prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — u. blir beroende uv so-liditeis-och runtabilitelsutvecklingen hos de svenska företagen, kommer uriursbunkernuoch kreditinstitut uv typen Investeringsbunken och Exportkredit att genomlbruIbrclugssektorns upplåning för vidure slussnmg lill de sluiligu luniugarnu. Sverigeskrediivurdighet är god, inte minst i jämförelse med mångu undru poienticllulåniugure. En nuiions kreditvärdighei bedömes inte i förstu hund uiitrunlundets sumlude nettoskuld. Viktigare är, som och Italienserlurenheier visar, storleken av bytesbalansunderskottet och de utländskakrediigivarnus uppruiimng om landets vilja och förmägu utt minska dessaunderskoll. En successiv reduktion av underskottei är därför en förutsättningför all Ibrhindra en nedgradering av landets kreditvärdighei liksom också Ibrstabilisering uv vuluiakursen. Det kan inle uteslutas uu under en lång udbcsiuende, omfullunde underskott kommer all nödvändiggöra en finun-sieringockså genom iniernuiionella orgun med den inskränkning av denekonomisk-politisku hundlingsfriheten som följer därmed. Denviktiguste och uvgörunde frågun är emellenid lillgängen på räntablainvesteringsprojekt i den omfultning som krävs för utt möjliggöra denjäm-vikisskupunde exportökningen och ökningen av en importåterhållande avsältningpä hemmamarknaden. Föreligger inte dessa investeringsprojekt bortfuller i storulsiräckning motiven Ibr en belydande långfristig upplåning i utlandet liksomockså möjligheten att genomföra den. Den nuvarande siruiegin ull invesierulandet ut ur underskotissilualionen bygger just på förulsäiiningen atl detexisterar en belydande potential av investeringsprojekt som framslår somräntabla genom i förhållande till utlandet konkurrensdugliga löne- ochkapitalkostnader per producerad enhel. Enutländsk upplåning som i huvudsak inriklas på alt hålla uppe konsumtionen på bekostnad av framtida konsumtion, kommer på sikl utt möta motstånd pålånemarknaden. En sådan omfördelning av konsumtionen brukar ibland motiveras medalt uppoffringen av framlida konsumtion träffar en generation som genom enfortsatt snabb realinkomsiökning hur en väsentligt högre standard än dagens ochalt uppoffringen därför blir mindre kännbar. Denna förutsäuning framstår intelängre lika självklar som lidigure. Den är dessutom riskabel. En sådan politikinnebär en perma-nenining av en för liten konkurrensuisalt sektor, medanjämviktens återställande tvärtom kräver en ökning av den svenskaindusiripoteniialen. Med en ibr lilen industrisektor skulle äierslällande avjämvikten framöver krävu en extremt defluiionislisk politik. Omden ulländsku upplåningen ej förenas med en ökad industrikapacitet ochunderskottet alllså ej nedbringas genom ökad export och minskademurknudsandelar Ibr importen på hemmamarknaden, aklualiseras i någon Ibrm vudsom i långtidsutredningarna betecknats som det offentligtexpan-sivualternutivei. Dellu förutsätter en omfördelning av resurserna lill en imponsnålförbrukning och därmed en minskad prival konsumtion. En sådan omläggningskulle emellertid ej vara endasl en lillfällig anpassning, eftersom den innebäratt det industriella underlaget för en senare förnyad uppgång i den privatakonsumtionen inte kommer till stånd. Ett återtagande UV ökningsiukien i denprivata konsumtionen skulle i ett sådant läge utlösa en Ibrnyudunderskottssiluaiion. Prop.1978/79:165 223 4.2Kapitalmarknaden och vägen mot jämvikt Deoliku åtgärder mom den ekonomisku politiken som krävs för att nedbringaunderskottei i byiesbulunsen vid eu högre kapuciieisutnyiQunde un det sompräglar 1977/78 berör primuri områden som ligger utanförkupiiulmarknads-uiredningcns uppgifter. Eftersom en lösning av det svenskubulunsproblemet Ibruisuiier cn beiydunde omullokering uv den indusiriellusirukiuren, kommer kruven pä kupiiul murknuden ull öku. Den spargenerering somprocessen nioi j.inniki Ibruisuiier kun i och för sig ske inom rumen förexisierunde inslilulioner men också genom nyskupade. De frågor som fuller inomka-piiulmurknudsutredningens kompetensområde gäller konsekvensema förkrediUbrmedlingen uv oliku vägur mol jumviki. De konkrela förslag somulredningen lägger Irum, unknyter ime direkl lill den ukluellu siiuuiionen. Deuvser kruv rörande längsikiigu verkningar som kan ställas på kupiial-iiiurkn.idcnoch som syftur ull en Ibrbuurud ullokering uv investeringurna. Bei>deNenhuruv hur ökui genom den sväru bulunsbrisien men de ur inte exklusivt beroendeav dennu. 1räkneexemplens form redovisus i kapilel 4 de finunsiellu konsekvensema forskilda seklorer uv oliku .ilternuiiv för uQämning uv underskottet i byiesbulunsenoch impiikuiionernu häruv på krediimurknuden. Medhänsyn till ull vägen ull >ttre baluns ur längre un man ursprungligenIbresiulldc sig, hur vägen ull bulans blivit mer intressant än karakteristikenav det slulliga målel. Därför hur redovisningen och analysen avkredii-ni.irknudskonsekvensernu stunnut på hulva vägen. ;iiiigs!agei" kurukteriserus uv historiskt onormult stora finansiellaunderskoll både Ibr stulen och för de icke-finansiella företagen. Det ärfrämst dcss.i suldon, som förutsuttes bli förbättrude i l-alicrnaiivei. Staienför i dciui uliernutiv en restriktiv fmanspoliiik, eftersom ekonomin i övrigtföruisatles expunderu snabbt. Företagsinvesteringarna ökar i hög takt menfö-reiagsv insiernu ökur ännu kraftigure räknat från utgångsläget, ungefärenligt de industriexpunsivu uivecklingsalternativ, som skisserats bäde av LU 75och LB 76. Vid en sådun relalivi siurk lillväxl ökar också hushållssparandelnugot. Men även den privulu konsumtionen stiger snabbt och tar bl. a. formen UVen någoi ökunde bosiadsbyggunde. Eftersom ""halvvägsmålel" kanligga cn bru bit tram i uden hur AP-fondens förväntade utveckling markerats meden neddragning av dess sparande. BukomO-aliernaiivei ligger förutsäuningar om en kraftig expansion av den otieniligasektorn. Trots restriktiv finanspolitik ökur den offentliga sekloms underskottjämfört med l-alternativei. Det blir i O-alternativet mindre uirvmme för privulkonsumtion. Därför är i detla alternativ - i enlighet med mönstret både i LU 75och LB 76 - bostadsbyggande och bostadsfinansiering lägre un i l-uliernutivet.Företagens investeringstakt är relativt läg och därmed ocksä derasfinansieringsunderskou. En relativt dämpad lillvuxi i hela ekonomin avspeglas iett lågt sparande både för hushållen och socialIbrsukringssekiorn. FörIbretagssekiom sjunker kreditbehoven (i fasta priser) enligt 1-alier-nuiivei,dock mte lika mycket som reduktionen av det finansiella under-skouei, eliersomföretagens likviditet och exportkreditgivning okur. Den kvarståendeminskningen i företagens externfinansiering faller 1978/79:165 224 pu upplåning trän sluten och frun ullundei. Behovei uvsiuilig.i sioduigurdcr i Ibrm .IV kupiiuliillskoii(.ikiieköp och luni bör rimligen minsku i en in-dusiriexpunsiv utveckling, nuren uislugning uv foreiug kun kompenserus .IV nvsUiricr och ulv idgningur. .-\ven om tbreiugcnskrcdiuugningslbrmug.i vid den 1 deiui ultcrnuiiv untugnu utvecklingenIbrsiurkes. bör ändå forc-i.igons uikmdsku upplåning nugot minska l'run denhögu nivån i uigängslugci for au reduceru lukien i uckumuleringen .iv uilundskuskulder med älfoljunde kursrisker och osäkerhet för omsuitniiig. .Nedgungen iden loiula uiliindsku nciiouiipläningen genom minskningen i byiesbulunsensunderskön h.ir diir-Ibr Ibrdcluis ungelur jumnl mellun sluten och Ibreiugen..andelen inhemsk lunclin.insiering hur ökat sin undei någoi och ökningen fulleri enlighel med Ibreuigcns preterenser vid sjunkunde soliditet pä lunglrisiigukupiiulmurk-nuilskredilcr. 1 cu skisserui olTeniligi-expunsivi uiiernuiiv uvspeglursig en lug lillvuM 1 sjunkunde indusininvcsieringur som minskur Ibreiugensfmunsieringsun-dcrskoii I en krympundc industrisektor. St.iiens slöd lillIbrci.igcn. vilkus i.im.ibiiiici Ibrblivii lug, i form uv lån och ukiicköp ökarjumföri med ui-g.ingsl.igei och ökur myckel kruliigi jumföri med deiindustriexpunsivu ul-lerii.iiivci. 1 gengäld minskur Ibreiugensutlundsupplåning drumuliski. Cicniini ull foreiugens fmunsieringsunderskoilloiull sjunker leder slutens lik,ide tbrei.igsfinunsiermg till eii minskuilånebehov för Ibreiugen även pu den inhemsk.i kupitulmurknuden och ännu mermarkerat i bunkernu For k.ipii.ilmurknuden innebären utveckling enligtl-ulternaiivel ime näg-i;i drumuiisku Ibrändringur eller anpassningsproblemKapiialmurknudens .indel UV den loiulu kreditmurknaden ökur avsevän men mte påeu i historiskt perspekliv särskilt unmärkningsvän sätt.Sociulförsäkringssekiornsldvs. AP-londens) utbud minskar visserligen. Deenskilda Ibrsäkringsinrätiningurnus Ulbud hur uniugiis oförändrut, trots ull enviss ökning inle bör utesluius. liihudsökningen på kupitulmurknuden har ikalkylen föriagts till hushällen och lill bunkernu. Dessa relativt problemfria utvecklingsperspektiv skallinie misstolkas De foruisuiier nämligen en grundläggande spargenerering hosföreiugen, hushullen och även i den offentliga sektorn. Denna sparökningframkommer i.ick v ure en förutsuti, exponledd expunsion av den svenskaekonomin fram-iiv er. En sådun utveckling ökar företugens sparande(räntabilitet), den höjer hushållens spurunde genom en positivinkomstutveckling och den skupur Ibruisuiiningur för en resirikiivurebudgetpolitik. Realismen i dessu förui-siiiiningur kun Irumsiä som iveksam. En runiubiliieislbrbäuring för företagen upp lill den niväsom Ibruisuils I del indusiriexpunsiva allemalivei och som dessutom skull beslåunder cn följd uv år kan vara svår all uppnå och representerar bara en uv llerumöjligheter. Ett gap mellan lillförsel och behov av eget kapital hos företagenkun med beiydunde sannolikhei vänlas beslå och detla ulgör bakgrunden lill denpägäende diskussionen om nya former för spargenerering. Denna .ikiu.iliserurekonomisk-politiska frågeställningar utanför kupiialmarknuds-uiredningensområde, vilkel inie hindrar atl de analyser som utredningen genomlbri kun Qänasom belysning av de bakomliggande problemen. För egen del pekur ulredningen påvissa bidrag till lösningen av företagens fi-n.insieringsproblem som direklberör kapitalmurknaden och dess inslitu- 1978/79:165 225 lionerutan alt prejudicera oliku kombinationer av övriga åtgärder. Utredningenföreslår sålunda en ökad kapacitet för utbud av riskkapital från deinsiiiuiionella placerarnu, försäkringsbolagen och AP-fonden, och berör uvenIbrutsutiningarnu för ett ökut utbud från hushållen. Deungivnu förändringurnu är sannolikt inte tillräckliga för att åsludkomma euökal ulbud uv riskvilligt kapital, utan deua lorde förutsätta även en ökaduvkustning för plucerarna. En modifiering av den s. k. Annell-lagen genom enhöjning av avdragsprocenien skulle ge företagen möjligheter utt vid givenavkaslning höja utdelningen. Denökude skuldsättning och minskade soliditet som den eftersträvadeinvesieringsökningen skulle leda till, ställer betydande anspråk på lämpligukrediter som sänker den finunsiellu risken. Ulredningen har lidigare pekat påden ökade omläiiningen av olika slags billiga, rörelsegenererade krcdiier sommed hög grad av auiomaiik och faktisk långfrislighet slär Ibreiugen till buds.Dessa krediter kan antas fortsätiu och öka. De kan uppfullas som ett slugskreditkompensution för en del av lönekostnademu och de ökur Ibieiugensbenägenhet uii accepieru en sänkt soliditet. Finansiellamedel knyls i denna process till företagen utan ull kruv siulls pä dessu ullkvulificera sig i konkurrens med andra företag för au erhullu krediterna ifrägu. Detla innebur uu resurserna med största sunnolikhei inte fördelas påeffektivast möjligu sätt. Vidare har oliku direkiu slutliga lån vuxii myckelsnabbi i omfultning. Även för dem gäller all de normull ui-Ibrmus så uu de ökurföretagens benägenhet till skuldsättning. Den ökude belydelsen uv sädana länskärper vikten av att långivningens ullokerings-eflekicr uppmärksammas. Medhänsyn lill nödvändigheten au öka produkiiviieten i induslrin framhällsönskvärdhelen av att företagens finansiering i största möjliga utsträckningsker genom långa krediter på den organiserade krediimurknuden, dvs. genomobligationslån och genom reverslån i kreditinstituten. Moi dennu bakgrund förutsebara nedgången i AP-fondens utbud anledning till bekymmer. Vidsidan av de renl kvantitativa aspeklema på tillförseln av långt kapital ur delockså angeläget au kreditvillkoren såväl på obligationsmarknaden som ikreditinsiituien anpassas till individuella låntagares speciella behov. Denärmare föruisätiningarna att tillgodose sädana önskemål belyses i ku-piilen ominslilutionema på kapitalmarknaden. 5Sammanfattning av kapitalmarknadsutredningens förslag 5.1 Huvuddragen Denomfatlande kartläggningen av kapitalmarknadens funktions.säii och de olikainstitutionernas verksamhei mynnar inie ul i förslag om någru genomgnpandereformer. Ulredningen föreslår sålunda inte au några nyu institut skallinrättas. Förslagen gäller istället de befintliga institutens ui-läningsregleroch verksamhetsformer, men även i dessa avseenden är förslagen av begränsadomfattning. En allmän slutsats av den sektorvisa och institutionellagenomgången är nämligen au förekommande finansierings-15 1978179, Isaml. Prop.1978/79:165 226 problemär av samhällsekonomisk snarare än institutionell nalur. De måste således iförsta hand angripas med ekonomisk-politiska ålgärder - kredit-politiska ochfinanspolitiska - som eu led i strävandena att återställa balans i den svenskaekonomin. Institutionernapå ';apitalmarknaden har också visat en belydande förmåga att anpassaverksamiieten lill förändrade betingelser. Det gäller både kraven på snabbaomfördelningar av kreditgivningen mellan efterlrågesektorerna och på anpassningtill ändrade institutionella (orhållanden där det viktigaste exemplet utgörAP-fondens snabba expansion till en position som den helt dominerandekapitalplaceraren. 1 det utvecklingsskede som inletts gäller det att ersättafondens stagnerande kapitalutbud med långfristiga krediter från andra källor,eventuellt också bromsa nedgången i fondens utbud. Medutgångspunkt i dessa allmänna slutsatser har kapitalmarknadsulredningensöverväganden på det institutionella områdel rört följande huvudfrågor. Kapitalmarknadens insiitutionellu uppbyggnad istort, särskilt strukturen av mellanhandsinstitui som byggts upp sedanAP-fondens tillkomst. AP-fondens placeringsformer har naturligt slätt i centrumsom en följd av fondens stora andel av utbudet på kapitalmarknaden. Marknadens förmåga att tillgodose skildalåntagarkategoriers individuella behov med avseende på lånevillkorensutformning. Möjlighetema att öka utbudet av riskkapital fråninstitutionella placerare (AP-fonden och försäkringsbolagen). Möjlighetema för mellanhandsinstiluten att mölaAP-fondens stagnerande kapitalutbud genom ökad upplåning hos andrafinansiärer. 5Försäkringsbolagens roll som källa för långfristigt kapiial. Bankemas långfristiga utlåning. Mellanhandsinslitutens och bankernas roll somlåntagare i ullundei. Utredningenskartläggning och analys av kapitalmarknadens institutionella uppbyggnad harsammanförts i kapitlen 6-14. De bådu första kapitlen behandlar tvä av de lyra realasektorer som brukar uigöra kreditmarknadens efterfrågesida i statistiskasammanhang, nämligen bostadssektorn (kapitel 6) och kommunerna (7). Industrinsfinansieringsproblem behandlas i kapitel Bostadssektornsspeciella krav på kreditmarknaden har motiverut utt sek tom särbehandlats. Kommunernas krediiförsöQning har knappast behand lats mer ingående i andra sammanhang varför en särskild kartläggning har bedömts vara värdefull. Deföljande kapitlen har en institutionell indelning. AP-fonden, försäkringsbolagensamt bankerna uigör de dominerande källorna för långfristigt kapital. Derasverksamhet behandlas i kapitlen 8-10. avlångfrisiiga krediter till näringslivet analyseras i kapitel 11. Kapitlet omobligaiionsmurknaden (kap. 12) utgör lill stor del en sammanfallning av deövriga institutionella kapitlen. 1 kapitlen 13 och 14 slutligen, behandlasvissa fonders samt understödsföreningarnas placeringsregler. Prop.1978/79:165 227 5.2Bostadssektorns flnansiering (kapitel 6)* Kapitletinnehåller en omfatlande kartläggning av bosiudsfinansicringssys-temetsutveckling, inbegripei de statliga låneurrangemangen och de kre-ditPölitiskainstrument som står lill förfogande föratt trygga bostudssekiorns krediiförsöQning. Utredningendrar slutsatsen att finansieringssystemet successivt utvecklats så all detstatligt finansierade bostadsbyggandet nu i huvudsak är oberoende avkreditmarknadsläget. Analysen av frågan om en statlig totalfinansiering avbostadsbyggandet leder till slutsaisen atl några väsentliga fördelar inte voreatt vinna med en sådan reform. De friktioner som inträffat ibyggnadskreditgivningen ändrar inte denna slutsats. Detär emellertid enligt ulredningens mening av största vikt atl evenluellamotsällningar mellan bankerna om fördelningen av byggnadskreditgivningen lösespå ett tidigt stadium och att de inte medges resultera ikontinueriig oenighet om åtagandena, med förseningar i igångsättningen somföljd. En ledamot har reserverat sig mot utredningens bedömning och förordaratt finansieringssystemet revideras. Effekternaav de för fastighetsägarna (i försia hand egnahemsägarna) gynnsammabeskattningsreglerna belyses i bilaga 2 lill ulredningens betänkande. Det ärovedersägligt att ett system för förmögenhetsbildning utvecklats på grundval avhög innationstakl som sänker skuldernas realvärde, hög marginalskatt somreducerar de faktiska räntekostnaderna för låntagaren saml en riklig tillgångpå lån med lång löptid. Detär enligt ulredningens mening knappast möjligt att kontrolleraför-mögenheisomfördelningen till följd av inflationen mellan långivare, låntagare/fastighetsägare,boende med hyresrätt och staten med hjälp uv korrigeringar inom ramen för ettnominellt lånesystem med tillhörande subventioner. Möjlighetema atl motverkaförmögenhetsomfördelningen bör -i den mån politiken misslyckas i sitt primäramål att bekämpa inflationen - i första hand sökas inom beskattningssystemet föratl reducera hävsiångs-eflekterna på den egna kapitalinsatsens avkastning vidhöga marginulskui-lesaiser och inflation. Enkonigering av omfördelningen mellan långivare och låntagare skulle åsladkommasgenom införande av indexlån. Den ränla som åsäits del in-dexerade lånebelöpf)eibehåller sitt realvärde även under inflationsförhållanden. Påbostadsfinansieringens område skulle länen dessutom ha den effekten atlkostnadsparitet kunde upprätthållas mellan olika årgångar av hus. Frågananalyserades ingående av värdesäkringskommillén i dess betänkande SOU 1964:2.Kapitalmarknadsutredningen har inte anseit sig på nytt behöva la upp eningående analys av alla de svåröverskådliga samband som är förenade med ettinförande av indexlån. Ulredningenföreslår att de nuvarande kvoieringsreglerna för bostadsin-stituiens utlåningavskaffas. Enligt dessa skall 90 proceni av nyulläningen avse s. k.prioriterade ändamål, bl. a. allt nybyggande för bostadsändamål, andranybyggnader med statliga bostadslån samt ombyggnad med statliga bostadslån.Återstående får avse andra ändamål, t. ex. aflars-och kontorshusutan statliga lån, finansiering vid förvärv av äldre fastigheter saml ombyggnadutan statliga lån. Den nuvurande kvoteringsregeln får till 'Hänvisning lill kapitelindelningen i betänkandet 1978/79:165 228 effekiull en icke prioriierad uilåning blir fasl knuien lill den prioriterade utunuvseende på krediimarknadsläget och situationen på byggmurknaden. Kvoieringssysiemeibör ersättas med en ordning där bostadsinstitulen ger ut obligationer av tvåslag varav del ena helt skall avse utlåning till prioriterade ändumål. Dessaobligationer skall räknas som prioriterade pla-cenngur för bank- ochförsäkringsinstitut. Den andra obligationstypen får unvändas för finansieringav icke prioriterude ändamål. Obligaiionema un-dersiulls emissionskonirollen påsamma säu som i. ex. induslri- och kommunobligationer och räknas inte somprioriterade placeringar för banker och försäkringsinstitut. Förslagetföranleder ändring i 9 i lagen 1974:922 om krediipoliliska medel. Meduigångspunki från de fakiorer ulredningen har alt beakta föreslås också ullumorteringstiderna för bostadsinsiiiutens nya lån sänks från nuvurande 60 årtill för flerfamiljshus, från i regel lill för småhus samtför ombyggnad från 30 ä till som är anpassad lillombyggnadsåtgärdernas varaktighet. Obligationemas amorteringstid bör därmedsänkus från till . De nuvarande amorteringstiderna är orimligt långamed hänsyn till byggnadernas och ombyggnadsåigärdernas varakiighei. Ungefär 95proceni uv lånen för flerfamiljshus kvarstår oumor-lerude genomannuitetskonstmkiiönen. Vidareförordar utredningen alt den övre gränsen för bostadsinstilutens bottenlån tillsmåhus, vid slutet av , inte höjs snabbare än lånetaketför statliga bostadslån. En sådan regel motiveras av ståndpunkten altbostadsinstilutens utlåning, som säkerställs genom kreditpolitiska åtgärder,inte bör främja finansiering av småhus med alltför höga produktionskostnader. 1den mån frågan aktualiseras bör en molsvarande regel lillämpas även förprivalfinansierade flerfamiljshus. 5.3Kommunerna och kreditmarknaden (kapitel 7) Kommunernaslångfristiga nyupplåning har pendlat mellan 2 och 4miljarder kr . Netioupplåningen har legat runt halva de angivnabeloppen, alllså rätt blygsamma tal om de sätts i relation lill den kommunalaverksamhetens omfattning. Eftersom kommunerna har haft ett begränsat utrymmetill förfogande på kreditmarknaden, utmärks deras starkt expanderandeverksamhet av en hög självfinansieringsgrad. Skattefinansiering, med åtföljandesnabbi siigande uttaxering, har således varit den dominerande finansieringsformen. Kommunernasfinansiella situation på sikl framstår som bekymmersam mot bakgmnd av dekalkyler som redovisats av kommunalekonomiska utredning (KEU 76) ochsom refererats ingående av kapitalmarknadsulredningen. Deras förutseddafinansiella underskotissparande utgör en komponent i det stora underskott somför samhällsekonomin som helhet återspeglas i en negativ bytesbalans. Motbakgrund av de allmänna finansiella perspektiv som ulredningen skisserat förden svenska ekonomin är några väsentliga lättnader i krediimarknadsläget intealt vänta under större delen av den lid som KEU 76 kalkyler omfattar, alltsåperioden fram lill 1985. Kapiialmarknadsutredningenhar inte anseti del meningsfullt att genomföra några beräkningar om kommunemakan beredas ell större ulrymme 1978/79:165 229 päden svenska kreditmarknaden än det som siåti till förfogande under senure år.Vägen till extern balans är uppenbart längre än man ursprungligen tbrcsiullisig och en tortsaii belydande netioupplåning i ullundei måste därför kommu ullstund under överskådlig ud. Även i en situution med återställd baluns mäsiclåneskulden lill ullundei successivt lörn\as med åtföljande resiriklioner Ibrde oliku låniugurkuiegonernus lilliräde lill den inhemska krediimarknaden. Isisiu hund gäller del utt fördela den nödvändigu upplåningen i utlandet sä uUen rimlig spridning kommer lill siånd av den ulländska skulden bland olikuläniagurkuiegorier. Kommunema måste även framöver räkna med att [luiu sig endel uv denna upplåning, antingen direkl när del gäller de största kommunernu.eller viu kommunlåneinsliiuten. Deltukonsiuierunde rubbar inle den allmänna slutsatsen att lånefinansiering inickun ullmulas avgörande viki frän kommunalekonomisk synpunkt Huvudproblemetgäller hur de inkomster skall tillföras sektorn som medger uii denrealekonomiska expunsion man godlagil kan äga rum under bibehållen iinansiellbulans. Delhindrur emellenid inte att vissa önskemål kan uppställas för kommunernus delvud gäller upplåningens organisaiion och om kreditvillkoren. Medun \issu kommuner har en väl organiserad finansiellplanering där kre-diicrnu ingur som ell vikiigi led både vad gäller volym ochvillkor, uppvisar .indru cn spiiiirad bild med övervägande kortfrisiiga lån somuppbringats hos cn mungd oliku kreditgivare. Likvärdiga fömisäiiningarföreligger tydligen inic blund kommunernu alt erhålla krediter medändamålsenliga villkor.