prop · G20390 · 1978-12-31 00:00:00 — I och för sighade det väl varit möjligt att lägga uppgiften på de allmänna domstolarnaeventuellt i särskild sammansättning med dellagande av advokal. En olägenhetmed rältshjälpsnämnder med mycket stora verksamhetsområden är atl nämnden intehar kännedom om de personer som förordnas till biträden, vilkt i sin turförsvårar arvodesbedömningen. Från denna synpunkt bör en särskild nämnd finnasför och kan det ifrågasättas om inte utom denna och nämndema iStockholm och en fjärde nämnd borde finnas, antingen i eller iGöteborg. När det gäller rättshjälpens organisation vill tingsrältenframhålla att det är av betydelse, särskilt om del vid biträdesförordnandenföreligger tveksamhet om persons lämplighet, alt rättshjälpsnämnden besitterlokalkännedom. De olika förslag om antalet rältshjälpsnämnder och dessas placeringsom framkommil inom ulredningen synes dock vara i huvudsak likvärdiga medhänsyn till önskvärdheten av en god personkännedom. Enligt tingsrättens uppfattning kommer utredningens olikaförslag i sin helhet att medföra en betydande kostnadsökning. Antaleträttshjälpsfall kommer atl öka och tiden för rådgivning att förlängas.Sakkunniga kommer att utnyttjas i större omfattning. Självfallet är enomsorgsfull bedömning av kostnaderna för reformen angelägen innan man fattarbeslut om den men svårigheterna att åstadkomma en någorlunda exakt beräkningtorde vara betydande. Det är därför desto viktigare att reformen och kostnadsutvecklingenföljs upp noga. 1978/79:90 413 9.5 och arrendenämnden i Utredningens förslug kun väntus få till följd en minskningav rättshjälps-numndernus urbetsuppgifter. Utredningens majoritet föreslårdärtör en reducering uv antulel rättshjälpsnämnder lill , medan ordförundenoch en expert, som föreslår en längre gående överföring uv arbeisuppgifier,me-nui ull del bör finnus endusi tvä. finner de föreslagnu begränsningarna avunlulet rättshjälpsnämnder vuru ulltför långt gående. De kvarvarande nämndernuskulle nämligen få ulltför stora geografiska områden atl täcka. Antaletpersoner med bilrädesförordnande vars ersullningsanspråk nämnden skulle få bedömaskulle bli så stort ull nämnden knappasl skulle kunnu få någon säkeruppfattning om de skilda bilrädenu. Nämndens uppfattning om förhållandena i demera uvlägset liggunde delurnu av området skulle förmodligen heller inte blitillräckligt god. kan finna bör om orgunisutionen krympsdet dock finnas kvur en rällshjälpsnämnd i Siockholm, en i Göleborg, en i Mulmöoch en i , Liksom f. n. bör del finnas en besvärsnämnd föröverprövning av rällshjälpsnämndernas beslul. vill betona viktenav alt denna besvursnämnd får sådana resurser atl den får möjlighet att intagaen stark ställning när del gäller prejudikalsbildningen på sitt rättsområde.Stor omsorg bör alliså läggas ned på referal och publicering av rättsfall. 1all synnerhet gäller detta om såsom utredningen föreslår beslutsfunktionerna istor utsträckning flyttas över från rältshjäipsnämnderna till advokater ochmyndigheter. Som grund för utredningens beräkningar av hur stortantalet rättshjälpsärenden kan länkas bli om utredningens förslag genomförsligger en statistisk undersökning av 6 119 ärenden om allmän rättshjälp somanhängiggjorts vid de olika rättshjälpsnämndema ochslutförts senasi ijuli 1976. Undersökningen omfattar således ej de"längre" ärenden som kom in vilka ärenden kanantas vara de mest komplicerade och fordrar flera ålgärder frånrättshjålpsnämndens sida rörande t. ex. frågor om förskott, biträdesbyte.ersättning för utredning m. m. Antalet ärenden i vilka angelägenheten rördeäktenskapsskillnad eller annan familjerätt uppgick i undersökningen till 4072.Dessa ärenden utgjorde således av det antal ärenden som undersökningenomfattade. Av vad domslolsverkel erfarit skiljer sig rältshjälpsansökningarnasfördelning med avseende på saken f n väsentligt från vad som anges i labell 2 ai bilaga 2 lill betänkandet. har frän rältshjäipsnämnderna låtitinhämta uppgifier om antalet inkomna ansökningar om allmän rättshjälp månad 1977 och hur dessa ärenden fördelar sig med avseende på saken (seuppställning i bilaga 3). Av de inhämtade uppgiftema framgår, att av de 6499ansökningarna som kom in vid samtligarältshjälpsnämnder rörde 3 458 ärenden äktenskapsskillnad eller annanfamiljerätt. Familjerällsärendena utgjorde således 53,av samtliga inkomnarättshjälpsärenden . Fördelning av dessa ärenden på de olikarältshjäipsnämnderna var följande; 51,, 53,, Malmö51,, 59,, 45,och 1978/79:90 414 Del bör också påpekas allärendetiUströmningen till rättshjälpsnämnderna tycks ha ökal efterutredningens undersökning. Vad ovan anförts får unses ge vid handen att utredningensundersökning bygger på ett för litet material för alt säkra slutsatserang.ärendefördelning etc. skull kunna görus. Till detta kommer all utredningensantagande om föiiindringur vad gäller äiendemängd och ärendesiruktur vidrältshjälps-numndcrna om förslaget genomförs lill stor del tycks bygga på renaupp-skuliningur. Enligi domstolsverkels mening kan sålunda ifrågasättas om inteutredningens förslag beiräffande massärenden, näringsidkare, bodelning ochförvaltningsärenden kan medföra en större tillströmning till rällshjälpsnämndemaän 5000 ärenden. Utredningens uppskattning av ökningen uv uilänningsärendenusynes ocksä vila på osäker grund. Uiredningcns anlagande ull del förrättshjälpsnämnderna skulle återstå ca 23 000 ärenden i ansökningsfas samt förmellankontroll måsle mot bakgrund av det anför-du anses i hög grad osäker. De ytteriigare ärenden som rältshjäipsnämnderna tillförsom förslaget genomförs lorde vidare vara mer komplicerade och svårbedömda än exempelvisde ärenden som försvinner från rältshjäipsnämnderna genom atl advokaternasjälva enligt 18 § får lämna rättshjälp. Utredningen antar att del i ellulredningsskede kan råda viss osäkerhet bland advokaterna om allmän rättshjälpskall utgå och uppskattar den ärendeökning som detta lorde medföra lill 2000.Åven om advokal ej hänskjuler prövningen av ärendei enligt 19 § tillrättshjälpsnämnden, kommer med hänsyn lill det invecklade regelsystem som ävenutredningens förslag ulgör ett inte ringa arbele för rättshjälpsnämndernaunder i vart fall inledningsskedet att beslå i alt besvaraunderhandsförfrågningar från advokater. Sammanfattningsvis anser att det underlagsom utredningen grundat sitt ställningstagande på vad gäller antaleträttshjälpsnämnder och dimensioneringen av dessa är så osäkert att det ejmöjliggör en säker bedömning. Ytterligare undersökningar måste enligtdomstolsverkets mening göras innan definitiv ställning kan tas. Del förslagtill organisation av nämnderna som experterna i sitt särskilda yttrande förefaller dock på föreliggande materialvara mer realistiskt än majoritetens förslag. tillstyrker utredningens förslag atträttshjälpsnämndernas organisatoriska anknytning lill hovrätterna bibehålls. Utredningen har slutligen föreslagit atl sammansättningeni rätlshjälpsnämnden som sådan ändras. Bara en advokat som antingen kan varaprivatpraktiserande eller anslälld på allmän advokatbyrå skall enligtförslaget ingå i nämnden. Istället skall ytterligare en lagfaren domare ingå irättshjälpsnämnd. , som funnit del nuvarande advokatinslagetmycket värdefullt, avstyrker den föreslagna förändringen av rältshjälpsnämndssammansättning. i detla sammanhang bör påpekas att inte i något avförfaltningsförslagen finns regler som anger hur advokat- och lekmannaledamöteri rättshjälpsnämnd skall nomineras. Det lorde vara nödvändigt med bestämmelserhärom, i vart fall såviti avser lekmannaledamöterna. Domslolsverkel tillstyrker att besvärsnämnden görs till eni förhållande lill verkei fristående nämnd. Genom sin instruktion företräderverket staten vid lalan mot allmän domstols beslul rörande kostnad förrättshjälp. Om besvärsnämnden blir fristående finns även möjlighet atl låladomstols- 1978/79:90 415 verkei granska och företräda stulen vid talan mot beslulom beviljunde uv rättshjälp. Domsiolsverkels kontroll uv beslul rörunde kosinadom rättshjälp som meddelals uv allmän domsiol hur under del senusle ärelintensi-fierals. Erfarenhelerna härav är positiva. Genom denna granskningsveik-samhethar inte bara statsverkets rättshjälpskostnader till viss del kunnul hållasnere. Vissa prejudikat har kunnai åsladkommas. Enligt meningbör däiför en utvidgning av verkets behörighel övervugus om utredningensförslag genomförs. 1 sammanhanget vill verkei påpeka ull bestämmelsen i 13 § iförslaget till rättshjälpsförordning bör avse alla beslut enligt RHL mot vilkaverket är behörigt atl föra talan. () delar i huvudsak den syn påadministrationen av rutlshjälpssystemet och fördelningen av beslulsfunktionemasom utredningens ordförande gett uttryck för i sin reservation. Beslul inomrällshjälpssyslemel bör sålunda i princip anförtros den myndighet somhandlägger det mål eller ärende, i vilket den rättssökande önskar eller harrättshjälp. Det är denna myndighei som bäst kan bedöma behovei av rällshjälpoch samma myndighet bör därmed vara mest skickad all bedöma biträdets anspråkpå ersättning. Beslutskompetens i rättshjälpsfrägor bör därför enligt RRVsmening tillerkännas alla statliga myndigheler som har hand om sakprövningen imålet eller ärendet. Utvidgningen av advokats rätt alt bevilja allmänrättshjälp innebär all staten i praktiken överlåter beslutsrätten förstatsverkets kostnader lill privata advokatbyråer. Den spärr mot missbruk somutredningen pekar pä -att rällshjälpsnämnd eller domstol kontrollerar attadvokat inte uppenbart missbrukat sin behörighet eller förfaril vårdslöst -torde enligt RRVs mening bli svår att lillämpa. Vidare anför ulredningen självi avsnittet 22.4 att utvidgningen av advokats rätt att bevilja rättshjälpinnebär risker för en praxisförskjutning som kan medföra koslnadsökningar.Utredningen räknar emellertid inte med atl del kan bli fråga om någranämnvärda belopp. RRV unser atl riskerna för koslnadsökningar är betydande.Vidare är del inte osannolikt att merkostnader kan uppkomma hos domstolarna förhandläggning av ytterligare mål och ärenden som orsakas av en praxisförskjutning.RRV anser därför att utvidgningen av advokats rätl att bevilja rättshjälp börbegränsas till mål där riskerna för praxisförskjutningar är minst, nämligenäktenskapsskillnadsmål och andra familjemål. Även med en sådan begränsning bören betydande minskning av antalet ärenden hos rältshjäipsnämnderna komma tillstånd. 9.8 (Ju 1977:11) Kommittén anser det viktigt all i rättshjälpsnämnd finnsföreträdare både för advokater som är anställda på allmän advokatbyrå och föradvokater som är enskilt verksamma. All uppställa krav på närvaro av bägge kategoriernasrepresentanter för beslutförhet finner kommittén dock inte nödvändigt.Kommittén vUl erinra om atl en rältshjälpsnämnds verksamhetsområde inte fårbli så stort atl den personkännedom som nämndens ledamöter bör besitta gärförlorad. Kommittén vill i likhel med utredningens ordförandeanlägga ett tolal-ekonomiskl synsätt på förslaget. Det förefaller som det avtvå experter lämnade särskilda yttrandet innehåller de mest realistiskaberäkningarna av vad de föreslagna ändringarna kommer att kosta statsverket. Prop.1978/79:90 416 Om utredningens förslug förverkligus kommer urendemängdenhos rätls-hjulpsnämndernu ull minska mycket pålugligl. Som en konsekvens huruvföreslår ulredningen ull anialei nämnder minskas. Belräffunde antalet nämnder iden kommunde rältshjälpsorganisationen är ulredningen inte enig: motmujoritelsförslugel om tre nämnder har ordföranden jämte en expert föiordutIvå nämnder och ytterligure två experter fyra nämnder. 1 dennu ftägu finnerstyrelsen utt övervägunde lokaliseringspolilisku skäl lulur för ullmujorilelens förslug bör följus och all de blivande nämndernu bör hu säte iStockholm, Mulmö och . Tekniken för nominering uv lekmunnarepresenlumernu irätlshjälps-nämndernu berörs inte i utredningens helänkande. Fastän två"myndiga svenska medborgare bosutta inom nämndens verksamhetsområde"alltjämt förutsätts inga i vurje nämnd, unger den nyu författningstextenendasl ull föroidnundenu skull ges uv domslolsverkel. Landslingens nuvarandenomineringsroll hur ulllsä lugits bort i förslaget, och dellu förhållandekom-menteius inte i den unslulnnde lexlen. Det hör naturligen inte unkommu på domslolsverkel ullvälja ul förelrä-dure fördel allmännu i rullshjälpsnämndernu. 1 siälleiförefaller del enligi siyrelsens mening lumpligl atl dessa alltjämt föreslås avlandstingen. Med ett mindre antal nämnder var och en med störteverksamhetsområden än vad som gäller, kan del därvid vara en framkomlig vägatt landstingsförbundet övertar nomineringen efter hörande av berördalandstingskommuner och kommuner uianför landsiing. De senare är sedan den 1januari 1977 medlemmar i förbundel. En förebild för ell sådani förfarandeåler-tlnns i viss mån i 7 § instruktionen (1973:847) för yrkesinspektionen, därproceduren för utseende av ledamöier i yrkesinspektionsnämnderna regleras. Alldomslolsverkel slulligl uiser ledumölerna i rätlshjälpsnämndernu behöver intepåverkas härav. I sammanhanget kan behöva beakias att -med anledning UV motionen 1976/77:1001 - begärt en utredning om rätl tillproportionellt val vid kommunfullmäktiges och landstings utseende av ledamöteri statliga och liknande nämnder och styrelser. Enligt förslaget skall del fortsättningsvis vara tillfyllest med endast en advokatrepreseniant i rättshjälpsnämnd. Någon motiveringhärför lämnar utredningen icke. Samfundet har i sitt yttrande över förordat en nämndsammansättning med två advokater, den ene representerandeenskild advokalverksamhel och den andre verksamhet pä allmän advokalbyrå. Desamlade erfarenheterna frän rättshjälpsnämndernas verksamhet visar klart attde båda advokatledamöierna har stor betydelse när det gäller alt tillföranämnderna erforderlig sakkunskap, inte minst i praktiska frågor. Vidareförhåller det sig utan tvekan så att en advokat från allmän advokatbyrå och enprivatpraktiserande advokat läcker i viss mån olika områden men alt desammantaget täcker hela fältet. a, har framhållits alt advokaten från denallmänna sektom har särskilda kunskaper när det gäller de mindre bemedladeklienternas förhållanden. Under hänvisning lill dessa överväganden motsättersig samfundet på del bestämdaste atl rättshjålpsnämndens sammansättningförändras på föreslaget sätt, vilket samfundet betraktar som en klarförsvagning av nämnderna. Prop.1978/79:90 417 I fråga om antalet rättshjälpsnämnder och deraslokalisering tur samfundel inte ställning. Däremot finns del anledning ullslarkl belonu viklen uv all under ulla förhällanden säkerslälla möjlighelen förrällshjälpsnumnder-nu all åtminstone behålla nuvarande behandlingslakl sumi alli förekommande full skaffa erforderlig kännedom om lokalu förhållanden, somkun påverka ställningstugandet i särskilda fall. Samfundet avser då frågor omgodkännande av nyetablerade praktiserande jurister som biträden enligträllshjälpslagen, inlresseprövningsfrågor som kan sammanhängu med speciellaförhållanden i orten, ersättningsfrågor som kan sammanhänga med speciellaglesbygdsförhållanden m.m. När del gäller fullföljd av talan mol beslut irällshjälpsärende föreslår ulredningen för vissa fall (se 51 § i lagförslaget)atl lalan mol ullmun domstols beslut skall föras hos den för rältshjälpsfrågorsärskilt inrättade besvärsnämnden. Domareförbundel har ingel att erinra motförslugel i dennu del under den av utredningen (21.2) uttalade förutsättningenatl besvärsnämnden blir fristående i förhållande till domstolsverket.Emellertid sägs i 52§ Iredje stycket i lagförslaget att besvärsnämnden skallstå under domstolsverkels tillsyn. Molivultalandena och lagtexten synesmotsägelsefulla. 1 likhet med vad som gäller för tjänsteförslagsnämnden bör, omdetla är avsikten, i lagen bara utsägas atl besvärsnämndens kansligöromålfullgöres av domslolsverkel, 9.12 Föreningen jurister vid allmännaadvokatbyråer Även om advokal från allmän resp. enskild byrå interepresenterar oliku synsäll eller intressen, så tillför de rättshjälpsnämndernaerfarenheter frän skilda specialiteter och kompletterar varandra pä ett sättsom enligt föreningens uppfattning varit myckel värdefullt för nämndernu.Föreningen vill bestämt förorda att de kvarvarande rältshjäipsnämnderna, liksombesvärsnämnden, allljämt skall inrymma representanter för bådu kategoriernaav advokatbyråer. Föreningens göteborgssektion har starkt betonat vikten avatt rältshjäipsnämnderna har så god lokalkännedom som möjligt och har god ochnära koniaki med anlitade biträden. Om det framlagda förslaget genomförs kommer det att fåvissa organisatoriska konsekvenser. Enligt förslaget skall rällshjälpsnämndfinnas i , och , dvs. en minskning med tre nämnder,nämligen , och . Utredningens förslag innebär vidare enminskning av ärendemängden och förändring av ärendestrukturen. Detta innebären ofrånkomlig minskning på personalsidan. Utredningen har kommit fram tillatt det behövs 14 handläggare och 24 biträden mol nuvarande 21 handläggare och59 biträden. Detta innebär en minskning med sammanlagt 42 tjänstemän, varav 35biträden. Prop.1978/79:90 418 Ulredningen utgår ifrån atl överflödig personal ulansvårighei skall kunna beredas sysselsättning inom övriga sektorer avrättsväsendel. Dellu måste anses vara väl optimistiskt tänkt. Även omanställning kan erhållas inom rättsväsendet så blir det måhända på en heltannan ort, dil vederbörande av familje- eller andra skäl kanske inte kanflytta. Om förslaget går igenom krävs det därför särskilda insatser somförhindrar, ull den övertaliga personalen blir lidande. Experterna och har varilskiljaktiga och föreslagit ytterligare en nämnd i eller sammanlagtfyru nämnder med tillhopa 16 handläggare och 24 tjänster för övrig personal ochbl. a. menat, alt ett sådani förslag skulle minska svårigheterna förpersonalen. Förslaget ger personalmässigt endast en ökning med två handläggare.I någon mån kan kanske ölägenheterna för personalen minskas om della förslaggenomförs men minskningen av antalet biträden blir ändock 35, varav alla måsteomplaceras, TCO har i övrigt inte något all erinra mot utredningensförslag. 9.14 Centralorganisationen /SR Utredningens förslag innebär för de allmänna domstolarnasdel (och därmed jämförliga domstolar) alt dessa nu skall pröva och avgörafrågor om beviljande av rättshjälp, om ersättning lill biträden, om byte ochentledigande av biträden m, m. och om slutreglering av rättshjälpsärende. Medde förbättringar och förenklingar som utredningen föreslår i olika hänseenden ifråga om de administrativa rutinerna torde någon väsentligt ökad arbetsbelastningför domarpersonalen knappast vara alt befara. Möjligen kan den administrationsom erfordras vad avser slutregleringsfrågorna medföra behov av visspersonalförstärkning. Svårare är att bedöma vilka konsekvenser utredningensförslag kan fä för rällshjälpsnämndernas del. Utredningens målsättning är altföreslagna utökningar av förmåner skall betalas genom kostnadsbesparingar. Medden uppläggningen är del viktigt atl i lid rikta anmärkningar mot brister iunderlaget för utredningens beräkningar om möjlig avlastning i nämndernasarbetsbörda. Utredningen har vid sin behandling avorganisationsfrågorna beträffande rältshjäipsnämnderna utgått ifrån iutredningen redovisat statistiskt material. Denna har omfattat de ärenden somanhängiggjordes och var slutförda under juli 1976.Undersökningen har täckt av inkomna ärenden.Härigenom har omkring en femtedel av aktuella ärenden ej medtagits iundersökningen. Undersökningen kan jämföras med en undersökning somdomstolsväsendets organisationsnämnd () vid sin översyn avrällshjälpssyslemel lät utföra på molsvarande material . Denundersökningen omfaltade i princip samtliga ärenden, såväl pågående somavslutande. De skillnader mellan undersökningarnas resultat som utredningenredovisar på sid. 62 f. torde bero på olikhet i undersökningarnas uppläggning.Underlaget för utredningens överväganden i organisationsfrågor (sid. 292 ff)lorde kunna ifrågasättas. Utredningen förutsätter att nämnderna genom att befriasfrån äktenskapsskillnader och vissa andra familjerättsliga ärenden skulleavlastas med av ärenden i ansökningsfas. En kompletterande undersökningsom ulförts vid rältshjäipsnämnderna i och har visat att andelenav nu nämnda familjerättsliga ärenden (avseende bifallna ansökningar) utgör i och i att 1978/79:90 419 jämföras med utredningens resultat (sid. 302 tabell 2 a)respektive . En stickprovsmässig undersökning beträffanderättshjälpsnämnden i ger vid handen att utredningens resultat, 75procent, snarare torde ligga . Utredningen synes alltså haöverskattat den arbetsavlastning för rältshjäipsnämnderna dess förslag skullemedföra. Detta gäller särskilt Norrlandsnämnderna på grund av högre bortfall idet statistiska materialet och från övriga riket avvikande ärende-stmklur.Vidare har andelen ärenden avseende allmän rättshjälp vid ,vars verksamhetsområde utvidgats, ökat från till 8,5 procentutan att ärendestrukturen i här aktuellt hänseende mer än obetydligt ändrats.En jämförelse mellan antalet inkomna ärenden per och 31 oktober1977 ulvisar en ökning . Antalet rättshjälpsärenden kanväntas överstiga 76000, En genomgäng av inkomnarätlshjälpsärenden lallmän rättshjälp och offentligt biträde) ulföres förnärvarande på nämnderna. Den visar att är äktenskapsskillnadoch övriga familjemål. Redan med godtagande av utredningens resonemang på sid243 ff. i övrigt torde ca 35000 ärenden återstå för nämndens prövning och ejsom utredningen anger ca 23000. Arbetsbördan kan beräknas bli mer än 50 procentstörre än utredningens beräkning angående organisationsinskränkningarfömtsätter. Ulöver vad experterna anförtrörande nämndernas organisation (sid. 285 ff) måste med skärpa framhållas somett krav, att redan innan ett principbeslut fattas, en noggrann undersökninggöres för att kartlägga i vilken utsträckning arbetsbelastningen vid nämndernaskulle minska, om utredningens förslag genomfördes. Först därefter ärdetmöjligt alt bedöma frågan om lämplig dimensionering av nämndorganisationerna.Härvid mäste även behandlas frågan hur enligt föreliggande regler pågåendeärenden skall avslutas samt den visserligen temporära ökning avarbetsbelastningen som en flyttning av vissa nämnder skulle medföra. /SR ulgår emellertid i så fall från alt ytteriigareuiredning och överväganden måste göras under den fortsattadeparlemenlsbehandlingen innan ett sådant förslag kan framläggas för riksdagenoch att under detta arbele blir beaktade de eventuella konsekvenser lagförslagetkan få för berörda tjänstemän vid nämnderna så att eventuellapersonalinskränkningar genomförs under skälig övergångsperiod och atlpersonalen garanteras anställningstrygghet, i förekommande fall i form avannan statlig anställning. 9.15 Utredningen (B 1977:07) med uppdrag att utreda fråganom lokalisering av ny verksamhet till har i sitt betänkande SOU 77:49föreslagit alt rättshjälpsnämnden i , vars verksamhetsområde är Väster- ochNorrbotten skall sammanslås med saml alt kansliel skallföriäggas lill . Remissinstansen vill betona all en förläggning av kanslieltill skulle vara angelägen dels av geografiska skäl dels efiersomkansliet skulle kunna uigöra en första ersältning för den sysselsättning som enflyttning av statens bakteriologiska laboratorium till skulle ha medfört. Prop.1978/79:90 420 4 § Med domstolens tidigare redovisade uppfattning böräven allmän förvaltningsdomstol, arrende- och hyresnämnd och överexekutorjämställas med allmän domstol. Bosladsdomstolen anser all paragrafen bör ges en med 2§Iredje slyckel analog avfattning: "Vad i lagen sägs om allmän domstol ägermotsvarande tillämpning på arbetsdomstolen etc". 16 Bostadsdomstolen vill här endast anmärka atlfamiljerättsliga underhållsmål över huvud inte torde kunna bli prövade enligtsmåmålslagen (se prop. 1973: 87 s. 173). Hänvisningen i sista stycket till 17 §första stycket 7. kan därför utgå.