prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Ensådun lagreglering skulle kunnu undanröja diskussion uv frågun om en lugsliftningharotillbörliga reiroukiivu verkningar eller inle. En lagstiftning uv delluslug måsle dock föregås uv närmure utredning föruu kon.sekvenserna UV regelnallsidigt skall kunnu bedömus. Verkei anser inie uu riiliighcis- sk>ddsuiredningcn har behandlal saken lillräckligiingående Rir un del skall kunnu tillsiyrkuali det frumlugdu förslugel nu läggs lillgrund Ibr lugsliftning. Saken bör uiredus yllerligure försl i en uiredning medrent skuiieiekniska uppgifter och därefter i sill slaisrällsliga samniunhung. Svenska kommunförhundel och Landsiingsförbundei larupp frågan om förbud mol relroakiivu kornmunula a vg i fl e r. 70 konsiateraralt moliven inle nämner något om t. ex. daghemslaxor. Om meningen är att siadgandelinte skall få tillämpning på annul än statliga avgifier, bordel sägas klarl ul.Skall däremoi kommunala uvgifter las med, uppkommer speciella problem. JOhänvisar till vad han anför om lagprövningen och dess förhållande lill delkommunala besvärsinsiiluiel. erinrar om alt det i rällspraxis på delkommunala områdel har utvecklats en princip innebärande all förbud gäller mot relroakliviverkunde beslul, som innebär pålagor för kommunmedlemmarna. Principen är främstakluell när det gäller taxebeslul. I rättspraxis har dock godtagits viss relroaklivitelnärdel gäller kommunala avgifterlRÅ 19561 166, RÅ 1961 I 90 och RegR 20 januari1975). I sisinämnda fall synes reiroakiiviieien ha godlagils därför atl annatän ett relroaklivi beslul har varil prakliskl ogenomförbart. Kommunförbundeinämner alt de i 2 kap. RF angivna rättigheterna gäller gentemot det allmänna.Med ullrycket del ullmännu förslås "dels del allmännas verkslällande orgun,dels de normgivande orgunen, när dessu beslulur for enskildu belungande. offenlligrällsligaföreskrifter, däremot inte när de beslulur civilrältsliga normer" (prop.1975/ 76:209 s. 86). Förbudet mol au falla beslul om relroaklivi verkande avgifierlorde därför gällu uven för kommunulu beslutande organ. Ulredningen har dock inleberörl denna fråga. 1 specialmoliveringen lill nämnda paragraf anges särskiltalt med avgifter avses inte bara "belungande" avgifier enligt 8 kap.3 S RF an även avgifter, :5oni eriäggs frivilligl som ersäuning för en varueller en presiuiion och uvser ull bidru lill eller hell täcka statens koslnaderinom ifrågavurunde verksamhelsområde, är avgifter i RF:s mening (s. 175 fO. Föravgifternu inom del slailiga områdel finns i paragrafen möjlighel au föreskrivaundanlag från förbudel. Del bör klargöras om även de kommunala avgifterna omfutlusuv förbudel. Om så är fallel kommer möjlighelen an föreskriva unduniug frånhuvudregeln an saknas för de kommunala besluiande orgunens del. Kommunförbundeifinner del ungelägel ull rådunde praxis kun bibehållas för kommunernas del. Omrelroaktiviletsförbudel omfattar även de kommunala avgifterna anser fbrbundei durförau del i RF även för kommunernas del bör skrivas in en möjlighel all göru undaniugfrån huvudregeln. Landsiingsjörbiindet noierar alt utredningens förslag omförstärkt skydd mol skattelagstiftning med retroaktiv verkan också avser t. ex.kommunala avgifter och har ingen invändning mol detla. Förslaget all grundlagsregeln om räll till ersättning vid exproprialioneller annal sådani förfogande skall omformuleras tillstyrks eller lämnus ullryckligenutun erinran uv kammarräiiernai Göleborg och , dc nejuridiska jakiilielsnämndenia.de lyra läiissiyrdsema sumt Svenska avdelningenav InWinaliondla Jurisikommisslonen. Andra inslanser ärkriiiska mol förslaget. JK och hovräll Ivivlar påull förslaget innebär något slärki skydd. indusirijörbund och Svenska arbeisgivarejöreningen. Svenska JÖreiagares riksjörbund, LRF. Medborgarrälisrördsen samtSveriges jör jäl larjörbimd kräver ytterligare försiärkningar av skyddet. Till de inslansersom godiar förslaget hör som nämntskammarräiien i . Domstolen menar dock all förslagei inle innebär någon siörre ändring i sak.Juridiska Jåkuticisnämnden i anser att den nya lydelsen är en välkommenprecisering som på ett lämpligt sällger uttryck för den ersällningssiandard grundlagsregeln kräver. Läiissiyrdseiii uttalar som sin mening all del är av värdealt det klart framgår av grundlagen all en enbarlsymbolisk ersättning inle är lillräcklig.Svenska avdelningen av Inlernationella juristkommissionen finner del framlagda förslagei vara en förbällring i förhållunde lill nuvurunde lydelse uv lagrummet.Avdelningen har ingen erinran mol laglexlens utformning men ifrågasätter om inleulredningen ullalar sig väl kategoriskt, när utredningen (s. 168) säger all siadgandel inle hindrar sådana bestämmelsersom 1. ex. 4 kap. 3 S expropriationslagen. Krilisk är däremot högstadomstolen. Domstolen anser atl uttrycket "förlusten" inle är tillräckligt entydigt föratl ge lagtexten den klarhel som ell gmndlagsstadgande kräver, varförförslaget i denna del bör ytteriigare övervägas. Enligt hovrälls mening krävs ett myckel skarpt öga för alt uppläcka den försiärkning av egendomsskyddet som skall ligga i orden"för förlusten". Ändringen framstår för hovrällen som närmasimeningslös. Förslaget bör inle leda lill lagsliflning. JKuttrycker siarka tvivel om förslaget irealiteten innebär någon förstärkning av egendomsskyddet. Ersättningenskall ju allljäml uigå enligt grunder som besläms i lag och ingel hindrar all i vanlig lag föreskrivs 1. ex. atl endast en mindre del av förlusten skall ersättas. indusirUörhuiidoch Svenska aibetsglvarejöreniiigen hör till de instanser som kräver yiierligare försiärkningar av skyddel. Organisationerna anser all enregel som syftar till förluslersällning i och försig är värdefull. Skyddel blir dock enligi organisalionernas mening ofullständigt. En av de frågor som tas upp i remissyttrandet ärer.säiniiiigsnivån. Organisalionerna finner det tillfredsställande atl del nu föreslås viss form av kvaliletsbestäm-ning. Genom den föreslagna konstruktionen botas den lidigare bristen i fråga om ersättningsnivå. Garantin förförluslersällning kan klargörasytterligare förslagsvis så, alt siadgandel fylls ut med ett ullryck som klargör detla syfte, t. ex. all ersäuning skall uigåsom "läcker" eller"motsvarar" förlusten e. d. Enligt organisalionernasmening bör ett sådani förtydligandeske direkt lill lagtexien, som då fär sådan pregnansall del lorde vara överfiödigt atl ytterligare hänvisa lill "grunder som beslämmes ilag". Grundlunken om cn ekonomisk ekvivalent är nämligen därmed så klarall några ytterligare förtydliganden i civillag knappasl ler sig erforderligu. Inleheller behöver man i dettu summunhang särskilt ge utiryck för alt exproprialionsreglerskall ges genom uv anlagen lag, eftersoni della .självfallet redanföljer av andra grundläggande regler i RF. Organisalionerna anser en lydligbestämmelse om förlustgaranti vid expropriulion och liknande förfarandensärskilt vikiig, eftersoni ivångsregler med slöd av lagsiiftning också enskildaemellan är relutivt vunliga i svensk räll, t. ex. vid fastighetsreglering, inomvallenlagen, byggnudslagen, anläggningslagen, lagen om enskilda vägar, ledningsrättslagen,aktiebolagslagens reglerom inlösen av minoritetsaktier, patentlagens regler omivångslicens osv. Självfallel bör enligt organisalionernas mening en beslämmelseom exproprialion och liknande förfaranden i grundlugen la sikle också på dessaförhållanden enskilda emellun, där del givetvis inle får ifrågakomma alt samhällelgenom ivångsregler berikar vissa enskilda på andra enskilda medborgares eller medborgargruppersbekoslnad. Också Svenska Jörelagarcs riksjörbund godiar förslaget såviiigäller ersättningsnivån och noterar med lillfredsslällelse den föreslagna omformuleringen. Medborgarrälisrördsen acceplerar i och för sig förslärkningenav skyddel men karakläriserar den som obelydlig. Organisationen anser all den inlefår uppfattas som något slulgiliigl. Enligi LRF:s mening är förslaget i och för sigtillfredsställande men den föreslugnu ändringen är alllför oklar ochmotsägelsefull. Skyddel för den enskilde blir, enligt förbundels upplältlningom hur ell egendomsskydd bör vara utformat, alllför ofullständigt för alt kunnaaccepleras. 1 sin verksamhet har förbundel sländigi konlakler med lanlbrukare,som ofta upplever uivecklingen i den moderna lagstiftningen på sådani sätt hyser farhågor för alt rällssyslemel i framliden inle på ell lillfredsställndesäll kommer att skydda deras äganderätt och iniresse alt ulveckla sin verksamheioch egendom. Känslan av alt egendom kan frånhändas dem eller atl äganderättenurholkas genom lagsliflning, som inskränker förfoganderätten, kan påverka derasiniresse av all på bästa säll och i alla situationer vårda och ulveckla sinalantbruksföretag. LRF anser all samma synpunkier kan göras gällunde även påandra områden av näringslivet. Egendomsskyddet måste vara uiformal på ett sådanisäu alt del stimulerar den ekonomiska utvecklingen på alla nivåer isamhällslivet. Den beslämning av ersättningens kvalitetsnivå som föreslås avutredningen accepleras inle av förbundel. Besiämningen "för föriuslen"är alltför oklar och lorde inle heller på ell tillfredsställande sätlöverensstämma med de principer som lillämpas vid vissa former av ivångsianspråklagandeav fast egendom (jfr fördelning av rationaliseringsvinster vid faslighelsreglering).LRF säger sig inse svårigheterna i atl finna en lämplig avfattning förgrundlagsbestämmelsen i denna del. Problemelmåsle bli föremål för yiierligare överväganden, varvid särskilt bör undersökasom inie ersällningens kvaliiel kan bestämmas som "egendomens fullavärde". En sådan beslämning förordas uv förbundel. .S'i'r'/-/;i,'('.v/f>/(7/w/-/w-/'i//;(-/ifråga.sällerombegreppei förlusl ulltid är tiickunde för de ingrepp som kan ske vid faslighelsexpropriering.Expropriaiiva ingrepp kan uv.senyltjande, som inle leder till omedelburförlusl för äguren men som dock innefallar en begränsning av hans egen fria förfbganderälteller eljesl ell ekonomiskt nyllogörande av fastigheten. Ersänning för sädan exproprialivupplälelse kan knappast belecknas som ersältning för förlust. Annan förfogandelagsliftningsom t. ex. kan tillgripas i krigslid lorde ofta avse ell lillfälligl nyltjandeav lös eller fasl egendom, i vilka fall man ej heller kan tala om förlusl i egeniligmening. Redan av denna anledning synes ullrycket förlusl vara mindre väl vall.Författarförbundet erinrar vidare om all ifrågavarande grundlagsbestämmelseavser också sådana inskränkningar i den enskildes upphovsrätt som föreskrivstill förmån fördel allmänna eller för allmänheten. I dessa fall är del regelmässiglinle fråga om all beröva upphovsmannen en lotal upphovsräll ulan alt i vissahänseenden inskränka huns ensamrätt, dvs. ett förfogande eller ell nyltjande uvupphovsrällsligl malerial för vissa ändamål. Tvivelsulan kan del ofta hävdasfrån upphovsmännens sida all dylika inskränkningar leder lill föriust. Del grundliiggandeyrkandei om ersänning baserar sig emellerlid på själva nyttjandet av de upphovsrätlsligaverken. förslag all endast förlusler skall ersältasriskerar därför att leda bort tanken från den princip som harfastslagits: all utnyttjande av upphovsrätlsliga verk genom inskränkningar i upphovsrätlslagenockså skall ersälias. säger sig vara ense med rätlighetsskyddsutredningenslankegång all någon form av ersättningsnivå bör anges i grundlagen. Ordelförlust måsle emellerlid då kombineras med yiierligare en term som läcker de fallall ifrågavarande objekl - malerielll eller immateriellt - icke berövasrättighets-innehavaren ulan endast förses med någon form av inskränkning. Ettsammanfallande uttryck fbr denna situation kunde vara ordel inirång. Fråganom ersättning vid andra inskränkningar i förfoganderätt än expropriation ochliknande tas upp i ell par yllranden. indusirijörbundoch Svenska arbeisgivarejöreningen konsiaterar ull de ulredningar som hararbetat med egendomsskyddet i RF genomgående synes hu haft i försia handangrepp mot äganderälten lill fast egendom för ögonen. För organisationerna ärdel självklart atl del grundlagsrällsliga egendomsskyddet även omfaltar fall dånågon frånhändes lös egendom, sålunda även immateriella rättigheter, aklierätl m.m. För all della skall vara ställt ulom allt tvivel bör dock göras molivullalandenhärom. Organisalionerna påpekar all del vid sidun uv tvångsvisa äganderällsöverföringarfinns ett rällsligl oklart fält - befogenhetsreglerande lagsiiftning, som kanbli lika värdenedsättande för den enskilde som formlig exproprialion. Somexempel nämns permanenl byggnadsförbud på en bebyggd fastighet. lionernuär dennu oklurhei olillfredsslällande. Del måsle klargöras an grundlugsskyddel omluiiurocksåvissu lyper UV befogenheisrcgleringur,som i prukiiken kun jiimsiällas med exproprialion.Organisuiionernu nämner an man för ägtinderäiisinskränkningar av så långtgåendeslug un dc viisenlligl urholkur iiganderäliens innehåll i iniernuiionellasammanhang unvänder uliryckel "crecping expropriulion". Fördenenskilde iir behovei uv rätisord-ningens skydd mol långtgående förfogundeinskränkningurliku slorl som mot direktu avhändelser. Däriör bör även sådunu inskränkningar omfattusav grundlagsskydd i form av ersiiliningsreglcr. Orgunisuiionernu säger sig varamedvelna om uu del är svårt au dru en klur gräns som anger när en föribgandeinskränkningärsulånglgående un den bör förunleda ersältning lill den enskilde. Frågan bör uiredasytterligare. Redan i nu förevarande lugsiiftningsärende bör dock klargöras allersättning skall uigå lill den enskilde då han bcrövus den väsenlliga siyrningsrällenöver sin egendom. noierar atl uttryckel "eller annal sådantförfogande" torde ta sikle på bara ingripanden som exempelvis exproprialioneller rekvisition men inle bestämmelser i planlagsliftning eller naturvårds-ellermiljöskyddslagsliftning. Men jusl i samband med ersättningsbestämmelser för exproprialionbör även utvecklingen på behovsregleringarnas område diskuleras, eftersom ersättningsskyddelvid exproprialion eljesl mycket läll kan görus illusoriski genom ersätlningsfriaregleringar. Förbundel anser au mun för befogenheisregleringurnas vidkommandesom huvudregel skall slä fasl all, om en användningskoniroll måste ske, medborgurnuskall ha likvärdiga möjligheter all ulnyllja befogenhelerna inom den reglerade seklornsram. TiUslåndsgivningen får inle vara en mer eller mindre frill gynnande ochmissgynnande från samhällets sida vid tillståndsgivningen. Den befogenhetsreglerandelagsiiftningen skulle därmed normall sell inle kunna inskränkas lill ell formelllförbud, som eliminerar medborgarnas frihel och där den formella likheten i förbudellas som ursäkt för en selekliv tillståndsgivning, ålminsione inle försedvanliga befogenheler all ulnyllja egendom. LRF an.serau eu särskili problem som bör uppmärksammas är de inskränkningar i förfoganderälienöver fasl egendom som inle faller under 2 kap. 18 S RF men som kan uttunnaäganderättens innehåll på ell för den enskilde avgörande säll. Som exempel ungerLRF naturvårdslagens bestämmelser om naiurvårdsområden. För den enskilde ärbehovet av grundlugsskydd mol långlgående förfogundeinskränkningur lika slorlsom mot direkia avhändelser. Enligt LRF:s uppfaiining bör 2 kap. 18 S RFkompletteras på sådani sätt alt inskränkningar i förfoganderätten över fastegendom i sådan omfattning all de kun jämställas med "tages ianspråk" inbegrips i paragrafen. LRFifrågasätter om ime i grundlag bör införas beslämmelse som anger en allmänövergripande expropriaiionsgrund. Av denna bör framgå au' expropriation endasl får ske i del allmännas iniresse. kompleilering och ett fullsiändigande av egendomsskyddet. Också Sverigesindusirijörbund och Svenska arbeisgivarejöreningen lar upp denna fråga. Organisalionernaanser all del - efter i huvudsak modell av Europakonventionenstilläggsprotokoll - bör föreskrivas att exproprialion och annal sådaniförfogande skall få ske endasl i del allmännas iniresse under de förulsältningarsom anges i lag. Exproprialionsgrunder måsle alllså slödjas på ell allmäniintresse av tillräcklig siyrka för all molivera särskild lagsiiftning. Kravelpå bundenhet av lag med viss kvaliiel vid exproprialion iir ell värn mol godlycke(jfr SOU 1941:20 s. 99). Kravet all exproprialion endasl skall få ske i delallmännas iniresse kan för exempelvis en modern jurisl som blivit tillvand vidsvepande generalklausuler framstå som av föga innehåll. Ett sådunt stadgandebör dock enligt organisalionernas mening föranleda lagsliftaren atl noggranlpröva och redovisa den allmänna karaktären del iniresse som skall lillgodosesgenom införandet av en expropriaiionsgrund. 1 fall av sådan exproprialion somdelvis grundas på "enskilt iniresse" (i. ex. ralionell ägodelningavseende grannfastigheier och som även har allmänt iniresse) måsle skälenmotiveras så pass precist att varje misslanke om slyrd förmögenhelsöverföringfrån vissa enskilda till andra enskilda eller grupper av enskildas inlressenulan molsvarande "" för del allmänna elimineras. och Svenska arbeisgivareföreningengår dessulom in på frågan om ett mera allmänt av fa egendomsskydd ochföreslår all den av rättighelsskyddsulredningen föreslagna ersättningsregelnkompletteras med ell stadgande om alt svensk medborgares egendom är iryggad. Samhällets och den enskildes iniresse av egendomsskydd kaninte sammanfallas som enbarl ett behov av ekonomisk kompensation vidfränhändelse. Det är uppenbarl all då exempelvis någons hem eller en släktgårdexproprieras den enskilde ofta upplever en förlust som är siörre än vad som kangottgöras i ekonomiska lermer. Likaså representerar för en förelagare förelagetdjupare värden än som kan mätas genom en utomståendes bedömning av företagetsresultat och ställning. Det är synneriigen ofta fråga om livsinnehåll ochsjälvförverkligande. Organisalionerna har i allt högre grad erfarilhur de människor som har ägaransvarel för företagens utveckling upplevtutvecklingen så atl rättsordningen i framliden inle kommer au skydda deras iniresseav alt vårda och förkovra sina företag. Upplevelsen av hol all deras egendomkommer alt frånhändas dem eller äganderättens innehåll göras illusoriskt har imånga familjeförelag påverkat viljan lill invesleringar och utveckling. Därförär siarka grundlagsfäsia regler om egendomsskydd inle bara ett ullryck för delallmänna rällsmedveiandel ulan en vikiig fakior för landels ekonomiskautveckling. Bl.a. den s.k. Tingslenska ulredningen (SOU 1941:20)föreslog all i grundlagen skulle skrivas in alt "Svensk medborgaresegendom är iryggad". Efter alt denna princip slagils fasl skulle - enligtTingstens förslag - i nästa mening följa regeln om skälig ersättning vid exproprialion.På en likarlad konstruktion bygger del av ratificeradetilläggsprotokollet till angående skydd för de mänskliga rällighelernaoch de 27 Riksdaiien 1978/79. 1 lilläggsprolokolleis försia ariikel sägs atl ingen "må bcrövussin egendom unnal än i del allmännas iniresse" samt vidare "och underde förutsättningar som angivas i lag och av folkrättens allmänna grundsalser".Av belydelse för egendomsskyddet i detla sammanhang är också likubchandlingsregeini huvudkonveniionens artikel 14 som innehåller ell diskrimineringsskydd avinnebörd alt konventionens och lilläggsprolo-kollens fri- och rälligheler skalllillförsäkras utan åtskillnad av något slag. Artikeln innehåller därlill enexemplifierande uppräkning av grunder på vilka åtskillnad icke får görus. Blunddessa grunder märks "förmögenhel" och "ställning i övrigi". Medborgarrälisrördsenanser alt det saknas skydd för ägandet av lös egendom. Skyddel för immateriellarälligheler i 2 kap. 19 § RF är bristfälligt. Den enskilde måste i vår grundlagliksom i flertalet andra västerländska grundlugur få en i grundlagen inskriven garaniiför sin egendom så all han kan kännu irygghei. I den svenska rätligheisdebaiienanfördes länge som ett skäl mol grundlagsfästa egendomsrättigheter atl, sålänge de enskilda inte var tillförsäkrade en viss maleriell minimistandard, devar föga intresserade av en mängd olika rättigheter. Yttrande- ochåsiktsfriheterna blir lätt likgiltiga för alla dem som inte har livetsnödtorft. har passerat delta stadium, men även i ell ekonomiskt merautvecklat samhälle är irygghelen beiräffande den materiella tillvaron enförutsättning för det reella utövande av en stor del av de rälligheler som gmndlagenvill skydda. Lagsliftaren måste enligt organisationens mening övervinna sinmotvilja mol all ge medborgarna ett elementärt egendomsskydd i grundlagen. Medborgarräitsrörelsenkonstalerar dock att det i detta sammanhang uppkommer många problem och riktaruppmärksamheten bl. a. på behovei av skydd mol en konfiskalorisk skaitelagsliftning.Organisationen säger sig vara medveten om de svårigheter som möter på deltaområde. Uppenbarl är emellertid att en riksdagsmajorilel inle kan få bruka sinmaktställning lill alt pålägga vissa medborgargmpper sådana skatter eller andraavgifter som har konfiskalorisk karaklär. Närmare utredning erfordras om hurskyddande gmndlagsregler på detta område kan ulformas. Förslagetom förstärkt grundlagsskydd för svenskl medborgarskap godias nästangenomgående av de remissinstanser som har uttalat sig i frågan. En posilivhållning intar sålunda hovrän, kammarrätterna i Göleborg och ,juridiska fakuttetsnämnden I , statens invandrarverk samt de fyralänsstyrelserna. Någruinstanser är dock kriiiska mol den närmare ulformningen av lagtexten. Sveahovrätt pekar på atl del framstår som en inkonsekvens au den föreslagnalydelsen ger möjlighel au beröva någon hans medborgarskap, om han på grund avtvång av något slag inlräder i allmän tjänst, t. ex. krigstjänst, och därigenomblir medborgare i annan stal. Också det föreslagna undantaget för barn under adertonår anser hovrällen ha blivit mer omfaitande än som varil nödvändigi för all lillgodosesyftei med undanlaget. Kammarrätteni framhåller del olämpliga i att göra grundlagen alltfördetaljerad och anser all ulredningen i detla fall har tvingats föreslå ett parmyckel deiuljriku undaniug. av dessa undanlag synes ha föranletis av atl ulredningenhar inhämlai all del på grundval av nordiskl samräd förbereds en ändring ilagen om svenskl medborgarskap (medborgarskapsia' gen). Om ulredningen intehade fält kännedom om denna ändring eller frågan om ändringen hude blivitaktuell försl efter det att ulredningens förslag hade genomförls, skullesannolikt undantaget inie ha kommii med vid den nu akluella ändringen i RF. Isådant fall hade ändringen i medborgarskapslagen fått anstå i avbidan på en nygrundlagsändring, trots all iindringen i medborgurskupslagen inle på något sätlanses som eu övergrepp mot rätligheiernu. Liknunde situationer kan säkerligenuppslå även i framliden. Del frumsiår för kammurrällen som betänkligt an mankan komma att ivingus lill grundlagsändringar som en följd bara av en kanske välmoiiveradändring i vunlig lag. y///-/(:fcA-«/jAi//('/s/;ö/? ;/;(/«;/L///7rffinner alt förslaget ger anledning tiil vissa betänkligheter. I sin strävan allvinna starkast möjliga skydd mot expatriering - eu ändumål som i och för sig ärhögsl lovvärt - har ulredningen i grundlagsiexten inarbetat vissa bestämmelserur medborgarskapslagen i dess gällande eller väntade lydelse. Fakultetsnämndenfrågar sig om det är lämpligt all belasla grundlagstexten med delaljregler, sommåhända måste omarbelas i en inle alltför avlägsen framtid. Intresset avförstärkt skydd för medborgarskapet bör här vägas mol vikten av altgrundlagstexten är klar och enkel och kan vänlas beslå framål. i anser att mot förslaget lill Ökat ikydd mol föriustav svenskl medborgarskap kan anföras atl grundlagen belastas med tämligendetaljerade bestämmelser, som snarasi hör hemma i medborgarskapslagen. har anfört om behovet av grundlagsskydd särskilt för personer, somhar kommii lill som flyktingar och som har blivit svenska medborgaremen inte har befriats från sitt medborgarskap i annan stal, har emellertidövertygat fakultetsnämnden om att förslaget bör genomföras.