prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — Arbetskraftens röriighetmellun regioner och länder möter växande hinder, varför investeringar i ställetsöker sig lill områden där överskött på arbetskraft ökar och häller nerelönekostnaderna. sänkning av realkapitalets produktivitet medverkar ocksä knappheten ochdärav följande höjning av relalivprisema på energi och råvaror. Dennaprisutveckling gör existerande kapilalulmsining ekonomiskt seu snabbare obsoleioch ökar därmed reinvesteringsbehovel. Den fömtsätter också betydandeinvesteringar för ökad och kostsammare utvinning. Stigande investeringar förmiljöförbättring - såväl yttre som inre miljö - ökar kapitalbehoven men sänkerkapitalets produktivitet i konventionell bemärkelse. Utifrånönskemål om en viss tillväxt och om återställande av jämvikt, altemativtöverskott, i bytesbalansen kan mycket stora kapitalbehov framräknas,kapitalbehov som ytteriigare förstoras om kapitalets produktivitet minskar.Sådana beräkningar har genomförts i flera länder. Till en del är de villkorligagenom au de i regel förbiser förändringar ay framlida re-lativpnser ochrelativkosinader och dessas effekter på produktionsmetoder ochproduktionsinriktning. Den historiska tillväxttakten av,BNP behöver intebetraktas som "normal" eller eftersträvansvärd. Den för full sysselsättningbehövliga tillväxten kan sålunda minska genom enl lägre kapitalintensitet sombetingas jusl av höjda relativpriser på energi och miljö. Villkorlighelenoch osäkerheten i uppskattningar av framlida kapitalbehov bör dock inteundanskymma atl återställande av full sysselsättning och Prop.1978/79:165 215 extem bulans i industriländcrnu i våromvurld Ibrulsuucrenbeiydunde uppgång av kapitalbildningen efter de senaste årens mycket svuguinvesterings-utveckling, som dessutom vurit koncentrerad på kosinudsreducerandearbetsbesparingar. Investeringserterfrägan har varil mall inom OECD-liindernaunder hela 70-talel. Under högkonjunkturen 1972-73 var industriinvestcringarnulägre än under föregående högkonjunktur, vilkel är unikt. Nedgången 1974-75inneburen brantare nedgång och uppgången har varitlångsammare än under tidigare konjunkturcykler. Utvecklingen avspeglarförsvagningen i företagens investeringsinciiament och finansieringskapaci-lel.En förskjutning av inkomstfördelningen till löntagarkollektivets förmån har ägtmm i flertalet länder och företagens räntabilitet hur varil sjunkande. Trotsden svaga invesleringsutvecklingen hur lånebehoven lör lager och likviditetlett till en ökad skuldbörda i förhållunde till del egna kapitalel. Riskernamed den fortlöpande försvagningen uv företugens finunsiella struktur blevukuta under lågkonjunkturen 1974-75. Antalet lällissemang blev rekordunat stonoch nödvändiggjorde i många länder rekonstruktioner under statlig medverkan.Fr. 1975 kännetecknas öckså företagens linansie-ringspolitik i de störreländema uv strävan efter skuldkonsolidering, hejdad solidiletsförsämring ochförbättrad likviditet, vilket försvugal investerings-mcilamenien. Delta harutlöst ålgärder för att sänka kapitalkosinaden genom förmånliga skattemässigaavskrivningsregler, investeringsbidrag av olika slag, kreditgarantier, billigakrediter och direkta kapitaltillskott. Åtgärder av denna typ, som förekommer ide flesta länder, har bara haft en uppehållande elTekt. När bristen pålönsamma projeki bestått, har försvagningen av den privalainvesteringsverksamheten inte kunnai förebyggas. Penningpolitiken har fått bära en allt tyngre börda ikampen mol inflationen, vilket ofrånkomligen lett till en ökad o.säkerhei iföretagens planering. Företagens försvagade finansiella stmktur i förening meden ökad variabiliiei i både inflationstakt och nominalränta, innebär ökaderisker i investeringskalkylerna och höjer därmed avkastningskruven. Höjdaavkastningskrav innebär en minskning av tillgången på räntabla investeringsprojekt.Farhågor uttrycks i mänga länder för alt invesleringsefterfrågan vid fortsaulåg självfinansieringsgrad och räntabiliiei kan sjunka under den nivå som avsysselsältningsskäl och andra anledningar framstår som ett uppenbart minimum.De förslag för att råda bot härpå som Iramlagls i olika länder och i belydandeutsträckning redan maierialiseruis, påminner myckel om dem som framkommit ocksåi den svenska debatten och i den svenska politiken. För en återgång lill en balanserad expansion framstår enstabilisering uv prisutvecklingen och av prisförväntningarna som en nödvändigförutsättning. Denna uppfattning bestämmer också i hög grad utformningen avden ekonomiska politiken i flerialel länder, framför allt i de ekonomiski mesibetydelsefulla. 3.3 Inflation orsaker och framtidsbedömning Från mitten lill slutet av steg den totalaprisnivån inom OECD-området med . Under perioden1970-74 var den 1978/79:165 216 årligustegringen dubbelt så snubb. omkring 8 proceni. En yiierligare upptrappningägde mm 1974-76 med ärliga ökningstakter på 11-12 proceni Accelerationenuv innutionen under senare hälften av 60-talel summunlbil med upplösningen uvden moneturu disciplin som Förenta siuicrnus ekonomisku politik tidigare haftöver den iniernalionellu ekonomin. De uv Vict-nam-knget betingade storabudgetunderskotten ""exponerades"" i sior ulsiräckning viaunderskoll i bytesbulansen och tog form uv växande dollarinnehav ulomlands.Uppkomsten av eurovaluta-marknadén gjorde del svårt för enskilda länder attisolera sig från intemationella kupliulrörciser och blev en källa för en snubbtstigande internationell kreditgivning Mun kun knappasl upplälia hela dennamonetära utveckling enbanjsom en följd av utun ätminstone delvis som en orsaktill prisstegringen,; särskili som den monetära expansionen i tiden föregickprisstegringen, i Enökande snedfördelning av de inlernaiionella valutareserverna var en anledning till sammanbrottet av Bretton-Wcx)ds-systemei 1971 som blev inledningen till en regim med flytande växelkurser. VaQe enskilt land fick nu ökad frihet alt genom depreciering söka upprälthålla sin iniernalionellu konkurrenskraft och i ökad utsträckning tillgodose inhemska mål. Den internationella monetära basen hade inte bara ökat drarnatiskt - möj ligheternu ull utnyuja denna bas hude ocksä vidgats. Detta ivar en fömt sättning för den synkroniserade och därigenom intensiva högkonjunktur som utvecklades . Intensiteten och synkroniseringen ledde snan lill svårigheter pä resurssidan, så alt flaskhalsar i produklion och ruvuru- tillförsel drev upp prisema frän kostnadssidan. Snabbt stigande livsmedels priser 1972-73 och oljepriser 1973-74 lagrades ovanpå den konjunkturella prisstegringen. Underloppet av 1974 vände den internationella konjunkturen och utvecklades sedanlill den djupaste depressionen . Konsumentprisernafortsatte emellertid alt stiga med olönninskad takt. Dellu kan ses .som eu ledi en pris-löne-pris-spiral, som initierades redan under högkonjunkturen. Ifortsällningen kan denna spiral ses som en följd också av de begränsningar avkonsumiionsulrymmel som framtvingades av en restriktiv ekonomisk politik ochhotande underskott i bytesbalanserna. Osäkerhetenom det framtida mönstret för den internationella prisutvecklingen är mycketstor. Erfarenhetema av de negativa konsekvenser som en långvarig och höginflalion har på lillväxt och investeringar, på inkomstfördelning ochresursallokering har skiftat över prioriteringarna inom den ekonomiskapolitiken kraftigt till förmån för inflationsbekämpningen. 1 de störstaindustriländema kommer man sannolikt under ganska lång lid framöver atl sökaförhindra all efterfrågetrycket når så höga nivåer som genomsnitten under 1950-och 1960-talen. Men eftersom eflekien av en restriktiv politik påinflalionsiakten avtagit, kommer man troligen ändå inte att kunna pressa nerprisslegringstakten lill vad den var av""krypande" inflalion. 1 och kom manunder 1976 ner lill en prisstegringstakt av ; därefter har,prisstegringstakten i Förenta statema på nytl dragits upp. Skall genomsnittetför prisstegringen inom OECD-området bringas ner till , vilket är enproklamerad målsättning, krävs en mycket dramatisk.nedtrappning förde ländersom i likhet med och redovisar mycket höga ökningsial Prop.1978/79:165 217 bäde 1976 och 1977. Ett närmande mellan ländernasprisstegringstakt Iram-siur emellertid som en fömtsättning för att ett stabiltinternationellt lillväxt-och hundelsmönster skall kunna etableras. Prissiubiliseringen i och Förenta statema kaninleda en period UV "okad disciplin"" i världsekonomin. Enmöjlighel att undkomma denna disciplin, som v issu länder prövat, ärdeprecieringar. Erfarenheten visar dock ull en depreciering i ullmänhel är etttveeggat instmment som inte i och lur sig loscr de betalningsproblem som följerav en från omvärlden avvikande kosinaLlbuivccklmg. Mångu industriländer slårinför tvånget atl reservera cn \a\unde andel uv sinu resurser för invesleringoch export - utrymmet for konsumtion blir molsvarande mindre. kan dentotala tillväxten ull Ibljd .IV enrestriktiv inl"luiion.sbekämpunde politik och även av flera .indra orsukersom berörts lidigare, kommu utt hållas lillbaku. En sådan ui\ccklmg mkrukiur pulöniugurnus strävanden au förverkligu en ökning . :i\ roulinkomsiernu. Omutrymmei för reullöneökningur blir begränsul, kominer dessu siruvunden uu isiällei öka inflaiionslryckei. Internationella re-l.m\pnssiegringar på vikliguråvaror kan vidare befaras ge betydande in-ll.iiionsimpulser även trumöver. Delfinns alltså ett flertal faktorer som lalar (br uu den genomsniuligainflationslakten under en överskådlig framtid kommer utt lörbli relutivt hög,mätt med efterkngsmått. Häremot får vägas det Ibrhållundei uU mosiåndel molinflalion successivt vuxit sig alli starkare. Möjlighelen utt läprisutvecklingen under kontroll skulle le sig gynnsammare om mun kunde sutsu påeu positivt samband mellan tillväxt och prissta-bilisering i siullci lor ettnegativt. Svårigheten ur att skapa de institutionella röruisuitnmgurnu -nuiionellu såväl som intemationella - för att lillväxl och prissiubiliiet skullkommu att representera konsistenia mål. 3.4 Oljeräkningen, den nya konkurrensen och deinternationella balansproblemen Höjningen uv oljepriserna 1973-74 medförde ett starkt höjtsparande i de oljccxponcrundc länderna och eu molsvarande underskön ibytesbalansen Ibr den övriga världen. Under 1974-1976 hade de oljeexporterande ländemasammanlagl eu överskon 1 sinu löpande betalningar av i runt tal $ 140miljarder. uckumulerude överskoltsländema inom (främsiFörenta sia-lernu. Jupun, Tysklund) nettolbrdringar pä nära $ 40 miljarder. Motdessa överskott stod underskott hos de icke-oljeproducerande u-ländema på S80nii|iurdcr och hos underskottsländer (, , , dehkundinuvisku länderna m. på ca $ 100 miljarder. Oljeländemas överskon,som innebar ett kraftigt köpkraftsbortfall i industriländerna, sökie cnkorirnsiig plucering på de internationella kapitalmarknaderna. Genom deua vuluv placering motverkades ime den invesleringshämmande uppgången 1 de långuräntorna som inflaiionen framkallat. Ökningen i sparandel genomoljeprishöjningen framkallade inle någon molsvarande uppgång i invesieringurnu. Skillnuder i ekonomisk politik och i andra inhemskafömisäiiningar raed-tbrde bet>dunde skillnuder mellan olika industriländervad gäller inflaiions-i.iki. extern bulans och valuiasiabilitet. Vissa länder -däribland Prop.1978/79:165 218 - uppskötgenom en expansiv politik den konsumtionsbegränsning som den Ibrdyrude oljerukningen och därmed försämringen av bytesförhållandet (lerms-ol-irude) pä sikt måste frumivingu. Dessu länder accepterade ett väx- .inde byiesbulansundcrskoit och en duruv betingad utlundsupplåning, som ull ullru Slörsla delen skedde pu de inlernaiionella kapitalmarknaderna. 01- fenilig långivning vur begränsud och uppgick inle lill mer un S 15 miljarder. ,\iidru länder prioriterude kumpen mot inflationen och anpassade sig till oljcrukningens konsekvenser. Konjunklurdämpningen 1 dessu luiuler okude underskotten hos de länder som drev en mer expansiv politik. Enminskning uv OPEC-lundernus Irumtida överskott är strategisk för en bulunserudutveckling i indusirilundernu. Med oljepriserna oförändrade I Ibrhuiiande ullpnsernu på industrivuroroch en normal lillväxt inom OECD-onirudei skulle enligivissu beräkningar OPEC;s överskott grudvis sjunka och bulans uipnus omkring1985. Skulle energipoliiisku progrum med omlutiundeenergibesparing genomföras, skulle jämvikt kunna uppnäs uvscvun lidigure.Sädana kulkyler ur emellertid känsliga för varia-iioner i tni.lu.-.irilundernasiillvuxiiaki - en snabbare ökning än fömisall ökar etierträgun pa olju ochdärmed OPEC-ländernas överskott. Effekten av en höjning UV relativpriset påolju beror bl. a. på de antaganden som göres om priselusuciieicn i eftertråganpå olja. Ellbcivdunde överskott kommer dock säkert att föreligga under de närmaste uren.onligi ;s beräkningar kun överskoilet uppskattas ull S 40miljarder och ull 35 miljarder. Frägan om fördelningen UV överskoiletkommer därför ull förbli akluell. Oljeländema kan komma ull successivi krävu enökad reuluvkasining på sina finansiella placeringar för .111 inic löredruulicrnaiivet uti låta olja i stöne utsträckning stanna under jord, speciellt omchansen ull höjda relativpriser pä olja ler sig goda. OPEC-lundcrnus utlåning -eller, sett ur låntagarländernas synpunkt, upplåningen - kommeri lungden ull styras uv tillgången på investeringsmöjligheter som ger minst samma rörväniude reala marginalavkastning som avkastningen pä oljehumsinng. Underskottens och därmed upplåningens fördelning har hmills mic siyns i sudanu riktningur. Överskoltsländema bland indusirisia ierna hur hög produkiiviiei men låga investeringar. Underskotlsländema hur utun ökning uv de produktiva investeringama ökat sin upplåning och clurmed delvis kompenserat den neddragning av den totala efterfrågan som orsuk.iis pnmun uv oljeländemas sparökning, genom all hålla konsumtionen uppe på bekostnad av framtida konsumtion. Denna "överkon sumtion " innebiir emellertid bara ett temporärt bidrag till lösningen avdet globulu bulunsproblemet. Underskoitsländerna drivs på någon sikt all lägga om sm politik och den depressiva elTekien av OPEC-ländernas överskott Ibrsiurkes. Degenom oljefördyringen skapade balansproblemen för industriländerna hur reulioch politiskt minskal möjligheterna all åsiadkomma den irans-lerenng lill delättiga länderna som den nya ekonomiska ordningen föruisäiier I det korlaperspektivet kommer för industriländerna avvecklingen ;iv de löpandeunderskoiien gentemot oljeländema och nedbringandet av den ackumuleradeskuldbördan atl prioriteras. 1 en viss mening är emellertid den nvu ordningenpå väg ulan att ha föregåtts av några inlernaiionella Prop.1978/79:165 219 Under senure år har nämligen vissa utvecklingsländer gjoribeiydunde inbrytningar pä ensluku marknader för industrivaror. På områden, därdet är möjligt utt producera tekniskt komplicerade produkler med relutivtoutbildad arbetskraft, har gåll in med arbelskoslnader som liggerlångt under industriländernas. Skillnaden i lönekostnader bestäms avarbeiskraliens produkiiviiei i genomsniii i hela ekonomin och denna är mycketlägre än i indusirilunderna. Dessa inbryiningar har skell på sä viu skildaområden som textil- och stålproduktion och skeppsbyggen men också renuverksiadsprodukier och elektronik. Skillnaderna i kostnudsläge är ofta sä storautt indusirilunderna har begränsade möjligheler att bevara sin konkurrenskruftinom de utsatta branscherna ens vid omfatlande struk-turrutionuliseringar.ElTekien av dessa marknadsinbrytningar har Ibrsiurkis av rådande lågkonjunktur.De djupgående och beslående förundringur i kon-kurrensförutsäitningarnu, somsammanfallas med beteckningen den nya konkurrensen, hude skapat mindre problemom arbeiskruftens rörlighet inie uviugii i industriländcrnu ochexpansionskruften på nyu områden inte för-svugals. Den nya konkurrensen skupurdärför svåru ukutu sysselsättningsproblem, ofta med regional koncenirution,som gör industriländernu benägna atl föru ett uppehållande försvar. Dellu skergenom omratlande siuiligu subventioner eller direktu imporlbegränsningar,vilkel leder till sjunkande till-vuxtiaki både i industriländerna och iulvecklingsländema. Någonbestämd prognos för den internationella utvecklingen är inie möjlig au göra.Del kun inför dennu osäkerhei vara rimligt all arbela med alternativaprognoser, med ""optimistiska"" resp."pessimistiska"" scenarier såsom sker i uuedningens kapitel 3. Ennödvändig fömtsättning för en stabilare utveckling är en utjämning av den spridningsom allQämt föreligger mellan länderna vad uvser ekonomisk lillväxt, inflationoch yttre balans. Denna uQämning måste då innebära en sänkning av dengenomsnittliga takten i ""väridsinflationen"". Den minskadeosäkerheten om växelkurserna som därvid skulle inträda, ur en vikiigförutsäitning för en gynnsam utveckling av väridshandeln och de iniernuiionellakapitalrörelserna. En stabilisering av prisnivåerna och därmed en möjlighet uustyra den realu låneräntan skulle avlägsna de osäkerheler som verkar starktåterhållande på investeringarna. Den stabiliserings-process, som skulle skapadessa förutsättningar, verkar emellenid i sig negaiivipå invesleringar och tillväxt och bidrar därmed till sin egen förlängning. Enlångsam lillväxt och ett begränsat utrymme för ökning av den privatakonsumtionen förstärker sålunda kraften i en inbyggd löne-pris-spiral. Lägproduktivitet och fortsatt inflation håller i denna utveckling nererealkapitalets avkastning och tvingar det ofleniliga lill ökade engagemang iföretagsseklorn. Enåtergång snabba och balanserade tillväxttakt föreläller inlesannolik under den överblickbara framtiden. 1978/79:165 220 4Balansproblem i svensk ekonomi 4.1 De finansiella framtidsperspektiven Denfinunsiella utveckling, som skulle vuru förenlig mea uppnaenue uv yttre balunsför den svensku ekonomin 1980, hur rätt ingående analyseruts i 1975 årslångtidsutredning (LU 75) liksom i den publicerade lång-lidsbedömningenfrån (LB 76). En del av de Ibrutsuiiningur somLU 75 urbetude med. hur inte realiseruts och den ull 1980 ulsallabalansiidpunkien har Ibrskjulils avsevän längre ("ram i liden. Deltahindrar dock inte alt den centrala problematiken, som utredningarnu diskuterudei del med exiernbalansen konsistentu mönstret, i princip ur dcnsammu.Utvecklingen efter 1975 lyder på atl den välbekanta brislen på sparande snurustacceniueras i böQan uv 1980-lalel. förutsatte för baluns1980 en stor förbättring uv den offeniligu sektorns fi-nunsiellu spurunde ochockså en kraftig förbättring för Ibretugssekiorn underskoll lilleu läge som bedömdes vuru konsistent med de linunsieringsbehov som frumkommervid den för ulrikesbalansen nödvändiga investeringsuppgången. Kruven pä denolTentligu seklorn bestämmes av de förulsäiiningur som görs om hushållensspurkvot och om lönernus undei av fuklorinkomsiema. Med historiskt"normala" nivåer Ibr dessu storheter skarpes kruven på den ofleniligasektorns finanser till en historiskt "onormal"" nivå. Utvecklingenefter 1974 har gätt i en hell unnan riklning un den som skisserades i LU 75. Istället för att gradvis förbättras har den yttre bulun.sen gradvis försämrats.Företagssektorn visar en finansiell utveckling som inie kan Ibrtsätta ens påkort sikt. Den offentliga sektorns finansiella situution har inie förbättrats. Utvecklingenav industrins investeringar och finansiering fram mol ett jämviktsläge harbehandlats i lUl;s längtidsbedömning och redovisus i ulredningens kapilel 5.Med utgångspunkt också hur från jämviki i bytesbalansen 1980 härledes enmålbestämd investeringsökning av 7 proceni (idet industriexpunsivu alternativei). Utifrån antaganden om pris- ochlöneutvecklingen, räntor och skattesatser kun den finansiella utvecklingeninbegripei effekterna på företagens upplåning och sölidiiei beskrivas.Industrins räntabilitet ligger i kalkylen väsentligt över nivån 1965-1973 ochhöjer i förening med en genom upplåningsökningen förstärkt posilivhävstångseffekl räntabiliteten på det egna kapitalel till (efterskatt) mot under 1965-1973. Löneandelen hur därvid förutsatts liggapå nivå, dvs. av Ibrädlingsvurdei mot 75 proceni som vargenomsnittet 1970-74. Nyemissionernasrelativa betydelse ökar . Del ur kulkylen framkomna lånebehovetligger ungefär dubbelt så högi i löpande priser som 1970-74 och en växande delav finansieringen förutsattes ske ulomlunds; företagens kreditvärdighet ochupplåningsincitament gör med de givnu förutsättningarna en sådan ökningmöjlig. Kulkylen mnebär trots runtabili-letsförbäiiringen en viss fortsattnedgång i företagens soliditet, men denna antas vara acceptabel med hänsyn lillden högre runiabilileien, givel utt företagen möter ett lämpligt utbud avkrediter. Prop.1978/79:165 221 LiksomIbr LU 75 gäller också för LB 76 ull kulkylernus Ibrui.suti-ningurförundrats under 1975-1977. Redun de ursprungliga kulkylernu Ib-rebådude ettgap mellun behov och tillförsel av eget kupiiul, om den elter-slrävade ökningenav företagens investeringar skulle komma till siånd. Dettu gup hur nu uvsevärtvidguis. Dethar inte varit möjligt för kapitalmarknadsutredningen att på ett fullständigtoch konsistent sätt revidera de föreliggande långtidsutredningarnus finansiellakulkyler. För bedömningen av den framtida utvecklingen har utredningen dockhaft tillgång lill nytt malerial för vissa delsekiorer, nämligen för statengenom den redovisade långtidsbudgeten som går trum till 1981/82, förkommunerna genom den kommunalekonomiska ulredningen och för AP-fonden slutligennya beräkningar Ibr dess utveckling Deua malerial, .som redovisas i kapilel 4,ger vid hunden ull även vid en restriktivitet i den on'enlligautgiftsutvecklingen, som från en allmänpolitisk bedömning framstår som närmastoreulistiskt åierhållsum, kommer den olTentliga sektorns finunsiellu ställninginte atl hu förbäiirais 1981 jämfört med genomsnitten för 1975-1977.Utvecklingen uv AP-fonden blir - med givna avgifter och utgiftsutlustelser -gynnsammare ju högre realräntan och den reula tillväxten är och ju långsammareprisutvecklingen. Även om man väljer för AP-fondens tillväxt så extremtgynnsamma förulsäiiningur som 5 'Vi reulränia, årlig reallönestegring och3 "6 årlig prisstegring, skulle AP-fondens reala sparande ändå sjunka medomkring I procent under 1977-81 och . Med mer realistiska antaganden blir nedgången brantare; medvärden på de styrande variablerna som motsvarar det historiska genomsnittet för1970-75 blir nedgången . Helubördan av den yttre balanskorrigeringen faller i della perspekliv på den privatasektorn. Företagens sparande måsie återhämtas frän den dramatiska försämringen1974-1977 och närma sig läget 1970-1974. Nivån på hushällens sparande måsielikaså ligga väsentligt över det som ur historisk synpunkt ter sig sannoliktför att jämvikt skall uppnås 1981. Innebörden UV dessu kalkyler är attbetydande underskott i den yttre balansen knappasl kun undvikas i böQan av . Dessabeslående underskott nödvändiggör en fortsult omfattande utländsk upplåning.Utgär man som ett räkneexempel från alt jämvikten i bytesbalansen kan varaåterställd och att vägen lill jämvikt sker med en ärlig minskning avunderskottei med 2 1/, skulle den långfristiga utlandsskuldenbrutto uppgå till . Ulifrån rimliga antaganden omamorteringsplaner skulle bruttoupplåningen uppgå till enjämfört med oförändrad nivå och räntebördun -vid en genomsnitisrunta uv 8'Vi - till nära . Ulgår mun frän en ullernativ och lägreuppskattning av bytesbalansens underskott i utgångsläget, sjunker del beruknudeupplåningsbehovet. Utlundsskulden brutto skulle 1985 uppgå till ca 120miljarder kr och räntebördan lill 9,5 miljurder kr. Genomlbrundetav en så omfattande upplåning kan förutsättas leda till på någon sikl stigandeupplåningskostnader med kortare amorteringstider och sämre räntevillkor.Upplåningen är av den omfattningen att ingen sektor kan ensam svara för den;den helt dominerande delen kommer alt falla 1978/79:165 222 pusunen och Ibreiugen. 1 en uisiruckning som bl.