prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — JK förklarar att hans resonemangi fråga om fakultativ visavi obligalorisk lagrådsgranskning leder lillslutsatsen alt lagrådsutredningens förslag i punkterna 1-8 i ulredningensförslag lill 8 kap. 19 S bör bilda utgångspunkt för grundlagsregleringen pådella område. Svårighelerna är - som båda utredningarna har varil medvelna om -främsi koncentrerade lill föreskrifter som avses i 8 kap. 3 § RF (punkl 4 i delnyss angivna förslaget). Enligt JK:s mening finns del goda skäl för attbibehålla den uppräkning som lagrådsutredningen har gjort men JK utesluter intemöjlighelen au begränsa uppräkningen. Oavsett om någon ändring görs i denna delbör uppräkningen kompletteras med en sista punkl i vilken utsägs att lagrådetskall höras även beiräffande annan lag om lagen är viktig för enskilda ellerfrån allmän synpunkt, dvs. en regel utformad på grund avrältighetsskyddsutredningens förslag. hovräll förordar, i likhel medlagrådsutredningen, all del obligaloriska granskningsområdet bestäms genom enuppräkning. Frågan vilka under 8 kap. 3 § RF hänföriiga föreskrifter som skallhöra till granskningsområdei bör ytterligare övervägas, men i huvudsak finnerhovrätten de av lagrådsuiredningen angivna föreskrifterna vara väl valda. Fråganom också skattelag skall om fa tias av lagrådsgranskningen diskuleras i någrayttranden. Högsiadomstolen förklarar atl den iveksamhel som kan föreligga i frågan om vilkalagar som bör omfattas av lagrådsgranskning hänför sig till au ocksåskattelagstiftning tas med. Det anförda innebär självfallel inte att domstolenanser alt skattelagarna skulle vara i mindre behov av granskning än annanlagsiiftning. Tveksamheten sammanhänger bl. a. med osäkerhet om denvolymmässiga ökning av granskningsverksamheten som skattelagarna kan vänlas geupphov lill. Om ökningen blir alllför stor, kan della medföra attundantagsreglerna måsle utnyttjas i en utsträckning som inte har varil avsedd.Därmed kan också det förhållande mellan huvudregel och undantag. somförslaget synes utgå ifrån, komma all förändras. Den unförda tveksamhetenutgör dock inle lillräcklig anledning all förorda ändring av förslaget.Regeringsrällen anför: Meddel innehåll föreskrifterna om lagrådsgranskningsområdet föreslås få kommerinom delsamma all falla också förslag till skattelag. Givetvis skallbeträffande sådan lag, alldeles som beiräffande övriga lagiyper, gälla att denskall lagrådsgranskas endasl under förutsättning all den är viktig för enskildaeiler från allmän synpunkt, atl lagrådsgranskning behövs och atl lagstiftningsfråganinte är alltför brådskande. 143-145) anfört övertygande skälför all skånelagarna inle bör särbehandlas i granskningshänseende ulan liksomandra lagiyper som faller under 8 kap. 3 § RF i princip bli föremål förlagrådsgranskning. Regeringsrätten kan därför ansluta sig till förslaget ocksåi denna del. Del bör dock inle fördöljas all en sådan överföring avskattelagarna lill granskningsområdei som del blir frågu om kommer alt innebäraen väsentlig arbetsökning för lagrådel och della inle minsl med lanke på altmyckel komplicerade rällsliga frågor kan uppkomma på detla lagsliftningsområde.Jusi sisinämnda förhållande ulgör emellerlid ett särskilt skäl atl inie göranågot undanlag för skattelag. Ulredningen anför(s. 145)all den omständigheten all en skallelag hänvisas lill lagrådel naiurliglvisinie ulan vidare skall leda till atl lagrådel anser sig behöva granska allaföreskrifter i lagen lika ingående. Ulredningen menar emellerlid all del intebara med lanke på lagrådels arbetsbörda ulan också av hänsyn lill önskemålel omen klar rågång kring lagrådets ansvarsområde ofta kan vara motiverat attremissen klarl anger på vad lagrådel främsi skall inrikta sin granskning. Dellaullalande slrider mol vad utredningen lidigare anfört om att del direkl av grundlagenbör följa varpå lagrådels granskning skall vara inriklad. Del kan rimligen integodlagas all förslag lill skattelag särbehandlas på så sätt atl lagrådel hörsendast beträffande vissa utvalda delar. Del bör här liksom eljesl ankomma pålagrådel självt alt med uigångspunki i vad grundlagen föreskriver omgranskningens ändamål avgöra hur granskningen i del enskilda fallel skallläggas upp. KammarräiienI Göleborg släller sig posiliv lill all skattelagarna hänförs till de lagar sombör granskas av lagrådel. Skallelagstiftningen skulle ulan ivivel må väl av ensådan granskning, inle minsl från systematisk synpunki. Lagrådsgranskning kandärför sannolikt vara lill stor nytta på della område. Kammarräiien i Sundsvallanser alt en lagrådsgranskning av skattelagar kan fylla en vikiig funklion närdel gäller att öka överskådligheten, klarheten och konsekvensen. Kammarrättenhälsar därför med lillfredsslällelse att skattelagarna enligt förslaget fallerinom områdel för lagrådsgranskningen. Riksskaiieverkei(RSV) anför: Enlagrådsgranskning av skattelagstiftningen och de förfaranderegler som haranknyining lill denna lagsliflning bör, särskilt om granskningen i regeringensremisser slyrs lill lagiekniska väsentligheter och svårigheter i förslagen,enligt RSV:s mening kunna medverka lill all skattelagarna blir goda produklerlagtekniskt sett. För RSV som ceniral förvaltningsmyndighet i fråga ombeskattning ärdet angeläget atl den lagstiftning verkei skall föra ut itillämpning är av så god leknisk kvalité som möjligl. angelägetför RSV:s uppgift all efter bemyndigande ulfärda föreskrifter och anvisningarsom lill sitl innehåll skall fylla ut lagsiiftningen med ell konkrei innehållulan alt därmed någoi egentligt nytl i fråga om skaileplikiens omfång elc. Lagsliftningens lekniska uiformning är även av stor betydelse förRSV:s uppgift all utfärda deklarationsblanketter. Dessa blanketter skall tillsill innehåll avspegla lagsiiftningen. Blankellerna får inte innehållauppgiftskrav som saknar slöd i lagsiiftningen. Samiidigi skall blanketlerna bl.a. av rättssäkerhetsskäl vara så utförliga alt den skattskyldige med dess hjälpskall kunna lämna de uppgifier som leder lill en varken för hög eller för lågbeskattning. RSV anser all lagstiftningens betydelse i dessa sammanhang är såuppenbar all några exempel på detta inle behöver anföras. Ulredningensförslag till undantagsregler - atl lagrådels yttrande inte behöver inhämias närdet skulle sakna betydelse eller menligt fördröja lagstiftningen -ärenligtRSV:s mening allmänt sell lämpligt utformade. RSV vill dock underslryka att detpolitiska inslaget i skattelagstiftningen är starkt och atl lagstiftningen pådetta område av olika skäl ofta brådskar. Man har anledning all räkna med atl undantagsreglernamyckel ofta blir tillämpliga på skalleområdet. förhållande bör kanskeavspeglas klarare i siadgandel i 8 kap. 18 § RF. Isammanhangei bör dock framhållas att det kan vara önskvärt atl ocksåskalteflyktsregler, även om de snabbt behöver genomföras, blir föremål förlagrådsgranskning. Utrymmet försådan granskning i sådanaoch liknande fall blir,som utredningen också menat, i sisla hand en politisk fråga. Saken böremellerlid också ses i samband med förslagen till ell varningsinslilul beträffanderetroaktiva effekter av ny skatlelagsliftning och till en generalklausul motskatteflykt. Ulredningensuppfattning alt granskning i lagrådet oftare kan bli påkallad i fråga om direktskall än i fråga orn indirekl skatt är kanske riklig. RSV vill emellerlidbestämt framhålla vikten av att man inle förringar värdel av en kvalificeradlagleknisk granskning av indirekl beskattning. RSV anför följande om della. Tillgrund för bl. a. mervärdebeskaitningen ligger - uiiryckligl eller underförstått- i stor utsträckning civilrättsliga eller i kommunalskattelagen definieradeoch praxisbundna begrepp, som reglerar beskaitningsområde, beskattningsvärden,tidpunkt för skattskyldighetens inträde etc. En forllöpande anpassning tillbefintlig eller ändrad lagstiftning på andra rättsområden är därför avavgörande belydelse för rältstillämpningen. Lagstiftningenpå såväl mervärdeskattens område som i fråga om annan indirekt beskattning,särskilt energiskatt och reklamskatt, är enligt RSV:s uppfattning långl ifrånokomplicerad. RSVvill därför betona angelägenheten av att mera omfattande förslag till ändringarangående mervärdeskatten och övrig indirekl beskattning blir föremål förlagrådsgranskning i samma utsträckning som på det direkia skatteområdet. OcksåSveriges indusirijörbund och tillstyrker attskattelag granskas av lagrådel. Redanunder författningsdiskussionen framfördes från näringslivet kravpå lagrådsgranskning av skattelag. De allmänna skälen härför harlagrådsutredningen och rällighetsskyddsutredningen väl sammanfattat.Organisationerna delar i stort den anförda motiveringen. emellertidkomplettera med några synpunkter. Del har ibland hävdals allskattelagstiftningen är av sådan utpräglad politisk karaklär all enlagrådsgranskning inle vore lämplig. Med det diffusa ullrycket "politiskkaraklär" torde avses an ell förslag lill skaltelag tillkommit som eninnovation ulan djupare sammanhang med gällande lagsiiftning eller på annalsätt bryter mot gängse uppfattning om samhällssystemet. Om della skulle vararikligl finns enligt vår mening ännu siarkare skäl ull krävu en godlagstiftningsteknik i syfte att formulera den politiska viljeyttringen itillämpliga termer. Vi kan alltså inte finna au skånelagens specifika poliiiskamolivering-om en sådan finns- i sig föranleder ett annat belraktelsesäii än delsom bör anläggas på övrig lagsiiftning som berör enskilda i väsentlig mån. Enskallelag är nästan undantagslöst en lag som skall tillämpas av enskilda och mängd offentliga tjänstemän med varierande utbildningsbakgrund. Vadsärskilt angår den nya, under uppbyggnad varande taxeringsorganisaiionenframslår behovet av en tekniskt fullgod lagstiftning också som Slarkl moliverai. För all trygga enlikformig lagtillämpning tillämpas i och även i andra länder ell systemav föreskrifter och anvisningar uifärdade av en central myndighet. Dennauppgift har tidigare handhafts av . Erfarenheterna från 25 årsanvisningsverksamhet visar flera exempel på att myndigheien varil tvingad allulfärda anvisningar vars fullständiga överensstämmelse med skattelagen kanifrågasällas. Anledningen lill denna brisiande kongruens har varillagstiftningens tekniska brisler. Myndigheien har då lagil på sill ansvar all,för all den givna skattelagen skall kunna lillämpas, utfärda anvisningar ulanslöd i lag. är ett yllersl otillfredsställande tillstånd. Tyvärr harexislensen av en anvisande myndighei också i vissa fall negaiivi påverkatlagstiftarens ambilion all prestera en fullgod lagsiiftningsprodukl. Bristen påprecision i lagstiftningen kan alltså leda till staisrällsligt inle önskvärdakonsekvenser. Organisationerna hävdarsålunda atl en granskning av skallelag från rällsliga och lagiekniskasynpunkier inte bara tillgodoser allmänna rättssäkerhelskrav som den enskildemedborgaren uppställer utan skänker eu fasiare underlag för den stora kadernanslällda inom skatteförvaliningen i deras verksamhei saml för domstolarnasutveckling av rättspraxis ävensom Ulgör en grundläggande förutsättning föreitsystem med centrala föreskrifter och anvisningar. Vivill underslryka atl del är lika vitalt alt den indirekta beskattningengranskas. Denna beskaltningsform är i dagens komplicerade samhälle väl såbetydelsefull som den direkia. Särskilt vill vi framhålla det mycket belydandeuppbördsansvar som åvilar skallskyldiga i fråga om avgifier ochkonsum-lionsskaiier. Delta rällsliga ansvar minskas inte av del förhållandetatt avgiften eller skallen är avsedd atl bäras av någon annan än uppbördsmannen.Man kan konstatera all del allmänna krav på förelagare av alla kategorieralt uppträda som uppbördsmän fåll en mycket betydande omfattning. Del finnsknappasl något exempel på en grupp företagare som inte har ett sådaniåläggande. Underhänvisning till vad ovan framhållits och vad vi anfört under många årsdiskussioner tillstyrker vi det framlagda förslaget till lagrådsgranskning avskattelag. anser del vara av utomordentlig betydelse all skaltelaggranskas av lagrådel, om den är vikiig för enskilda eller från LRFanser all många skäl talar för atl även skallelag skall omfattas avlagrådsgranskningen. Förbundel pekar på del förhållandet atl denna lagstiftningberör direkl eller indirekl samtliga medborgare och av dem upplevs som eitdjupl ingripande i deras personliga och ekonomiska förhållanden. Det är enligiLRF:s uppfattning av största vikt au just en lagsiiftning av denna karaklär påalla säll lillgodoser rättssäkerhetens krav. Skallelagstiftningen bör medhänsyn till del berättigade kravel på likformig rällstillämpning bli föremålför lagrådets granskning. LRF tillstyrker således det framlagda förslaget omlagrådsgranskning av skattelag. Medborgarräitsrörelsenanser det viktigt att alla förslag lill skattelag blir underkasiade granskningi lagrådel. En annan uppfattning ifrågan har regeringsråden Reuierswärd och , som efter en utförligargumentation sammanfattningsvis framhåller att de släller sig mycket iveksammatill den föreslagna regeln om ett generellt krav på lagrådsgranskning avskallelag. Enligt de två regeringsrådens mening har rättighetsskyddsutredningeninle i tillräcklig grad klar&jort de problem som kan uppslå i och med allall skattelagstiftning förs in under områdel för lagrådsgranskning. De pekar påatl lagrådets granskning kan komma atl uppfattas som politisk, attskattelagstiftning ofta är brådskande och alt tekniskt-administrativaöverväganden har stor belydelse. Inågra yttranden ifrågasätts om inte också andra lagar än derättighetsskyddsutredningen har föreslagit bör granskas av lagrådel. Grundlagberedningenframhöll vid sina överväganden om återinförande av obligalorisk granskning ilagrådet av vissa lagförslag (SOU 1972:15 s. 165) all åtskilliga vikligagrupper av lagar, såsom grundlagar, skalteförfallningar och kommunallagar, fölluianför området för den lidigare gällande obligaloriska granskningen.Grundlagberedningen synes med della vilja ha sagl all, om en obligaloriskgranskning ånyo skulle införas, också sådana författningar borde inbegripas. Avde nämnda lagkaiegorierna föreslås emellertid endast grundlag om iryckfrihelenoch skatteförfaitning bli tillförda det område som skulle kunna kallas detprimära granskningsområdei. hinder lorde i och för sig möta atl remitteraockså ett förslag om ändring av regeringsformen eller om en kommunallag lilllagrådel för granskning. När det gäller grundlag kan som särskilt skäl anförasatt det synes vara mera rationellt atl högsta domslolens och regeringsrättensledamöter yttrar sig via lagrådel än via envar domstol i plenum. Utredningenhar emellerlid inle alls berörl de i och för sig viktiga frågorna om inte ocksåRF och lag som avses i 8 kap. 5 § RF borde lillhöra det primäragranskningsområdet (se dock lagrådsutredningens uttalanden om grundlag s. 286och om kommunallag s. 297). Enligt regeringsrättens mening bör dessa frågorinie förbigås med tystnad utan göras till föremål för särskilda överväganden.Framhållas kan all, om det primära granskningsområdei bestäms på föreslagetsäll, de skäl som brukar anföras mol lagrådsgranskning av grundlag ochkommunallag förlorar sin udd. Remisskriterierna bör utesluta alt någonskyldighet uppkommer att remittera förslag lill sådana lagar för vilka enlagrådsgranskning inie lämpar sig. Svenskaavdelningen av anser all del bör övervägasom inle lagrådel skall höras också i fråga om ändringar i RF. EnligtMedborgarrätlsrördsens uppfattning är del vikligl ull alla förslag tillgrundlag och kommunallag blir underkasiade granskning i lagrådel. Länsstyrelseni konstalerar all lagsiiftning om begränsning av fri- ochrättigheter genom grundlag faller uianför det särskilt rekommenderade områdetför granskning. De flesta av grundlagarnas bestämmelser gäller frågor avutpräglad politisk natur, t. ex. bestämmelserna om statsskickets grunder, omfinansmaklen eller om förhållandet lill främmande makter. Beiräffande dessa ärlagrådsgranskning säkert inie särskilt väl ägnad. vill emellerlidifrågasälla om inte ändringar i 2 kap. regeringsformen, som behandlar degrundläggande fri- och rättigheterna, bör föras lill del område där lagrådsgranskningnormall bör ske. Den lill grund för utredningens ställningstaganden liggandelagrådsuiredningen anförde endasl (s. 287) alt del "knappast ärtillfredsställande" om vissa avsniii av regeringsformen skulle krävalagrådsgranskning medun övriga delar inte skulle göra del.Rällighetsskyddsutredningen har inle uttalat sig närmare i denna fråga. Enligtlänsslyrelsens mening måsle rällssäkerhelsaspeklerna och de juridiskt-tekniskabedömningarna principielll anses vara minsl lika betydelsefulla vid inskränkningav fri- och rälligheler genom grundlag som genom annan lagsiiftning. Åandra sidan säger sig Landsiingsförbundei inle ha någon invändning mot allrältighetsskyddsutredningens förslag inte kommeratt gälla t. ex. kommunallagenmed undanlag för 6 kap. om skall lill kommun och landstingskommun. Fråganom lagrådsgransk n ing av förslag lill förordning las upp i två yttranden. Närdel gäller områdel för lagrådsgranskningen slår del klart atl lill ettobligatoriskt granskningsområde kan hänföras endasl förslag lill författningsom har karaktär av lag. behöver dock inle utesluta alt remiss, närsärskilda skäl lalar för del, görs till lagrådet även av förslag tillförordning. ansåg (s. 283) atl, även om det kan förutsättasatt anledning sällan finns atl begära lagrådets yttrande över förordningar, detvar lämpligast att inle utesluta sådana författningar från en fakultativgranskning. Lagrådsuiredningen föreslog därför den ändringen i 8 kap. 18 Sförsia styckei RF all lagrådet skall finnas för atl avge yttrande över"förslag lill lag eller annan författning". Regeringsrällen finnerdet välbelänkl all dörren på della sätt hålls öppen för den händelse det någongång skulle finnas påkallal t. ex. atl inhämta yttrande från lagrådet inle baraöver ett förslag till lag ulan också över ell härtill anslutande förslag omtillämpningsföreskrifter. Sammainslällning har som anserdet lämpligt ull del genom en uttryckligbeslämmelse klargörs au förslag till förordning inle är utesluten frånfakultativ granskning. Förslagetatt remiss till lagrådel skall ske i fråga om lag som är v i k t i g för enskildueller från ull män synpunki har föranlell invändningar från tre instanser. Regeriiig.sräilen a n för; Välsynes del rikligl alt teckna en allmän ram för granskningsområdei genom enuppräkning av de lyper av lagar som slår i fokus för all sedan göra enåtslrumning genom atl tillfoga ell kvalifikationskrav. Om kravet skall få någoneffeki och granskningsområdei få rimlig omfanning, lorde dock ett siarkare kravån "vikiig för enskilda eller från allmän synpunki" böra väljas.Knappasl någon lag kan påstås inle vara vikiig för enskilda eller från allmänsynpunki. Tänkbart är all slärka kvalifikalionskravel genom atl föreskriva alllagen skall finnas vara av siörre eller mera betydande vikt. Juridiskafåkiilicisnänuiden i anser all de i förslaget uppräknade lagområdenamåsle alla anses vikliga, varför tillägget "om finner lagen varavikiig för enskilda eller från allmän synpunkt" onödigivis kan föranledatillämpningsproblem. Samma uppfattning har LRF. Enligt förbundets mening bördärför vid det fortsalla lagstiftningsarbetet övervägas, om tillägget "omriksdagen finner lagen vara viktig för enskilda eller från allmänsynpunkt" bör utgå. All i alla siiuaiioner överiåla ål enriksdagsmajorilel alt bedöma om ett lagförslag skall remitteras till lagrådeleller ej beroende på om förslaget bedöms vara t. ex. viktigt för enskilda ellerej är inte tillfredsställande. I åtskilliga fall har, med nuvarande regler påområdel, lagrådsgranskning underlåtits trots atl lagförslagen på ellingripande säll berört rättsområde där granskning borde ha kommit lill stånd.Granskningskravet ter sig i hög grad motiverat mol bakgrund av all en alltmerkomplicerad lagsliflning i mänga fall är svår all överblicka. Deundanlag från huvudregeln om lagrådsgranskning som föreslås behandlas i bl. a.högsta domstolens yttrande. Där anförs all man enligt kommiuén måsie räkna medall strömmen av lagförslag ibland kan vara så slrid all undantagsregeln ombrådska får vidgad tillämpning. Regeln får således belydelse även i andrasituationer än dem som den närmast för tanken lill. Även när del gällerundantag under hänvisning till viss frågas beskaffenhei förutsätts attlillämpningen skall kunna variera från lid lill annan. Del anförda innebär altundanlagsreglerna som redan berörts får stor belydelse för reglering avgranskningsverksamhelens omfattning. Särskilt blir dellu fallet om antalet lagstiftningsärendeninom granskningsområdei genomgående blir större än utredningen förulsalt.Hinder mol all undantagsreglerna lillämpas så som ulredningen förulskickalföreligger inle. Domstolen anser all ulredningens förslag därför bör godiasäven i denna del. Också regeringsrätten och i längodtar de föreslagna undaniagen. Ettpar remissinsianser har invändningar mot något av undaniagen men godiar detundru. Vadangår undanlag från del obligatoriska granskningsområdei är del uppenbarligenangelägel all lagrådet inte i onödun belusius med mindre väsentliga lagförslag.En begränsning som går ut på all remiss lill lugrådei kan underiåiasbeiräffande förslag som inie är av mera ingripande belydelse för enskilda ochinte heller är av invecklad beskaffenhei kun durför godias. Hovrällen villvidare ansluta sig lill lagrådsulredningens förslag att undantag kan gällaföreskrifter av sådani slag alt del med hänsyn till lagrådsgransk-ningensändamål är uppenbart obehövligt all höra lagrådel. Innehållet av undantagetbesläms av den inrikining för granskningen som lidigare angivits. Däremoivill hovrällen vända sig mol förslagei atl göra unduniag frånlagrådsgranskning, om lagrådels hörande skulle fördröja lagsliftningsfrågansbehandling så att avsevärl men skulle uppkomma. Den enskildes iniresse av auett lagförslag inom del obligaloriska granskningsområdei är väl genomarbetatoch väl genomtänkt måsle i flertalet fall antas väga över önskemål om ettsnabbt genomförande av lagstiftningen. Även om ett lagförslag är teknisktokomplicerat kan det slrida mol grundlag eller annan lag och i sådant fall börinte enbart brådska kunna åberopas som skäl för all inle höra lagrådel. Änmindre bör del kunna ifrågakomma all brådska - som räiiigheisskyddsulredningenmenar - skall kunna användas som skäl för undanlag från lagrådsgranskningendast därför att strömmen av lagförslag lill lagrådel lillfälligl är slrid (s.146). Vid en slark tillströmning av förslag till lagrådel bör regeringen islället begära att lagrådel prioriterar de mesi brådskande förslagen. i vänder sig mol undantaget för brådskandelagstiftningsärenden. Au en lagrådsremiss skulle allvarligt fördröjalagstiftningsfrågans behandling kan bero på lagrådets akluellaarbetsbelastning, och denna kan i sin lur bero på regeringens underiålenhet attvid behov inrätta fler lagrådsavdelningar. Det öppnas sålunda en möjlighet förregeringen att på en omväg slyra frekvensen av lagrådsremisser. En hell annan uppfattninghar juridiska fakuUetsnämnden i , som förordar au undantag frånhuvudregeln om hörande av lagrådet görs bara för brådskande ärenden. Förslagetall regeringen skall vara skyldig att redovisa sina motiv, om den lägger fram förslagtill lag inom något av de uppräknade områdena ulan all ha hörl lagrådet berörsav bl. a. regeringsrällen. Domstolen uttalar att del möjligen kan lyckasonödigi att regeringen också i fullständigt uppenbara fall tvingas motiverafrånvaron av lagrådsgranskning men det kostar å andra sidan ringa möda aulämna sådana förklaringar. Den föreslagna ordningen bör enligt regeringsrättensmening accepteras med hänsyn till betydelsen av att reglerna om lagrådsgranskningenförstärkts med en generell föreskrifi om moiiveringsskyldighei vid underlåtenlagrådsremiss. Också JK, hovräll, länssiyrelsen i ochMedborgarrälisrördsen ansluler sig till förslaget om införande av bestämmelserom moiiveringsplikt för regeringen vid underiåtei hörande av lagrådet.