prop · G20344 · 1978-12-31 00:00:00 — kan kräva, alt säkerhet skall ställas förskallens betalning, Underiag för kontroll av skatieredovisningen skall finnastillgängligt hos represenlanien. Verksamhet som staten eller kommunbedriver för atl uteslutande tillgodose eget behov räknas som yrkesmässigendast när den drives i bolagsform eller liknande. Detta gäller även videkonomiskt samgående mellan staten och komniun eller n-iellan kommuner förverksamhet som avser visst gemensamt ändamål. Med kommun förstås även landstingskommun. Bedriver staten, kommun ellerkommuner var för sig eller gemensamt verksamhei som icke uteslutandetillgodoser egna behov, räknas verksamheten, när den ej drives i bolagsformeller liknande, som yrkesmässig lill den del den avser annat än egna behov. Somyrkesmässig verksamhei anses alllid statens järnvägars befordran av varor,postverkels befordran av varor i diligensrörelsen samt postverkets befordran avpostpakei och gruppkors-band. Som yrkesmässig verksamhei anses vidare alltidkommuns omsättning av vara som avses i 8 S 4, transport i samband medrenhållning eller omhändertagande och förstöring av vara. Om särskilda skäl föreligger kanregeringen förordna all statlig verksamhet, som avser eget behov och som ejenligt sjunde eller åttonde stycket är all anse som yrkesmässig, tills vidareskall anses utgöra yrkesmässig verksamhet. Verksamhet som medlem i samebyutför enligt rcnnäringslagcn (1971:43 7) för.samebyns räkning anses ej somyrkesmä.ssig. Denna lag träder i kraft den ijanuari 1979, De nya bestämmelserna tillämpas på tillhandahållande som skerefter ikraftträdandet. Prop.1978/79:44 27 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . Mundebo,Vviksiröm. , , , , , , . ,, De , , , . Propositionmed förslag till en ny jordbruksbokföringslag, m. m. Redovisningsskyldigheten inom jordbruks- ochskogsnäringarna är reglerad ijordbruksbokföringslagen(1951:793). Lagenhörnärmast hemma på skatteområdet vilkel dock inie hindrar alt den i alltväsentligt bygger på vad som tidigare gällde för handelsbokföringen enligt 1929års bokföringslag (1929:117). ersattes sistnämnda lag med en nybokföringslag (1976:125). Den nya lagen skall i princip lillämpas av allanäringsidkare. De näringsidkare som är skyldiga au föra räkenskaper enligtjordbruksbokföringslagen omfattas dock inte av den nya bokföringslagen. Mot bakgrund av den utveckling som har skett påredovisningsområdet och behovet av att anpassa jordbruksbokföringslagen lill dagensredovisningskrav tillsattes i börian av utredningen (B 1977:03) ombokföringen inom jordbruket.' Ulredningen avlämnade betänkandet(Ds B 1977:8) En ny jordbruksbokföringslag. Förutom ett förslag till en nyjordbruksbokföringslag innehåller betänkandet förslag till vissa ändringar avtaxeringslagens (1956:623), TL, bestämmelser om skyldighet atl avlämnakontrolluppgifter. Belänkandet - som också innehåller en redogörelse förgällande rätt för beskattning av jordbruksfastighet - bör fogas lillprotokollet i detta ärende soni bilaga 1. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgeitsav bokföringsnänm-den, (), lanlbruksstyrelsen,, hovrätten över och , kammarrätterna i ochJönköping, Prop.1978/79:44 28 länsstyrelserna i , , ,och sanii , mcrvärdeskattcuiredningen (Fi1971:05), Föreningen auktoriserade revisorer. (), i (LO), (), Svenska revisorsamfundet, Sverigesadvokatsamfund, , (), Tjänstemännensccniralor-ganisalion (TCO) samt Vänerskog ek. Yuranden över belänkandei hardessulom inkommii från länsstyrelserna i , . ,och län, delegationen för förelagens uppgiftslämnande (DEFU)samt från föreningsbankers förbund. LRF, och har hänvisat till yttrande avLantbrukarnas skaitedelegation. En sammanställning avremissyiirandena över förslaget till en ny jordbruksbokföringslag bör fogaslill protokollet i detla ärende som bilaga 2. Jag avser atl i dettalagstiftningsärende ta upp utredningens förslag lill en nyjordbruksbokföringslag. Ulredningen har också föreslagit vissa ändringar avbestämmelserna om skyldighet att utan anmaning avlämna kontrolluppgifterenligt 37 i; TL. Ulredningen har bl.a, föreslagit atl den nuvarandeuppgiftsplikten för uppköpare av olika jordbruksprodukter skall avskaffas. Jaghar erfarit atl frågor om skyldigheten atl lämna kontrolluppgifter när detgäller jordbruks- och skogsprodukter kommer atl behandlas inom ranicn för dels, k, , dvs, det förberedelsearbete för reformeringen avtaxeringsorganisationen i första instans som bedrivs gemensan-it av RSV ochsiaiskontorel. Enligt min mening bör slällningstagandei på denna punkl anstå iavvaktan på resultatet av della arbele inoni . Utredningensförslag i denna del har därför lämnats utanför den följande framställningen. infördes genomavtal eu särskih socialt försäkringsskydd för lantbrukare. Detlaförsäkringsskydd omfattar tre delar, nämligen arbeis-skadelorsäkring.grupplivförsäkring och gruppsjukförsäkring. Det lörutsattes i samband med attdetta försäkringssystem infördes att de skallerältsliga frågorna skulle lösassenare och att det därvid skulle vara naturligt att anknyta lill debeskattningsregler som gäller för motsvarande försäkringar på arbetsmarknaden(se prop. 1977/78:154 s. 70). Eftersoni dess;i nya försäkringsformer redan harbörjat tillämpas är del angeläget att de skaiiemiissiga frågorna blir lösta såsnart som möjligl. Jag kommer i det följande att liinma förslag lill en sådanskaiiemiissig reglering. Jag konmier vid;ire alt ta upp ettpar frågor som gäller beskattningsreglerna vid arrendeförhållanden. Riksdagenhar, med anledning av en motion i saken, begärt all regeringen skall lägga framförslag om vidgade möjligheter all få tillärnpa reglerna om särskild skatteberäkningför ackumulerad inkon-isi. Enligt den införda jordabalken skall del skeen ekonomisk 1978/79:44 29 uppgörelse mellan jordiigare och arrendalor. inte bara,som var fallet, när arrendeförhållande upphör uiah också i samband medatt arrendeavtal förlängs. F. n. lår särskild skaiteberiikning inte ske förersiittningar.som ulgär i samband nrccl IÖrliingnii-ig av arrendeavtal. Jagkommer i det följande all föreslå all reglernii om siirskild skiiiieberiikninganpassas till tic civilriittsliga bestämmelserna. föi-eslår jag enviss komplettering av reglerna för inkomsibeskatiningen av en arrendalor somunder arrendetiden uppbär ersättning från jordiigaren. () har i en skrivelse lillregeringen begärt vissa lagiindringarsom har samband med den reform avbeskattningen av rcr-iniiringen som gcnomlör-ticsår 1976. Jag kommerattbehandla ett par av de frågor som SSR har aktualiserat. Den ena frågan giillerberäkniiigei-| :iv ingångsviirdet för stamdjur i saniband med övergång tillboklöringsmiissig redovisning. Den andra frågan giiller uttag avmerviirticskall på vissa ersäiiningar till mecllen-| i sameby, 2 Bokföringen inom jordbruket 2.1 Inledning Inkomst av jordbruk n-iedbinäringar och av skogsbruk hänförs vid inkomstbeskattningen till inkomstslagetjordbruksfastighet. En grundläggande regel vid denna beskattning äraninkomsten skall beriiknas sepiirai för varie förvärvskälla. 1 inkomstslaget jordbruksfastighetbehandlas varje fastighei, fasiigheisdel eller komplex av fastigheter som iiigarens eller brukarens hand är au anse son-| en förvaltningsenhet som enförviirvs-källa. skulle inkomsi avjordbruksfastighet redovisas enligt den s, k. koniantprincipen. Dennaredovisningsprincip innebär i huvudsak au konianta inkomster och naturaförmånerunder ett beskattningsår tas upp som bruttointäkt och all avdrag får göras försådana kostnader som h;ir betalats under beskattningsåret. tillkom regler som gjordedet möjligl alt redovisa inkomsi av jordbruksfastighet enligt bokföringsmässigagrunder. Vid denna redovis-nir-igsmetod beaktas inte bara kontantainkonisieroch utgifter utan iiven s. k. balansposter, dvs. varufordringar,varuskulder och lager vid beskattningsårets början och vid dess slui. Avdragför kostnader för byggnader och inventarier medges här i form avvärden-iinskningsavdrag. En lömisätlning för alt inkomstenvid taxeringen skulle beräknas enligt bokföringsmässiga grunder var atljordbruk;iren följde föreskrifterna i den tillkomna förordningen(1951:793)0111 skyldighet förvissa idkareav jordbruk eller skogsbruk atl förariikenskaper som underlag lör laxering - rubriken senare ändrad lill "jordbruksbokföringslagen". Redovisningsskyldigheten enligt jordbruksbokföringslagenär i allt viiscnt- Prop.1978/79:44 30 ligt reglerad på samma säu som tidigare gällde förhandcisbokföringen enligi bokföringslag. En viktig skillnad äremellertid att denna redovisningsskyldighet inte medför de civilrättsligaverkningar som följer av redovisningsskyldighet enligt allmän bokföringslag. beslöts om en genomgripandereform av jordbruksbeskaitningen (prop. 1972:120, SkU 1972:67, rskr 1972:343,SFS 1972:741-747), Reformen innebar alt det skulle ske en obligatorisk övergångfrån konlanimässig lill bokföringsmässig inkomsiredovisning. Dennaobligatoriska övergång lill bokföringsmässig redovisning har skell i eiappcr ochdel nya systemet skall lillämpas av samtliga jordbrukare senast fr. o. m. reform av jordbruksbeskaitningen innebar betydelsefullaändringar i det materiella regelsystemet och en anpassning lill de principerför bokförings-miissig redovisning som gäller för inkomstslaget rörelse. Detbör nämnas all jordbruksbokföringslagen endast i myckel begränsad omfattningberördes av reform. Regelsystemet i jordbruksbokföringslagen byggeralltså fortfarande i allt väsentligt på vad som gällde tidigare enligt 1929 årsbokföringslag. bokföringslag härefter ettomlätiande utredningsarbete ersatts av en helt ny bokföringslag (prop.1975:104, LU 1975/76:15, rskr 1975/76:205, SFS 1976:125) som triidde i kraftden , Genom den nya bokföringslagen har del skapats ett moderntoch grundliiggande syslem för all redovisning, Lagen skall i princip tillämpasav alla näringsidkare. uttryckligt undantag gäller emellertid bl. a. förenskild person som driver jordbruk eller skogsbruk, dvs. för sådananäringsidkare som omfattas av jordbruksbokföringslagen. Vid utformningen avreglerna i den nya bokföringslagen har man lagt stor viki vid att försökatillgodose olika skaiiemiissiga aspekter. Detla är särskilt tydligl i fråga omde regler som gäller för vcrifikalionshanteringen och årsbokslutet. Inom jordbruks- och skogsnäringarnahar utvecklingen på redovisningsområdet i allt väsentligt följt del mönstersom gäller för näringslivet i övrigi. Jordbruksbokföringslagen haremellertidinte anpassats lill denna utveckling. Som jag har antytt bygger denna lagfortfarande i stora delar på vad som lidigare gällde för handelsbokföringenenligt bokföringslag. Regelsystemet i jordbruksbokföringslagen är medandra ord föråldrat, vilket är till nackdel både för det allmiinna och lörjordbrukarna själva. Det bör också observeras att de nuvarande reglerna medföratt själva bokföringsarbeiei i vissa avseenden blir onödigt betungande. Del var mol bakgrund av den nubeskrivna utvecklingen som den nämnda utredningen tillkallades, 1betänkandet föreslås all den nu gällande jordbruksbokföringslagen från år 19.51skall ersäuas av en heh ny jordbruksbokföringslag. Lagförslaget är utformat såalt det i första hand tillgodoser de krav som från laxeringsmässigautgångspunkter kan ställas på ell redovisningssystem inom jord- ochskogsbruksnäringarna.Denna utgångspunkt har emellenid inte hindrat utredningenfrån att i betydande utstriickning knyia 1978/79:44 31 an till vad som gäller enligt den nya bokföringslagen. Utredningens förslag harremissbch;inclhits. Bland remissinsian.serna råder del enighet om att dennuvanrndc regleringen av redovisningsskyldigheten inom jord- ochskogsbruksniiringarna iir i stort behov av en modernisering. När det sedangäller den teknik som ni;in bör begagna sig av för att lå till stånd en sådanmodernisering går upplänningarna isär. Jag delar utredningens och remissinstansernasuiipläiining att den nuvarande jordbruksbokföringslagen är föråldrad och anserall den bör ersiittas med ett nytt system. 1 det följandekommer jag all redogöra för min syn på hur denna rclörm bör genomföras. 2.2 Behovet av en särskild jordbruksbokföringslag Utredningens förshig innebärattredovisningsplikten lör enskilda jordbrukare skall regleras i en siirskildförlaitning och att rättsverkningarna av denna redovisningsplikt skallbegränsas till bcsk;itiningsområdet, 1 dessa avseenden innebär utredningensförslag alltså ingen ändring i förhållande till vad som gäller. Vid remissbehandlingen har del frånflera håll rikuits kritik mot denna uppliiggning. Man har i stället förordatatl jordbrukarna förs in i den nya bokföringslagens regelsystem. En sådanordning har ansetts naturlig av flera skäl. Flera remissinstanser har pekat påatt den nya bokföringslagen är så allmänt avfattad alt den utan siörreändringar bör kunna lilliimpas iiven inom jordbruks- och skogsnäringarna. Desom företräder denna upplänning hänvisar också till au utvecklingen påredovisningsområdet inom dessa näringsgrenar har följt samma utveckling sominom näringslivet i övrigi. Det anses därför inte finnas skäl att ha två mereller mindre parallella regelsystem som anger hur redovisningsskyldighetenskall fullgöras. Andra remissinstanser har godtagit förslaget altredovisningsskyldigheten för de enskilda jordbrukarna skall regleras i ensärskild lag. Som stöd för denna uppfattning har bl. a. åberopats atl dennaredovisningsskyldighet bör ha en sniivare innebörd än vad som gäller för andranäringsidkare - man har ansett att rättsverkningarna bör vara begränsade tillskatteområdet. För egen del vill jag anföraföljande. En utgångspunkt för utredningens arbete har varit au inom de ramarför tillämpningsområdet som anges i den nu gällande jordbruksbokföringslagenskapa ett modernt och ändamålsenligt redovisningssystem för de enskildajordbrukarna. Utredningen har från denna uigångspunki utformat ett regelsystemi vilket man i första hand har försökt alt tillgodose de laxeringsmiissigaaspekterna. Med hänsyn bl, a, till de speciella driftsförhållandena inom jord-och skogsbruksnäringarna och till den omständigheten all borgenärsiniressei häri me gör sig gällande på sam ma siitt som inom undra näringsgrenar anser jagdet vara naturligt med en sådan uppläggning. Min uppfattning är alltså alt mannär det gäller tillämpningsområdet och rättsverkningarna avredovisningsreglerna i princip inte bör Prop.1978/79:44 32 frångå den ordning som har giillt alltsedan den nuvarandejordbruksbokföringslagen infördes , Utgångspunkten bör alltså vara altdet i första hand iir de laxeringsmiissiga aspekterna som skall tillgodoses. Redan det förhållandet alt syftetmed den nu aktuella regleringen inte är detsamma som lör den allmännabokföringslagstiftningen talar enligt min mening för au man bör bibehålla ensärskild jordbruksbokföringslag, Diirtill komnier att även praktiska skäl lalarför en sådan lösning. Även om det i stor utstriickning går all samordnabestämmelserna med vad som gäl ler enl igt den nya bokföringslagen fruns detnämligen ett behov av alt reglera åtskilliga frågor på jordbrukssidan enligtett särskilt mönsier. Med den teknik .som har använts vid utformningen av dennya bokföringslagen skulle del bli mycket tyngande att i denna inlöraspecialregler för en bcgränsird grupp niiringsid-kare. Jag vill tillägga alldet inte från något håll hargjoris giillande att del från laxeringssynpunktskulle innebära några nackdelar alt ha bestämmelserna samlade i en särskildförfattning. Mol bakgrund av vad jag nu haranfört har inom budgeldepartemenlet upprättats ctl förslag lill nyjordbruksbokföringslag. De regler som har tagits upp idepartemcnisförslaget överensstämmer i stor utsträckning med vad utredningenhar föreslagit. De ändringar som föreslås i förhållande tillutredningsförslaget är främst föranledda av påpekanden underremissbehandlingen. Min kommentar till bestämmelserna kan diirför görasrelativt kortfattad, I övrigi får jag hänvisa lill betänkandet. 2.3 Förslaget till en ny jordbruksbokföringslag Innan jag behandlar förslaget idetalj vill jag först la upp en fråga av övergripande natur. Den fråga det gäller är sambandetmellan jordbruksbokföringslagen och den nya bokföringslagen. Utredningensuppfattning är att det inte bör möta något hinder för en näringsidkare som ärbokföringsskyldig enligt den nya bokföringslagen fören viss verksamhei alltillämpa den lagens bestämmelser iiven för inkomst av jordbruksfastighet. Dennauppfattning kan ses mot bakgrund av alt den nya bokföringslagens regler i vissaavseenden är mer långtgående än vad som föreslås i jordbruksbokföringslagen. -Föregen del anser jag det inte vara lämpligt rned en sådan valfrihei. Inteminst från laxeringsmiissiga utgångspunkier är del nämligen angeliigel att denskatlskyldige för sin jordbruksverksamhel tillämpar ell och samma redovisningssystemoch samma viirderingsregler för tillgångarna i årsbokslutet. En sådan ordninggör del dessutoni lättare atl jiimföra resultatet mellan olika beskattningsåroch skapar siörre stadga i själva bokföringsarbeiei. Lagen har liksom i utredningens förslagfått rubriken ""jordbruksbokföringslag". Från remisshåll harpåpekats au denna rubrik är missvisande eftersom lagen närmast faller in underskatteområdet och därför har en mer begränsad räckvidd än en allmänbokföringslag. Även om det kan flnnas visst 1978/79:44 33 fog fören sådan kritik anserjag det ime liimpligt attändra den beteckning som har iinviints allt sedan 1972 års reform avjordbruksbeskattningen. Även den nya lagen bör alltså lä rubriken""jordbruksbokföringslag"". De två första paragraferna ilagförslaget bör- i likhet med vad som gäller enligt den nya bokföringslagen -föregås av rubriken ""Inledande bestämmelser"". Paragrafen innehåller bestämmelsersom ;inger vilken personkrets som omfattas av skyldigheten atl förariikenskaper, syftei med och verkningarna av lagregleringen saml enavgriinsningsregel lör skyldigheten alt upprälla årsbokslut. Enligt /w-5M Slyckel gällerskyldigheten att föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen för enskildperson och dödsbo som äger eller brukar jordbruksfastighet. Denna bestämning avpersonkretsen skiljer sig på ett par punkter från vad utredningen h;irföreslagit. Vid remissbehandlingen har det frånett par håll påpekats att även den som arrenderar ut en jordbruksfastighet böromfattas av jordbrukstxjkföringsla-gen. Med hänsyn lill au de arrendeavgiftersom ägaren av fastigheten i ett sådant fall uppbär skall beskatias underinkomstslaget jordbruksfastighet är det enligt min mening naturligt atljordbruksbokföringslagen skall omfatta även sådana arrendefall. Av lagtextenbör därför framgå att lagen skall tillämpas av enskild person sorn äger ellerbrukar en jordbruksfastighet. 1 anslutning lill detta förtydligande vill jagtillägga att när det gäller att allmänt bestämma gränserna förjordbruksbokföringslagens tillämpningsområde bör ledning kunna hämtas från detskatterättsliga inkomstbegreppet. En gränsdragning från denna utgångspunktinnebär att jordbruksbokföringslagens bestämmelser skall tillämpas för allsådan verksamhet i vilken intäkterna skall beskattas som inkomsi avjordbruksfastighet. Enligt en uttrycklig bestämmelse iden nya bokföringslagen gäller denna ej för ""enskild person somdriver jordbruk eller skogsbruk"". Utredningen har påpekat att dettauttryckssätt får anses omfatta även dödsbo efter person som drivit jordbrukeller skogsbruk och atl begreppet enskild person i utredningens lagförslag harsamma innebörd som i den nya bokföringslagen. Frågan om hur dödsbon skallbehandlas har berörts även vid remissbehandlingen. Det har bl. a. påpekats atlom dödsbon skall omfattas av bestämmelserna måste delta komma till direktuttryck i lagtexten. Med den utformning som lagtexten har fått i utredningenslagförslag och även i den nya bokföringslagen har del nämligen ansetts varaoklart vad som gäller. Ett förtydligande på denna punkt har ansetts nödvändigiockså av den anledningen all vissa s. k. äldre dödsbon vid beskattningen skallfölja de regler som gäller för handelsbolag. Det bör tilläggas att det vidremissbehandlingen har rått delade meningar om vilket av de två regelsystemensom dessa äldre 3 /97/7y. 1978/79:44 34 dödsbon skall följa. För egen del vill jag i denn;ifråga anföra följaiule. Jag delar utredniiigeiis uppfattning atl del i den nyabokföringslagen gjorda undantaget för enskild person som driver jordbruk ellerskogsbruk bör anses innefatta även ett dödsbo efter sådan person. Då emellertidvarken lagtext eller förarbeten till den nya bokröringskigcn ger ett direklstöd fören sådan tolkning börclei ske ell lörtytlligandc på tienna punkl. När det blir akiueiii lör eu dödsboau redovisa inkomsi från jordbruksfastighet torde det så gott somundantagslöst vara fråga om l';ill diirdcn avlidne har iigl eller brukatfastigheten. Det torde var;i utomordeniligi siillsyni all ett ilödsbo som intetidigare drivit jordbruk eller skogsbruk får lillsiåntl att lörviirva enjordbruksfåstighei eller nyiillträdcr ett jordbruksarrende. Enligt min meningföreligger tlel dock inte sakliga skiil IÖr;iii vid besiiimmandet avjordbruksboklöringslagens tillämpningsområde göra åtskillii;id mellan tlel enaeller del andra skiget av diklsbon. Jag föreslår ilärlör att man i detinledande stycket i I i; jordbruksbokföringslagen slår fast att också dödsbosom iiger eller brukar en jordbruksfastighet är skyldigt att löni räkenskaperför sin inkomst från fastigheten. Denna avgränsning innebär all även s, k.äldre dödsbon - dvs, sådana oskiftade dödsbon som vid beskattningen skallbehandlas enligt de bestämmelser som gäller för handelsbolag - kommer att fallain under jordbruksbokföringslagens tillämpningsområde. Jag anser detta vara enliimplig ordning. 1 annal fall skulle eu dödsbo kunna bli tvunget atl byt;iregelsystem trots atl verksamheten utåt sett bedrivs i oförändrade former.Detta skulle vara till nackdel inte bara för dödsboet utan även frånlaxeringssynpunkt. Jag vill i detta sammanhang göra ytterligare ettförtydligande. Del har vid remissbehandlingen påpekats alt det inte är ovanligtatl makar som äger en jordbruksfastighet gemensamt bedriver verksamheten i formav ett enkelt bolag. Eftersoni uttrycket "enskild person"" rentspråkligt inte liicker sådana fall har del ansetts kunna uppslå tveksamhet omvilket regelsystem som skall lillämpas. Del är enligt min mening uppenbart atljordbruksbokföringslagen skall omfatta även det fallet att verksamheten bedrivsgemensamt av två makar. Jag anser det sakna belydelse i sammanhanget omverksamheten därvid måhända kan ;mses ha drivits i ""enkeltbolag"", -Jag vill med anledning av eu påpekande vidremissbehandlingen lilliigga au det naturligtvis inte möter något hinder molatt ha en gemensam redovisning niir verkamheten bedrivs av flera personertillsammans, Mol bakgrund av vad jag nu haranfört har i departementsförslagel utsagts att skyldigheten atl föraräkenskaper gäller för enskild person, som iiger eller brukar enjordbruksfastighet, saml för dödsbo som äger eller brukar sfidaii fastighet.Denna beskrivning av den personkrets som skall omfattas avjordbruksbokföringslagen överensstämmer alltså inte helt med den nu gällandelydelsen av motsvarande undantagsbesiänimelse i 1 ij andra stycket förstameningen i den nya bokföringslagen. För all uppnå samstiimmighet 1978/79:44 35 mellan cic båda lagarna bör sisiniimnda regel iindras.Förslag om en sådan löljtliindring har utarbetats efter samråti med chefen förjustiliedepartementel, 1 della sammanhang akiuali,serasfrågan om ett förtydligande hör ske ock,så av undaniagsbcsiilnimelscn i I ! ;andra siyckci ;iiidra meningen i den iiy;i bokföringslagen.