betänkande (SOU 1972:16)med förslag lill följdlagstiftning fram ett utkast till sådana lagbestämmelser,vilka hade samordnats med regleringen i vallagen (1972:620, ändrad senast1978:907) Utkastet har inle lagls lill grund för något förslag till . Rättighelsskyddsulredningenföreslåralt reglernaom grundlagsstiftnings-förfarandel ändras så all förslaglill grundlag skall väckas minsi lio månader före det riksdagsval, efter vilketdet andra och avgörande riksdagsbeslutet skall fattas. Konsiitutionsutskottetskall dock kunna medge undanlag från denna regel, om utskottei beslutar härommed fem sjättedels majorilel. Kommittén föreslår vidare att fötslag lillgrundlag, som har antagits som vilande av , skall underställasfolkomrösining, om minst en 1978/79:195 51 iredjedelav ledamöter begär del. Folkomröslningen skall i så fall äga rumsamiidigi med del riksdagsval, efter vilkel del avgörande riksdagsbesluielskall fallas. Förslagei är förkaslal, om de fiesta av dem som deliar iomröstningen röslar emot förslaget och de lill antalet är fler än hälfien avdem som har avgivii godkända rösler vid riksdagsvalet. I annal fall skallförslagei behandlas på vanligi sätl av den nyvalda . Rällighelsskyddsuiredningensförslag har näslan genomgående moiiagils posilivt av remissinstanserna. Förmin del ärjag ense med kommittén om atl den belänketid som redan de nuvarandereglerna om grundlagsliftningsförfarandet innebär bör förlängas genom all ensärskild lids fr ist införs. Bl.a. är del angelägel all grundlagsförslag medsior principiell och praktisk räckvidd inte behandlas i mol slulel avriksmölel närmasi före valel, något som snarare har varilregel än undanlag. Som kommittén har föreslagit boren beslämmelse om lidsfrisiulformas så alt den innebäratt en viss minsla lid skall förflyla mellangmndlagsstiftningsärendets väckande och valet. Härigenom får man störstsäkerhei fören gmndlig behandling i och för all ulrymme ges för enomfatlande allmän debait. Förslaget atl lidsfrislen skall vara lio månader börgodias. Delmäsle förulsällas all del ibland kan vara angeläget atl få ett grundlagsförslaganlaget kort efter ell föreslående riksdagsval, fastän ärendei kan väckas förslnär mindre än lio månader återstår lill valel. En möjlighel till undantag frånlidsfristen bör därför finnas. Undantagsregeln bör dock ulformas så all maninte träder iniressei av en omsorgsfull utskottsbehandling för när. Del börligga i konsiitutionsutskotiels hand atl pröva frågor om undanlag frånliomånadersregeln.