prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — leddeapprecieringen av yenen till att bytesförhållandet förbättrades kraftigt.Härigenom kunde förstärkningen av den externa balansen i nominella termerfortsätta. Trots omsvängningen i förhållandet mellan tillväxttakterna förexport- och importvolym, ökade handelsbalansens överskott till . Konjunkturförloppet undersenare delen av 1978 påverkades i hög grad av genomförandet av det offentligainvesteringsprogrammet. Verksamheten tilltogi omfattning under loppet av året, och genomförandet av de utökade planerna iseptemberbudgeten stegrade aktiviteten ytterligare. Detta påverkade både direktoch indirekt andra sektorer av ekonomin. Industriproduktionen steg sålundasnabbare , och även detaljhandelns försäljning visade en mergynnsam utveckling. Å andra sidan var förtroendeklimatet inom näringslivetfortfarande svagt. Detta torde i första hand bero på yenens kraftigaappreciering, vilken försämrar exportuisikterna och därmed minskarinvesteringsviljan inom exportberoende sektorer av näringslivet. Utsikterna för denjapanska ekonomin 1979 måste bedömas mot bakgrund av både den expansivainriktningen av den ekonomiska politiken och den depressiva effekten påekonomin av yen-apprecieringen. De stimulansåtgärder som vidtagits väntasmedföra en fortsatt gynnsam utveck- Bilaga 1.1 Preliminär nationalbudget 45 ling av den inhemska efterfrågan, somyenapprecieringen leder till att den negativa inverkan från utrikesbalansenökar. Sett med utgångspunkt från de senaste årens ojämna fördelning avöverskott och imderskott i bytesbalanser mellan olika länder, är en sådanutveckling att välkomna. En viss risk föreligger dock att uppskrivningen av denjapanska valulan har skett så snabbt all den nödvändiga anpassningen blir svåroch den depressiva effekten därmed alltför kraftig. Med tanke på det pressade vinsllägel i detjapanska näringslivet kan man förutse att löneutvecklingen blirtämligen lugn. Nedgången i prisstegringslakten möjliggör ändå en tämligen godökning av de reala inkomsterna. Dessutom kan förutsättningar anses föreliggaför en viss sänkning av sparkvoten. Härigenom ler det sig sannolikt alt detföregående årets ökningstakt i den privata konsumtionen skulle kunnaupprätthållas, dvs. en fortsatt uppgång med 4,. Någon stimulans av denprivata konsumtionen via skattesänkningar förutses ej. Den offentliga sektornsbegränsade storlek i gör alt en skattesänkning bedöms stå i konflikt medbehovet all på förstärka de statliga intäkterna. Genomförandet av del offentligainvesteringsprogrammet kommer all sträcka sig in över 1979. 1 jämförelse med1978 torde t. o. m. en ytterligare ökning av de offentliga investeringarnastillväxt komma till stånd. Också bostadsbyggandet väntas fortsätta atlexpandera i en snabb takt. Bl.a. kommer omfattande krediter att ställas tillförfogande för finansieringen av bostadsbyggandet. För övriga privatainvesteringar är utsikterna mer osäkra. De betydande strukturproblemen inomstora delar av näringslivet verkar dämpande på investeringsverksamheten. Också1979 förutses negativa utvecklingstal för flera branscher. Härtill kommer atlde försämrade exportuisikterna begränsar viljan all bygga utproduktionskapaciteten också inom branscher som upplevtgoda konjunkturer. Å andra sidan väntas omfattande rationaliseringsinrikladeinvesteringar företas. För alt återställa den försämrade konkurrenskraftenkrävs en betydande höjning av produktiviteten. Sammanlaget väntas dessafaktorer medverka till en ökning i näringslivets investeringar med ,vilket också är den tillväxttakt som registrerats . Stort intresse knyter sigtill den japanska externa balansen. Alt denna kommer att få en negaliv inverkanpå den samlade efterfrågan torde slå klart. Frågan är hur stor denna negativaeffekt kommer att bli. Importen förutses uppvisa en betydligt snabbare ökningjämfört , kanske i storieksordningen . Svårare ler det sig attbedöma exportutvecklingen. Yen-apprecieringen beräknas här ha medfört enmarkant försvagning av del relativa konkurrensläget. Betydandemarknadsandelsför-lusler är därför atl vänta. Också efterfrågeutvecklingen iJapans viktigaste marknader torde bli ogynnsam för japansk export. Visserligenväntas en fortsatt snabb tillväxt i flera utvecklingsländer, som utgör viktigaavsättningsområden för japanska produkter, men detta motverkas av den av- Prop.1978/79:100 46 mattning som förutses i den amerikanska ekonomin.Sammantaget ter del sig sannolikt med en icke oväsentlig nedgång i exportensvolym 1979. Härigenom vänlasutrikesbalansen få en negativ effekt på totalproduktionen i storleksordningen 1-2%.Tillsammans med den förutsedda expansivautvecklingen av den inhemska efterfrågan skulle delta innebära enproduktionstillväxt 1979 i linje med utvecklingen , dvs. en ökning i bruttonationalprodukten med mellan 5 och6%. Allt eftersom deomedelbara '"terms-of-trade"-effekterna av apprecie-ringarna ebbarui, torde volymeffekierna successivt dominera utvecklingen avexternbalansen i löpande priser. För en inte oväsentlig minskning av det japanska bytesbalansöverskotiet talarockså den omständigheten att det sker en förskjutning av det relativaefterfrågeläget i ekonomin till Japansnackdel, i första hand genom den förutsedda dämpningen i . Utvecklingen i denvästtyska ekonomin kännetecknades av en fortsatt relativt långsam tillväxt och kvardröjandeöverkapacitet. Således stannade den reala tillväxten vid , vilket varendast marginellt högre än1977. Emellertid skedde en klar förstärkning av konjunkturen under loppet av 1978. Utvecklingen under första halvåretblev betydligt svagare än vad manallmänt hade förutsett. Den uppgång i ekonomin som ägde rum vid slutet av 1977 blev kortvarig ochersattes av en klar stagnation 1978. En vissförbättring del förmådde inte ändra intrycket av svag produktionstillväxt under årets första hälft. 1 och med sommarmånaderna inträffadeså en tydlig uppgång i den ekonomiskaaktiviteten; orderingången ökade markant och industriproduktionen tog fart. Denna gynnsamma utvecklingfortsatte under hös-len och medförde efter hand bl. a. en nedgång i antaletarbetslösa. Deekonomisk-politiska åtgärder som vidtogs 1977 har haft en viktig inverkan påkonjunkturen . Sänkningen av inkomstskatten gav en välbehövligstimulans åt den privata konsumtionen. Också nedgången i inflationslakten och den därav följandeökningen i de reala inkomsterna fick enpositiv effekt på konsumtionsutvecklingen. Medan löneinkomsterna steg i en takt av , sjönkinflationen mätt i konsumentprisernaned mot . Härigenom uppnåddes en ökning av den privata konsumtionen med ca 3,1977. blev därmed denprivata konsumtionen den viktigaste tillväxtskapande faktorn i den västtyska ekonomin. Till en början varkonsumenternas efterfrågan relativtojämnt fördelad, med en kraftig inriktning mot personbilar. Bilindustrin upplevde därigenom en mycket gynnsam konjunktur,ytterligare förstärkt av en kraftigutlandsefterfrågan. Efter hand inträdde dock en successiv breddning av konsumtionsefterfrågantill andra varugrupper. Ocksåför investeringsverksamheten fick den ekonomiska politiken en Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 47 Medan den offentligakonsumtionen utvecklades förhållandevis måttligt, ökade de offentligainvesteringarna i en snabb takt. Detta förklaras framför allt av genomförandelav del statliga fleråriga programmet för s. k. framtidsinvesteringar sominleddes . Av en total omfattning av . beräknas över 6miljarder ha effektuerats . Också bostadsbyggandet har visat enkraftig uppgång. Befolkningsmässiga faktorer, liksom den låga räntenivån,ligger bakom ökningen på . Dessutom har utvecklingen avbyggnadsverksamheten accelererat under loppet av året, vilket medfört attvissa överheltningstendenser efter hand gjort sig gällande. Således harkostnadsökningarna varit kraftigare än i andra sektorer av ekonomin ochdessutom har viss brist på yrkesarbetare uppstått. Inom övriga delar avnäringslivet har investeringsviljan varit dämpad. En kvardröjande försiktighetbland förelagen har medfört alt ökningen i näringslivels investeringar ej nåttupp till nivån för tillväxten itotalproduktionen. Investeringarna har i hög gradvarit inriktade på rationaliseringar och endast i mindre utsträckning på atlbygga ut kapaciteten. Delta är sannolikt en effekt av den successivaapprecieringen av D-marken vilken tvingat företagen alt höja produktivitetenför atl ej föriora i internationell konkurrenskraft. Trots D-markensappreciering har den västtyska exporten utvecklats gynnsamt. Den beräknas haökat med 1978. Detta måste betraktas som ett gott resultat mot bakgrundav den svaga ökningen av efterfrågan i , där den västtyska industrinhar sina största marknader. Därmed har gått omFörenta staterna som väridens största exportland. Delvis kan detta förklarasmed den ökade inriktningen av exporten mot den amerikanska marknaden och länderi tredje världen, framför allt OPEC-länderna. Vad importen beträffar har enklar uppgång ägt rum i jämförelse med 1977. Den beräknas ha ökat snabbare änexporten, eller med 6 å . Emellertid medför den kontinuerliga förbättringen ibytesförhållandet, som D-markens appreciering gett upphov till, allhandelsbalansens överskott ökar i nominella termer. Denna utveckling har intekunnat motverkas av en fortsatt negativ ijänslebalans, varför ocksåbytesbalansens överskott ökat. Utsikterna för denekonomiska utvecklingen måste bedömas mot bakgrund av de ytterligareekonomisk-politiska åtgärder som beslutats . Beslutet om dessaåtgärder fattades efter de utfästelser om en högre ekonomisk tillväxt somgjorts vid samt de därefter följande ekonomiskatoppmötena i och . Av avgörande betydelse för dessaåtaganden var den svaga utvecklingen i den västtyska ekonomin under åretsförsta hälft. Tyngdpunkten i stimulanspaketet ligger på en sänkning avinkomstskatten. Den totala nettoeffekten av åtgärderna uppgår till drygt 12miljarder D-mark, vilket motsvarar av bruttonationalprodukten. Prop.1978/79:100 48 åtgärder kommer en fortsatt ökning av deoffentliga investeringarna inom ramen för det fleråriga investeringsprogrammet.Sammantaget innebär de beslutade stimulansåtgärderna en betydande ökning av denoffentliga sektorns budgetunderskott till 1979.Den negativa effekten på de statliga finanserna motverkas något av den höjningav mervärdeskatten med en procentenhet till som träder i kraft . Sänkningen avinkomstskatten får effekt och bör därmed få en betydelsefullinverkan på den privata konsumtionen . Inflationenhar dämpats ytterligare, vilket i hög grad förklaras av denbilligare importen i och med D-markens appreciering. Utsikterna att nedbringaprisstegringarna ytteriigare måste dock betraktas som relativt begränsade.Utvecklingen av den privata konsumtionen blir därför i stor utsträckningberoende av de kommande nominella löneökningarna. Dessa förutses här bli istort sett oförändrade i jämförelse med 1978, dvs. Vad sparkvotenbetriiffar är osäkerheten stor. Det är dock möjligt att den kommer att stiganågot . Sammantaget skulle dessa faktorer kunnamedverka till en real konsumtionsökning i storleksordningen . En uppgång av den privatakonsumtionen skulle öka företagens incitament att bygga ut produktionskapaciteten.Redan under den senaste tiden har en måttlig ökning av investeringsverksamhetenkunnat märkas. tillgängliga indikatorer, särskilt statistik förorderingången, pekar också mot en fortsatt förstärkning avinvesteringsverksamheten. En tillväxtav näringslivets investeringar i storleksordningen kan därmed ställas iutsikt. Härigenom skapas förutsättningar för en uppgång i de totala fastainvesteringarna med . De offentliga investeringarna väntas, somtidigare nämnts, fortsätta att expandera, och man kan dessutom förutse atluppgången inom byggnadssektorn håller i sig . Också när det gällerlagerinvesteringarna kan man anta att den gynnsammare utveckling som förutsesför den privata konsumtionen kommer att få en positiv effekt. varlagerrörelserna i stort sett neutrala med avseende på den slutliga inhemskaefterfrågan, men förutses ett visst, om än måttligt positivt bidrag. Av stor betydelse förhelhetsbilden av den västtyska ekonomin är utvecklingen av denexterna sektorn. På samma sätt som det är ett faktum att en hög tillväxt iFörbundsrepubliken ger ett viktigt bidrag till efterfrågan i andraländer, gäller del omvända förhållandet. Hitintills har den västtyska exportenutvecklats gynnsamt trots D-markens appreciering. Särskilt kraftig varapprecieringen gentemot den amerikanska dollarn, men också i förhållande till flertalet europeiska valutor stegD-markens kurs. Inom det europeiska valutasamarbetet - den s. k. ormen -ägdejusteringar rum , skrevs den norskakronan ned gentemot övriga valutor och revalverades D- marken i förhållande till samtliga valutor inomsamarbetet. Att den västtyska konkurrenskraften ändå kunnat bevaras i så högutsträckning förklaras till en del med den fördelaktigaproduktivitetsutvecklingen inom exportsektorn, och dessutom harvinstmarginalerna fungerat som en buffert. Den senare omständigheten skullemöjligen kunna inverka dämpande på en fortsatt expansion, men det är ändåtroligt att exporten fortsätter atl öka i en takt av ungefår . Trots fortsatt god ökningav exporten, är dock ett negativt bidrag från den externa sektorn att förutse.Uppgången i den inhemska efterfrågan väntas nämligen leda till en accelereradimportutveckling. Härtill kommer att D-marksapprecieringen kan komma att betydamer i konkurrenshänseende för en importkonkurrerande industri, än vad som ärfallet för exportindustrin. Även om importen i volymtermer ökat snabbare än exporten,vänlas de fortgående förbättringarna i bytesförhållandet medföra althandelsbalansen fortsätter all uppvisa betydande överskott. En klar förbättringförutses i den västtyska ekonomiska aktiviteten 1979. Den uppgång somregistrerats väntas sålunda fortsätta vid ingången av 1979 ochförstärkas av de stimulansåtgärder som vidtagits. Förutsättningarna för ensådan gynnsam utveckling förefaller goda. Den låga inflationslakten och del omfattandebytesbalansöverskotiet skapar utrymme för en varaktig uppgång. En begränsandefaktor utgörs dock av det betydande underskottet i den offentliga sektornsbudget, vilket innebär restriktioner för fullföljandet av en expansivekonomisk-politisk kurs i del längre tidsperspektivet. Sammantaget för 1979förutses en ökning i totalproduktionen med . Framgångarna under 1977med atl dämpa inflationen och förbättra den externa balansen möjliggjorde engynnsam utveckling av den brittiska ekonomin 1978. Den tillväxt på somuppnåddes, måste betraktas som ett gott resultat mot bakgrund av de föregåendeårens svaga utveckling. Dendämpades något vid inledningen av 1978, men tog ny fart ochfortsatte sedan stadigt . Den ledande drivkraftenbakom uppgången har varit den privata konsumtionen. Av stor betydelse har härvarit de sänkningar av inkomstskatten som skett i flera omgångar. Redan ioktober 1977 sänktes den direkta skatten i en omfattning av ca 1 miljard pund.I samband med framläggandet av budgeten minskades inkomstskattenytterligare till en kostnad av ca . Den främsta förklaringentill den snabba tillväxten av den privata konsumtionen var dock ökningen av dereala inkomsterna före skatt. Efter att ha minskat med ca 1,1977, visade deen uppgång med 1978. De nominella löneökningarna accelererade,som inflationen pressades ned till ensiffrig nivå. Mätt mellan 4 1978179. Prop.1978/79:100 50 årsgenomsnitten 1977 och ökadekonsumentpriserna 1978 jämfört med tidigare.Tillsammans ledde dessa faktorer till en volymtillväxt i den privatakonsumtionen med . Den snabba uppgången iden privata konsumtionen medförde under inledningen av året en kraftig ökningav importen. Efter hand kunde också den inhemska industrin dra fördel av denstigande efterfrågan, och återhämtade sig industriproduktionenfrån en nedpressad nivå. Den importökning som ägde rum beräknas till ca7%. Exporten har inte kunnat expandera i samma takt. Ökningen här uppskattastill . Härmed fick den externa sektorn till skillnad ennegativ effekt på den totala efterfrågan. Vad handelsbalansen beträffar hardenna fortsatt att uppvisa underskott. Emellertid har den positiva utvecklingenav tjänstebalansen kunnat fortgå. Av stor betydelse för den externa balansenvar också den ökade utvinningen av olja från . Oljeutvinningen iNordsjön har också haft ett betydelsefullt inflytande påinvesteringsverksamheten. Tillverkningsindustrin uppvisade en mycket snabbökning av de fasta investeringarna, trots att vissa sektorer såsom järn ochstål registrerade negativa utvecklingstal. Också för bostadsbyggandet kunde enviss förbättring noteras 1978. Efter att ha minskat m. 1977 stannadenedgången i bostadsinvesteringarna vid ett par procent. Den offentliga sektornsinvesteringar visade en fortsatt starkt negativ utveckling även om nedgångenvar mindre än . Sammantaget innebar detta en ökning av den totalainvesteringsvolymen med 1978. Den restriktivainriktningen beträffande de offentliga utgifterna fortsatte . Följtav en minskning i reala termer 1977, ökade den offentliga sektorns löpandeutgifter med . De stigande utgifterna i jämförelse med åretinnan, i kombination med de skattesänkningar som genomfördes, innebar en ökningav det offentliga budgetunderskottet till ca . Detta ledde till en snabbare ökning av penningmängdenän vad som ursprungligen var planerat. Både penningmängdens tillväxttakt ochdet offentliga budgetunderskottet kom dock att ligga inom de gränser somöverenskommits med internationella valutafonden inom ramen för det förnyadeavtalet mellan och fonden. Detta avtal om utformningen av denekonomiska politiken i , slöts ursprungligen isamband med de betydande dragningar som då gjordes från valutafonden. Det ökadebudgetunderskottet i förening med ett stigande kreditbehov från den privatasektorn, innebar att läget på kreditmarknaden blev stramare. Penningpolitikenskärptes efter hand vilket bl. a. tog sig uttryck i en gradvis höjning av dens.k. Denna höjning motiverades i stor utsträckning som enanpassning till den externa situationen. Den drastiska höjning som ägde rum vidett tillfälle - två och en halv procentenheter - får dock huvudsakligenses, i samband med regeringens inkomstpolitik. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 51 Vid en bedömning avutsikterna för den brittiska ekonomin 1979 är prisutvecklingen, liksomutvecklingen av den externa balanseri, av central betydelse. F. n. föreliggerstor osäkerhet om möjligheterna att begränsa inflationen ytterligare under detframförliggande året. De framgångar som vunnits på detta område och1978 har i hög grad varit beroende av den inkomstpolitik som förts. Under senaretid har emellertid lönekostnaderna ökat i betydligt snabbare takt änkonsumentpriserna. Detta torde innebära att ett visst prispådrivande tryck kanväntas från kostnadssidan. Detta gäller särskilt som det förbättradeefterfrågeläget gör det lättare att företa prishöjningar. Också beträffande dekommande löneökningarna under den nu pågående fjärde fasen av regeringensinkomstpolitiska program är utsikterna osäkra. Fackföreningarna har på senaretid i ökad utsträckning motsatt sig de riktlinjer för lönehöjningar somuppställts av regeringen. Därmed minskar möjligheterna att hålla ökningen avlönerna inom de uppställda gränserna. Mot denna bakgrund kan det inte uteslutasatt inflationstakten återigen kan komma att stiga . En uppgång i prisstegringstakten skulle medföraen dämpning av den snabba ökningen i de reala inkomsterna. Utrymmet att viaytteriigare skattesänkningar stärka köpkraften ter sig dessutom tämligenbegränsat. Man kan därför förutse en halvering av den privata konsumtionens tillväxttakttill en ökning med 1979, en expansionstakt som ligger bättre i linjemed det långsiktiga utrymmet för standardökning i den brittiska ekonomin. Den snabba ökningen av tillverkningsindustrinsinvesteringar väntas fortgå . Också för de offentliga investeringarnatorde en viss uppgång kunna förutses, främst beroende på det uppdämda behov somskapats av de senaste årens restriktivitet. Å andra sidan är bilden mörkare förbostadsbyggandet. Eftersom myndigheterna prioriterar den offentliga sektornslånebehov, liksom krediter tillindustrin för investeringsändamål, är utrymmet för finansieringen avbostadsbyggandet begränsat. a. av denna anledning förutses en vissavmattning äga rum inom detta område 1979. Sammantaget torde de fasta investeringarnakomma att öka med . Ovanstående faktorerpekar mot en viss dämpning av den inhemska efterfrågetillväxten 1979. Ej hellervia den offentliga sektorns konsumtion, eller från lagersidan kan man väntanågot större efterfrågetillskott. Därmed är också en långsammare utveckling avimporten att förutse. En ökning i storleksordningen kan betraktas somsannolik. Också exporten förutses öka i ungefär denna takt. Den externasektorn skulle därmed upphöra att få en negativ inverkan på den totalaefterfrågan. 1 stället är en neutral effekt, eller ett mindre positivt bidragatt förutse. Den nu pågåendeexpansionen av den inhemska efterfrågan och då framför allt av den privatakonsumtionen, sker i en så snabb takt att en gradvis dämpning under alla omständigheterär att förutse. Prop.1978/79:100 52 torde dock fortfarande ha betydande livskraft,varför det är svårt att förutsäga när en väntad avmattning kan komma attinträffa. Mot den bakgrund somskisserats ovan ter sig dock ett antagande om en tillväxt i totalproduktionen1979 med som sannolik. En tillväxt i denna storleksordningskulle emellertid ej vara tillräcklig för att reducera arbetslösheten. Vidslutet av 1978 låg denna på en nivå strax under 6%i enligt säsongrensadstatistik. Fasthållandet vid enrestriktiv utformning av den ekonomiska politiken bidrog till en måttligtillväxt i den franska ekonomin 1978. Totalproduktionen beräknas sålunda haökat med något , eller endast marginellt bättre än 1977. Dennatillväxttakt är lägre än den långsiktiga trenden i den franska ekonominsutveckling och ligger klart under den potentiella tillväxttakten. Därmed harman inte kunnat undvika en ökning av antalet arbetslösa. Trots att närmare 10miljarder franc satsats på sysselsättningsbefrämjande åtgärder, hararbetslösheten stigit under loppet av 1978 till . Fastäninflationsbekämpningen prioriterats har priserna fortsatt att stiga i ettsnabbt tempo. Inflationen mätt i konsumentpriserna uppgick till 1978. Enbidragande orsak till dennautveckling var frisläppandet av industripriserna vid mitten av året. Därmedupphävdes en reglering som varit i kraft under hela efterkrigstiden.Frisläppandet är ett led i en medveten strävan att reducera statens regleranderoll i näringslivet och underlätta strukturella förändringar. Höjda priser påen rad offentliga tjänster har också verkat prispådrivande. Dessa har skett isyfte att närma avgifterna förde offentliga tjänsterna till de faktiskakostnaderna. Enligt regeringens målsättning skulle reallönerna hållasoförändrade för majoriteten av inkomsttagarna . Emellertid kom denominella lönerna att öka i en genomsnittlig takt av , dvs. närmare 2procentenheter snabbare än konsumentpriserna. Reallöneökningarna var större ängenomsnittligt för de lägre inkomstgrupperna. Dessutom ökade de offentligatransfereringarna till hushållen tämligen snabbt. Härigenom kunde en ökning avden privata konsumtionen med ca 3,uppnås. Också den offentliga sektorns konsumtion stegsnabbare än ökningen i totalproduktionen. registrerades en ökning medca . Dessutom låg den offentliga investeringsverksamheten på enförhållandevis hög nivå. Detta gäller särskilt för de statsägda företagen. Detprivata näringslivets investeringar däremot uppvisade en ogynnsam utveckling,framför allt betingat av omfattande strukturproblem. Härmed kom ökningen av de sammanlagda fasta investeringarna attbegränsas till . Lagerinvesteringama gav endast ett marginellt bidrag tillefterfrågans expansion . Francen, som sedan utträde ur dens.k. flutit fritt, apprecierades något ieffektiva termer. Trots denna appreciering fortsatte den gynnsarnrhavolymutvecklingen av exporten. Särskilt trenden i exporten till länder i tredjeväriden var väl hävdad. Härigenom kunde exporten öka med .