prop · G2039 · 1978-12-31 00:00:00 — 2.3.2Tillsiåndspliki, företagsform m. m. Remissinstansernatillstyrker utredningens förslag att del även i fortsättningen skall krävastillstånd för rätten att driva fondkommissionsrörelse. Styrelsen för Stockholmsfondbörs framhåller emellertid att en och samma myndighet bör pröva frågan omtillstånd att driva fondkommissionsrörelse oavsett om det är fråga om bankeller annan kommissionär. Fondkommissionsfirmorna föreslår atl regeringenensam skall ha rätt att lämna tillstånd. Förslagetatt fondkommissionsrörelse skall få drivas även av sparbanker ochföreningsbanker har tillstyrkts eller lämnats utan erinran vid remissbehandlingen.Delsamma gäller utredningens förslag att vid sidan av banker endast aktiebolagskall få driva fondkommissionsrörelse. framhåller atten fördel med att enda tillåtna företagsformen blir aktiebolag bl. a. är attaktiebolagets kapital i stor utsträckning är bundet till skillnad molhandelsbolagets. I fråga om kravet på aktiekapital finner iMalmöhus län anmärkningsvärt all det lägsta tillåtna aktiekapitalet förfondkommissionsbolag inte har satts högre än till . Utredningensförslag att tillstånd att driva fondkommissionsrörelse får meddelas endast omrörelsen kan antas bli till nytta fördel allmänna tillstyrks avbankinspektionen och i . Däremot är NO, RR V,i . Föreningen revisorer, styrelsen förStockholms fondbörs och Jöndkommissionsfirmorna kritiska mot förslaget. och i framför vissakritiska synpunkter på förslagets utformning. a. på att förslaget öppnar möjligheter för en smidigare prövning avtillståndsärendena genom att de i nuvarande lag angivna kraven på kompetens ochlämplighet föreslås utgå. Enligt inspektionen bordet emellertid uttalas attnågon skärpning i förhållande till gällande rätl inte åsyftas när del gällerden tid - - under vilken VD och en av styrelseledamöterna skall ha vunnittillräcklig erfarenhet för verksamheten. Prop.1978/79:9 69 y?/?K konstaterar att utredningens förslag bygger på motsvarande bestämmelse ibanklagen men framhåller ätt bankverksamhet på väsentliga punkter skiljer sigfrån fondkommissionärsverksamhet. Utredningen har framhållit attnyttorekvisitet kommer all bli ömtåligt alt fixera på grund av atlfondkommissionärsverksamheten är så enhetlig. Utredningen har emellertid intenärmare utvecklat vilka egenskaper som skall bedömas och värderas hostillståndssökare eller ägare. Bedömningen kommer att erbjuda avsevärdasvårigheter och ge utrymme för stora skönsmässiga variationer. Sammanfattningsvisanser RRV alt utredningen inte har lagt fram övertygande skäl för all nuvaranderegler behöver ändras. A'0ställer sig tveksam lill om det behövs en så långtgående nyetableringskontrollför fondkommissionärer som tillämpas för banker. Syftet atl tillvaratakundernas berättigade intresse av bl.a. kapilalskydd tillgodoses genom andraförslag av utredningen. NO ställer sig också frågande till hur bevisbördanskall kunna fullgöras om krav ställs på positiv nytta. De övriga krav somuppställs beträffande bl. a. personlig lämplighet vill NO inte invända mot.Länsstyrelsen i framhåller atl lagen har tillkommit för alt skyddaden aktieägande allmänheten och föreslår atl tillsiåndskravet formuleras så atltillstånd får meddelas endasl om rörelsen kan antagas bli till nytta för en välfungerande aktiemarknad. FöreningenAuktoriserade revisorer ifrågasätter hur det skall styrkas att enfondkommissionsrörelseärtillnyttafördeiallmänna. Föreningen föreslåralt den somi övrigt fyller villkoren bör få tillstånd om verksamheten inte bedöms bli tillskada för det allmänna. Styrelsen for anser att del s. k.nyttorekvisitet utan olägenhet kan slopas i lagen. Fondkommissionsfirmornaerinrar om alt de nuvarande olika rekvisilen för tillstånds meddelande ärbetingade av alt bankerna vid sidan av fondkommissionsrörelsen bedriver annanverksamhet. Firmorna anser sig dock inte kunna motsätta sig atl tillståndlärtihas på enahanda sätt vare sig del gäller bank eller enskild firma.Firmorna är däremot starkt kritiska till utredningens tolkning avnyttorekvisitet. Enligt firmorna kan nämligen frågan huruvida "endaslseriöst arbetande personer" deltar i verksamheten knappast ha med fråganom rörelsens "nyttighet" att göra. Denna fråga hör i stället lill denprövning av ledningens lämplighet som tillslåndsmyndigheten har alt företa isamband med tillståndets beviljande. Firmorna är också starkt kritiska till vadutredningen anför om att företaget som sådant skall vara lämpligt förverksamheten. Prövningen bör endast omfatta VD, ordföranden i styrelsen och denstyrelseledamot som det krävs särskild erfarenhet av. Kommerskollegiumdelar utredningens uppfattning att prövningen bl. a. bör inriktas på denpersonliga lämpligheten hos den verkställande ledningen och - när det gällerfondkommissionsbolag - även hos aktieägare med majori-letsintresse. 1 de fallaktiebolag har majoritelsinlresse förutsätter kollegiet att prövningen inriktaspå bolagets seriösa natur. Prop.1978/79:9 70 preciserasså all prövningens innebörd, inriktning och omfattning kommer lill klartuttryck. Vidare bör del framgå alt en prövning skall ske även vid förändringari bolagets ledning och ägareförhållanden. i och sätter i fråga om inte prövningen kan begränsas till styrelsen samtaktieägare som på grund av sina aktieinnehav kan länkas utöva ett bestämmandeinflytande över verksamheten. 2.3.3Fondkommissionshandel och handel för egen räkning Utredningensförslag atl fondkommissionsfirmas funktion skall framgå av företagets namn ochalt fondkommissionärer genom straffrättsligt skydd bör tillförsäkras ensamrätttill ordet fondkommission har lämnats ulan erinran vid remissbehandlingen. har anfört i fråga omfondkommissionshandeln har vidremissbehandlingen lämnats ulan erinran utom såviti gäller förslaget attförbjuda fondkommissionär att medverka vid blankning. Fondkommissionsfirmornaframhåller all inom den lilla krets av personer bland vilka fondhandel utspelarsig är det knappast möjligt all en firma annat än undantagsvis som ettolycksfall i arbetet skulle missköta en kunds intressen. En firma om vilkennågot dylikt tvivelaktigt blev känt skulle på grund av den starka konkurrensensnabbi gå sin undergång till mötes. Utredningen har enligt firmorna inte funnitnågot all anmärka på nuvarande förhållanden och har egentligen inte hellernågra nya förslag alt komma med. Inom värdepappershandeln betingarförhållandena inte sällan avvikelser från vad utredningen redogör för. Systemetmed bästorder och limiterade order fungerar inte i värdepappershandeln på sammasätt som inom varuhandeln. Någon skyldighet att hålla en kommittentsvärdepapper åtskilda från annans föreligger inte och så är i flertalet fallinte ens möjligt. Efiersom uppdragsgivaren inte har någon kännedom om med vemkommissionären har avslutat affären, har denne som regel ett del credereansvargentemot uppdragsgivaren. Vad som på grund av handelsbruk eller förhållanden iövrigt gäller inom kommissionshandel är därför i viss mån något annoriunda änvad utredningen har redovisat. Efiersom utredningen inte framlägger någotförslag till författningstext i detta hänseende finner emellertid firmorna inteanledning att framställa något yrkande. Isamband med vad utredningen har anfört i fråga om inbördes affärer framhållerfondkommissionsfirmorna att en stigande volym av inbördes affärer inte är heltutan ölägenheter och kan påverka börsens funktionsduglighet i negativ riktning.Omsättningen hos varje fondkommissionär blii' i så fall som en egen börs. Utredningensförslag att fondkommissionärer skall förbjudas att utföra eller medverka vidblankningsaffärer vare sig dessa sker för egen eller annans räkning tillstyrksav RÅ och i samt lämnas 1978/79:9 71 utanerinran av flertalet remissinstanser. Enligt i kandet antagas att blankning utförs av personer med särskild överblick övermarknadsläget och att dessa därför kan göra sig en förtjänst på bekostnad avden allmänhet som inte har motsvarande information. framhållerockså att det spekulativa i förfarandet är påtagligt. anser att blankningsaffärer inte helt börförbjudaseftersom de har vissa positiva effekter. Förbundet föreslårdärförattfondkommissionärerna skall få medverka vid blankningsaffärer! de 16 mestomsatta aktierna vid börsen, men att fondkommissionärerna inte skall få utförablankningsaffärer för egen räkning. Fondkommissionsfirmornaavstyrker ett generellt förbud mot blankningsaffärer. Firmorna anser att detskulle föra för långt att nu förbjuda verksamhei av delta slag. Framför alltreagerar firmorna mot att de skulle förbjudas att utföra blankningsaffärer förkundernas räkning. Skillnaden mellan en blankningsaffär och försenad leveransfrån säljaren är svår alt ange. Skulle förbudet leda till altfondkommissionären inte får ulföra ordern, förrän han har förvissat sig om attkommittenien innehar det antal värdepapper för vilka säljordern har lämnats,skulle detta på ett olyckligt sätl försvåra rutinerna vid utförandet avkundernas order. Firmorna reagerar också mot att de i detta hänseende skullefungera som poliser gentemot sina kunder och i en omfattning som har angivits imycket vaga termer, undersöka huruvida kundens order har karaktär avblankningsaffär eller ej. Firmorna är dock beredda att förbinda sig att inteerbjuda kunder all ur firmans lager låna material för blankning. Utredningensförslag atl även banker skall få göra egna aktie-affärer i begränsad omfattningtillstyrks av NO, i och , riksbanksfullmäktige,styrelsen för , samt avbankernas och näringslivels organisationer. Förslaget lämnas utan erinran avbankinspektionen och fondkommissionsfirmorna. Bankinspektionenframhåller atl del kan synas som om man frångick en av de grundläggandeprinciperna i svensk banklagstiftning, om bankerna flr rätl all inneha ochhandla med aktier. Utredningens förslag framtvingar emellertid inte ettställningstagande i denna fråga, eftersom förslaget endast går ut på atl gebankerna en möjlighet atl hålla ett handelslager av aktier och andravärdepapper. Förslaget syftar lill att uppnå konkurrensneutralitet mellan bankernaoch de privata fondkommissionärerna. Mot all bankerna flr en aktieförvärvsräiimed denna begränsade målsättning synes några befogade invändningar knappastkunna resas. Riksbanksjullmäktigefinner de av utredningen anförda skälen för alt bankerna skall fä inneha ettmindre handelslager av aktier väl grundade. anför föreslagna aklieförvärvsrälten för Prop.1978/79:9 72 bankernai huvudsak motsvarar de önskemål som föreningen har framfört men altaklieförvärvsrättens omfattning bör bestämmas på annat sätt. framhåller all bankerna genom förslaget får ytterligaremöjligheter att effektivisera sin fondhandelsrörelse. Fondkommissionsfirmorna,som av konkurrensskäl inte vill motsätta sig förslaget, understryker dock attdet vore ytterst betänkligt om möjlighelerna för bankerna att handla i egenräkning med aktier skulle utvecklas därhän att det på varje mer betydandebankplats i landet eller rent av bankdisk etableras en särskild marknad förinbördes aflarer. Förslagetatt fondkommissionärerna skallbegränsa sin handel för egen räkni ng har filtett blandat mottagande av remissinstanserna. Flertalet remissinstanser delardock utredningens grundläggande syn att nägon form av begränsning behövs såvittgäller rätten till handel för egen räkning. Från flera håll påpekas emellertidalt de föreslagna beloppsgränserna är alltför schablonmässiga och snävttilltagna. Enligt vissa remissinstanser finns det inte något skäl att införabegränsningar i rätten atl handla för egen räkning. Bankinspektionentillstyrker förslaget och framhåller bl. a. atl de föreslagna reglerna utgörett viktigt led i strävandena att begränsa de bankmässiga inslagen ifondkommissionärernas verksamhet. Den vidsträckta diskretionära prövningsrättsom formellt skulle tillkomma inspektionen kan väcka betänkligheter. Dessaminskas dock väsentligt av att utredningens motiv innehåller klara riktlinjerför tillståndsgivning. Dessa riktlinjer är i huvudsak väl avvägda. I den månfondkommissionärens värdepappersomsätlning skall läggas till grund förtillståndsgivningen bör dock omsättningen i kommis-sionsverksamheien och inteden totala värdepappersomsättningen vara avgörande eftersom denna omsättningkan påverkas genom egna affärer. Inspektionen påpekar också alt handeln med småposter i sådana aktier som finns i lager bör fungera så, alt affärerna avslutasdirekt efter fast prislista, baserad på senast kända börskurs, och atl kundenbetalar en avgift för transaktionen. Även kommerskollegium, riksbanksfullmäktigeoch ansluter sig i princip lill utredningens förslag. PK-bankenförordar dock att beloppsgränserna anknyts till basbeloppet. Ifråga om de föreslagna beloppsgränserna invänder flera remissinstanser att deär alltför schablonmässiga och snävt tilltagna. Länsstyrelseni påpekar att den beloppsmässiga begränsningen kan innebära enojämn fördelning bland fondkommissionärerna med hänsyn lill verksamhetensomfattning. En begränsning i förhållande lill omsättningen skulle därför varaen mer normal fördelningsgrund. Del kan vara befogat atl i vart fallövergångsvis godta ett relativt begränsat handelslager så att verkningarna kanöverblickas. Å andra sidan bör kanske de föreslagna övergångstiderna någotföriängas. Prop.1978/79:9 73 Länsstyrelseni finner det redan med tanke på penningvärdets snabbaförändringar knappast rationellt att fixera beloppsgränser i lagen.Kursförändringar gör att det kan sältas i fråga om det är lämpligt att bygga påanskaffningsvärdena. Det förtjänar också att diskuteras om intebeloppsgränserna är alltför låga för att man skall kunna nå de angivna syftenamed handeln för egen räkning. Den metod utredningen har valt och som i principskär alla fondkommissionärer över en kam synes alltför schablonmässig. Fråganskulle kunna lösas på det sättet att bankinspektionen åriigen bestämmer dettillåtna innehavet för egen räkning till en procentuell andel avfondkommissionärens totala omsättning av berörda värdepapper under närmastföregående kalenderår, beräknad som sammanlagda beloppet av köpeskillingarna.För att en sådan regel inte skall gynna de större fondkommissionärerna på demindres bekostnad bör den kompletteras med en bestämmelse som ger varjefondkommissionär, oberoende av omsättning, rätt att inneha värdepapper tillvisst värde, t. ex. två milj. kr. Bankinspektionen skulle inte bli bunden atttillämpa samma procentandel av omsättningen på alla fondkommissionärer. Ävenstyrelsen för anser att man bör undvika absoluta tal, somtill följd av penningvärdeutvecklingen snart kan bli otidsenliga. Börsstyrelsenförordar därför en regel som begränsar fondkommissionärens aktievärden till allmotsvara högst viss andel av kommissionärens handel i kommission i aktievärdenunder närmast föregående kalenderår. Huvudregeln bör kompletteras med enbestämmelse som säger att kommissionären dock alltid skall ha rätt att förvärvaaktievärden till ett belopp ej understigande två milj. kr. RRV, Föreningen revisorer. , och anför liknandesynpunklersåvitt gäller konstruktionen av de föreslagna reglerna. Sparbanksföreningenframhåller att uppdelningen av totalramen i två delbelopp är olycklig, eftersomsvårigheter kan uppstå att klart särskilja de båda innehaven.Sparbanksföreningen föreslår att i stället en generell högsta ram anges.Bankföreningen påpekar att i motiven uttalas atl bank eller fondkommissionsfirma,som söker dispens alt förvärva aktier i syfte att nå rationaliseringseffekterinom handeln med små värdepappersposter, skall kunna "påvisa"rationaliseringar och kostnadsbesparingar. Enligt bankföreningen bör del räckaalt banken i dispensärendet gör sådana effekter sannolika. Skåneshandelskammare finner det uppenbart all de föreslagna beloppsgränserna ärotillräckliga för alt de syften som ligger bakom rätten atl handla för egenräkning skall kunna tillgodoses. Handelskammaren befarar alt egenhandeln iförsta hand kommer alt utnyttjas för handel med stora poster. Övriga syftenkommer att motverkas, vilket blir till nackdel främst för de mindreaktiespararna. Därtill kommeratt flera fondkommissionärer kommer alt flbetydande lönsamhetsproblem, om förslaget genomförs. 1978/79:9 74 innehavetbör bestämmas till en procentuell andel av fondkommissionärens totalaomsättning av berörda värdepapper under närmast föregående kalenderår,beräknad som sammanlagda beloppet av köpeskillingarna. Regeln bör kompletterasmed en bestämmelse som ger varje fondkommissionär, oberoende av omsättning,rätt att inneha värdepapper till ett värde av högst fem milj. kr. En sådanminimiregel fyller bl, a. den funktionen att effekten av en tillfällig kraftignedgång i omsättningen motverkas. Av motsvarande skäl bör huvudregeln ocksåkompletteras med en regel som maximerar tillåtet innehav till - förslagsvis -tjugo milj. kr. Med hänsyn lill riskaspekter och för alt förhindra att enfondkommissionär agerar som bulvan i samband med övertagande avaktiemajoriteten i börsnoterade företag bör fondkommissionär ha rätl innehaförslagsvis högst av aktiekapitalet i ett och samma börsnoteradebolag. Direktkritiska mot förslaget är kammarrätten i , NO, fondkommissionsfirmorna,SAF och SI, och aktiesparares riksförbund.Dessa instanser anser att någon begränsning i rätten att handla för egenräkning ej alls bör införas. I den mån någon gräns skall fastställas bör den ivart fall sältas betydligt högre än vad utredningen har föreslagit. Kammarrätteni framhåller alt utredningen ej har påvisat att den nu gällanderätten för fondkommissionärer atl handla föregen räkning skulle ha missbrukats.Ej heller har utredningen gjort någon undersökning som belyser riskerna försådant missbruk. Del saknas också tillräcklig utredning till grund för deföreslagna beloppsmässiga ramarna. A'0framför liknande synpunkter och framhåller att utredningens syfte bör kunna nåsutan förbud med hjälp av de befogenheter, som den föreslagna lagstiftningen gerbankinspektionen, lill undersökningar och stävjanden av missbruk i olikaavseenden. Även SFoch SI pekar på bankinspektionens tillsy nsmöjligheter ochframhåller att förslaget kan leda till alten ökande del av värdepappershandelnkanaliseras genom bankerna. Därmed skulle målsättningen om en utjämning avkonkurrensvillkoren mellan banker och fondkommissionsfirmor förfalla. Molbakgrund härav och med hänsyn lill de kapiialtäckningsregler som för närvarandeoch framgent tillämpas avstyrks förslaget. Stockholmshandelskammare anser att kapitaltäckningsreglerna i och för sig torde varatillräckliga för alt åstadkomma den önskvärda begränsningen av egenhandeln. Deföreslagna begränsningarna i aktieförvärvsrätten kan få betydande negativaverkningar för fondkommissionsfirmorna. Fondkommissionsfirmornaanser det helt orealistiskt all i egenhandeln se någon källa lillintressekonflikter av annat slag än andra intressekonflikter inomkommissionshandeln. Det ärdärför meningslöst att begränsa egenhandeln på detsätt utredningen har föreslagit. Kvantitativa begränsningar av delta slageliminerar inte på något sätl intressekonflikter. Prop.1978/79:9 75 Än värre är det om dessa kvantitativa begränsningar skall modifierasgenom en på diskretionära grunder utövad dispensgivning. En dylikdispensbefogenhet lämnar utrymme för godtycke eller misstanke om godtycke.Egenhandeln har även enligt utredningen mycket starka positiva effekter,särskilt på en så liten fondbörs som den svenska. Egenhandeln gör fondbörsenlikvid och bidrar åtminstone i någon mån till att utjämna kursdifferenser. Sålänge skattelagstiftningen inte erbjuder någon annan form för avsättning avreserver till förelagets konsolidering än lagerköp är det viktigt all dennamöjlighet behålls. Firmorna avstyrker all begränsning av handeln för egenräkning i värdepapper. Fondkommissionsfirmornaanför vidare alt såväl inbördes affärer som egenhandel och närståendes aflarerger upphov till intressekonflikter eller misstanke om intressekonflikter. Ettmedel all motverka detta är den i lag föreskrivna anmälningsskyldigheten försjälviniräde. Utredningen har dock inte särskilt uppmärksammat problematiken isamband därmed. Eftersom ett fiertal köporder och säljorder en och samma dagleder till avslut i samma värdepapper, varav en del kan avse egna aflarer, kandet bli omöjligt att avgöra till vilken affär självinträdet hänför sig.Rationaliseringsbehovet kräver atl uppdragen bland banker ochfondkommissionärsfirmor hanteras i klump. Firmorna föreslåralt bestämmelserna idetta hänseende mjukas upp så atl anmälan om själviniräde inte behöver skeannat än i sådana fall då detta kan iakttas ulan olägenhet. Omfondkommissionären t. ex. redan vid orderns mottagande är på det klara med atlhan avser att självinträda i affären, skall han uppge detta för kunden.Firmorna finner del även från deras synpunki angeläget atl någon utomståendemyndighet får möjlighet till insyn i det sätt på vilket fondkommissionärhandlägger kundernas uppdrag. Firmorna föreslår den ordningen att anmälan motfondkommissionär beträffande missförhållanden i utförandet av kundens uppdraganmäls lill bankinspektionen. Om inspektionen finner anledning uppta anmälantill behandling, skall den kunna anhängiggöra ärendet hos fondbörsstyrelseneller ett utskott av denna som utses för handläggning av dessa ärenden. Isådant utskott bör, förutom juridisk expertis, ingå företrädare för såvälfondkommissionärerna som den aktieköpande allmänheten liksom för börsen själv(börschefen). Utredningensförslag att komplettera begränsningarna i fråga om fondkommissionärernasaktieinnehav med motsvarandebegränsn ingår för företag som har störreägarintressen i en fond kom missions firma tillstyrks uttryckligen endast avbankinspektionen som efter alt ha undersökt olika uppslag har funnit reglemaoundvikliga. Inspektionen föreslår dock att den får rätt att utsträcka dengenerella övergångstiden redan vid "särskildaskäl" och inte efter den strängare prövning som ligger i "synnerligaskäl", vilket utredningen har föreslagit. ,, Föreningen revisorer, styrelsen Jör 1978/79:9 76 Stockholmsfondbörs, fondkommissionsfirmorna, handelskammare, Stockholmshandelskammare. SAF och SI är däremot kritiskatill förslaget. handelskammare framhåller att förslaget motverkarförelag, som med hänsyn till sin egen verksamhetsinriktning och sinakapitalresurser i och för sig kan vara både intresserade och lämpliga att ingåsom delägare i fondkommissionsfirmor. Därmed skulle en utveckling förhindrassom från andra synpunkter måste betecknas som i hög grad önskvärd.Handelskammaren vill i stället förorda en regel att transaktioner, som utförspå uppdrag av juridisk person som äger en siörre andel avfondkommissionsfirman, skall anmälas till bankinspektionen, om intetransaktionen är av endast mindre omfattning. Eventuellt kan en sådanbestämmelse kompletteras med en föreskrift att sådana transaktioner iförhållande till tredje man skall likställas med själviniräde. Därmed bordekunna förhindras att en inflytelserik ägare gynnas av fondkommissionären påandras bekostnad. Vad angår frågan vid vilken gräns ägarinlresset är så stortalt det motiverar tillämpning av en särregel anser handelskammaren att detfinns skäl atl bestämma gränsen så att negativa konsekvenser i göriigaste månundviks som erfarenheter kan vinnas av hur en särregel i praktikenkommer atl verka. Mot bakgrund härav vill handelskammaren förorda att gränsensätts vid . Kommerskollegiumfinner utredningens förslag väl drastiskt och hänvisar till vad Skåneshandelskammare har anfört. anser att risken för intressekonfliktertorde vara minimal med hänsyn lill myndigheternas övervakningsmöjligheier.Däremot är det väsentligt att fondkommissionsfirmorna har stabila ägare. Ensådan utveckling skulle dock motverkas av den föreslagna regeln. A'0och sn'/(?/se/7/ö>5/ofW;o//? !,s/ö«rfW/s finner att utredningen ej har anförtnågra bärande skäl för de föreslagna reglerna. Härtill kommer enligtbörsstyrelsen att det föreslagna olämplighelsrekvisiiet som grund förtill-slåndsåterkallelse synes innefatta tillräckligt skydd mol del presumtivamaktmissbruk som kan förmodas utgöra grunden för den föreslagna regeln.