prop · G20395 · 1978-12-31 00:00:00 — har mot bakgrund av vad ulredningenanför om utvecklingen mot större och bärkraftigare kommuner och att ersättningarnaoftast uppgår till mycket höga belopp inget att erinra mot den föreslagna höjningenav tröskelbeloppet. Ett par kommuner avstyrker höjningen, Tanums kommunaccepterar inte höjningen då den kan slå orättvist för en kustkommun som ,Med tanke på bl, a, turismen ställs större krav på stränder, öar och badvattenoch detla kan i sin tur medföra många "brandkårsutryckningar" för attsanera mindre oljeutsläpp. Filipstadskommun anser förslaget betänkligt mol bakgrund av kommunernas skiftande strakturvad gäller skogsarealer och verksamheter som kan orsaka saneringskostnader. Enligtkommunen är lagstiftningen beträffande kostnadsansvaret för saneringsverksamhetför liberal. Den som bedriver farlig verksamhet, inkl. transporter o. d., börsvara för verksamhetens totala kostnader, i vilket led de än inträffar. Bidrag till kostnader för beredskap Flertalet remissinstanser lämnar KEU:s förslag att slopabidraget till planrevision utan erinran. Riksnämndenför beredskap anser att bidraget t, v. bör utgå enligt gällanderegler. Som skäl för detta anförs bl. a. att kommunernasberedskapsplanläggning f, n, utreds. 1978/79: 95 158 rad frågor av förfatlningsmässig, organisatorisk ochekonomisk art som måste lösas. erinrar också om att motiveringentill statsbidraget, enligt uttalande i förarbetena till lagstiftningen, är attkostnaderna ingår som ett led i totalförsvaret och därför i princip börersättas av staten. Statsbidraget motiveras också av att den kommunalaberedskapsplanläggningen avser verksamhet som inte endast berör kommunens egnainvånare. tillstyrker vad avser revision föruppgifter som åvilar kommunerna. Däremot bör statsbidrag även fortsättningsvisutgå till kostnader för planrevision som följer av att kommunerna får nyauppgifter eller av att anvisningarna för beredskapsplanläggningen annarsändras. Planrevision av sådana skäl bör betraktas som nyplanläggning. Enligt i kankommunernas intresse att behålla sina beredskapsplaner aktuella befaras minskaom statsbidraget tas bort. anser att schablonersättning bör kunnautgå även för planrevision. Ale kommun anser det principiellt riktigt att statsbidragutgår till kostnader som direkt föranleds av statliga myndigheters beslut. Hithör t. ex, allmän planrevision som förordnats om av , ,och läns landstingskommuner accepterar inte heUerförslaget utan anser att det bör prövas ytterligare, Avlalsbidragen låg utanför KEU:s utredningsuppdrag, Uppsalaläns landstingskommun anser att de specialdestinerade statsbidragen oftainnebär en administrativt krånglig hantering och har ett syfte, somutvecklingen av historiska skäl har passerat. Som exempel kan nämnas bidraget tillmentalsjukvården. Bidragets storlek påverkas över huvud taget ej av denutbyggnad eller standardförbättring som huvudmännen genomför inom dennavårdform. Efter omständliga förhandlingar mellan ochstaten görs endast en generell uppräkning av det totala bidraget medhänsyn till löne- och prisökningar. Till grund för fördelningen av bidragettill de olika huvudmännen ligger en mycket föråldrad och inaktuell inventeringav psykiatriska vårdfall. Kristianstadsläns landstingskommun understryker nödvändigheten av, att statsbidragen lillmentalsjukvården i avvaktan på den förväntade principiella prövningen av hälso-och sjukvårdens finansiering blir rättvisare utformade och fördelade än vadsom nu är fallet. F. n. erhåller ett statsbidrag förmentalsjukvården som i förhållande till vad många andra landsting erhåller ärhelt otillfredsställande. menar att det är avtalsbidragen somhar den störsla ekonomiska betydelsen för landstingens del. Deavser dels verksamhet som överförts från staten (psykiatrisk sjukvård), delsersättning för tjänster som landslingen gör åt staten (läkarutbildning ochforskning). Också ersättningar från kan räknas dit. De specifikaproblem, som är förknippade med konstruktionen och ramarna för avtalsbidragen,bör liksom hitfills tas upp i särskilda överläggningar med regeringen. läns landstingskommun har den bestämdauppfattningen att avtalsbidrag, t. ex. mentalsjukvårdsbidraget, icke skallbehandlas inom skatteutjämningssystemets ram. 9.14 Förslag till nya statsbidrag Nytt bidrag till långtidsvård och landstingskommunen i anseratt ett speciellt stimulansbidrag för atl bygga ul långtidsvården med ca 10 000platser bör införas. Nytt bidrag till viss social verksamhet Söderkommunerna i finner det vara motiveratur utjämningssynpunkt att införa ett nytt statsbidrag, som skulle omfatta deverksamheter som avser sociala problem av olika slag. Detta bidrag skulleeventuellt kunna utformas ungefär som statsbidraget till förbättring avboendemiljön, dvs. bidrag skulle få rekvireras för speciella vårdprojekt ochliknande. Nytt bidrag för informations- och tolkservice tillinvandrare Enligt KEU 76 bör ett nytt statsbidrag till dennaverksamhet inte införas. Söderkommunerna i anser att ell särskiltstatsbidrag bör införas för kommunernas invandrar- och tolkservice. Även Sundbybergskommun delar denna uppfattning och framhåller att information till invandrareär en uppgift som till största omfattning åvilar kommuner med ett stort antalarbetstillfällen, exempelvis jnom huvustadsregio-nen. Detta motiverar ettsärskilt utformat slöd som kan omprövas efter begränsat antal år. Även kommun förordar ett införande avstatsbidrag till invandrarbyråer. Kommunen menar att spridningen avinvandrarna motiverar att de kommuner som har satsat på invandrarbyråer skallfå en skälig statlig ersättning. De lämnar ju en service tUl grupper som oftastinte är skrivna inom kommunen och således inte skattevägen bidrar till atttäcka kostnaderna för verksamheten. 1978/79: 95 160 KEU76 finner att ett nytt statsbidrag tiU denna verksamhet inte bör införas. Sundbybergskommun anser att arbetarskyddslillsynen vid mindre företag är att betrakta somen uppgift inom den statliga yrkesinspektionens område. När en sådan uppgiftutförs av kommunen bör statlig ersättning utgå. 10 Statskommunala bostadsbidrag och kommunala bostadstillägg till folkpension Detalldeles övervägande flertalet av de kommuner som har yttrat sig i frågantillstyrker att gemensamma hyresgränser införs för de kommunala bostadstUläggentill pensionärer (). Ett stort antal kommuner uttalar att nuvarande reglerleder fill oacceptabla skillnader meUan pensionärer i olika kommuner.Möjligheterna torde vara små för kommuner i glesbygd med ett stort antalåldringar att i någon väsentiig omfattning kunna höja de kommunalabostadsbidragen tiU pensionärer, framhåller kommun. För att uppnå enrättvisare behandling av pensionärerna vill kommunen därför för sin del tUlstyrkaförslaget om samordning av KBT och de statskommunala bostadsbidragen (SKBB). ,, och kommuner förordar att systemet utsträcks till attomfatta kostnader upp till den faktiska hyreskostnaden på orten för somregel en nyproducerad lägenhet om 2 rum och kök. Andra kommuner konstateraratt det i likhet med vad som gäller inom.SKBB står kommunerna fritt attsjälva besluta om och bekosta bidrag över den gemensamma hyresgräns som liggertill grund för det av KEU 76 föreslagna finansieringssystemet. ,, , och kommuner pekar på risken att degemensamma hyresgränserna reellt också kommer . att fungera som maximigränserför bostadsbidrag. Många kommuner framhåller att hyresgränsernafortsättningsvis måste justeras med hänsyn till hyresutvecklingen. a.Köpings och kommuner föreslår att hyresgränserna indexregleras. ,, och kommuner förordar att hyresgränsen sätts likaför hushåll méd en resp. två medlemmar. Ulricehamnskommun ifrågasätter om den åtstramningspolitik, som aviseras bl. a. iutredningen, ger utrymme för en lagstadgad miniminivå i anser att nivåerna kan diskuteras. anser atten miniminivå enligt utredningens förslag bör införas långsammare och etappvisav hänsyn till de finansiella förutsättningarna för de kommuner som harrelativt lågt KBT. Flertaletav de remissinstanser i övrigt som har yttrat sig tillstyrker KEU:s förslag om gemensamma hyresgränser.Remissinstanserna tillstyrker också i flertalet fall det av KEU 76 föreslagnafinansieringssystemet. Sålunda tillstyrker RRV, ochlänsbostadsnämnderna i , och i yttranden sombifogats yttrandet från , länsstyrelsema i , , , och , länslandstingskommun. samt kommunförbundets åttasydsvenska länsavdelningar och länsavdelningen i . RRV anser dockatt det borde övervägas att i likhet med vad som gäller för SKBB begränsaden statsbidragsgrundande delen av KBT tiU av bostadskostnaden. När det gäller KEU:s förslag om ändrad finansiering av bostadsbidragenär inställningen hos kommunerna mer splittrad. En majoritet av de kommuner, somhar yttrat sig i frågan, tillstyrker dock att statsbidrag i fortsättningenskall utgå av kommunernas bruttokostnad för bostadsbidrag inom de hyresgränsersom gäller för KBT och SKBB. Ett mycket stort antal kommuner bedömer altutvecklingen på lite sikt kan innebära att kostnadema för KBT minskar allteftersom fler pensionärer får fullt utbyggd ATP, medan kostnadernaför SKBB ökar fill följd av ökande boendekostnader. Därmed skulle kommunernasandel av kostnaderna för bostadsbidragen successivt komma att öka jämfört medom de nuvarande finansieringsreglerna hade gällt oförändrade. Flera av dekommuner som ansluter sig till förslaget om att statsbidrag skall utgå med 40 %av kosinaderna för bostadsbidragen bl. a. , och Arvikakommuner förutsätter därför att bidragsprocenten ses över . Sammasynpunkt förs fram av Söderkommunerna i i deras gemensammayttrande. som liksom Föreningen redovisar samma förutsättning tillfogar att förbundetutgår från att den av utredningen föreslagna statsbidragsandelen skall vara ettuttryck för en oförändrad kostnadsfördelning mellan staten och kommunerna.Enköpings och Lfungby kommuner förordar att en sådan översyn företas vart femteår i samband med den av KEU 76 föreslagna revisionen av indelningen iskattekraftsklasser. Ett tiotal kommuner föreslår att bidragsprocenten omprövasvid framtida ändringar i bostadsbidragssystemen, eller förutsätter att statenlämnar sådana garantier att kommunerna inte drabbas av högre andelav kostnaderna än vad som gäller. Vissa kommuner accepterar förslaget som enövergångslösning i avvaktan på att staten senare övertar hela ansvaret förfinansieringen av bostadsbidragen. Detta gäller bl. a. ,, , , , och kommuner samtSvenska kommunförbundets länsavdelning i . Ändra procentsatser för statens andel av kostnaderna från 33 1978/79. 1978/79: 95 162 till vad som gäller för SKBB eller förordas avett tjugotal kommuner och av länsstyrelserna i och samt Jämtlandslän, Katrineholmsoch såvitt gäller SKBB , och kommuner anser attnuvarande regler för fördelning av kostnads-, ansvaret bör gälla oförändrade.Även kommun föredrar nuvarande ansvarsfördelning, såvida intestaten tar på sig ansvaret för framtida kostnadsökningar eller, alternativt,hela kostnaden för KBT. , , , , , Avestaoch kommuner samt i förordar ytterligareutredning, framför allt av de långsiktiga konsekvenserna, innan ställning tas tiUfördelningen av kostnaderna mellan staten och kommunerna. Flera kommuner framhåller att samordningen i realiteteninnebär att kommunernas utgifter normeras av statsmakterna. Principen att densom beslutar om en utgift också bör ta ansvaret för finansieringen leder tillatt staten bör ta över det fulla kostnadsansvaret. Ändra anser att reformersom rör den sociala grundtryggheten bör bekostas av staten. Dessa och andraskäl leder, enligt Söderkommunerna i samt ytterligare ett tiotalkommuner, till att staten nu i princip bör ta över hela kostnaden förbostadsbidragen, och kommuner framhåller därvid att kommunernaäven i fortsättningen helt skulle stå för kostnaden för sådan bidragsgivningsom sker utöver de fastställda gemensamma beloppsgränserna. , Hagforsoch kommuner samt i anser att om en likartadstandard i fråga om KBT skall kunna åstadkommas oavsett bostadsort, är detnaturligt att staten svarar för denna utjämning. och kommuneranser att staten nu bör ta på sig hela kostnaden för KBT medan och Gislavedskommuner i stället ifrågasätter om inte staten borde ta över hela kostnadenför SKBB. i anser attendast om staten övertar finansieringen av KBT blir det möjligt att delsutjämna de ekonomiska bördorna kommunerna emellan för dessa kostnader, delsutjämna olikheterna i pensionärernas bostadsstandard och dels lägga grunden tUlett enhetligt, centralt administrerat bidragssystem för både KBT och SKBB. och kommuner liksom iJämtlands län föreslår att visst statsbidrag skall utgå även till kostnader försådana bidrag som kommunerna kan komma att ge till hyreskostnader över de hyresgränsersom gäller i det reguljära bostadsbidragssystemet. Statens bidrag tiU kommunernas kostnader för SKBB lämnasunder ulbetalningsåret, medan kommunerna f. n. ersätter staten för utbetalad KBTförst i efterskott. och Falu kommuner framhåller att det därförfrån likviditetssynpunkt är synnerligen angeläget att reformerna med höjda KBT-beloppoch ändrad fördelning av kostnadsansva- rel samordnas tidsmässigt så att införandet av statsbidragtill KBT sker som statsbidraget reduceras för SKBB. Även Kumla kommunpekar på att ändringen av betalningssystemet innebär alt kommunerna underövergångsåret skulle komma att drabbas av en onormalt hård belastning ochförordar därför att övergången sker i etapper under förslagsvis . Ett stort antal kommuner och andra remissinstanser anserdet Uksom KEU 76 angeläget att nå en mer fullständig eUer totalsamordning mellan reglerna för KBT och SKBB. RRV som i och för sig inte heltdelar KEU:s beräkningar av kostnaderna för att via grundpensionen ellerpensionstillskotten kompensera pensionärerna för bortfallet av bostadsbidragvid införande av en nedre hyresgräns på samma sätl som i SKBB-systemet delardock utredningens slutsals att det av ekonomiska skäl f. n. inte är möjligt attflytta över delar av KBT tUl folkpensioneringen. kommun anser detfullt möjligt att nå en samordning mellan KBT och SKBB även i denna del utangenerella höjningar av grundpensionen eUer pensionstillskotten. I takt med attATP mera allmänt kommer pensionärerna till del bör, enligt kommunens förslag,en från början lågl satt nedre hyresgräns successivi kunna höjas upp till dengräns som gäller för SKBB. Vissa kommuner även sådana som kan acceptera KEU:sförslag förordar en omedelbar samordning av reglerna för KBT och SKBB. Sådanasynpunkter förs fram av bl. a. Söderkommunerna i samt Sundsvallsoch kommuner. Även i förordar atlett gemensamt system införs snarasi möjligt. framhåller atlutredningens förslag om en gemensam miniminivå för KBT inte ensamt leder enstill enhetliga belopp för KBT i aUa kommuner i landet. Kommunerna tillämparnämligen i hög grad varierande grunder för beräkning bl. a. av bidragsgrundandeboendekostnad. Enligt verkets mening bör därför även denna beräknas enligt förhela landet gemensamma regler, vilket även skuUe ge administrativa vinster.Även länsbostadsnämnden i län finner det angeläget atl samhäUets stödtill bostadskonsumtion utformas enligt likartade regler för aUabefolkningsgrupper. Ett fortsatt steg kan enligt nämnden vara att söka åsiadkommastörre enhetlighet i fråga om såväl administration som inkomst- ochförmögenhetsbegrepp, avlrappnings-regler och beräkning av bostadskostnader,etc. Flera kommuner pekar på att stora rationaliseringsvinstecskulle stå att vinna redan med en samordning av administrationen av bostadsbidragenoch att försäkringskassorna även utan en samordning av reglerna därför direklbör ta över såväl prövningen som utbetalningen också av SKBB. a.Ulricehamns kommun påpekar att en sådan överföring också skulle underlättakontrollen av uppgifter om bidragsgrundande inkomst genom möjligheterna tUlsamordning med försäkrings- Prop.1978/79: 95 164 Slutligen framhåller bostadsstyrdsen att en reformering avKBT-systemet i enlighet med utredningens förslag vilket styrelsen tUlstyrkerfrån bostadspolitiska synpunkter medför ett minskat behov av statskommunalabostadsbidrag som utfyllnad till KBT. Sådan utfyllnad torde i fortsättningenkomma i fråga endast för ett begränsat antal personer och då med relativtringa belopp. Styrelsen föreslår därför att systemet med statskommunalabostadsbidrag som utfyllnad till KBT slopas om utredningens förslag omgemensamma hyresgränser genomförs. En sådan åtgärd skulle vara ettbetydelsefullt inslag i strävandena att förenkla såväl bestämmelserna om bosladsbidragsom bidragsärendenas administration och handläggning. Remissinstansernas synpunkter på hänsynstagandet tillkommunernas kostnader för KBT och SKBB i skatteutjämningssystemel harredovisats i avsnitt 8.3.2, 11 Slopande av kommunernas ersättning till staten förbidragsförskotten Samtliga 120 remissinstanser som yttrat sig i frågan,däribland , tillstyrker att staten helt tar över kostnadernaför bidragsförskotten. Hälften av dessa remissinstanser anser att förslaget börgenomföras i etapp 1, dvs. med en reform av skatteutjämningen och KBT.Ett fyrtiofemtal kommuner anser därvid att statens övertagande avbidragsförskotten bör kvittas mot KEU:s förslag om indragning av ett antal specialdestineradestatsbidrag tUl kommunerna. Många remissinstanser framhåller också de administrativavinster som erhålls, om kommunerna inte längre behöver vara involverade i enverksamhet som sköts av försäkringskassorna. () anser att förslaget innebäradministrativa vinster och medför, föratom att de arbetsuppgifternabortfaller vid såväl RFV, länsstyrelse som kommun, att tämligen storabearbetningar vid verkets tekniska byrå i kan slopas. Likaså kan detspeciella register som skapats för kommundebiteringen slopas. anser att bidrag från kommunerna tillstaten icke annat än i rena undantagsfall bör förekomma. Dessutom bör den somansvarar för en verksamhet också stå för i varje fall sina administrationskostnader. ansluter sig principiellt till att de specialdestineradestatsbidragen skall vara så få som möjligt. De statsbidrag som enligt KEU 76föreslås upphöra beräknas för /78 uppgå tiU ca 215 milj. kr.Beloppet motsvarar ungefär vad kommunerna f, n. bidrar med för finansiering ochadministration av bidragsförskotten. Kommunen anser det vara motiverat att beloppen kvittas motvarandra och att detta genomförs i första etappen. Att kommunerna skall lämnabidrag till staten är en administrativ olägenhel som endast i undantagsfallbör förekomma. förordar att borttagandet av det kommunalabidraget till bidragsförskotten överförs till etapp 1 för att något kompenserakommuner som ligger utanför skatteutjämningssystemet, konstaterar att KEU 76 har föreslagitvissa förenklade administrativa förhållanden avseende kostnader för bidragsförskottoch gymnasieskolelevernas resor och inackordering. Kommunen har inget atterinra mot förändringarna men anser att de bör ske i ett sammanhang. 12 Gymnasieskolelevernas skolresor och inackordering () instämmer i att myckettalar för att kommunerna får överta ansvaret för elevemas resor och inackordering,I Ukhet med vad nämnden uttalat i yttrande över studiestödsutredningensförslag menar dock CSN att det inte är möjligt att ta ställning utanytterligare utredning. Enligt nämnden bör studiestödsutredningen få i uppdragatt i sitt fortsatta arbete ingående analysera denna fråga. anser också att frågan behöver utredas ytterligare medavseende på de ekonomiska och praktiska problemen innan frågan avgörs.Ytterligare utredning krävs också av i län och ,, och kommuner. anseratt de i tilläggsdirektiv bör ges i uppdrag att i samråd med kommun- ochlandstingsförbunden utforma detaljerna till förslaget, CSN pekar på att kommunerna säkert kommer att viljautforma olika regler för rätt till dagliga resor resp, inackordering. Destuderandes möjligheter och rätt till studiestöd bör dock, enligt CSN:s mening,i princip vara lika oavsett var i landet de bor. Kommunernas ekonomi och skildareseförhållanden får ej vara avgörande, CSN ifrågasätter om det är rimligt attdet studiestöd, som just syftar till att utjämna geografiska klyftor mellaneleverna, blir beroende av skilda regionala förutsättningar mellan kommunernanär det gäller ekonomiska resurser. På många andra områden strävar samhälletefter att utjämna sådana regionala skillnader. anser att det med hänsyn till attkostnaderna kommer att variera starkt beroende på inackorderingssituationen påorten och resornas längd kan bli svårt att lösa frågan om interkommunal ersättningschablonmässigt. Länsstyrelserna i och och länsamt kommun tUlstyrker KEU:s för- 34 1978/79, 1 saml. Nr 95, Bilaga 9 Prop.1978/79: 95 166 slagmen anser att ytterligare utredning erfordras om hur beräkningarna av de inierkommunalaersättningarna bör göras, och kommuner anser att vidberäkningen av den inierkommunala ersättningen bör beaktas de fördelar somgymnasieskolan medför för skol-kommunen. Ett gymnasium motsvarar mycket väl enstörre industri för värdkommunen, dessutom bör skolans betydelse urlokaliseringssynpunkt och som förstärkning av näringslivet beaktas. Studiestödsutredningenanser att frågan om kommunema även bör ges ansvaret för de elever som går ikommunal vuxenutbildning måste kunna prövas i det fortsatta utredningsarbetet.Därvid bör även molsvarande ansvar för de som får sin uibildning vidfolkhögskola prövas, CSN pekar på att för de landstingskommunala skoloma gällersamma problem i fråga om inierkommunala ersättningar som för kommunalagymnasieskolor, CSN frågar sig emellertid hur t, ex, stiftelsedrivna folkhögskolorskall lösa rese- och inackorderingsfrågorna för sina elever, anser att vissa oklarheter föreligger i KEU:s förslag i jämförelse medstudiestödsutredningens. Detta gäller t, ex, omfattningen av kommunernasansvar för nämnda verksamhet vad avser vuxenutbildningen. Vidare förutsätterkommunen att ansvaret icke omfattar den utbildning som bedrivs i landstingensregi. CSN anser atlkostnadsberäkningarna är felaktiga, KEU 76 har inte räknat med kostnaden förfria hemresor. Man har inte heller beaktat att eleverna enligt nuvarande systeminte får ersättning för den verkliga kostnaden. Skulle kommunerna betala fullkostnadstäckning, skulle det bli betydligt dyrare än vad som är fallet ,anser att kommunens ansvar måste preciseras närmare.Sålunda bör det ankomma på kommunen att avgöra hur skjutsfrågan skall lösas ivarje enskilt fall. Därest av kommunen anvisad skjuts av något skäl ej nyttjasutan vederbörande elev väljer annat färdsätt, förutsätter kommunen att kommunenej skall svara för några kostnader för sådana resor. Samma förutsättning kankomma att aktualiseras vad avser inackordering. Flera kommuner uttalar farhågorför att kommunens kostnader för resor och inackordering kommer att blibetydligt större än statens nuvarande insatser på grund av att ökade krav frånelever och föräldrar kommer att ställas både på resorna och på inackorderingen.Kommunerna kommer även att få en ulökad administration för att sköta dessasysslor. CSNanser att KEU 76 inte har berört nuvarande regelsystem för rese- och inackorderingstUläggen.I tiUämpningen av detta system förekommer många svårigheter. Dessa svårigheterförsvinner enligt CSN:s mening inte automatiskt genom att kommunerna tar öververksamheten, kommun har samma farhågor som CSN och andra att förslagetkommer att medföra krångel för kommunerna. Länsstyrelseni län delar KEU:s uppfattning att förslaget också skulle innebäradirekta fördelar för gymnasiekommunema när det gäller planering av de gymnasieskolresor som företas medkollektiva färdmedel. Gymnasiekommunen kan då bättre samordna regionens kollektivapersontransportresurser, vilkel åtminstone bör medföra såvälföretagsekonomiska som samhäUsekonomiska fördelar, CSN ställer sig tveksam tUlatt detta kan göras i större omfattning. Skolskjutsverksamheten är avpassadefter grundskoleelevernas skoldag. Gymnasieskolelevernas skoldag är oftalängre än grundskoleelevernas, och man kan knappast fordra att dessa skallvänta någon timme extra tills gymnasieskoleleverna slutat sinskoldag. Skolskjutsarna sker ju dessutom bara inom kommunen.