prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligt promemorian börröstningen i vallokal kunna avslutas i stället för som . Ipromemorian uppmärksammas också vissa svårigheter all upprälthållavalhemligheten då röstning sker på sådan särskild poslanstali, som medanledning av valel inrättas på t.ex. sjukhus eller kriminalvårdsansialt. Vidareaktualiseras bl.a. frågan om den som har förlidsröstal bör fö ha kvar sin rätlalt rösta också i vallokalen. Även olika frågor som rör sammanräkningsförfarandettas upp. Frågan om skydd motillojal användning av partibeteckning i val har berörts i en riksdagsskrivelseden (rskr 1973:291) i anledning av en motion om lagstiftning lill skydd för namnen på politiska organisaiioner.Riksdagen har i skrivelsen givit Kungl. Maj;t till känna vadkonstitutionsulskottet (KU) anfört i belänkandei KU 1973:40 om införande avregler i vallagen som innebär alt avregistrerad partibeteckning, som använisvid allmänt val,skyddas under viss övergångstid. Ytteriigarevalfrågor har aktualiserats i motioner lill 1976/. Till en delberör motionerna och promemoria av den 18 okiober 1977 sammafrågor. I övrigt las i motionerna upp frågor som gäller bl.a. den frianomineringsräilen, utdelning av valsedlar i anslutning lill vallokal,tillämpningen av nuvarande regler om valsedels ogiltighet, sekretesskydd förröstlängd och offentlighet vid preliminär rösträkning och förräuning förslutlig sammanräkning och mandatfördelning. Jag skall inte här redogöra förinnebörden av de förslag som har väckis och de yrkanden i övrigt som harframställts. Motionerna har behandlats av KU i dess betänkande 1976/77:43, dären redogörelse för motionerna lämnas. Ibetänkandet KU 1976/77:43 har ett enhälligt utskott - utan atl ta ställning isak till de olika motionerna - föreslagil alt en översyn av vallagen kommertill stånd i likhet med vad som skedde val. Denna översyn börenligt KU kunna omfalia hela regelsystemet och göras mot bakgrund averfarenheterna från de senaste valen. Ulskollei har vidare förordal au en Del II Ju:2 Skr 1978/79:103 14 särskildutredning med representanter för de politiska partierna tillkallas förändamålet. KU:s uttalanden har godtagits av (rskr 1976/77:250). Närvallagen tillkom uigjorde den resultatet av en fullständig lagteknisköversyn av de vallagar som då gällde. Den har tillämpats vid de allmännavalen . I stort selt har erfarenheterna av tillämpningen varilgoda. Del har emellertid visat sig påkallat all ändra den nya lagen vid fieratillfällen. Ändringarna har rört delvis praktiskt betonade detaljfrågor somaktualiserades års val men också frågor av störte räckvidd. Efter1976 års val har ell ston antal motioner väckis i med förslag tilländringar i vallagen. Som redan har angetts har vidare i enpromemoria lagt fram förslag som bygger på erfarenheler års val. Enligtmin mening talar både de många ändringsförslagen och ändringarna som hittillsgenomförts för alt en översyn görs av vallagen i dess helhet. Den uiredning somriksdagen har uttalat sig för bör därför nu komma till stånd. Den bör anförtrosål en parlamentariskt sammansatt kommitté. Kommitténbör i första hand ha tiil uppgifi att närmare överväga de frågor som de mångaredan framförda ändringsförslagen avser. Den bör emellertid också granska debestämmelser i vallagen som inte berörs av framställningarna. Finner kommitténau ändringar är påkallade bör den lägga fram de författningsförslag som behövs. Somen allmän riktlinje för arbetel bör gälla alt vallagen även i framliden skallreglera i huvudsak de frågorsom f n. behandlas där och att regleringen skallvara i slort selt lika utföriig som . Inomden nu angivna ramen för uiredningsarbelel bör en begränsning göras med hänsyntill atl frågan om en försiärkning av del personliga momentet i valel avriksdagsledamöter och en översyn av valkretsindelningen redan är föremål förutredning. Vidare bör den fråga med anknytning till vallagen som utreds avkommittén för forisatt utredning av vissa kommunaldemokraiiska frågor lämnasutanför utredningsuppdraget Jagvill inte binda kommitiéarbeiei med närmare anvisningar om hur de olikafrågorna bör lösas. Enligt min mening är det av värde all kommittén för friahänder vid valet av lösningar. Som en allmän vägledning för arbetel vill jagbara erinra om de ire huvudkrav som under förarbetena lill vallagen ställdes påförfarandet vid val (prop. 1972:105 s. 88 O- Det måsle fylla högt ställdaanspråk på tillförlitlighet. Garaniier måsle föreligga att valen sker underformer som tryggar den för fria val nödvändiga valhemligheten. Slutligen är detvikligl att valförfarandet är smidigt och enkelt. Jag vill tillägga all delgivelvis också är av stor betydelse all regleringen präglas av konsekvens ochöverskådlighet. finner atl vissa ändringar bör genomföras redan till 1979 årsallmänna val, bör den vara oförhindrad alt i delbeiänkande lägga fram deförfaltningsförslag som behövs. Medhänvisning till vad jag har anfört hemsläller jag all regeringen bemyndigarchefen för atltillkalla en kommitté med högst sju ledamöier med uppdrag alt göra en översynav vallagen (1972:620), altutse en av ledamöterna all vara ordförande, allbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat arbetsbiträde åtkommittén. Vidarehemsläller jag atl regeringen föreskriver auersättning lill ledamot, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i 15 Kommittéer: Del II Ju:3 formav dagarvode enligt kommiliékungörelsen (1946:394), om inte annat föreskrives,atl kostnaderna skall belasla andra huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. 3.Utredning om vidgad ortspressannonsering m.m. Departementschefen,statsrådet , anför Den1 träder lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hosmyndighet m.m. (kungörandelagen) i kraft (prop. 1976/77:63, KU 1976/77:45, rskr1976/77:336). Genom reformen införsett mer enhetligt syslem för kungörande av iförsia hand myndighets beslut och andra åtgärder. Syftet är också alteffeklivisera kungörandet i dessa fall. Ilagen ges bestämmelser som kompletterar vad som är föreskrivel om kungörande iförfattningar på olika områden. Den nya regleringen berör i princip intekommunala organs skyldighet att kungöra sina åtgärder men omfattar fall därsådan skyldighet åvilar enskild person. Kungörandelagenblir tillämplig när beslut eller annan ålgärd enligt föreskrift i lag ellerannan författning skall kungöras i Post- och , ortstidningeller på myndighets anslagstavla. I fråga om kungörande i ortstidning anges i3 § första stycket atl kungörelsen skall införas i alla lokala dagstidningarsom har en spridning av någon betydenhet bland dem inom orten lill vilkakungörelsen riktar sig. Enligt 3 § andra stycket skall lokal dagstidning ansesha sådan spridning om den kan beräknas vara spridd till av hushålleni orten. Även när så stor spridning inte föreligger skall kungörelse ändå införasi lokal dagstidning som kan beräknas vara spridd till av hushållen iviss kommun inom det berörda området. definieras i sistaslyckel samma paragraf så att med dagstidning skall förstås allmännyhetstidning av dagspresskaraklär, som normalt utkommer med minst ett nummervarje vecka och som har en på vardagar i huvudsak abonnerad upplaga. I 4§ föreskrivs alt kungörande bör ske även i annan form eller i störreulsiräckning än den föreskrivna (s.k. stödjande kungörande) om syfiet medtillkännagivandet främjas och den sammanlagda kosinaden inte blir större än somär försvariigl med hänsyn lill del intresse tillkännagivandet skall lillgodose. Kungörandelagenhar föranlell ändringar i eu flertal författningar. 1 fråga om lagen (1951:308)om ekonomiska föreningar, lagen (1948:218) om sambruksföreningar, lagen(1955:416) om sparbanker, lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen ochhandelsregisterlagen (1974:157) har ändringarna inneburit bl.a. all nuvarandeföreskrifter om kungörande av registeruppgifter i ortstidning upphävs och altsådana uppgifter i fortsättningen skall kungöras endast i Post- och InrikesTidningar. DelIIJu:3 Skr1978/79:103 16 Tillgrund för propositionen låg bl.a. departementspromemorian (Ds Ju 1974:2)Effektivare kungörande. Med anledning av vissa uttalanden vidremissbehandlingen av promemorian uppdrog regeringen åt riksrevisionsverkei(RRV) all undersöka och belysa de ekonomiska verkningarna för det allmänna ochenskilda av promemorieförslaget. Resultatet har redovisats i en av RRV idecember 1975 upprättad skrivelse Effektivare kungörande-ekonomiska verkningarjämte en därvid fogad promemoria i ämnet. I lagstiftningsärendet skedde vissakomplelleringar av RRV:s beräkningar. Underriksdagsbehandlingen tilldrog sig kostnadsfrågan särskild uppmärksamhet. GenomRRV;s försorg kompletterades den lidigare företagna undersökningen. Resultatetav den förnyade undersökningen redovisades av RRV till regeringen i skrivelseden jämte bilagor. Undersökningsmaterialet jämte vissa inomjusliliedeparlemenlet gjorda kompletteringar överlämnades lillkonstitulionsutskoUel. Vidriksdagsbehandlingen av proposilionen och de i ärendei väckta motionerna(1976/77:1388, 1976/77:1389 och 1976/77:1413) uttalade konstitulionsutskoUel(KU 1976/77:45 s. 11) au det enligt uiskoileis mening var önskvärt med enbredare ortspressannonsering än som föreslogs i propositionen. Genomförandelav en sådan skulle emellertid med nuvarande kosinadssystem fö lill effeki att enskildadrabbades av ytteriigare väsentliga kostnadsökningar. Ulskollei ansåg deldärför erforderligl alt frågan i sin helhet ånyo sågs över, varvid särskiltborde övervägas dels en ulvidgning av orlspressannonseringen enligt den s.k.lolalitelsprincipen, dels om någon form av taxesättning kunde införas i syfteatl skapa ett för hela landet enhetligt syslem och dels vilka möjligheter somfinns alt förkorta kungörel-setexlerna. Medanledning av ett i motionen 1976/77:1388 framställt yrkande att statsverket bordesvara för kostnaderna för stödjande kungörande i ortstidning av sådanauppgifter ur bl.a. handels- och föreningsregistren som till följd avpropositionsförslaget inte längre obligatoriskt skulle kungöras i ortstidning,uttalade utskottet atl det - utan alt ta ställning i sak - ansåg del lämpligtatl även denna fråga övervägdes i samband med del utredningsarbete somutskottet förordat. I avvaktan på en sådan utredning förklarade utskottet sigberett atl acceptera propositionens förslag. Ulskollei uttalade vidare atlutredningsarbetet borde bedrivas så atl proposition skyndsamt kunde föreläggasriksdagen. Utskottethemställde - såviti nu är i fråga - alt med anledning avpropositionen antog framlagda lagförslag med vissa undanlag och ändringar somsaknar belydelse i della sammanhang. Utskottet hemställde vidare atl riksdagenhos regeringen begärde uiredning i enlighel med vad utskoitet anfört. Riksdagenbiföll uiskoileis hemställan (rskr 1976/77:336). Ienlighet med hemställan bör frågan om en bredare ortspressannonseringän som följer av 3 § kungörandelagen på nytt ses över i sin helhet. Intressetknyter sig främsi lill möjlighelen all för kungörelseannonsering i ortspresstillämpa i huvudsak samma princip som gäller i fråga om allmänsamhällsinformation. En vidgad annonsering aktualiserar emellertid också andrafrågor, vilka bör ses över i della sammanhang. Med tanke på ulredningenskaraklär och omfattning föreslår jag alt en särskild utredare tillkallas förändamålet. Föralt man skall kunna tillgodose önskemålet om en bredare ortspressannonseringbehöver de ekonomiska konsekvenserna för del allmänna och för enskilda av ensådan annonsering utredas och belysas. 17 Kommittéer: Del II Ju:3 bördärvid gälla aU annonsbladen lämnas uianför dagslidningsbegreppel i förevarandesammanhang. Vidare bör gälla alt slorsladslidningarna las i anspråk förobligatoriskt kungörande endasl inom siu lokala spridningsområde. Utredaren skall lill enbörjan undersöka kostnaderna för ortspressannonsering vid olika alternativ. Dealternativ som bör undersökas är kungörande enligt dels den s.k.lotalitetsprincipen, dvs. i samtliga lokala dagstidningar inkl. kvällspress,dels i samtliga lokala dagstidningar med undanlag av kvällspressen och dels -med bibehållande av kungörandelagens dagsiid-ningsdefinilion - i lokaladagstidningar med spridning till minsl av hushållen i orten. Det förankomma på utredaren au redovisa skillnaderna i kostnadshänseende mellan deolika alternativen och även hur dessa förhåller sig lill kostnaderna vidkungörandelagens spridningsnivå. På grundval av denna kosinadsundersökning börutredaren göra en samlad värdering av de olika aliernaliven och bedöma vilketav dem som till rimliga kostnader bäst tillgodoser informationsbehovet. Ensärskild fråga i sammanhanget är kosinaderna för s.k. stödjande kungörande. Detligger i sakens natur att behovet av stödjande kungörande generellt seltminskar om oristidningskungörandel breddas. I vissa situationer kommer dockbehov av möjlighel lill stödjande kungörande fortfarande au föreligga. Jagtänker då närmasi på sådana uppgifter ur handels- och föreningsregistren somlill följd av kungörandereformen inte längre obligatoriskt skall kungöras i ortstidning.Stödjande kungörande bör också kunna ske i de fall där f n. någonortstidningsannonsering inte förekommer, t.ex. när del gäller uppgifier omakiiebolag, vars verksamhei har lokal karaklär. Utredaren bör föreslåriktlinjer för kungörande av sådana uppgifier och söka beräkna kostnadernahärför samt för stödjande kungörande i övrigi både enligt kungörandelagensbestämmelser och vid de tidigare angivna sprid-ningsaliernaliven. Enbredare orlspressannonsering aktualiserar även frågan om statsverket skall tapå sig viss del av kosinaderna för enskilds kungörande. Särskilt är detlafallel om man övergår lill den s.k. lotalitetsprincipen i huvudsakligöverensstämmelse med vad som gäller för de statliga myndigheternas allmännasamhällsinformation genom dagspressannonsering. I det sammanhanget bör ocksåövervägas i vad mån staten bör svara för kostnaden för stödjande kungörande ivissa fall, t.ex. av uppgifier av associationsrättsliga register som har ettmera allmänt intresse. Till följd av lokalavariationer i antal tidningar och i spridningen uppkommer med eu system somanknyter till spridningen skillnader i koslnadshänseende för den enskilde. Ienlighel med hemslällan bör därför uiredas möjligheterna att utjämnaskillnaderna genom ett för hela landet enhetligt system med taxor förkungörelsekostnader. Ett sådani system kan bygga på en enhetlig ellerdifferentierad taxesäuning för olika kungörandesituationer. Det bör vidareutredas om systemet skall omfatta alla kungörandesituationer i vilka kostnadsansvaretåvilar enskild eller om det finns skäl alt begränsa det till vissa situationer.Utredaren bör lämna förslag hur ett sådant system bör vara beskaffat ochberäkna kostnaden för det. I samband härmed bör även undersökas möjligheternatill en samlad och enhetlig författningsreglering av ansvarei förkungörelsekoslnader. Somriksdagen har begärt bör också möjligheterna alt förkorta kungörelsetexternautredas. Utredaren bör i samråd med undersökamöjligheterna alt genom sådana ålgärder minska kostna- 2 1978/79. DelII Ju:4 Skr 1978/79:103 18 dernaför lidningskungörande, varvid för beakias de krav på kungörelsens innehåll somuppställs i förfatlningsföreskrifter och från informationssynpunkt. Resultatethärvidlag återverkar självfallel på kostnadssidan och för därför vägas in närdenna beräknas. Även frågorom rutiner vid beställning av annonser och om reglerför typografisk uiformning m.m. bör beaktas. Ikostnadsberäknings- och taxesältningsfrågor bör utredaren samråda med RRV. Ulredningenbör bedrivas skyndsamt och med sikte på all proposiiion skall kunna föreläggasriksdagen till 1978/. Medhänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jag alt regeringen bemyndigarchefen för justiliedepartementel atltillkalla en särskild utredare med uppdrag alt se över frågan om vidgadorlspressannonsering m.m., attbeslula om sakkunniga, experier, sekreterare och annal bilräde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver atlersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligt kommiliékungörelsen (1946:394), om ej annal föreskrivs, altkostnaderna skall belasta andra huvudliielns kommiltéanslag. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 4.Utvärdering av tillämpningen av lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagandeoch lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. Departemenischefen,statsrådet , anför. Isamband med all riksdag beslöt om vissa åtgärder för att bekämpabrottsligheten och förbättra den allmänna ordningen antogs lagen (1973:558) omtillfälligt omhänderlagande (LTO). LTO irädde i krafl den 1 okiober 1973. 11-3§§ LTO finns bestämmelser som ger en polisman befogenhet all i vissa fallverkslälla eu tillfälligt omhändertagande. Av dessa föreskrifier utgör 1 och 3§§ en direkl iransformering till lag av lidigare gällande regler ipolisinslruktionen (1972:511). Bestämmelseni 1 § LTO tar sikle på fall då polissiyrelse enligt särskild bestämmelse harbefogenhet all beslula om omhändertagande. En enskild polisman för i ett sådantfall verkslälla omhändertagandet i avvaktan på polisstyrelsens beslut, omförutsättningar för ett omhändertagande bedöms föreligga och ett dröjsmål medåtgärden skulle innebära fara för den omhändertagnes eller annans liv ellerhälsa eller fara i annat hänseende. De bestämmelser om befogenhei förpolisstyrelse all beslula om omhändertagande som här avses finns iullänningslagen (1954:193), lagen (1954:579) om 19 Kommittéer: Del II Ju:4 nykterhelsvård,barnavårdslagen (1960:97) och lagen (1966:293) om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall. Föreskrifien i 2 § LTOgäller del fallel atl någon som kan antas vara anträffas underförhållanden som uppenbariigen innebär överhängande och allvariig risk förhans hälsa eller utveckling. 1 ett sådani fall för polisman ta hand om honomför atl skyndsamt överlämna honom lill föräldrar, annan vårdnadshavare ellerbarnavårdsnämnden. 1 3 § föreskrivs aU polisman skall omhänderta den som genomsitt uppträdande stör den allmänna ordningen eller ulgör omedelbar fara fördenna, om ett omhändertagande är nödvändigi för all upprätthålla ordningen.Ett sådant omhänderlagande skall ske också när del fordras för all avvärja enstraffbelagd gärning. LTOinnehåller vidare bestämmelser om förfarandel vid omhänderlagande, maximilidför kvarhållande m.m. Sålunda gäller enligi 4 § LTO all polismannen skall selill att omhändertagandet inte orsakar den som har tagits om hand störreolägenhel än som är oundviklig med hänsyn lill åtgärdens syfte. Vidare skalltillses alt omhändertagandet inte väcker onödig uppmärksamhet. Den polisman somhar verkställt omhändertagande enligt LTO skall så skyndsamt som möjligt anmälasaken lill sin förman, som skall pröva om ålgärd enligt I eller 3 §skall bestå. Innebär förmannens beslut att den som har omhändertagits enligt 1§ skall kvarhållas eller har ingripande förelagits med stöd av 2 §, skall hanskyndsamt underrätta polisstyrelsen om omhändertagandel och skälen lill delta(5 §). Den som är omhändertagen enligt 1 eller 3 § skall förhöras så snart sommöjligl och därvid underrättas om anledningen till att han har tagils om hand.1 de fall då någon har omhändertagils enligt 3 § skall också vid behov enutredning om hans personliga levnadsförhållanden göras, om möjligt av enföreträdare för social myndighei. Avsiklen med denna uiredning skall vara altutröna om den omhändertagne är i trängande behov av hjälp eller stöd frånsamhällets sida (6 §). Beiräffande den som har omhändertagils enligt 3 § gällervidare atl han skall friges så snart förhör och personutredning har slutförtsoch anledning föreligger att han inte längre kommeratt uigöra omedelbar faraför allmän ordning och säkerhet, dock senasi inom sex limmar efteromhändertagandet (8 §). Ianslutning till att fylleristraffet avskaffades antog en ny lag(1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB), som irädde ikraft . LOB ersatte lidigare gällande bestämmelser iförordningen (1841:58 s. 1) emot fylleri och dryckenskap. Enligt1 § LOB för den som på allmän plals, ulomeller inomhus, anträffas berusad avalkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel omhändertas av en polisman,om han till följd av berusningen är ur stånd atl la vård om sig eller annarsulgör en fara för sig själv eller annan. Omhänderlagande för också ske om denberusade tillfälligtvis uppehåller sig i port, trappuppgång eller liknandeutrymme eller annars inom område som gränsar lill allmän plals. Liksom enligt 4§ LTO gäller enligt 2 § LOB all del vid ett omhändertagande skall tillses attåtgärden inte orsakar den som las om hand större olägenhel än som är oundvikligmed hänsyn lill åtgärdens syfte. Vidare skall tillses all ålgärden inte väckeronödig uppmärksamhet. ILOB föreskrivs vidare (3 §) all den omhändertagne skall underkastasläkarundersökning, om det behövs med hänsyn lill hans tillstånd. Om han efteren sådan undersökning inte tas in på sjukhus, för han hållas kvar hos polisen,om annan vård ej kan beredas honom (4 §). Del II Ju:4 Skr 1978/79:103 20 omhändertagiten berusad skall skyndsamt anmäla åtgärden till sin förman. Denne skallomedelbart pröva om åtgärden skall beslå (5 §). Den som har tagits om handskall friges så snart det finnes kunna ske utan men för honom själv ochanledning till omhändertagande ej längre föreligger, dock regelmässigt senasiinom åtla limmar efter omhändertagandel. Om den omhändertagne är i behov avhjälp eller stöd från samhällets sida skall polisen lämna råd och upplysningar.Polisen skall därvid, i den mån del lämpligen kan ske. samråda med annalsamhällsorgan som har till uppgift alt lillgodose sådani behov (7 §).Alkoholhaltiga drycker och andra berusningsmedel e.d. som påträffas hos denomhändertagne, skall tas ifrån honom och förstöras eller säljas (8 §). Enligt9 § LOB skall LOB tillämpas även i fall då förutsäliningar för ellomhänderlagande skulle ha förelegal också enligi 3 § LTO. Medskrivelse (rskr 1977/78:58) har överiämnaljustitieutskottets betänkande 1977/78:12 med anledning av motioner angåendeLTO. har bifallit vad utskottet hemställt. Isitt betänkande har justitieutskotlel uttalat atl tillämpningen av LTO och LOBbör utvärderas. Utvärderingen bör avse antalet omhändertaganden, arten av dessasamt förekomslen av sociala utredningar och hjälp- och vårdinsatser. Vidutvärderingen bör enligt utskottet också de svårigheter uppmärksammas som denenskilde polismannen ställs inför vid valel mellan att tillämpa LTO eller LOB. Denutvärdering som sålunda har begärt bör nu komma till stånd. Jagförordar atl en särskild utredare tillkallas för ändamålet. Några närmareanvisningar för arbelel torde inte behövas ulöver dem som innefattas ijuslilieutskoliels betänkande. Vissa avgränsningar av uppdraget torde dock varanödvändiga. Idelta hänseende vill jag först erinra om atl regeringen i prop. 1977/78:25 medförslag till tilläggsbudget 1 till statsbudgeten för /78 (bil.4. s. 17-19) på föredragning av chefen för har redovisat enplan angående utökad försöksverksamhel med tillnyklringsenheter för vård avomhändertagna berusade personer. Planen har antagits av (SoU1977/78;19,rskr 1977/78:107). Föruiom lidigare beslutad försöksverksamhel iLandskrona, som började , avses verksamhet av angivel slag kommalill stånd i , Göleborg, Karlslad, och . Överiäggningar pågårom all förlägga någon form av molsvarande verksamhet även tillstockholmsområdet. En utvärdering av försöksverksamhelen skall enligtriksdagsbeslutet fortlöpande ske lokalt i samråd med socialdepartementet.Eftersom den utökade försöksverksamheten med tillnyklringsenheter såledeskommer all utvärderas i annan ordning, bör den särskilda utredarens arbete inteomfatia denna verksamhei.