prop · G203183 · 1978-12-31 00:00:00 — Om arrendeavtaletinte sägs upp inom rätt tid, skall det alltså enligt 3 § andra siycket ansesförlängt på lid som molsvarar arrendetiden, dock längst . 1978/79:183 3S Dödsboei har självfallel inle nägon ovillkorlig rätl atterhälla förlängning föl tid som molsvarar arrendetiden enligt avtalet, om dennaej översliger fem är. Liksom fallet skulle ha varit, om dödsfallel inte hadeinlräffai. kan det pä grund av omsländighelerna i det enskilda fallel finnasskäl för bäde korlare eller längre förlängningslid iin som molsvarar denavialade arrendetiden. Behövlig anpassning av föHängningstiden till sädanaindividuella omständigheter kan alltsä ske med tillämpning av 9 S andra siycketIredje meningen (prop. 1970: 20 Del B 2 s. 868 och 3LU 1970: 80 s. 208-209). Regeln om all dödsboei har rält till förlängning för sammalid som den avlidne skulle ha haft är tillämplig endasl när avtalet förlängsvid utgången av den arrendeperiod under vilken dödsfallel har inlräffai. Dellaframgär av andra meningen. I fortsättningen av paragrafen behandlas del fallel allförlängning sker vid uigängen av den försl beslämda förlängningsliden eller vidsenare lidpunki. Bestämmelserna är tillämpliga oberoende av hur läng den försiaeller sammanlagda förlängningsliden har varil. Del har inle heller nägonbelydelse i vilken ordning förlängningsliden har blivii beslämd. Däremoi förulsalls del självfallel all del råder ivisl omhur lång den nya förlängningstiden bör vara. Jordägaren och dödsboei har alltsåäven i här avsedda situationer avtalsfrihet i fräga om förlängningsliden inomramen för lagens tvingande regler. framgär av den iniagna hänvisningenlill 9 § fjärde stycket. Inte heller berörs i della sammanhang reglerna omauiomalisk förlängning (3 § andra slyckel). 1 iredje meningen anges som huvudregel all arrendeiidenskall vara ell är, när avlalel förlängs vid annan lidpunkt än vid utgången avden arrendeperiod under vilken dödsfallel har inlräffai. All uppsägningslidendä skall vara minsl älta mänader följer av 3 § försia stycket andra meningen.Sker ej uppsägning inom rätt lid, förlängs avlalel auiomaliskl med ell är isänder (3 S första och andra styckena). Om däremot avlalel sägs upp av jordägaren,älnjuler dödsboet inte besittningsskydd (7 § försia siycket I). Enligt undantagsregeln i fjärde meningen får i vissa fallförlängning ske för längre lid än . Förutsättningen för delta är atlsynnerliga skäl föreligger för längre förlängningslid. Främst åsyftas fall därdödsboet pä grund av mellankommande omständigheter, som försvårat en ändamålsenligavveckling, har behov av än som följer avhuvudregeln i tredje meningen. Normalt bör del vidare fordras alt konsekvensemaför dödsboels del är sä oförmånliga alt starka sociala eller ekonomiska skälkan anses tala för all dödsboei bör fä ulnyllja fördelen av en längreavvecklingsperiod. En avvägning mäsle härvid ske i förhällande till jordägarensberättigade inlressen. Enligt min mening bör bedömningen i försia hand inriklaspä de förhållanden som är aktuella eller förutsebara förprövningen. Hur läng lid dödsboei sammanlagl har brukai arrendestället synesdäremoi i allmänhei inle böra lillmälas nägon avgörande belydelse. 1978/79:183 39 Om avlalel med lillämpning av undantagsregeln förlängs päexempelvis tvä är, kvarslär besillningsskyddel. Säger jordägaren pä nyll uppavlalel, kan alllsä dödsboei älerigen föra frägan om förlängningsliden vidarelill arrendenämnden. 1 ell sädanl fall lorde del dock sällan vara akluelll attavvika frän huvudregeln om ett ärs förlängningslid. Vid förlängning av arrcndeavial ingår arrendeavgiften medskäligl belopp. Den arrendeavgifl smn jordägaren fordrar skall godias, om denej är oskälig. Fordrad arrendeavgift är all anse som oskälig, om den inleendasl obelydligi överstiger vad arrendatorer i aUmänhet kan aulas vara vilUgaall heuila med hänsyn lill arrendeavialels innehåll och omsländighelerna iövrigi. Annal av jordägaren eller arrendalorn iippslälll villkorskall gälla i den mån del cj är oskäligl med hänsyn ull arrendeavialelsinnehåll, omsländighelerna vid avialels lillkomsi, senare iniräffadeförhåUanden och omsländighelerna i övrigi. Förlängning skall dock ske Jör tidsom molsvarar arrendetiden, om denna ej översliger , och i annai,fall . Förlängning kan även ske ,för annan lid än som sagls nn, om della avsärskild anledning är lämpligare. I den mån ändring av arrendevillkoren cj påkallas, skallsamma villkor .som förin gälla. Iruffas vid förlängning av arrendeavial övcrenskomnidse omvillkoren för del forlsalia arrendel, skall överenskommelsen, oavsellbeslämmelserna i förslå och andra slyckena. lända lill eflerrälldse i den månej annal joller flr bcsiäinmdseniu i övrigi i denna balk. I paragrafen meddelas bestämmelser om villkoren förfortsatt arrende i samband med atl avtal om bosladsarrende förlängs.Beslämmelserna har anpassats lill de nya reglerna vid jordbruksarrende (9 kap.9 S). Beträffande principema för denna anpassning hänvisar jag lill vad jag haranförl i den allmänna moiiveringen (avsnilt 2.7). \ försia siycket regleras frågan om arrendeavgiftensstorlek i det fall att partema inte kan komma överens om vilken avgift somskall utgå. Till försia och andra meningarna, som inle innebär nägon ändring isak i förhällande lill nu gällande räll. har fogals en ny iredje mening somupplär de nya arrendesäiiningsreglcrna. Dessa är ulformade efier mönsier avmolsvarande besiämmelser i 9 kap. 9 § försia slyckel Iredje meningen. Som jagframhöll i den allmänna moiiveringen (avsnitt 2.7) skiljer sig dockarrendesäiiningsreglcrna vid bosladsarrende från motsvarande regler vidjordbruksarrende i del avseendel all arrendeslällels avkaslningsförmäga inleingär bland de fakiorer som i försia hand bör beaktas vid avgiftsbedömningen.1 övrigi bör i tillämpliga delar samma bedömningsnormer lillämpas vidavgiftsprövningen vid bosladsarrende som vid jordbruksarrende. Dessulom tordemolivulialandena i samband med 1968 ärs arrenderättsreform fortfarande kunnage viss vägledning vid prövningen (prop. 1968: 19 s. 86-87 och SOU 1966: 26 s.217-218). Prop.1978/79:183 40 Andra-fjärde styckena överenssiämmer hell med 9 kap. 9 §andra-fjärde Slyckena. Endasl andra siycket första meningen innebär en sakligändring i förhällande lill gällande rält. Beträffande dessa delar av paragrafenhänvisar jag lill vad jag har anförl om molsvarande regler vid jordbruksarrendei den allmänna moiiveringen (avsnitten 2.2 och 2.3) och i specialmoliveringenlill 9 kap. 9 S. 10 kap. 6 a § 1 fråga om förlängning av arrendeavtal äger i övrigt 9kap. 9 a-13 §§ molsvarande lillämpning på bosladsarrende. Hänvisningarna till 9kap. 9 § skall dock i stället avse 6 § delta kapUel. Paragrafen, som är ny, har delvis samma innehåll som 10kap. 6 § i dess nu gällande lydelse. Beträffande andra besitlningsskyddsfrågorän dem som behandlas i 10 kap. 4-6 §S hänvisas i paragrafen till motsvaranderegler vid jordbruksarrende (jfr. 1970: 20 Del B 2 s. 1014). Den enda nyheten i sak i förhållande tili nuvarandeordning är alt också vid bostadsarrende särskilda bestämmelser är tillämpligavid bestämmande av förlängningstidens längd i det fall atl arrenderätten underlöpande arrendeperiod har övergått på arrendatorns dödsbo. Detta framgår avhänvisningen till 9 kap. 9 a §. Jag hänvisar till vad jag har anfört i denallmänna moiiveringen (avsnitten 2.5 och 2.7). Denna lag träder i kraft . Med undantag av 9 kap. 8 § gäller de nya beslämmelsernaäven i fråga om arrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. uppsagts , gäller dock äldre bestämmelser. 9 kap. 8 § i den nya lydelsen gäller i fråga omarrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet först efter den tidpunkt tillvilken jordägaren tidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efterikraftträdandet. 1 likhet med kommittén anserjag att de föreslagna nyareglerna rörande arrendeavgiftens storlek, andra arrendevillkor änarrendeavgift och förlängningstid samt dödsbos besittningsskydd i princip börbli tillämpliga även på avtal som har ingåtts före den nya lagstiftningensikraftträdande, dvs. I enlighel härmed föreskrivs i andrastycket alt de nya bestämmelserna - med undantag av reglerna om självinträde -i princip är tillämpliga även på redan ingångna avtal vid ikraftträdandet.Har uppsägning av avtalet skett före är dock äldre bestämmelserfortfarande tillämpliga. När del gäller de nya reglerna i 9 kap. 8 § om jordägarensrätt till självinträde ansluter jag mig däremot till de remissinstanser som haransett att de nya reglerna bör bli tillämpliga på äldre avtal först efter dentidpunkt då avtalet tidigast kan bringas att upphöra på grund av uppsägning somsker efter den nya lagsliftningens ikraftträdande. En beslämmelse härom upptasi tredje stycket. 1978/79:183 41 1 övergångsbeslämmelsema behandlas inle arrendeavial somhar ingälls före och pä vilka JB ännu inte är lillämplig denI . Sådana avial regleras i övergångshänseende av bestämmelserna i34-54 SS lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken (se Nyll juridisklarkiv, avdelning II, 1971 s. 185-206). 1 och med all JB enligi dessabestämmelser blir tillämplig på avtalet blir också förevarande övergångsbestämmelsertillämpliga. 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1957:390) omfiskearrenden Om fastighetens ägare uppsagt arrendeavtalet eller omarrendatorn uppsagl avlalel enligt 4 8 och i uppsägningen begärt förlängningav avtalet på ändrade villkor, har arrendatorn rält lill förlängning avavtalet, utom när 1. arrenderättenär förverkad ulan atl likväl fastighetens ägare uppsagt avtalet att upphöra pågrund härav, 2. artendatorn iannal fall åsidosatt sina förpliktelser i sådan mån atl arrendeavtalet skäligen'icke bör föriängas, 3. fastighetensägare gör sannolikt, atl han själv, hans make eller avkomling skall brukafisket, och det ej är obilligl mot arrendalorn atl arrendeförhållandet upphör, 4. faslighetensägare i annat fall har befogad anledning att upplösa arrendeförhållandet. I fråga om förlängning av arrendeavtal äga 9 kap. 8 §andra stycket och 9 fl- 13 §§ samt 10 kap.6 § jordabalken motsvarandetillämpning. Hånvisningarna IiU 9 kap. 9 § jordabalken skall dock i ställetavse 10 kap. 6 § samma balk. Första och andra slyckena gälla ej, om arrendeavtalet icketräffats eller om arrendeförhållandet upphör på den grund attarrenderätten är förverkad. Förbehåll atl arrenderätten icke skall vara förenad medrätt till förlängning gäller mol arrendalorn, om det godkänts avarrendenämnden. I första stycket upptas huvudregeln om rätten tillförlängning av arrendeavtalet samt de besillningsskyddsbrylande grunderna(jfr. 1970: 145 s. 328, 444 och 457). Till iredje punkten har fogals ettnytt rekvisit som innebär alt fastighetsägarens rätt lill självinträde skallavgöras på grundval av en obillighelsprövning. Jag hänvisar till vad jag haranförl i den allmänna moiiveringen (avsnitten 2.4 och 2.7) om det nyarekvisitet. Intresseavvägningen synes i detta fall böra ske efter i stort settsamma principer som vid jordbruksarrende. Vid den närmare avvägningen måstesjälvfallet hänsyn tas till de särskilda förhållandena inom fiskerinäringen. I andra stycket hänvisas beträffandebesitlningsskyddsbesiämmelserna i övrigi till motsvarande regler vidjordbruksarrende resp. bosladsarrende. Frågan om dessa reglers tillämplighet påfiskearrenden har behandlats i den allmänna moiiveringen (avsnilt 2.7). ' Ordel "skäligen", som felaktigt föll bort isamband med en lagändring (SFS 1971:883) har åler satts in. Prop.1978/79:183 42 Som framgär av lagtexten har arrendesältningsreglerna vidfiskearrende anknutits till motsvarande regler vid bostadsarrende i stället förall som hiltills vara knutna lill avgiftsreglerna vid jordbruksarrende.Omläggningen beror pä att arrendeslällels avkaslnmgsförmäga inle ingär bland defakiorer som i försia hand bör beakias vid prövningen av den begärda avgiftensskälighet. Jag hänvisar lill vad jag har anförl i den allmänna moiiveringen(avsnilt 2.7) och i specialmoliveringen till 10 kap. 6 S JB. Jag vill samiidigipeka pä att det ända finns utrymme för ell vissl mätt av hänsynstagande lillavkaslningsförmägan inom ramen för den i lagtexien gjorda hänvisningen lillomsländighelerna i övrigi. Tredje och jjårde slyckena, som är oförändrade, upptarbestämmelser om undantag frän besittningsskyddsreglema och om dispens fränbesillningsskyddel (jfr prop. 1970: 145 s. 328, 444 och 457). Denna lag iräder i kraft den . De nya beslämmelserna i 5 S andra slyckel gäller även ifråga om arrendeavtal som har ingälls före ikraftträdandet. Har arrendeavtaletuppsagts , gäller dock äldre besiämmelser. 5 S försia slyckel 3 i den nya lydelsen gäller i fråga omarrendeavtal som har ingälls före ikraftträdandet försl efter den lidpunki lillvilken fastighetens ägare lidigast kan säga upp avlalel genom uppsägning efterikraftträdandet. Övergängsregleringen bygger pä samma principer som liggerlill grund för övergängsbestämmelserna till förslaget till lag om ändring ijordabalken. Jag hänvisar lill vad jag anförde i del sammanhangei. 4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:188) omarrendenämnder och hyresnämnder I paragrafen ges bestämmelser om återupptagande av vissaärenden vid arrende- eller hyresnämnd. Paragrafen har jämkats redaktionellt. Jag hänvisar lillvad jag har anförl vid 8 kap. 28 §JB. Om anledning därtill förekommer, skall nämnd eller dennämnden förordnar besiktiga den fastighei som ärendet rör. Parterna skallberedas lillfälle atl närvara vid sådan besiklning. får också föransialiaom annan nödvändig uiredning. 1 ärende som avses i 9 kap. 18 eller 21 S jordabalkenskall arrendenämnden inhämta yllrande frän lantbruksnämnden. / ärende somavses i 9 kap. 9 § jordabalken ,får arrendenämnden, om ulredningen geranledning till det, inhämla yllrande,från lantbruksnämnden om arrendeställelsavkastningsförmåga. får i äiende som avses i 2 a § bostadssaneringslagen(1973:531) inhämla yttrande från . 1978/79:183 43 som sagls nu inhämias frän den lantbruksnämnd ellerbyggnadsnämnd inom vars omräde fasiighelen är belägen. 1 ärende angående Ivisi om hyresvillkor enligi 22 §hyresförhandlingslagen (1978: 304) skall hyresnämnden, om det finnesertbrderligl, bereda den hyresgästorganisation som ingått den klandradeöverenskommelsen tillfälle atl yttra sig. Begärs prövning av fräga som avses i 4 S andra styckethyresförhandlingslagen inträder organisaiion med vilken förhandlingsordninggäller som medpart lill hyresvärden vid handläggningen av ärendei i den delen. I paragrafen ges bestämmelser om arrende- ellerhyresnämnds befogenhei atl föranstalta om kompletterande utredning i ärendensom är föremål för prövning. Enligt ./o/-.s7fl slyckel iredje meningen, som äroförändrad, har nämnd generell befogenhei att föransialia om nödvändiguiredning. Somjag framhöll i den allmänna moiiveringen (avsniii 2.2) kanarrendenämnd med slöd av denna beslämmelse i arrendesällningslvisi inhämlakompletterande uiredning om arrendeslällels normala avkaslningsförmäga.Kosinaden för sädan uliedning skall enligt 19 S första stycket ersättas avallmänna medel. Om ijänslemän vid lantbruksnämnd förordnas att avge yttrande omavkastningsförmågan skall avgifl utgå enligt förordningen (1967:445, omtryckt1978:251) med lantbruksnämndstaxa, om lantbruksstyrelsen ej bestämmer annal. När del gäller frägan i vilken ulsiräckning nämnd börulnyllja sin befogenhei all självmani föransialia om kompletterande uiredningerinrade jag i specialmoliveringen lill 9 kap. 9 S JB om all huvudprincipenenligi de uttalanden som gjordes vid bestämmelsens tillkomst (prop. 1968; 91Bihang B s. 18- 19) är all del normall ankommer pä parterna själva all skaffafram den utredning som behövs för alt nämnden skall kunna bedöma tvislen. Jagvill belöna all denna grundsals inle har rubbals av all förvallningslagen(1971:290) i efterhand har blivii lillämplig pä förfarandel i arrende- ellerhyresnämnd i den män inle avvikande bestämmelser meddelas i förevarande lageller i annan förtailning (prop. 1973:23 s. 131-132. 151 och 199 saml prop.1974: 151 s. 145). 1 förvallningslagen föreskrivs nämligen inle nägon allmänutredningsplikl för förvallningsmyndigheterna. Vad som skall gälla i fräga omutredningsansvarels fördelning inom förvallningsförfarandet har börabero på speciallagslifining och sedvaneräii (prop. 1971: 30 s. 372 och 375). Alt ulredningsansvaret beiräffande de fakiiska omsländighelernafrämsi åvilar parterna själva lorde vara den lämpligasie ordningen när delgäller s. k. iväpansärenden av den privairättsliga nalur som del här är frägaom. Jag anser därför all den nuvarande huvudprincipen i fräga omuirednings-ansvareis fördelning i arrendesällningslvisler bör behällas. Andra siyckei har komplellerals med en beslämmelse som gerarrendenämnden befogenhei att inhämta yttrande från lantbruksnämnden om ar- 1978/79:183 44 Beiräffande de allmännaförulsäuningarna för inhämlande av sädanl yllrande hänvisar jag lill vad jaghar anfört i den allmänna moiiveringen (avsnitt 2.2). 1 fräga om förtarandeivid lanlbmksnämnden finns besiämmelser i förordningen (1967:425, omirycki1978:289) med inslrukiion för lanlbmksslyrelsen och lantbruksnämnderna. 1 iredje och fjärde slyckena, som är oförändrade, gesbesiämmelser om partsorganisalionernas processuella ställning i vissa ivisierenligi hyresförhandlingslagen (1978:304). Se om dessa besiämmelser prop.1977/78: 175 s. 152, 184, 216-217 och 226 saml CU 1977/78: 32 s. 21-23 och26-27. Jag hemsläller all lagrådels yttrande inhämias överförslagen lill 1. lag om ändringi jordabalken, 2. lag om ändringi lagen (1957: 390) om fiskearrenden, 3. lag om ändringi lagen (1973: 188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Regeringen besluiar i enlighel med föredragandenshemslällan. 1978/79:183 45 Bilaga1 Kommitténs sammanfattning av sitt betänkande Dettadelbetänkande handlar i huvudsak om jordbmksartende och särskilt omjordbmksartendatorns besittningsskydd. Omnågon upplåter jord till nyttjande mot vederiag, föreligger ett artende.Upplåtelse av artende kan ske i form av jordbmksartende, bostadsartende,anläggningsartende eller lägenhetsartende. Allmänna bestämmelser om arrendefinns i 7 och 8 kap. jordabalken (JB). Jordbmksartende föreligger när avtalträffas om upplåtelse av jord till brukande. De särskilda reglema omjordbmksartende finns i 9 kap. JB. Bestämmelsema om bostadsartende ochanläggningsartende finns i 10 och II kap. JB. När någon mot vederiag upplåterfiskerätt åt annan, kan det ske som fiskeartende. Bestämmelser härom finns ilagen (1957:390) om fiskeartenden. Ivårt land utgör den totala åkerarealen 2 (1976). Av denna arealär upplåten på artende (1976). Artende som brukningsform har undersenare år Ritt allt störte betydelse inom den svenska jordbruksnäringen. Reglemaom jordbruksartendatorns besittningsskydd syftar till att trygga artendatomsrätt till fortsatt arrende efterden urspmngligen avtalade arten-detidensutgång. De vikligaste reglema om besittningsskydd är följande. Sker inte någonuppsägning av avial, som gäller eller , föriängs avtaletautomatiskt med en ny artendeperiod. Även när jordägaren säger upp avtalet,har artendatorn, om den avtalade artendeliden varit längre än , rätt tillföriängning av avtalet. Artendeavgiften och andra villkor för ett fortsattartende kan vid tvisl fastställas av artendenämnden. Som allmän regel gälleralt dessa villkor inle flr vara oskäliga. Om villkoren skulle bli alltförbetungande, blir besittningsskyddet av ringa värde för arrendatorn. I lagenfinns uppräknade vissa situationer som ger jordägaren rätt att vidartendetidens utgång häva artendeförhållandet. En sådan situation föreliggernär jordägaren själv vill bruka artendeslället. Han kan då göra gällande s. k.självinträde. Vissaallmänna synpunkter på jordbruksarrende Föratt driva ett familjejordbruk fordras omfattande investeringar i maskiner,byggnader och andra anläggningar. Reglerna om jordbmksartende bör följ- 1978/79: 183 46 aktligenutfonnas så att de underiältiu uppbyggandet och vidmakthållandet avändamålsenliga arrendeställen. Reglema bör också främja artendatoms intresse avatt lägga ned det arbete och det kapital som krävs för att åstadkommaeffektiva familjejordbruk. För arrendatom är det i detta hänseende av störstabetydelse att han kan räkna med en säker och varaktig besittning avartendeslället. De nuvarande reglema om arrendatorns besittningsskydd uppfyllerenligt kommitténs mening inte helt detta krav. De kan ge utrymme förosäkerhetsmoment som inte svarM mol den irygghet och fömtsågbarhel som krävsför a» artendatom skall vara beredd att göra insatser som ger resultat först pålängre sikt. Dessa osäkerhetsmoment utgörs främst av reglema om bestämmande avartendeavgift och andra artendevillkor vid fortsatt artende saml regeln omjordägarens rätt till självinträde. Arrendeavgiftenoch andra arrendevillkor vid jordbruksarrende Vidnyupplåtelse av jordbruksartende har partema avtalsfrihet beträffandeartendeavgiftens storiek. Detsamma gäller andra artendevillkor i den mån deinte strider mot någon tvingande regel i artendelagstiflningen. Vid förlängningav artendeavlal efter uppiiägning skall enligt 9 kap. 9 § JB arrendeavgiftenutgå med skäligt belopp. Den artendeavgift jordägaren fordrar skall godtas, omden inte är oskälig. Träffar partema vid föriängning överenskommelse om villkorenför det fortsatta anendet, skall överenskommelsen gälla i den män den intestrider mot nägon tvingande bestämmelse i lagen. Under förarbetena (prop.1970:20 del B 2 s. 868) uttalade departementschefen att som en grundläggandeprincip för avgiftsbestämning vid föriängning bör gälla att arrendeavgiftenskall avgöras av rådande marknadsförhållanden. Föratt f& frågan om artendeavgiftema belyst har kommittén gätt igenom t)esluti arrendetvister och låtit utföra en enkätundersäkning, som i fortsättningenbenämns artendeundersiikningen. Kommitténhar vid sina överväganden i avgiftsfrägan konstaterat att ytterst fiaaendeställen är jämföriiga med varandra och att detta förhållande ocksåavspeglas i artendenämndemas svårigheter att som gmnd för beslut i avgiftstvisterlägga artendenivån för jämföriiga artenden. I många fall har frägan fältavgöras efter vad artendatorer i allmänhet kunnat antas ha varit beredda attbetala. Frånallmän jordbruksekonomisk synpunkt gäller att ett artendejordbruk pä sikt inte kanbära en större artendekostnad än vad artendeställets normala avkastning medger.Därtill kommer atl arbetsersättningen skall kunna tillförsäkra brukaren enekonomisk och social standard, som är likvärdig med den som jämförbara grupperuppnåi". För att målet om likvärdig standard skall kunna uppnås krävs bl.a. au artendeavgiften anpassas till jordbrukets avkastningsförmåga. Omartendeavialet skall kunna fylla ett fömuftigt ändamål pä , bör delockså för partema främsta som naturiigi att artendeavgiften skall kunna bärasav artendeställets avkastning. Resultatet av artendeundersökningen visar attarrendeavgifterna överlag höjts jäm- Prop.1978/79: 183 47 Inom vissa delar av landet har dock avgifterna närmat sig nivåer, sominneburit en snedvridning av prisbildningen pä artenden. Det är följaktligendenna särskilt höga artendenivä som i första hand kommer att motverkas omartendeställets avkastningsförmåga beaktas i högre grad vid bestämmande avskälig avgift. I de fall partema inte kan enas om avgiften för fortsaltartende, bör prövningen av arrendeavgiftens skälighet ske under störtebeaktande av artendeställets normala avkastningsförmåga. Kommittén avserhärmed den avkastning en normall duktig jordbrukare bör kunna erhålla med endriftsinriklning, som inte kan bedömas som olämplig för artendeslället ifråga.Med uttrycket "normal" avkastning menar kommittén inte detsamma som"faktisk" avkastning. Även om dessa båda begrepp i praktiken oftasammanfaller, mäste de teoretiskt hållas klart isär. Artendeställets normalaavkaslningsförmäga bör tjäna endast som riktpunkt för artendenämndensbedömning, och det bör därför endast i undantagsfall bli fräga om att genomföradetaljerade ekonomiska avkastningskalkyler.