prop · G20353 · 1978-12-31 00:00:00 — Föruisätiningarna föratt öka kommunernas ochlandstingskommunernas handlingsfrihet har under i höggrad förbiittrals. Del iir mot den bakgrunden .som regeringen tillsatt ensärskild konimittc för atl göra en samlad översyn av statens tillsyns- ochkontrollfunktioner. Syftet metl utrcdningsarbciei iir atl pröva vilka ändringarsom kan göras f(ir att öka den kommunala handlingsfriheten och ge den kommunalasiiilvsiyrclsen eu större reellt innehåll. Kommiiiéns uppdrag kan i princip beröra alla kommunala ochlandslingskommunala verksamhetsområden. Det övergripande målet med översynenskall vara att mönstra ut sådana statliga föreskrifter som med hiinsyn till dekommunala och landslingskommunala organens resurser inie längre är nödvändiga. I direktiven preciseras uppdraget och utredningsarbetetsuppliiggning. Olika former avslallig tillsyn och kontroll skall behandlas. Särskilduppmärksamhet bör ägnas beslut som kräver fastsiällelseprövning av statligamyndigheter. Kommittén skallpröva om myndigheternas anvisningsverksamhei över kommunema ochlandstingskommunerna kan begränsas. I försia handbör förändringar övervägas som är särskilt angelägna och som kan görasoberoende av överväganden inom andra kommittéer. Samråd skallske med andra kommittéer som behandlar kommunala och landstingskommunalafrågor. En första uppgift för kommittén har varit alt göra enkartläggning av aktuella problem. Detta utredningsarbete har bedrivits i närakoniaki med statliga myndigheter, kommunförbunden, kommuner och landstingskommuner.Mängden av framförda synpunkier och förslag gör del nödvändigt att iutredningsarbetet prioritera vissa frågor och verksamhetsområden. I direktivenanges att särskild uppmärksamhet bör ägnas beslut som kräverfastsiällelseprövning av statliga myndigheter. Mol denna bakgmnd har kommitténvalt atl i två delbetänkanden la upp underställning av beslul om lån och borgenresp. I detta betänkande behandlas statskontrollen överkommunernas och landstingskommunernas beslui om lån och borgen. Prop.1978/79:53 44 Nuvarandelåneräitsbesiämmelser i kommunallagen innebär i princip all kommunerna ochlandstingskommunerna underställningsfriii får ta upp lån med en återbetalningslidav saml vissa längre lån enligt bestämmelser i särskild förordning.Därutöver får lån upptas endast om regeringen medger del. Molsvarandeförhållanden gäller borgen. Kommitténföreslår att bestämmelserna i kommunallagen (1977:179) om att regeringensmedgivande, utom i vissa fall, behövs för all kommun och landsiingskommun skallfå la upp lån och teckna borgen mönstras ul. innebär alt 4 kap. 8 t;utgår och au 7 S i nämnda kapitel får en ny lydelse med allmänt hållnabesiämmelserom den kommunala och landstingskommunala låne- och borgensrätien. För kommunalförbundinnebär kommitténs förslag att 4 § lagen (1957:281) om kommunalförbund(omtryckt 1977:181) ändras som en följd av ändringen i kommunallagen. Kommitténs förslag Hrvidare lill konsekvens all förordningen (1977:544) om kommuns ochlandslingskommuns upplåning m. m. inte längre kommer alt fylla någon funktion.Förordningen föreslås därför upphöra. Ifråga om borgen anser kommittén alt kommunerna och landstingskommunerna börägna dessa åtaganden ökad uppmärksamhet när den statliga kontrollen upphör.Kommittén ansersålunda att del finns behov av att på ett lättillgängligt sätlredovisa borgensåtagandena i budget och bokslut. De förtroendevalda ochmedborgarna i övrigt får därigenom bättre möjligheter lill information omåtagandenas omfallning. Några bestämmelser i lag anses inte erforderliga utankommittén förutsätier all kommunförbunden verkar för alt den rekommenderadeordningen tillämpas. 1Utredningsuppdraget 1.1 Allmänna utgångspunkter 1direktiven för kommittén uttalas all den kommunala självstyrelsen är av storbelydelse för vårt lands styrelseskick. Kommunministern hävdar allföruisätiningarna för alt öka kommunernas och landstingskommunernas ansvar ochhandlingsfrihet i hög grad har förbättrats. Mot den bakgrunden anses det varaen angelägen uppgifi att ge den kommunala självstyrelsen ett siörre reelltinnehåll. Tillledning för kommitténs arbete gör departementschefen bl. a. följandeprincipiella uttalande: Detfinns enligt min mening fiera motiv för alt på delta sätl decentralisera ansvaroch befogenheter. Statsförvaliningen kan avlastas arbeisuppgifier och fårbiitlre tid för planering och andra övergripande frågor. Från demokratisksynpunki aren försiiirkning av kommunernas och landsiingskommunernas roll ibeslutsfiiitandct av stor vikt föratt sanihiillsverksamhcten skall kunnautformas nära de enskilda miinniskorna. I uirctlningsarbciei bör synpunkter avdetla slag viiga lungt. Samiidigi måste sjiilvfallci kraven på samordning 1978/79:53 45 och likformighet i samhiillsarbeict beakias. Del ärexempelvis niiclviindigi all statsmakterna meddelar bcsiiimiiiclsor av olik;islag för all uppnå övergripande mål i fråga om riiitssiikcrhct,syssclsiiiining och lika lillgång lill sainhiillsscrvice. Vid utformningen avilen statliga tillsynen och kontrollen över kommuner och landsiingskoninnincrmåsic enlii;i min mening en avviigning inellan delvis inoistritliga intressengöras i varje siirskilt fall. 1 direktiven anges att en samlad översyn skall göras avstatens tillsyns-och kontrollfunktioner gentemot kommunerna ochlandsiingskommunerna. I vissa avseenden preciseras kommitténs uppgifier. .Syficl medöversynen skall vara au iiKinsira ul sådana tleiiiljlorcskrificr som modhiinsyn lill de kommmiala och lantlsiingskomniunala organens resurser inteliingre iii' niiclviindiga. I första handskall sådana löriindringar iivcrviigjs som franisiår som siirskilt angelägnaoch som kan gtiras oberoende av iivorviiganden om andra löriindringar inom ettvisst sakområde. Särskilduppmiirksamhet skall ägnas beslul som kriiver fasistiillelscpröv-ning avregeringen eller statlig myndighet. Kommittén skallbehandla de statliga myndigheternas lillsyn och kontroll i syfie alt avvecklaföreskrifier. anvisningar och råd som inic liingre kan anses behövliga. Förslag tillförfiiitningsiindringar skall utarbetas. Uiredninusdirckiiven återfinns som bilaua 1. En första uppgift för kommittén har varit au kariliigga deproblem som finns rörande förhållandet mellan statliga och kommunalamyntligheier. I enlighel med vad som framhålls i direktiven har koninnmer ochlandstingskommuner under arbetets gång beretts tillfälle att framförasvninmkier och önskemål om förenklingar. Som ett led i dettakartliiggningsarbeic kommer kommittén fortlöpande all ha överiiiggningar medRirtroendevalda och ijänstcmiin inom såväl statliga som kommunala organ. Kommiiién har ansett del angeliigel au i utrcdningsarbcieiprioritera vissa frågor. Underställningav kommunala och landstingskommunala beslut hos statlig myndighet Prop.1978/79:53 46 Desisiniimiula tro områdena sammanfaller med de verksamheter som har prioritcraisi iiveronskommclsen mellan regeringen och kommunlorbunden om den komniunalaekonomin . 2Olika former av statskontroll Iutredningsdirektiven anges atl siatsmakiorna har dci övergripande ansvaret försanihälleis utveckling och uppgifter. Ramar måste diirför anges för kommunernasoch landstingskommunernas befogenheter. Staten kan diirvid använda sig av olikavilgar. I det följande liimnas en översiktlig redovisning av olika former avstatskontroll. 2.1 Lagar och andra författninRar Iregeringsformen (RF) regleras kommunema i tre hänseenden, nämligen i fråga omden kommunala indelningens struktur, innebörden av den kommunala självstyrelsenoch den diirmetl förenade beskattnings riiiten samt formerna för den komniunalaverksamheten. Redan i det inledande kapitlet (1 kap. 1 ij) slås fiist att densvenska folksiyrelsen förverkligas bl. a. genom sjiilvsiyrelse och attdenna bygger på allmiin och lika rösträtt. I RF anges (1 kap. 6 ij) att det iriket finns primiirkommuner och landstingskommuner, alt besliiiandcräitenutövas av valda församlingar och atl båda kommuntyperna får ta ut skatt förskötseln av sina uppgifter. Vidare föreskrivs (8 kap. 5 5) alt grunderna föriindring i rikets indelning i kommuner, för kommunernas organisation ochverksamhetsformer och för den kommunala beskattningen bestiims i lag samt atl ilag också meddelas föreskrifter om kommunernas befogenheter i övrigt och omderas åligganden. Ikommunallagarna finns bestämmelser om bl. a. kommunernas ochlandsiingskommunernas s. k. allmänna kompetens. Uppgifierna iir enligt denna iprincip frivilliga. Den kompetens som regleras i olika specialförfiiti-ningarinnebiir däremot i de fiesta fall alt uppgifterna iir obligatoriska. Genomsådan lagstiftning har kommunerna tilldelats betydande ansvar inom plan-ochbyggnadsväsendet, bostadsförsörjningen, socialvården och skolviisendet samllandstingskommunerna inom hiilso-och .sjukvårdsområdet. Speciallagstiftningeninnehåller ofta bestiimmelser som liiniligen ingående reglerar den kommunalaoch landstinaskommunala verksaniheten. 1978/79:53 47 Dci mest vklstriickia lilliimpningsonirådet har denslalskoniroll, som utlöses på enskilds initiativ genom bcsviir över ettkoniniunalt beslut. Syftet med besvärsprövningen iir au få lill siåntl enkontroll av att kommunen och landstingskommunen anviinder sina maktbcibgcnhcieri enlighel med dessas ändamål och inte i strid med allmänna eller andraberättigade intressen. Besvär, som anförs med stöd av kommunallagarna, s. k.kommunalbesvär, är den kontrollform som innebär del lindrigaste ingreppet iden kommunala självstyrelsen. En mer ingående kontroll kommer lill stånd genoms. k. förvaltningsbesvär, som anförs med stöd av speciaiförfatt-ningar. Kommunfullmäktiges beslul överklagas enligt 7 kap. 1 §kommunallagen (1977:179) med något undantag genom kommunalbesvär. Delsammagäller för beslut av kommunstyrelsen eller annan nämnd, om inte annalär särskilt föreskrivet (7 kap. 2 ij). Prövningen av sådani kommunalt beslutankommer på och beslul kan överklagas tillregeringsrätten. Besvär över landsiingskommunernas beslul anförs hosregeringsrätten. Kommunalbesvär kan anföras enbart av medlem av kommunen resp.landstingskommunen. Vid kommunalbesvär kan som grund för talan åberopas endaslatt beslutet inte har tillkommit i laga ordning, står i strid mol allmän lageller annan författning, på annal sätl överskrider kommunfullmäktiges, landstingetseller nämndens befogenhet, kränker klagandens enskilda rätt eller annars vilarpå orättvis grund. Om besvärsmyndigheten finner atl någon av dessa besvärsgrunderär tillämplig, upphävs det överklagade beslutet. Myndigheten kan däremot inte,som vid förvaliningsbesvär, ändra beslutets innehåll. I den mån specialförfattningarna innehåller särskildabestämmelser om besvär mol beslul av förvaltninggäller inte reglerna om kommunalbesvär. I stället blir de allmänna reglerna omförvaltningsbesvär tillämpliga. Detta innebär bl. a. att besvärsrätt tillkommerden som beslutet angår, om dei har gått honom emot, atl besvärsprövningen ärallsidig och inte begränsad lill lagligheisfrågan och all besvärsmyndigheienkan göra ändringar i det överklagade beslutets innehåll. Vissa kommunala beslut måste för atl bli gällanileundersiällas regeringen eller statlig myndighet för prövning ochfaststiillelse. Iniiiativei till fasisiiil-Iclseprövningcn tillkommer detkommunala organet. Bestiimmelser om undersiiillning finns både ikommunallagarna och i olika spccialförfiuiningar. Enligt konimuiiall;igarnaskall understiillning ske bl. a. i vissa låne-, borgens-och Ibndiirenden.Enligt olika specialförfaltningar krävs liinssiyrelsens faststiillelse avbeslul om antagande av kommunala stadgor, t.ex. lokala 1978/79:53 48 ordningssladgor(23ij allmänna ordningsstadgan, 1956:617), hamnordningar (förordningen, 1874:26 s.11, angående hamnordningar och andra ordningsföreskrifter för allmännahamnarna i riket), brandordningar (2 ij brandsladgan, 1962:91) ochhälsovårdsordningar (68 ij hälsovårdsstadgan, 1958:663). Vissa beslul omkommunala avgifter i. ex. laxor för galumarksupplåielser skall fastställas avlänsstyrelsen. Vidare krävs statlig myndighels fastställelse av fiertaletkommunala planliiggningsbeslul enligt byggnadslagen (1947:385). 1ett underställningsmål skall en allsidig prövning av del underställda beslutetföretas. Prövningen avser inte bara beslutets laglighei ulan även desslämplighet, ändamålsenlighet och skälighet. Undersiällningsmyndigheien skallantingen fastställa eller ogilla det underställda beslutet och den kan i regelinte ändra beslutets innehåll. Undersiällningsmyndigheienhar enligt några specialförfaltningar rätt all besluta i kommunens ställe. Omfullmäktige inte antar lokal ordningsstadga med innehåll som länsstyrelsenanser nödvändig, kan själv besluta om lokal ordningsstadga förkommunen. beslut skall i sådani fall underställas regeringen.Molsvarande gäller i fråga om hamnordning, brandordning och hälsovårdsordning. Ellunderställt kommunalt beslul bör i princip inte fastställas förtån det harvunnit laga krafi, eftersom fastslällelsen skulle föriora sill objekt, om delkommunala beslutet upphävs efier besvär. Vid underställning enligtkommunallagarna har endast kommunen rätt all besvära sig över länsstyrelsensbeslul atl vägra fastställelse. Vid underställning enligt specialförfatl-ninggäller enligt 11 § förvaltningslagen (I971;290)ail den som beslutet angår harrätt alt besvära sig över beslul all meddela eller vägrafastställelse, om beslutet gått honom emot. Bevär över beslul iundersiällningsmål prövas av regeringen. Eumyckel långtgående slyrningsinsirumeni ulgör sunens möjlighel all inom vissaverksamhetsgrenar bestämma över resursiilldelningen till kommunerna ochlandstingskommunerna. Därid används såväl adminisiraiiva som ekonomiskastyrmedel. Till den försia gruppen hör bl. a. lagen (1971:1204) ombyggnadstillstånd m.m. Exempel på ekonomiska styrmedel ulgörinvesteringsavgifier, statsbidrag till kommunalt och landslingskommunaltbyggande saml fiisiställda ramar för vissa byggnadsinvesteringar såsom sjukvårdsbyggnader,ålderdomshem, skolor och icke statsbelånade bostadshus. Enekonomisk kontroll från statens sida sker också, som lidigare har redovisats,genom att vissa kommunala och landstingskommunala borgens-, låne- ochfondbeslul måsle underställas regeringen. Prop.1978/79:53 49 styrinstrument utgör de statsbidrag som har till syfte attstimulera tillkomsten av viss verksamhei. Det är också så attstalsbidragsförfallningarna brukar föreskriva, atl statsbidrag får beviljasendasl om vissa villkor är uppfyllda och all bidraget skall upphöra elleråterbetalas om villkoren inte uppfylls. 2.5 , anvlsninyar och råd Genom lagslifiningen anger slaismakterna huvudmålen fördenverksamhet, som är föremål för reglering. Mer preciserade målangivel.scrredovisas i olika författningar, som regeringen utfärdar. I della sammanhangges ofia centrala ämbetsverk befogenhet alt utfiirda tilliimpningsförcskrifier.Denna anvisningsverksamhei iir på vissa områden av betydande omfattning och mgörCU viisentligt statligt styrinsirumcni över kommunerna ochlandstings-kommuncrna. En begränsning av myndigheternas riitt härvidlag harinförts genom en särskild kiuigörelse (1970:641, iindrad 1977:629). 1 dennaföreskrivs, att myndighet inte ulan regeringens medgivande får ge ändrade ellernya föreskrifier, anvisningar eller råd, som kan påverka giillande standardeller lilliimpade normer och som i mer iin oviisentlig grad kan leda lilldirekia eller indirekia koslnadsökningar. Myndigheien skall uireda dekosinadsmiissiga konsekvenserna sann höra företrädare fördeni som förutsesslutligt få biira de ökade kosinaderna. Om den statliga myndigheten därvid bliröverens med kommunernas eller landsiingskommunernas representanter behöverfrågan inte underställas regeringen. 2.6 Effektivitetskontroll och allmän tillsyn På de kommunala och landslingskommunala verksamhetsområdensom regleras enbart av konimunallagarna finns det inte utrymme för några sådanastatliga ingrepp i den kommunala sjiilvstyrclsen som innebär atl ett annatbeslut siitts i ett överklagat besluts ställe eller att statlig myndighetålägger kommunen resp. landstingskommunen alt handla på vissl siitt.Effektivi-tetskoniroll iiger däremot rum med slöd av olika specialförfattningarsom ålägger kommunerna att svara för vissa förvaliningsuppgifieroch föreskriverslallig lillsyn över atl uppgifierna fullgörs på ett tillfredsställande sätl.Exempel på sådan reglering erbjuder hiil.sovårdsstadgan (3, 68 och 81 ijjj) ochbrandstadgan (2 och 24 ijij). Den statliga lillsyn och koniroll av ochlandsiingskommunal förvaltning som ulövas enligt specialförfiittningar åvilarolika statliga organ på såväl central som regional nivå. De centrala verkenbevakar i enlighet med sina instruktioner var för sig sin verksamheissektorofta med bistånd av egna regionala organ och/eller av liinsstyrelse. Så t. ex.utövar socialstyrel.sen en 4 1978/79. Prop.1978/79:53 50 central lillsyn och kontroll inom olika vårtl.sektorer ochbitriids diirvid av sina liinsorgan: länsliikarorganisalioncn,liinsnykicheisnämndcn och .social-vårdskonsulcnien. Samiidigi åligger delliinssiyrclsen au inom sin liin tillse atl kommunerna fullgör sina olikauppgifter inom barnavårtl och åldringsvård. Liinsstyrelseninövar en allmiin lillsyn iivcr konimLUierna och lantlsiings-kommunerna. Enligt5 liinsst>'rolscinsirukiioncn (1971:460, omtryckt 1976:892) ankommer det pålänsstyrelsen alt inom sitt verksamhetsområile övervaka att vad som enligt lageller annan författning åligger statlig myndighet, kommun, landstingskommuneller enskild blir behörigeii fullgjort. Denna bestiimniclsc ger inlcliinsstyrelsen några inaktmcilcl ulöver dem som anges i resp.specialförfiitining. Som exempel på bestämmelser som ger liinsstyrelsenlillsynsuppgifier på särskilda kommunala verksamhetsområden kan niiinnas 3 ijhiilsnvårdssiatl-gan. Diir föreskrivs alt liinsstyrelsen skall vaka överallmiinna hiilsovården i liinct. Niir får kiinnedoni ommissförhållande i hiilsovårdshiin-secnde, skall liinsstyrelsen , atllämpliga åigiirtler vidtas fiir all undanröja dessa. Olikamedel står en tillsynsmyndighet lill buds niir det giiller all vinna rättelse.Myndigheten kan t.ex. länina del kommunala organei råd och anvisningar. Tillsynsmyndigheiensbefogenheter kan emellertid striicka sig längre. Det kommunala organet kan ivissa fall åliiggas att vidta viss åtgiird. 1 52 ij andra stycketsocialhjiilpslagen (1956:2) föreskrivs atl får ålägga komniun attlämna socialhjälp. Den statliga myndigheten kan iiven själv förordna om åtgärdsom det kommunala organet har fiirsummai au vidla. Liinssiyrclsen får t. ex.enligt 52 ij tredje slyckci socialhjiilpslagen vidta den åtgärd som ansesnödviindig för att avhjiilpa niissRirhållandet. Som exempel kan vidare niimnasatt liinsnykterhetsnämnd, om riitlelse inte vinns genom nämndens råd ochanvisningar, har att vitlui åtgiirder som annars skulle ha ankommit på delkommiuiala organet (4 ij 3 mom. nyktcrhcisvårds-lagen, 1954:579). har vidare ombudsmän () vissatillsynsbefogenheier gentemot kommunerna och landstingskommunerna. JO kan inteändra ett kommunalt beslut eller åliigga en komniun alt handla på cii visslsäu. Han kan emellertid väcka åial mot den sorn begår fel, göra erinran motbeslutet eller göra ett principuttalande. Ulöverde.ssa mera formbundna styrinstrument kan staten påverka kommunernas ochlandsiingskommunernas beteende och agerande genom alt l. ex. ta framkunskapsunderiag, förmedla erfarenheter, sprida information omutredningsresultat, idéer och utvecklingstendenser, anordna konferenser ochulbildningsseminarier. Den anmälnings- och uppgiflsskyldighet som föreskrivs iolika författningar ger också statliga myndigheter vissa möjligheler atl utövauppsikt över kommunala och landslingskommunala organ. 1978/79:53 51 3 jjienomfiirda åtgärder för minskad statskontroll Regering och riksdag har vid olika iilifällcn uitalai atibehovet av statskontroll över kommunerna och landsiingskoninnincrnas siill attfullgöra sina uppgifter har minskat. Bcgriinsningar i statens tillsyns- ochkontrolluppgifier har därför gjorts i samband nieil beslut om reformer påolika områden. I det följaiide retlovisas några av de löriindringar som harvidtagits för att öka de kommunala och landslingskommunala organenshandlingsfrihet. Intrcssci iignas i försia hand åt reformer som syftar lill attskapa en ramlagstiftning eller lill all begränsa skyldigheten alt undcrstiillabeslul suiilig myndighcis prövning. 3.1 Ändrinuar i konnnunallaKstiftninKen Vid 1969 och riksdagar fattades beslul om altbegriinsa kommuns underslällningsskyldighel i vissa iircnden. Vitl detförstnämnda lilinillct gavs kommunerna rätl atl ulan undersiiillning besluta omreglemente för andra kommunala niimnderän besviirsnämndcr och om planbciräffimde hushållning med stads donationsjord (prop. 1969:63, KU 1969:44,rskr 1969:405). Del undcrsiällningsplikiiga området reduceradesytterligare . På grundval av bl. a. kommunalniitskommiiiéns betänkandeXIII (Ds C 1970:2) Kommuns och andra kommunala menighetcrs skyldighet attundcrstiilla Slallig myndighet vissa heslut slopades den 1 juli 1972undersliillningsskyl-digheien i fråga om reglcmcnie för besvärsnämnd ochkommuns beslul om placering av penningmedel, som inie behövs för niiniföreslående ulbeial-ningar, sann bciräffimde vissa offeniligriiiisligaavgifter, nämligen lorgavgif-ler, gatuhandclsavgifterm. m., parkeringsavgifteroch sotningsavgifterlprop. 1972:12, KU 1972:11, rskr 1972:45). Riksdagensbeslut om en ny kommunallag innebar en betydande förändring avkommunallagstifiningen (prop. 1975/76:187, KU 1976/77:25, rskr 1976/77:148).Genom reformen har lagstiftningen fr. o. m. blivit enklare ochmera enhetlig samt anpassats lill utvecklingen i praxis. Karaktären avramlag med minskad detaljreglering innebär all kommunernas ochlandsiingskommunernas handlingsfrihet ökar liksom möjligheterna au anpassaverksamhetsformerna efter lokala förhållanden och lill den framlidautvecklingen. Den nya kommunallagen innebär all en mängd statligadetaljföreskrifter slopas. Exempel hiirpå utgör följande förändringar. Undersiällningsskyklighetcni fråga om anslag som skall läckas genom utdebitering under mer iin fem årutgår. Underslällningsskyldighetenför fondavsättningar och fondanvändningar las med något undantag bort. Undersiällningsskyldigheieni fråga om lån och borgen blir inie längre beroende av skatteunderlagetsstorlek och kravet på årliga avbetalningar Prop.1978/79:53 52 Komnuinfullmiiktigcoch lår .sjiilva besiiimma manilaipcrio-tlcns längd lorniinindernas ordförande. Liinssiyrelsensriiit att förordna om sammantriide med komnuinfulliniik-lige slopas. Kominunfullmiiktigeoch ges frihet atl besiiimma niir riiken-sk:iperna skall varaavsluiade. Bcstiiminclsernaom hur kommun och lantlslingskommun får anviinda vederlag för enanliiggningstillgång eller lorsäkringsersiiiining för sådan tillgång slopas. 3.2 Ändringar i speciallaKstiftningen I saniband med komniunallagsrefornien beslutade riksilagcnom iintlringar i eu 25-tal olika spccialfiirlåtiningar (prop. 1976/77:1, KU1976/77:25. rskr 1976/77:148). Även i detta fiill var syftet att ökakommunernas och landstingskommunernas möjligheter att anpassa organisation ocharbeis-fonner efter skiftande lokala förhållanden och behov. Genomfciriintlringarna skapas siörre enhetlighet och enkelhet i niimndorganisationcnefier mönster av (len nya kommunallagen med ett minimum av siirregler ochdetaljföre-skrifier. Flertalet siirbestiimnielser ispecialförfattningama om nämndernas orga nisation och arbetsformer slopas. Detta innebär bl. - att frågan omniimndernas sammansätiiiing och utomståendes nitrva-roriitt vid niimnclsammanträdehell överlämnas lill kommiMicrna och landsiingskoinmu nerna - atl kommunernaoch landstingskommunerna får större frihet atl besiiimma vilka niimnder somskall inriittasoch uppgifiernas fördelning mellan niimnderna. Kommunernas skyldighet all undcrstiilla statligmyndighet beslul begriin- sas. Således upphör skyldigheten att underställa beslut som avser - plan förbyggande av åltlcrdomshem - reglemente förålderdomshem, som tirivs av två eller fiera kommuner