prop · G203214 · 1978-12-31 00:00:00 — 5 kap. 30 §2 Tillträde sker somfastighetsbildningsmyndigheten bestämmer. Innan tillträde sker, skallfastighetsbildningsbeslutet ha vunnil laga kraft. Om ej särskilda skälföranleder annat, får tillträde ej bestämmas till senare tidpunkt än ett årfrån det uppgift om regleringen införts i fastighetsregistret. 1 beslul omtillträde skall förbehåll göras för den rätt som enligt 7 kap. 29 § andrastyckel jordabalken kan tillkomma hyresgäst. Har bestämmelse om tillträde ickemeddelats, sker tillträde när uppgift om regleringen införts ifastighetsregistrei. Sker tillträde icke beträffande all egendom somingår i regleringen och uppkommer därigenom väsentlig olägenhet för sakägare,har denne rätt lill skälig ersättning. Ersättningen skall betalas av den somhar nytta av atl tillträde ej sker . Fråga om ersättning upptagesendast om yrkande framslälles. Har tillträde sketl och är det ej Har tillträde sketl och är del ej uppenbart att den ersättning som uppenbartatt den ersättning söm den tillträdande har atl utge med dentillträdande har att utge med anledning av fastighetsbildnings- anledningav fastighefsbildnings- beslutet blir obetydlig, skall fastig- beslutetblir obetydlig, skall fastig hetsbildningsmyndigheten på yr- hetsbildningsmyndigbetenpå yr kande av fastighetsägaren eller an- kändeav den tillträdande, fastig- nan som beröres av tillträdet före- hetsägareneller annan som berö- skriva atl den tillträdande skall ut- resav tillträdet föreskriva atl den ge förskott på den ersättning som tillträdandeskall utge förskott på slutligt fastställes. Har förskott denersättning som slutligt fast- bestämts, får den slutliga ersätt- ställes.Har förskott bestämts, får ningen ej bestämmas till lägre be- denslutiiga ersättningen ej be lopp än förskottet. stämmas till lägre belopp än för skottet. Om det på grund av särskildaomständigheter är lämpligt, får fastig-helsbildningsmyndigheten medge atttillträde sker utan hinder av att faslighelsbildningsbeslulet ej har vunnitlaga kraft (förlida tillträde). 1 Lagen omtryckt 1971:1035. 2 Senaste lydelse 1977: 362. 3 Senaste lydelse 1977: 362. 1978/79: 214 Beslutom förtida tillträde får meddelas före förrättningens avslutande endast omsärskild talan får föras mot fastighetsbildningsbeslutet. Om det ej är uppenbart att den ersältning som den tillträdande har att utge med anledning av fastighetsbildningsbeslutet blir obetydlig, skaU fastighetsbildningsmyndigheten på yrkande av fastighetsägaren eller annan som beröres av tillträdet som Villkor för förtida tillträde föreskriva alt den tillträdande skall utge förskott på den ersättning som slutiigl fäst-ställes. Som villkor för förtida tillträde skall fastighetsbildningsmyndigheten vidare föreskriva alt den tillträdande hos länsslyrelsen skall ställa säkerhet för den ytterligare ersältning jämte ränta som kan komma atl fastställas samt för del skadestånd som kan komma alt utgå, om faslighetsbildningsbeslu-tet eller beslul om tillträde ändras. I fråga om sådan säkerhel äger 7 kap. 7 och 8 §§ expropriationslagen (1972:719) motsvarande tillämpning. skall ange den tid inom vilken den tillträdande senast skall ha fullgjort föreskrivna villkor. Har villkoren ej fullgjorts inom utsatt tid, är medgivandet förfallet. Medgivande till förlida tillträde får utnyttjas när villkoren har fullgjorts, även om beslutet om förtida tillträde icke har vunnit laga kraft. Om del ej är uppenbart att den ersättning som dentillträdande har att utge med anledning av fastighetsbildningsbeslutet blirobetydlig, skall fastighetsbildnings-myndigheten på yrkande av dentillträdande, fastighetsägaren eller annan som beröres av tillträdet föreskrivaatl den tillträdande innan förtida tillträde sker skall utge förskott på denersättning som slutligt fasislälles. skallvidare föreskriva att den tillträdande hos skall ställa. säkerhetför den ytterligare ersättning jämte ränta som kan. komma att fastställas samtför det skadestånd som kan komma att utgå, om faslighelsbildningsbeslulet ellerbeslul om tillträde ändras. I fråga om sådan säkerhet äger 7 kap. 7 och 8 §§expropriationslagen (1972: 719) motsvarande tillämp ning. skall ange den tidinom vilken deh tillträdande senast skall ha fullgjort vad faslighetsb ildningsmyndigh e-ten har föreskrivit. Har åUggande-na ej fullgjorts inom utsatttid, är medgivandet förfallet. Medgivande till förtida tiilträde får utnyttjasnär åliggandena har fullgjorts, även om beslutet om förtida tillträde icke harvunnit laga kraft. Har förskott bestämts enligt denna paragraf, fården slutliga ersättningen ej bestämmas till lägre belopp än förskottet, Deltagäller dock endast om tillträde har skett eller förskottet ändå har betalats. Dennalag träder i kraft . 1978/79: 214 14 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , ,De , , , , Propositionom ändring i förköpslagen (1967: 868), m. m. Inom har upprättats enpromemoria (Ds Ju 1978: 9) om ändring i förköpslagen (1967: 868) ochexpropriationslagen (1972: 719) m. m. Promemorian, som innehåller enredogörelse för gällande rätt och för framställningar om lagändringar från bl.a. och , bör fogas till protokolleti detta ärende som bilaga 1. Efter remiss har yttranden över promemorian avgettsav hovrätten för Nedre , , ,, försvarets civilförvaltning, statens vägverk,bankinspektionen, statens lantmäteriverk, ,i , , . (),Näringslivets byggnädsdelegation, , ,och kommuner, , , , ochSveriges villaägareförbund. har anslutit sig till detyttrande som har avgetls av Näringslivets byggnadsdelegation. En sammanställning av remissyttrandena bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 2. Prop.1978/79: 214 15 Förköpsrätten enligt förköpslagen (1967: 868), FL,innebär att om fast egendom säljs, så får kommunen förvärva den egendom somköpet avser från säQaren på de villkor som avtalats mellan denne och köparen.Från expropriation skiQer sig förköpet genom att förvärvet alltid sker förstnär ägaren är beredd att avhända sig egendomen och till ett pris som säljarenoch köparen har kommit överens om. Förköpsrätten är ett viktigt instrument för denkommunala markpolitiken. Förköpsinstilutet har sitt värde som komplemenl lillmöjligheterna för kommunerna att förvärva mark genom vanligl köp ellertvångsvis genom expropriation. Förutsättningen för att institutet skall fungerapå avsett sätt är dock att förfarandet är enkelt, snabbt och billigt (se prop.1967: 90 och 3LU 1967: 54 s. 66). Vid olika tillfällen efter FL:s tillkomst harriksdagen haft att la ställning till förslag om ändringar i eller översyn avFL med syfte att göra lagen mer effektiv och hindra kringgående av den.Riksdagen har därvid genomgående intagit den ståndpunkten att FL inte börkompletteras med sådana regler som minskar lagens enkelhet och därmed dess användbarhet.Riksdagen har bl. a. hänvisat till möjligheten att expropriera (CU 1974:36,1975/76: 11 och 1976/77: 16). anförda överväganden hindrar emellertid inte attlagen ses över pä en del punkter för att göras till ett så smidigt ochanvändbart instrument som möjligt för den kommunala markpolitiken. Viktigt äremellertid också att rättssäkerhetsintresset för den enskilde tillgodoses. De förslag till ändringar i FL som läggs fram idepartementspromemorian (Ds Ju 1978: 9) är främst föranledda avframställningar från . På grundval av praktiskaerfarenheter av förköpslagstiftningen från framför allt harförbundet begärt en översyn av förköpslagstiftningen med det primära syftetatt hindra fastighetsmarknadens parter att kringgå förköpsbestämmelserna ellerförsvåra deras tillämpning. har också förutsatt att en sådan översyngörs (CU 1976/77: 16 s. 8). Alla de önskemål om ändringar som framförts avkommunförbundet har inte tillgodosetts i promemorian. Längre gående ändringarskulle visserligen kunna göra lagen mer effektiv och bättre tillgodose dekommunala intressena, men de skulle utan tvekan komplicera regelsystemet ochgöra handläggningen av förköpsärendena besvärligare. har ocksåi sitt remissyttrande över promemorieförslaget framhållit att detta innebär enrimlig avvägning mellan berörda intressen. Bland övriga remissinstanser finnsemellertid företrädare för såväl uppfattningen att de kommunala intressena ialltför stor utsträckning tillgodosetts på bekostnad av de enskilda somuppfattningen att man borde tillgodose de kommunala intressena ännu mer. 1978/79:214 16 Jag kommer i det föQande att behandla de olikafrågor som har tagits upp i promemorian och ange vilken avvägning som enligtmin mening bör göras mellan allmänna och enskilda intressen. Innanjag går närmare in på olika detaQfrågor vill jag erinra om att jag redan harföreslagil vissa ändringar i FL i den beslutade propositionen 1978/79:164 om ändring i lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. Jagkommer att senare redogöra för vissa delar av den propositionen. Jag vill också erinra om att frågan om kommunalaförvärv av jordbruksmark behandlas i den av antagna nyajordförvärvslagen (se prop. 1978/79: 85 s. 17 och JoU 1978/79: 19 s. 15). Enligt 7 § FL måste kommunen ta ställning iförköpsfrågan inom en tremånadersfrist som, i fall då lagfart söks utan attkommunen först har underrättats om försäQningen, i princip räknas från dagenför lagfartsansökningen. Från kommunalt håll har framförts önskemål om förlängningav tidsfristen . Någon ändring beträffande tre-månadersfrislenföreslås inte i promemorian. Vidbestämmandet av gällande tidsfrist har gjorts en avvägningmellan kommunens behov av att få tillräckligt rådrum för sitt ställningslagandei förköpsfrågan och enskildas intresse av att försäQningen inte hålls svävandealltför länge (se prop. 1967: 90 s. 138). Det kan inte anses ha tillkommitnågra skäl som gör atl man nu bör frångå den bedömning som gjordes vid FL:stillkomst. Jag är alltså inte beredd att förorda någon ändringbeträffande tre-månadersfristen enligt 7 § FL. Det finns emellertid anledning alt uppmärksammaförfarandet hos inskrivningsmyndigheten. Om en ansökan om lagfart inte kanbifallas på grund av atl frågan om förköp inte är avgjord, skallinskrivningsmyndigheten enligt 5 § förköpskungörelsen (1967: 873) inom två veckorfrån den inskrivningsdag då ansökningen gjordes underrätta den kommun där denfasta egendomen är belägen om ansökningen. Denna bestämmelse skall ses motbakgmnd av att den allmänna expeditionstiden för inskrivningsmyndigheterna ärjust . På grund äv arbetsbelastningen förekommer dock att denna lidinte kan iakttas. Del är dä viktigt atl inskrivningsmyndigheterna har sådanarutiner att underrättelseskyldigheten enligt 5 § förköpskungörelsen kanfullgöras, fastän inskrivningsdagen inte är sluQusterad. har isitt remissyttrande förklarat att verket kommer att gå ul med särskildinformation till inskrivningsmyndigheterna om vikten åv attunderrättelseskyldigheten enligt förköpskungörelsen fullgörs i rätt tid. 1978/79: 214 17 Förköpsrätt får enligt 3 § FL inte utövas, om detföreligger viss släktskap mellan säQare och köpare. Motsvarandesläktskapsundantag gäller i fråga om skyldighet alt söka tillstånd enligtjordförvärvslagen (1965: 290), lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastighetm. m. och lagen (1916: 156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fastegendom m. m. av antagna nya jordförvärvslagen inskränks släklskapsundantagettill att gälla dem som är närmast arvsberättigade, dvs. make och avkomling(prop. 1978/79: 85 s. 1921 och 42 samt JoU 1978/79: 19 s. 1719).Släktskapsundantaget omfattar alltså inte längre syskon, syskons avkomling ochmakes avkomling. Motsvarande inskränkning av släktskapsundanlaget har nyligenföreslagits i de två andra förvärvslagarna (se prop. 1978/79: 164 s. 27). Enligtpromemorian är det naturligt att släktskapsundantaget i förvärvslagarna och FLliksom stämmer överens. I promemorian föreslås därför attsläktskapsundanlaget i 3 § FL ändras så att del endast avser make ochavkomling. Promemorieförslaget tillstyrks eller lämnas utanerinran av flertalet remissinstanser. Det avstyrks dock av hovrätten för NedreNorrland, och . Enligtmin mening kan man visserligen, som några remissinslanser har gjort, mot denföreslagna anpassningen invända att FL och förvärvslagarna har olika syften.Av framför allt praktiska skäl anser jag det emellertid i hög grad önskvärt attsläktskapsundantaget har samma omfattning i FL som i de tre förvärvslagarna. Enligt9 § FL skall regeringen vägra tillstånd till förköp, om det är obilligt attförköp sker med hänsyn till förhållandet mellan säQare och köpare ellervillkoren för eller omständigheterna vid försäQningen. Denna bestämmelse gördet möjligt att i det enskilda fallet pröva om det är obilligt med förköp avdet skälet att en personlig gemenskap föreligger mellan säQare och köpare ävenutanför släktköpsregelns tillämpningsområde (se prop. 1967: 90 s. 84). Ipraxis har bestämmelsen bl. a. åberopats för att vägra förköp när säQare ochköpare sammanbott . Förköp har också vägrats därför attköpeskillingen inte har beslämts efter marknadsmässiga grunder utan med hänsyntill personlig gemenskap mellan säQare och köpare. Vad jag nu har anfört visaratt, även om vissa släktingar nu inte längre kommer att omfattas av släktskapsundantaget,det är möjligl att beakta de speciella omständigheter som kan finnas vidförvärv av sådana släktingar o-ch av den anledningen vägra förköp med stöd av9 § FL. Jag biträder på grund av det anfördapromemorieförslaget att släktskapsundantaget i 3 § FL endast skall gälla makeoch avkomling. 2 1978/79. Prop.1978/79: 214 18 Under remissbehandlingen har i detta sammanhangefterlysts uttalanden om gränsdragningen mellan köp och gåva. Förköp kan skevid köp men inte vid gåva. Jag vill på den punkten endast hänvisa tillrättsfallet NJA 1975 s. 218, av vilket det framgår att frågan om FL:stillämplighet på ett förvärv får avgöras med hänsyn till förhållandel mellanvederlaget och fastighetens värde samt omständigheterna i övrigt. 2.3Återkallelse av ansökan om förvärvstillstånd m. m. Förfarandet enligt FL har samordnats medtillståndsprövningen enligt de tre förvärvslagar som jag redan har talat om iföregående avsnill. Enligt förvärvslagarna skall tillstånd sökas inom tremånader från det förvärvet skedde. Om inte ansökan görs inom rätt tid, blirförvärvet ogiltigt. Då förköp förutsätter att det föreligger en giltigöverlåtelse från säQaren till köparen, kan kommunen i ett sådanl fall inteutöva förköpsrätt. I denna del föreslås inte någon ändring i promemorian ochinte heller jag anser det möjligt att inskränka ogiltighetspåföQden vidunderlåten ansökan. I praxis har det emellertid visal sig att enförvärvare genom att återkalla sin ansökan om förvärvstillstånd har lyckatsåstadkomma atl förvärvet blir ogihigt innan kommunen har hunnit utöva sinförköpsrätt. Som framgår av redogörelsen i promemorian har regeringen i någrasådana fall lämnat kommunens ansökan om förköp utan åtgärd med hänvisningtill alt det förköpsgrundande förvärvet var ogiltigt, när kommunen utövade sinförköpsrätt. I promemorian föreslås alt förvärvslagarnakompletteras med bestämmelser om att en ansökan om förvärvstillstånd inte fåravskrivas på grund av återkallelse innan det blivit slutligt avgjort huruvidaförköp äger rum. Förslaget har lämnats utan erinran av alla remissinstanserutom en och jag anser att det bör genomföras. Förslagel innebär attOgiltighetspåföQden enligt förvärvslagarna inträder först i och med avskrivningsbesluteloch då endast om kommunen inte utövar förköpsrätt. Om förköp sker behövs ingenförvärvsprövning. Bestämmelser med nu angiven innebörd bör införas i5 § lagen om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m., 12§ nya jordförvärvslagen samt, såvitt avser förvärv av hyresfastighet m. m., 16b § lagen (1973: 188) om arrendenämnder och hyresnämnder (nämnd-lagen). Jag har i prop. 1978/79: 164 föreslagit nyabestämmelser om förfarandet vid prövning av förvärv av hyresfastigheter. Förslagetinnebär att förfarandet skall inledas inte som f. n. genom ansökan hos hyresnämndutan genom atl förvärvet anmäls till den kommun där hyresfastigheten ärbelägen. Förvärvet föreslås bli ogiltigt, om anmälan inte görs 1978/79: 214 19 från det förvärvet skedde. Anmälan till kommunen skall iförekommande fall avse både frågan om förvärvsprövning och frågan om förköp.Förvärvsprövning hos hyresnämnden skall ske endast om kommunen begär det.Framställs en sådan begäran, skall hyresnämnden förelägga förvärvaren attansöka om förvärvstillstånd inom en månad från det att han fått del avföreläggandet vid äventyr alt förvärvet annars blir ogiltigt. Somjag har nämnt redan i den tidigare propositionen (prop. 1978/79: 164 s. 32) börförvärvaren inte ha möjlighet att förhindra förköp genom att låta bli atl föQahyresnämndens föreläggande och därmed göra förvärvet ogiltigt. Hyresnämndenbör alltså vänta med föreläggandet för förvärvaren, om ett förköp kan bliaktuellt. Om kommunen beslutar om förköp och förköpet fullbordas behövs ingenförvärvsprövning. Om däremot förköp inte kommer till stånd bör förvärvarenföreläggas att ge in ansökan om tillstånd. Jagförordar på grund av det anförda alt i 16 b § nämndlagen tas in en bestämmelseom att hyresnämndens föreläggande inte får utfärdas innan det blivit slutiiglavgjort atl förköp inte skall äga rum. Jag kommer att senare anmäla frågan omändringar i förordningen (1975: 1139) om tillämpningen av lagen (1975: 1132) omförvärv av hyresfastighet m. m. Dessa ändringar bör avse en skyldighet förkommunen att i anmälan till hyresnämnden ange om kommunen avser att utövaförköpsrätt samt att underrätta hyresnämnden sedan det blivit slutiigl avgjortom förköp äger rum. Idetta sammanhang vill jag ocksä ta upp en fråga som har aktualiserats iStockholms kommuns remissyttrande. Det gäller förfarandet när en köpare ellersäljare som har bestritt kommunens förköpsrätt, senare återkallar sittbestridande. Bestridandet anmäls till inskrivningsmyndigheten för anteckning ifastighetsboken. Bestridandet medför att kommunen blir skyldig att hosregeringen () ansöka om tillstånd till förköpet. Enligtden praxis som tillämpas då bestridande återkallats lämnar regeringenkommunens ansökan om tillstånd till förköp utan åtgärd. 1 faslighetsbokenantecknas regeringsbeslutet. I ett sådant fall föreligger enligt kommunen riskför att köparen beviQas lagfart trots att förköpsrätt föreligger för kommunen. Frågan om återkallelse av bestridande är intereglerad i FL och har inte heller behandlats i förarbetena. Innebörden avregeringens beslut är att kommunen inte länge behöver söka tillstånd tillförköp. Kommunen skall alltså erhålla lagfart på den förköpta fastigheten. Jag anser inte att det finns anledning att ändradenna regeringspraxis, som innebär att frågan om hinder för förköp inte prövasi sak, om bestridandet har återkallats. Jag har emellertid för avsikt atl meddomstolsverket ta upp frågan om lämpliga rutiner för inskrivningsmyndigheternanär bestridande återkallas. 1978/79: 214 20 Enligt 4 § första stycket FL kan ägare av fastegendom lämna skriftligt erbjudande till kommunen att till bestämt pris och iövrigt angivna villkor förvärva fasligheten. Ett sådant hembud är inte bindandeför fastighetsägaren. Inte heller kommunens förklaring att hembudet antas ärbindande. En försäQning kommer till stånd först genom skriftiigt köpeavtal somupprättas i vanlig ordning. Ett hembud får emellertid rättsverkan dels omkommunen inte har underrättat fastighetsägaren om att hembudethar antagits, dels om erbjudandet har avvisats. I de situationerna kan kommunenendast under vissa förutsättningar förköpa fastigheten . Vid sidan av hembudsregeln innehåller 4 § i andrastycket en bestämmelse om förhandsbesked. Bestämmelsen innebär att om kommunenhar förklarat sig avstå från förköp i fråga om en tillämnad försäljning, fårförköp inte ske med anledning av försäljningen. 1 promemorian föreslås alt hembudsregeln upphävs.Enligt promemorian får de olägenheter som regeln medför för kommunen ansesvara så stora att de klart tar över regelns nytta för den enskilde. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. Det avstyrks dock av några remissinstanser, som bl.a. framhåller att hänsynen till den enskildes rättssäkerhet talar för atthembudsregeln behålls. Enligt min mening måste bestämmelsen omförhandsbesked anses vara av större praktiskt värde för fastighetsmarknaden änhembudsregeln. Till skillnad mot vad som gäller vid hembud medför det ingenpåföljd för kommunen om en begäran om förhandsbesked inte besvaras. Iflertalet fall av fastighetsförsäQning är kommunen emellertid inte intresseradav förköp och det kan då också förutsättas att kommunen uttryckligen avstårfrån rätten till förköp. Ett sådanl avstående medför att köparen kan erhållalagfart för fastigheten utan hinder av FL. Jag anser inte alt hembudsregeln kan ha någonnämnvärd betydelse vid sidan om möjligheten att få förhandsbesked.Hembudsregeln kan inte heller anses motiverad av rättssäkerhetsskäl. Däremotkan den missbrukas i syfte att få en fastighet värderad och även i övrigtmedföra olägenheter för kommunerna. Jag föreslår därför att hembudsregelnupphävs i enlighet med promemorieförslaget. Som föreslås i promemorian bör äldre bestämmelserfortfarande gälla, om hembud har skett före ikraftträdandet av den nuföreslagna lagändringen. 1978/79: 214 21 2.5Rätt till avkastning och ränta vid förköp Enligt 13 § första stycket FL skall kommunen närförköpet har fullbordats ersätta köparen för vad denne enligt åtagande iköpeavtalet har fullgjort före fullbordandet och för nödvändig kostnad isamband med köpet. Kommunen skall betala ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) (s. k. avkastningsränta) från den dag köparen utgav beloppet till dess förköpetfullbordats och enligt 6 § räntelagen (s. k. dröjsmålsränta) för tidendärefter. Kommunen skall dessutom ersälta köparen för nödvändig kostnad somnedlagts på egendomen utöver vad som skäligen motsvarar värdet av denavkastning som köparen erhållit. På sådan ersättning utgår ränta enligt 6 §räntelagen för tiden efter det att förköpet fullbordats. 13 § andra stycket FL vilar på den grundsatsen attköparen inte är skyldig att till kommunen redovisa egendomens avkastning. I denmän avkastningen överstiger de på egendomen nedlagda kostnaderna tillfalleröverskottet köparen. Detta gäller emellertid endast vid normalt brukande avfastigheten. Enligt 13 § andra stycket föreligger däremot ersättningsskyldighetför köparen exempelvis om han avverkat skog annat än till husbehov eller avhäntegendomen annat än dess vanliga avkastning. De angivna reglerna har kritiserats från kommunallhåll. Det har bl. a. anförts att det inte är rimligt att kommunen dels gårmiste om avkastningen, dels får betala avkastningsränta till köparen. I promemorian hänvisas till bestämmelserna i 5 kap.jordabalken om verkan av att fast egendom frånvinns nägon efter m. m.Dessa bestämmelser innebär bl. a. att den som avträder egendomen dessutom skallUtge ersättning för avkastning. Enligt promemorian får det anses rimligt attmotsvarande ordning gäller för köparen vid förköp. Köparen får ansestillräckligt tillgodosedd genom att han dels får avkastningsränta på insattkapital, dels får skälig ersättning för de kostnader han har haft för att fåavkastningen och för att underhålla egendomen. Liksom nu bör kommunen varaskyldig att ersätta köparen nödvändig kostnad som denne har haft utöver vadsom fordras för egendomens underhåll. På grund av del anförda föresläs i promemorian nyabestämmelser som innebär att köparen skall utge ersättning till kommunen föravkastning som köparen erhållit från egendomen. Beslämmelserna har i huvudsakutformats med 5 kap. jordabalken som förebild. Promemorieförslaget har kritiserats av fleraremissinstanser. De framhåller bl. a. att förslaget medför en allmänförsämring för köparens vidkommande. De anser också att de föreslagnabestämmelserna kan bli svåra att tillämpa. Prop.1978/79: 214 22 För min del har jag i och för sig förståelse förden kommunala kritiken mol gällande regler om avkastning. Reglerna kanonekligen i vissa fall innebära att köparen får en överkompensation.