prop · G203147 · 1978-12-31 00:00:00 — Vidare bör ansvarsfördelningen dememellan klargöras. Jag återkommer i det följande till denna fråga. Utredningenhar föreslagil att hämtöver erhåller medel för rådets egnainternationella kontakter på del kulturpolitiska området. Vidare harutredningen föreslagil alt medel utgår över huvudtiteltill för vissa insatser inom kulturutbytet och för personaltill ett kultursekretariat. Jagföreslår alt , utöver de medel jag har nämnt, skall ulgå fillkulturrådet för dokumentationsverksamhet, resekostnader, informationsinsatser m.m. i samband med rådets internationella utbyte. Chefenför har föreslagit att erhållersammanlagt I . för insatser på kulturutbylesområdet enligt uiredningensförslag. Härtill kommer personalresurser. Jagövergår nu till atl närmare redovisa mina överväganden vad gäller ansvarsfördelningenmellan och . Utredningenlägger fram etl omfattande material om den nuvarande medelsfördelningen för deaktuella ändamålen. På gmndval av denna kartläggning föreslår utredningen somen huvudprincip att anslag för kulturutbyte som endasi kräver ekonomiskabidrag skall finnas hos , medan anslag för kulturutbyte somkräver förhandlingar, teknisk samverkan eller särskilda initiativ skall finnashos . Utredningen begränsar emellertid institutets ansvartill de uppgifter institutet traditionellt har inom vissa kulturområden, främstutställningar, filmvisningar och översättningsstöd. Institutet föreslås fåökade resurser för större utställningsprojekt i samverkan med de statliga museema,medan ansvaret för fördelningen av bidrag till exempelvis regionalakulturinstitutioner läggs på . 1978/79:147 51 Remissopinionenär splittrad när det gäller utredningens förslag till ansvarsfördelning mellande båda instilulionema. Vissa instanser menar alt det är mera sällan somkulturutbyte kan genomföras ulan förhandlingar eller teknisk samverkan. Andrapekar på att den föreslagna fördelningen är oklar och atl den. när det gäller bidragsgivningen,kan leda till olika behandling av sökandena. Föregen del ansluler jag mig, som jag lidigare har nämnl, lill den av ulredningenföreslagna huvudprincipen för fördelningen av ansvarel mellan kulturtådel ochinstitutet. Jag vill i delta sammanhang undersiryka atl ochinstitutet bör ha elt gemensamt ansvar för slöd till del inlemalionellautbytet inom alla sektorer av kulturlivet. Mol den bakgmnden bör alltså enliglmin uppfattning Svenska inslitutet, utöver vad ulredningen har föreslagil, fåmedel för bidragsgivning också inom teater, musik och andra områden. 1enlighet med utredningens förslag bör alltså ha ell särskilt ansvarför bidragsgivningen till projekl där kontakter redan har etablerats och endastekonomiskt stöd behövs. Rådet svarar redan nu för en medelsfördelning avbetydande omfattning inom ramen för olika former av bidrag till regionala ochlokala kuhurinstilutioner, fria grupper, amatörensembler och enskildakonstnärer. Av de medel rådel fördelar går endast en mindre del tillinternationellt inriktade ändamål. Genom den förstärkning som jag föreslår avrådets bidragsmedel tillförs rådet ytterligare resurser för all främja delväxande iniresset för kulturellt utbyte med andra länder. Som jag lidigare harframhållit måste detta utbyte ses som en integrerad del av det svenskakulturlivet och dess ulveckling. Svenska inslitutet har avtradition etl särskilt ansvar som kontakt- och serviceorgan för stafiigainstitutioner och för utlandsmyndigheterna. Institutet har erfarenheter avförhandlingsarbete och av praktiska frågor i samband med kulturutbyte,exempelvis tull- och valulaärenden. Det framgår därför som naturligt atlinstitutet tar på sig etl särskilt ansvar för att bistå institutioner,organisationer och gmpper inom kulturområdet i fråga om kulturutbyte som kräverförhandlingar, teknisk samverkan och/eller särskilda iniliafiv. Då institutetpå detta sätl träder in som inifierande eller stödjande part i elt projekl bördel även svara för bidragsgivningen till projektet, oavsell till vilketkonstområde detta kan hänföras. Jag vill på denna punkt hänvisa till vad somhar anförts av chefen för . Somjag har framhållit har de större centrala kulturinstitutionerna iprincip ansvarel för att de inom resp. verksamhetsbudget avsätter medel försina internationella åtaganden. Det finns emellertid tillfällen då också de börkunna räkna med ekonomiskt stöd från och institutet, exempelvisvid större samordnade satsningar av svensk kultur utomlands eller då fråga omett angeläget intemationellt engagemang aktualiseras med kort varsel.Kulturrådet och institutet bör i sådana fall gemensamt överväga hur de med sinasamlade resurser skall kunna stödja projektet. 1978/79:147 52 Dennu föreslagna ordningen förutsätter alt och Svenska institutetfinner former för etl fast, kontinuerligt samarbele i fråga om bidragsgivningen.Detta är desto nödvändigare som bidragssystemet bör utmärkas av slor fiexibilitetmed hänsyn till önskemål om variation och mångfald i det inlemalionellakulturutbytet. Anslagen i regeringens budgetförslag bör inte vara uppdelade ibestämda summor för t. ex. lealer och musik, film eller bildkonst. Det börankomma på de båda bidragsgivarna all la slällning lill hur slorabelopp som skall reserveras för olika behov. Mellankullurrådel och inslitutet bör ett kontinuerligt utbyte av informationer ocherfarenheter äga rum. Som chefen för har föreslagil börinstitutets referensgrupper ges en mer ändamålsenlig struktur med hänsyn tillinstitutets vidgade arbetsuppgifter. De bör få en aktiv roll vid prioriteringenav institutets insatser inom olika kulturområden. Enligtförslagen i denna proposition ställs alltså en betydande resurs lill förfogandeför kulturellt utbyte över gränsema. 1 dettabelopp ingår de medel om . som chefen för utrikesdepartementetföreslår skall utgå till för bidragsgivning inom kulturområdel,för kontaktservice m. m. Härtill kommer medel för en förstärkning avinstitutets personalresurser. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdgen altgodkänna de riktlinjer för stafiigt stöd lill intemationellt kulturutbyle ochde gmnder för frågomas handläggning som jag har förordat. I fråga omanslagsberäkningar för /80 återkommer jag i det följande. 1979/80Nytt anslag (förslag) 4020000 Medelför intemalionellt kultumtbyte kommer för nästa budgetår att anvisas delsunder förevarande anslag, dels under ahslaget fill under utrikeshuvudtileln. De allmänna bidragsgivande funktionerna bör fr.o.m. nästa budgefårhuvudsakligen anförtros och . Hämtöver bör medel ur förevarande anslag tilldelas vissaandra centrala organ inom kulturområdet med bl. a. bidragsgivande och stödjandefunktioner. Under nästa budgetår bör vidare ur anslaget ulgå medeltill vissa stafiiga myndigheter som förstärkning av deras ordinarie anslag för intemalionellkontaktverksamhet. Detta anslag bör föras upp med sammanlagt . Minmedelsberäkning framgår av följande sammanställning. Bidrag till intemationellt kulturutbyte För rådets deltagande i kulturpolitiskt Bidrag till intemationellt kultumtbyte 3 Andra myndigheter, institutioner och Nämnden for utställningar av svensk 1500000 50 000 500000 300000 100000 250000 150000 150000 250000 250000 100000 300000 40000 20000 20000 20000 20000 Jag förordar att ett nytt reservationsanslag, benämntBidrag till internationelll kulturutbyte, förs upp i statsbudgeten för nästabudgetår. Jag vill redan nu framhålla att jag har för avsikt all föreslåregeringen all de medelsökningar som för nästa budgetår tagits upp underanslagsposterna 1.2 och 3 för /81 skall beräknas under resp.mottagares ordinarie anslag. Jag hemställer atl regeringen föreslår all till Bidrag titt internationellt kulturutbyte /80 under nionde huvudfiteln anvisa ett reservationsanslag av4020000 kr. 1978/79:147 55 Sammanfattningav betänkandet (SOU 1978:56) om kultur och information över gränserna Sverigeskultur- och informationsutbyte med utlandet omfattar en mängd olika kontakteroch verksamheter. Utredningens uppdrag innebär enligl direktiven i huvudsak attkartlägga del svenska kultur- och informationsutbyte med utlandet som idagbedrivs med statligt stöd samt föreslå åtgärder för att stimulera ochorganisera sådant utbyte. Med kultur avses i detta sammanhang främst sådanaverksamheter som enligt den statliga kulturpolitiken får stafiigt stöd.Med information avses främsi upplysningar om som framställs och spridspå officiella vägar. Med utbyte inom studier och forskning avses främstpersonutbyte, inte forskningens innehåll. Tonviktenmåste av naturliga skäl ligga på den del av utbytet som initieras från svensksida. Strävan efter ömsesidighet mofiverar emellertid också svenska insatserför mottagande verksamhet av olika slag. En undersökning av andra ländersstatsunderstödda kultur- och informationsverksamhet i ingår inte iutredningens uppdrag. Inte heller har någon genomlysning av det omfattande kullur-och informationsutbyte som sker på kommersiell väg varit möjlig. Vissaorgan och funktioner inom informations- och kulturutbytet behandlas särskiltutförligt som motivering för konkreta förslag. redovisas dessaverksamheter mot bakgmnd av de allmänna insatser inom områdei som görs av kullur-och samhällslivet. Utredningenhar enligt direktiven haft till uppgift atl göra en så fullständigkartläggning som möjligl av de statliga insatser som förekommer när detgäller kultur- och informationsutbytet samt en översikt över vilka ekonomiskaresurser som används. Utförliga kartläggningar inom olika områden pågrundval av enkäter, möten, intervjuer etc. redovisas i särskilda bilagor. KapitelI behandlar betydelsen av inlemafionelll utbyte, utvecklingen inom områdetutomlands och i saml principiella fömlsättningar för Sverigesdeltagande i utbytet. Medde ökade inlemalionella kontakterna har nya möjligheter öppnats församarbete och samverkan mellan länder och folk. För de enskilda statema innebärdessa möjligheter också skyldigheter att delta i flödet av kunskaper och kulturöver gränsema. 1978/79:147 56 1många sammanhang talas om informations- och kultumtbyte som etl enhetligtbegrepp. 1 själva verket rör del sig om två principiellt olika verksamheter medolika syften och olika intressenter. Den offentliga informationen och dess innnehållär slalens ansvar. Kultur- och forskamtbytets innehåll är däremoi idemokratiska stater en angelägenhet för kulluriivel och forskningen och måstestyras av deras inlressen. Stormaktemahar haft ell särskilt intresse av att utbreda sina språk ochkulturer som en del av sina politiska strävanden. Efter harkulturkontakter i olika former fåll ökad betydelse. Flera länder har byggt uppomfattande fältorganisationer för sin kulturverksamhet. Avsikternamed intemalionell kultursamverkan är oftast flera. Institutioner och enskildabehöver kontakter med andra länder för den egna ulvecklingen. Samlidiglbetraktas kultumtbyte ofta i både öst och väst som etl politiskt instmment förkonkurrens eller samarbele. 1 förlängningen av de egna intressena finns hos deflesta små och stora länder en förhoppning att genom ökade kontakter inom detlaområde bidra till fred och förståelse mellan folken. Historisksett har alltid påverkats av kulturströmningar utifrån. Länge var dockde inlemalionella kontakterna begränsade till elt mycket tunt skikt avsamhället. Med ökande välstånd och kommunikafionernas ulveckling öppnades meraallmänt förbindelserna med världen. Erfarenhetema från världskrigen visadebehovet av en mångsidig och effektiv informationsverksamhet. Som en basorganisalionför upplysningsverksamhet och kulturellt samarbele bildades SvenskaInstitutet. Flera olika utredningar har belyst delta område. Idagär internationella kontakter självklara och oumbärliga för svensk kullur ochforskning. av målen för den statliga kulturpolitiken är att främja utbytetöver språk- och nationsgränserna. Därmed omfatlar samhällets ansvar för stöd lillkulturen också det internationella utbytet. Som gmndval för åtgärder inomområdet har en undersökning av del nuvarande kuhumtbylel behövts. Atlleva bakom en språkgräns innebär särskilda problem. Delvis är delta ettsmåstatsproblem. Men i accentueras problemet av att del svenska språketinte heller tillhör något siörre språkområde som fallet är l.ex. med ,och . Också ländema i , och är avhistoriska skäl oftast delaktiga i något av de stora språken engelska, franskaoch spanska. Detär också i detta perspektiv som man måste se behovel av svenskt statligt stödtill vårt kultur- och informationsubyle med ufiandet. Vårt intresse av atldelta i det internationella utbytet, atl påverka och påverkas, fordrar enproportionellt siörre kraftansträngning av oss än vad som krävs av mänga andraländer. Föratl utvidga Sverigeinformationen och stimulera kullumtbylet krävs 1978/79:147 57 beiydandeekonomiska insalser över etl brett område. De anslagsförstärkningar om ca 10miljoner kronor som utredningen föreslår är blygsamma i förhållande till deverkliga behoven. De bör därför endast ses som ell första sleg i utbyggnaden avdetla länge eftersatta område. Kapitel2 behandlar motiv och fömlsättningar för stadig informationsverksamhet iutlandet. Vidare diskuteras den offentliga informationens innehåll, media, målgmpperoch effekter. Grundenför alla länders officiella informationsverksamhet fill utlandet är behovet atlför opinionen i andra länder förklara landels samhällsskick och politik,särskilt dess utrikespolitiska handlingar och ställningstaganden. harockså ett vidsträckt allmänt informations- och erfarenhetsutbyte fån alll siörrebetydelse i det internationella samarbetet. Vårtberoende av utlandet för vår säkerhet och vår ekonomi tillsammans med vårspråkliga isolering gör del särskilt angeläget att söka vidmakthålla ochfördjupa kunskapen om i andra länder. Del bör ske genom en fortlöpandebasinformation som komplelleras med särskilda insalser i olika lägen. Allutlandet får allsidiga och nyanserade kunskaper om är viktigt ocksåför våra ekonomiska förbindelser med omvärlden. Föreställningarom i utlandet formas i sina väsentliga drag av oss själva, av denpolitik vi för och det samhälle vi skapar. Dessa bilder kan ibland framlonaensidigt eller egendomligt i utländska massmedia. I många länder ärpubliciteten om ytterst sporadisk. Det är därför vikligt att viförsöker nå opinionsbildare och intresserade också på andra sätt och ger möjligheterlill fortlöpande kontakter med utvecklingen i . Etthuvudsyfte för Sverigeinformationen är att förmedla och hålla vid liv kunskapenom grundvalarna för svenskt samhällsliv och svensk politik. Innehållsligförnyelse i takt med samhällsutvecklingen måste självklart ske. Informationenmåste också anpassas till olika mottagare. Fömtsällningarna att uppfatta densvenska samhällsdebatten varierar starkt från land till land. Ellav de främsta hjälpmedlen för information till ufiandet är publikationer påfrämmande språk. Etl annat viktigt led i verksamhelen är personutbyle i olikaformer. Journalister, opinionsbildare och experter inbjuds regelbundet tillSverige för att lära känna det svenska samhället. Andra media förSverigeinformationen är utställningar, filmvisningar och radioprogram viakortvåg lill utlandet. Målgmppemaför informationen är främst opinionsbildare och beslutsfattare i andra länder.Andra naturliga målgmpper är personer som har särskild anknytning till Sverigeoch sådana som är eller kan länkas vara intresserade av svenska erfarenheterinom sina specialområden. 1978/79:147 58 fråganpå information stiger är det dock svårt atl strikt begränsa målgmppema. Svårigheternaatl mäta effektema av information har konstaterats av informationsorganen imånga länder. Att realistiskt väga kostnader mol resultat när det gällerinformationsverksamhet är inte möjligl. Del finns emellertid en allmän enighetom atl sådan verksamhet är oundgänglig i umgänget mellan ländema. Kunskap omandra länder måste betraktas som värdefull i och för sig. Den utgör gmnden föråsikter och ståndpunkter om andra länder och därmed för det inlemalionellasamarbetet. 3 Information översiktlig nulägesbeskrivning Kapitel3 behandlar former för informaiion om i utlandet med tonvikt på denstatligt finansierade verksamheten. Enskilt finansierad information sombedrivs bl. a. genom näringslivet, intresseorganisationer och folkrörelserbeskrivs översikfiigl. Informationom till utlandet ges både av statliga myndigheter och av enskildaorganisationer och företag. En särskild statlig stiftelse underutrikesdepartementet, , har till en av sina huvuduppgifteratt ge översiktlig information om det svenska samhällel. a. i besöksutbytel med andra parlament, främst i . Statsdeparlementenhar vanligtvis internationella sekreteriat som svarar för kontaktema medutlandet, besöksservice och materialframställning på främmande språk.Huvudparten av departementens material produceras på beställning bl. a som enföljd av medlemskap i internationella organisationer (FörentaNationerna och dess fackorgan. Utrikesdepartementetsvarar för ledning och samordning av den med statsmedel finansierade allmännainformationen om i utlandet som inle faller på andra departement.Pressbyrån svarar för den löpande poliliska informationen. Informationsbyrånplanerar och samordnar allmän Sverigeinformation på gmndval av de svenskautlandsmyndighetemas efterfrågan och bedömningar. Det prakfiskainformationsarbetet utomlands handläggs huvudsakligen av utlandsmyndigheterna.Större delen av verksamheten är eflerfrågestyrd. Vid de största ambassaderna,främst i och , finns speciella kultur- ochpressattachéer. framställer och distribuerarinformationsmaterial för utlandsmyndigheternas behov. Det tryckta materialetutgör stommen i verksamheten. Därtill kommer bl. a. film- ochutställningsverksamhet. Utländskabesök i utgör en viktig källa tiil information om utomlands.Regelbundet återkommande tidskrifter och publikationer somSvensk-Internationella pressbyråns bulletiner och Now gör det möjligtför intresserade utomlands att hålla kontakt med vårt 1978/79:147 59 ullandsprogram sänder radioprogramvia kortvåg på sex språk utom svenska och producerar radio- och TV-program somkostnadsfritt erbjuds utlandet. För den exportfrämjande informationen svarar Sverigesexportråd och för den turistfrämjande verksamheten turistråd. Inom den enskilt finansierade informationsverksamhetenframställer bl. a. arbetsmarknadens parter material om t. ex. svensk ekonomi,arbetsmarknads- och arbelsmiljöfrågor. Näringslivels insatser är också av betydelse. För alt följa upp och stimulera intresset för iutlandet behövs enligt utlandsmyndighetema en ökning främsi av del trycktainformationsmaterialet men också av filmer och utställningar. Faktablad behövspå flera europeiska språk och vissa u-landsspråk. Siörre bredd och variation idet allmänna materialet om efterlyses. Kapitel 4 sammanfattar behoven inom informationsrådel ochlägger fram utredningens synpunkter och förslag. Genomgången av de informationsinsatser som från svensksida rikias mot ullandel visar ell starkt behov av ökade resurser ochförnyelse. Efterfrågan stiger både från nya länder och från länder där vi sedanlänge har kontakter. Informationen måste anpassas till nya krav och nya mottagare.Många organisalioner och gmpper har behov av alt öka kontaktema med ullandeloch delta i ett vidgal intemationellt erfarenhetsutbyte. Den informaiion till utlandet som bedrivs genom statsdeparlementenoch deras myndigheter och verk är av stort värde. Utredningen fömlsälter atldepartement och myndigheter själva efter behov verkar för ökade resurser försin informationsverksamhet till ullandel. Behov av ökal material för att svara på efterfrågan frånutlandet har redovisats bland annat av utredningens enkät hos utlandsmyndighetema. Önskemålen gäller främst trycksaker men också av film ochutställningar. Också material förde nordiska ländema behövs. Den ökadekonkurrensen om uppmärksamhet medför krav på fömyelse av material och media.Sverigeinformationens betydelse för den exportfrämjande verksamhelenunderstryker dessa krav. För att kunna tillfredsställa alla de behov och önskemålsom finns krävs en successiv uppbyggnad av stödet till Sverigeinformation iutlandet. Utredningens förslag skall därför ses som ell första steg och börföljas av fortsalla anslagsökningar. Enligl uiredningens mening kan deföreslagna åtgärderna göra större nytta om de sätts in centralt än om desprids över ett större område. är det centrala organ som har till enav sina uppgifter atl sprida kännedom om svenskt samhällsliv i utlandet.Institutet skall enligt sin stadga samarbeta med myndigheter, organisafioneroch andra organ och således stå fill tjänst för en vid krets av intressentersom skall kunna använda institutets tjänster och material. Utredningen föreslårökat stöd till information om i utlandet främst genom ökade resursertill enligt följande fördelning (kr): Med hänsyn till betydelsen av joumalistinbjudningarföreslår ulredningen en ökning med . av utrikesdepartemenleis medelför sådana besök. För information i samband med särskilda manifestationer, slalschefsbe-sökoch liknande behöver departementet kunna disponera särskilda medel. Ulredningenföreslår etl anslag om . för dessa ändamål. ullandsprogram har flera olika uppgifter.Sändningarna på svenska fyller en betydelseful uppgift för den växande krets avsvenskar som under längre eller vistas ulomlands, t. ex. förinternationella uppdrag. Exporten av radioprogram och TV-filmer, som innebäratt svenska program placeras i främmande länders reguljära programkanaler, ärgivetvis värdefull. Informationseffekten av sändningarna på främmande språk,som upptar ca tre fjärdedelar av utlandsprogrammets budget ochsändningstid, är däremot osäker. Utredningen finner att bristande underlag gör det svårt atlbestämma vilken funktion del skattefinansierade ullandsprogrammel skalluppfylla. Om det kan anses att ullandsprogrammel fyller en väsentlig uppgiftinom den offentliga Sverigeinformationen bör utlandsprogrammet formellt jämställasmed andra statliga organ inom Sverigeinformationen och arbeta efter sammariktlinjer som dessa. Del skulle innebära att ullandsprogrammel fick ell annatavtal med staten än i övrigt. Om utlandsprogrammet snarareskall ses som en utåtriktad del av radioverksamheten med vissa goodwilleffeklermen osäkert informationsvärde bör man överväga om kostnaderna står i rimligproportion till målsättningen. Olika konsekvenser av en eventuell minskning avsändningarna måste dock beaktas. Prop.1978/79:147 61 Om man finner del omöjligt alt renodla någon av dessasynpunkter och vill undvika förändringar ulan fast grund för sådana åtgärderbör utlandsprogrammets nuvarande struktur och omfattning bibehållas. I dagensläge finner utredningen alt detla är det rimligaste alternalivet. Inom ramenför en reellt oförändrad budget bör de svenska sändningarna och programex-porlenfå ökat utrymme. Svensk-Internationella pressbyrån har bl. a. lagt framförslag om en försöksverksamhet med utvalda mottagargrupper och snabbanpassning av material till skiftande behov. Utredningen finner förlagetintressant. Byråns behov av ökade medel bör kunna tillgodoses av ulrikesdeparlementeloch allmänna exportförening gemensamt. Tidskriften är genom sina journalistiskaambitioner och sin innehållsliga bredd värdefull i den allmännaSverigeinformationen. Utredningen finner det därför angeläget altutrikesdepartementet, exportråd och näringslivet ger tidskriften stödoch resurser för att vidareutvecklas enligt nuvarande inriktning. Sammanfattningsvis föreslår utredningen för förstärkningav informationen om i utlandet: Instilution/ändmål 1000-tal kr : för trycksaker, film, skärmutställ ningar, besöksservice, dokumentationstjänst, person utbyte samt personalförstärkningar 3 045 : för journalistinbjudningar och särskilda manifestationer 250 Kapitel 5 behandlar motiven för stöd till kultumtbyte,olika former för utbyte, de statliga organens roll samt kultumtbylels villkor iandra länder och i . Vår egen nationella kultur behöver för sin utveckling samverkanoch växelverkan med andra kulturer.