prop · G203131 · 1978-12-31 00:00:00 — Regler härom skrevs in i instmktionenför arbetsmarknadsverket. Ibörjan av 1970-lalet väcktes tanken på att också på det lokala planet tillskapaformer för en mera integrerad samverkan mellan arbetsförmedlingen ocharbetsmarknadens parter men också atl bereda kommunema tillfälle all direkt tadel i utformningen av arbetsförmedlingens verksam- Prop.1978/79:131 20 För att uireda denna fråga och lägga fram förslag huren sådan samverkan skulle kunna åstadkommas tillsattes inom regeringskanslielen arbetsgrupp i vilken de olika intressenterna var förelrädda. avlämnade arbetsgruppen promemorianLekmän i arbelsförmedlingen (DsA 1975:9). Arbelsgmppen ansåg sig bl.a. kunnakonstatera alt det lekmannainflytande som då fanns cenlralt och på länsnivåinte var tillräckligt och pekade vidare på atl formaliserade kontaktvägarsaknades mellan kommuner och arbetsförmedling. Arbetsgruppen föreslog att partsammansatlanämnder skulle inrättas vid varje arbetsförmedlings-distrikt. Vid remissbehandlingen av promemorian var meningama deladei fråga om värdet av sådana nämnder. Länsarbetsnämndema var med några få undanlagtveksamma med motiveringen atl lokala nämnder inte behövdes eller inte ökadeeffektiviteten i förmedlingsarbetet. RRV pekade på viklen av atl försöksverksamhelenblev utvärderad. Övriga remissinstanser däribland AMS, tillstyrkte ellerlämnade förslaget ulan erinran. Efter beslut (prop. 1975/76:84, InU 1975/76:28,rskr 1975/76:222) påböljades försöksverksamhel med distriktsarbetsnämnder ijanuari 1977 i hela landet med undantag för där nämndemastartade ell halvår . finns 78 distriktsarbetsnämnder och varjenämnd beslår av ordförande och normalt åtta andra ledamöter och lika mångasuppleanter. Chefen för distriktskontoret är självskriven ledamol och dessulomordförande i nämnden. Av ledamötema i övrigt utses två på förslag av kommunernai distriktet och två på förslag av vardera SAF, LO och TCO. I distrikt meduniversitet eller högskola ulses dessutom en ledamol av /SR. Försöksverksamheten med distriktsarbetsnämnder har nupågått och en arbetsgmpp inom AMS för uppföljning och ulvärdering avförsöksverksamheten (DANUP) i vilken ingått representanter för såväl arbetsmarknadensparter som Svenska kommunförbundei överlämnade en rapport tillAMS. Rapporten har remitterats för yttrande till samtliga länsarbetsnämnder somhört distriktsarbetsnämndema varefter AMS med skrivelse den 16 februari 1979överlämnat rapporten till regeringen med förslag alt distriktsarbetsnämndemafår ingå som en permanent del av arbetsmarknadsverkels organisaiion. Av AMS skrivelse framgår alt den förut redovisadetveksamma inställningen till distriktsarbetsnämndema hos åtskilligalänsarbetsnämnder numera har förbyns i en positiv inställning tiU dessanämnder. Länsarbetsnämndema och distriktsarbetsnämndema har således näslangenomgående tillstyrkt arbelsgmppens samtliga förslag. En länsarbetsnämnd hardock förordat fortsalt försöksverksamhel i huvudsak i nuvarande form. En annanlänsarbetsnämnd har förordal försöksverksamhet på grundval av de förslag somframlagts i rapporten. är f.n. ett huvudsakligast rådgivandeorgan Prop.1978/79:131 21 medviss beslutanderätt i enskilda ärenden. Nämnden har inte funktion som styrelseinom arbetsförmedlingen och en viktig uppgift för nämndens ledamöter är atlkunna fungera som förbindelselänk mellan förmedlingen och olika intressenter.Arbetsgruppen har funnit alt distriklsarbelsnämn-dens nuvarande organisationsom i huvudsak rådgivande organ skapat osäkerhet bland såväl ledamöier sominom distriktskonlor och länsarbetsnämnder beträffande arbetsuppgifter ochansvarsområden. Arbelsgruppen har övervägt olika organisaiionsförslag ochförordar alt distriktsarbelsnämnden inordnas i arbelsmarknadsverketsorganisation som en lekmannastyrelse inom arbetsförmedlingen. Nämnden erhållerpå så sätt motsvarande ställning inom arbetsförmedlingen som lekmannastyrelsenresp. nämnden har inom AMS och länsarbetsnämnden. Av rapporten framgår att denhittillsvarande försöksverksamheten med distriktsarbetsnämnder har visal all förmedlingsarbelelunderlättals och effektiviserats i väsentliga avseenden. Jag anser därför tidenvara mogen atl permanenia och inordna distriktsarbetsnämndema iarbetsmarknadsverkets reguljära organisation på sätt som arbelsgruppen har föreslagil.Det ankommer på regeringen att meddela föreskrifter om distriktsarbetsnämndemasarbetsuppgifter och befogenheler. AMSföreslår vidare alt med hänsyn till de föreslagna förändringarna i distriklsarbetsnämndsorganisationenoch till de nya uppgifier som härigenom tillförs dislriktskontoren dessagenomsnittligt bör få ett personaltillskott motsvarande en halv handläggar-och en halv bilrädesljänst. Vidare begär AMS medel för all anordnaintroduktionsutbildning för nya ledamöter i nämnderna och särskilda medel tillarbetsmarknadsparterna och för kompletterandeutbildning och information lill sina företrädare i nämnderna. Frågan omytterligare personal liksom frågan om ytterligare utbildningsmedel får påsedvanligt säll prövas i kommande budgetarbete. Idelta sammanhang vill jag också anmäla följande fråga som har tagils upp i AMSskrivelse. Enligtinstruktionen (1965:667) för arbetsmarknadsverket (ändrad senast 1977:911)skall i länsarbetsnämnden utgöra distriktsarbetsnämnd (40 b § 2st). undanlag har gjorls eftersom länet utgör ell enda arbetsförmedlingsdistrikt.AMS föreslår nu atl en distriktsarbetsnämnd även inrättas inom län.Som skäl härför anför AMS dels atl länsarbetsnämnden som handhar övergripandeplaneringsfrågor inte har möjlighet att vid plenisammanträdena behandla de merkonkreta förmedlingsfrågorna som åvilar distriktsarbetsnämnd, dels att lalan molbeslut som i sista instans förs hos AMS endasl kan överklagas i en besvärsinstanseftersom distriktsarbetsnämnd och länsarbetsnämnd är identiska, dels att chefenför distriktskonloret på Golland inle är ledamot och ordförande i distriktsarbelsnämndensåsom andra distriklskontorschefer. Jag biträder AMS förslag. För riksdagenskännedom villjag också meddela att 1978/79:131 22 jagavser atl föreslå regeringen att /SR som endast är företrädd i distriktsarbetsnämnderpå orter där det finns universitet eller högskola blir föreirädd i samtliga distriktsarbetsnämnder. Beträffandedistriktsarbetsnämndernas sammansättning vill jag också anmäla följande. Enligtgällande instruktion skall två ledamöier i distriktsarbelsnämnden utses påförslag av SAF. Del förekommer emellertid inom vissa distrikt all annanarbetsgivareorganisation har större andel av marknaden mätt i antaletanställda än SAF. Sådan organisation kan t.ex. vara Statens förhandlingsorganisation(SFO) eller Kooperationens förhandlingsorganisation (KFO). I sådana fall böräven sådan organisaiion kunna få föreslå representanter i nämnden. Detta skallinle behöva leda lill några konfliktsituationer eftersom arbetsgivarsidanliksom bör vara representerad med två ledamöter. 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom arbetsmarknadsdepartementetupprättats förslag till lagom ändring i lagen (1976:157) om skyldighet för arbelsgivare alt anmäla ledigplats lill den offentliga arbetsförmedlingen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställerjag att regeringen föreslårriksdagen dels all aniaga förslaget till 1. lag om ändring i lagen(1976:157) om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats lill den offentliga arbetsförmedlingen, 2. de riktlinjer för sökning och hevakningsmalchningav lediga platser med ADB-leknik somjag har förordat 3. de riktlinjer för organisation m.m. av distriktsarbetsnämndemasom jag har förordat 4. tillB I. Arbetsmarknadsservice för /80 under tolfte huvudtiteln utöver i prop. 1978/79:100, bil. 15 föreslaget förslagsanslag an visa ytteriigare . Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. 1978/79:131 23 Sammanfattningav utredningen om Arbetsförmedling med ADB-resurser, rapport 4 förslag omutbyggt söksystem och modellkontor Arbetsgruppensförslag går i korthet ut på följande: Lagenom allmän platsanmälan utsträcks från till att gälla hela riket. De av AMS och Statskontoret utvecklade terminalsyslemenför hjälp lill arbetssökande med sökning och bevakningsmatchning byggs ut /80, så att de omfattar arbelsförmedlingama i helalandet. förstärkes förmedlingen kraftigt personellt. Arbetsgruppen föreslår alt regeringen fattar beslutom att upphandling av datorutrustning ål arbetsförmedlingen får genomföras. En verksamhet med s k modellkontor startas höslen1979 vid arbetsförmedlingarna i , i syfte atl åstadkomma enmer genomgripande effektivisering av alla plalsförmedlingsrutiner och en merallsidig förbättring av förmedlingens service till arbetssökande och arbetsgivare.Resultatet från modellkonioren skall inlemmas i del utbyggda söksystemet. Regeringenlade fram förslag om skyldighet för arbetsgivare atl anmälaledig plals lill den offenlliga arbelsförmedlingen (prop 1975/76:84). Dåvarandearbetsmarknadsministern ansåg starka skäl föreligga att vidta åtgärder för attge arbetsförmedlingen en så fullständig överblick som möjligl överplatsutbudet. Man borde pröva om man genom en i lag föreskrivenanmälningsskyldighet av lediga platser inom rimlig tid kunde uppnå en vidgadplatsanmälan av tillräcklig omfattning. Regeringen borde fä besiämmaomfattningen av verksamheten. Den borde till en början omfatia K, L och M länoch där utvärderas fortlöpande. Införandet av obligatorisk platsanmälan - härbenämnd allmän plalsanmälan - kopplades bl.a till att arbetsförmedlingen idessa län hade tillgång till ADB-platslistor för att publiceraplatsinformation. - Inrikesutskottel tillstyrkte regeringens förslag (In U1975/76:28). Utskottet utgick från atl det skulle visa sig ändamålsenligt attmed liden utsträcka systemet till atl omfatta hela landet. Taklen avutbyggnaden skulle få avgöras med hänsyn till bl.a. erfarenhelerna av denföreslagna försöksverksamheten i de tre länen. Prop.1978/79:131 24 Försöken med allmän plalsanmälan syftade sålunda till altförmedlingen skulle få en mera fullständig överblick över platsulbudet och attse om detta kunde åstadkommas genom lag. Inom AMS har sedan lagen infördes pågått en löpandeuppföljning av effekterna. Resultaten av denna uppföljning har efter handredovisats till regeringen. Regeringen har på grund härav två gånger beslutatom att utvidga områdena där lagen skall gälla, så att de nu omfattar tio län.Under första halvåret 1978 har ett utredningsarbete kring lagen gjorts genom expertgruppenför utredningsverksamhet i arbetsmarknadsfrågor (EFA) (SOU 1978:60). De inom AMS gjorda uppföljningama har visal, atl lagenunder medfört en ca 40-procenlig ökning av antalet tillarbetsförmedlingen nyanmälda lediga platser i K, L och M län. Delta motsvarar hellde förvät-ningar man i detta avseende hade i den uiredning (UPI) som gjordesföre beslutet om lagen ifråga. Den fortsatta utvecklingen i dessa tre län och isenare tillkomna sju län visar motsvarande kraftiga ökningar i platslillström-ningen. Utöver denna huvudfråga vid lagens införande, har genom ulvärderinginom AMS framkommit posiliva effekier i flera andra avseenden. Nämnas skall atldel skett en kraftig ökning av praktikarbete och sådana kortlids-anställningarsom lagen omfattar, något som i första hand kommer yngre arbetskraft till godo. Observeras skall atl även anmälan av korttidsplalser, somär undantagna från lagen har ökal. Vidare har införandel av lagen medfört atlde omby-lessökande med varaktigt arbele anlitar förmedlingen i störreutsträckning än lidigare. AMS anser att även delta är av betydelse, eftersom enviss ökad rörlighet bland dem som redan har sysselsättning skuHe underlätta förförmedlingen atl finna lösningar för de arbetslösa. Även sökande medtillfälligt arbete har i de områden där lagen införts sökl sig lillförmedlingen i ökad utsträckning. En slalislisk studie som gjorts inom AMS under febmari ochmars 1978 visar alt överensstämmelserna (matchningsmöjlighelema) mellan sökandeoch platser ökat där allmän platsanmälan införts. Ett försök genom EFA-gmppens utredning atl skattaeffekterna av allmän platsanmälan på registreringsfiderna vid arbelsförmedlingenför arbetssökande och vakanser har dock inte gett något klart utslag. Genom EFA-gruppen har resultat framkommit som tyder på atlföretagen upplevt allmän platsanmälan positivt. Samtliga tillfrågade ansäg attkostnadema i samband med de ökade kontakterna med arbetsförmedlingen varobetydliga. Nästan hälften uppgav en påtaglig ökning av rekryte-ringsresullaten. AMS har genom förfrågning hoslänsarbetsnämnderna i de län där lagen införts funnit atl efterlevnaden i stortsett varil god. Arbetsgivarens skyldighet att meddela förmedlingen när platsinte längre är aktuell Prop.1978/79:131 25 efterlevs genomgående sämre än skyldigheten atl anmäla. Ivissa fall har svårigheter förekommit vad gäller lagens tolkning på enskildapunkter. Arbetsgruppen finner sålunda alt lagen om allmänplatsanmälan, som genom regeringens beslut successivi införts till all omfattatio län, har lett lill vidgad plalsanmälan till arbetsförmedlingen, att dennaeffekt haft avsedd omfattning och att den varit beslående. Även andra posilivaeffekter har konstaterats, bl.a. beträffande benägenheten hos ombytessökandeatt anlita förmedlingen. Efterlevnaden av lagen har varit god. Mot dessa positivaeffekter skall ställas obetydligt ökade kostnader för arbetsgivarna och visst merarbetevid urval av sökande. Men lagen har också medfört positiva effekter för arbetsgivama,bl.a. i form av ökade kontakter med förmed-lingama med allt vad detta innebär iform av ökad informaiion och möjlighet att få del av olikaarbetsmarknadspolitiska medel. Vad som sagts avser lagens effekter hittills.Arbetsgruppen anser all betydelsen av lagens införande även bör bedömas pålängre sikt. Förutsättningama för arbelsförmedlingama att sprida informaiionom de ledigan-mälda platsema blir i fortsättningen siörre än genom altdagliga ADB-platslistor från millen av 1978 införts i hela landet. AMS har isina anslagsäskanden /80 dessutom föreslagit regeringen att resursermed terminaler för sökning och bevakning av lediga platser skall börja införasvid arbetsförmedlingarna i stor skala. Ett utförligt underlag för detta förslagredovisar arbetsgruppen i föreliggande uiredning. Effekten av förmedlingens ålgärderväntas öka avsevärt om denna försiärkning, som förberetts ,kan få genomföras på föreslaget sätt. Vidare vill arbelsgruppen peka påbetydelsen av alt allmän platsanmälan är införd i landet vid en lidpunkt dåallmän arbetslöshetsförsäkring, såsom föreslagits av , kommerall införas. Genomförandet av denna reform underiättas avsevärt omarbetsförmedlingen täcker hela platsutbudet på arbetsmarknaden. Mot bakgrund av att lagen haft avsedd verkan alt gearbetsförmedlingen lillgång lill i slort sett alla lediga platser på arbelsmarknadenoch med tanke på dels den betydande upprustning av platsförmedlingen teknisktoch personellt som föreslås ske, dels den föreslagna reformen om allmän arbetslöshetsförsäkringärdet enligt arbeisgruppens mening starkt motiverat atl lagen blir gällande förhela landet. I det utomordentligt kärva läge som råder påarbetsmarknaden är del enligt arbeisgruppens mening i högsia grad motiverat attlagen redan nu införs till alt omfatia hela landet, så att de lediga platsersom finns kommer till arbetsförmedlingens kännedom. Arbetsgruppen föreslårdärför att lagen från får tillämpas i hela landet. Arbetsgruppen föreslår, alt lagen om allmän platsanmälanäven fortsättningsvis följs upp ifråga om lagens efterlevnad och tillämpningsamt dess effekter ifråga om plalsulbudets sammansättning och överensstämmelsernamed de sökande vid arbelsförmedlingen. Liksom EFA föreslår utred- 1978/79:131 26 ningenatt allmän plalsanmälan även följs upp med kompletterande anpassningar ochförändringar i förmedlingamas verksamhet och arbetsrutiner. Tillarbetsgruppens slutsatser och förslag har ledamot , SAF, lämnalett särskilt yttrande vilket har följande lydelse. Arbetsförmedlingensfrämsta uppgift är atl ge tjänster åt arbelskraflssö-kande förelag ocharbetssökande personer. Genom att hålla en väl utrustad och effeklivplatsförmedling skall förmedlingen förmå kunderna att utnyttja tjänsterna iden utsträckning arbetsmarknadssituationen kräver. Det är alltså principielltfelaktigt alt genom lag ålägga skyldighet atl uinyttja arbelsförmedlingenstjänster. Omförsök ändock görs med ett obligatorium atl anmäla lediga platser måsle enförutsättning för skyldighetens bestånd vara att den visar sig medförabeslående förbättringar för motlagama av förmedlingstjänsterna. Detta börutrönas genom fortsalt ulvärdering av lagens verkan. En sådan utvärdering kangivelvis inte ha som huvudsyfte att ulröna hur antalet platsanmälningar ökar,utan den måste ange i vad mån själva förmedlingsarbetet effektiviseras, t.ex.i form av minskade vakans- och söktider eller bättre matchning. För arbetsgivamaär det väsentligt alt platsförmedlingen förbättras. Som framgår av andra delari rapporten finns goda möjligheter atl med lillämpning av . Det är verkels uppfattning atl en allmänplatsanmälan är en viktig förutsättning för atl denna utveckling skall biiframgångsrik. Utvärderingen bör därför också inrymma analys av detla samband,liksom av vilken ökad betydelse allmän platsanmälan kan få om en allmänarbetslöshetsförsäkring genomförs. 1avvaktan på en sådan mer fullständig utvärdering bör lillämpningen av lagenalltjämt ha karaktär av försök. 3 Utvärdering av försök med sökning och bevakningsmatchning av lediga platser 3.1Effektstudie rörande användning av sökterminal vid lokal förmedling Iböljan av 1978 gjordes två siudier rörande söklerminalemas användning ocheffekter i förmedlingsarbelel. I det följande redovisas försl en studie sombehandlar lokal, sedan en som rör interlokal förmedling. Den förslnämndastudien genomfördes . Syflelmed den lokala studien var främst att klarlägga möjligheterna att enbart medhjälp av det nya informationsmediet - utan förändring av förmedlingsarbetetsorganisation och del vanliga arbetssättet vid platsförmedling - i störreutsträckning än manuellt ta fram individuella platsförslag till olikakategorier av arbetssökande, i första hand arbetslösa. En jämförelsegrupp avsökande togs ut vid varje försökskontor. 1978/79:131 27 fickservice ulan hjälp av lerminal och behandlades som övriga sökande vidförmedlingen. Studiengjordes vid tre arbetsförmedlingskontor, vart och ett med en lerminal tillförfogande. Ett av kontoren låg på en stor lokal arbetsmarknad med relativtstort utbud av platser, de båda andra på begränsade lokala arbetsmarknader.Vid ett fjärde kontor, där del också fanns sökterminal, arbetade manhuvudsakligen med utplacering av AMU-elever interlokalt. Vid detta kontor fannsingen jämförelsegrupp. senare kontor ingår inle i redovisningen. Vidde tre lerminalkontor som behandlas i studien - i det följande betecknade TKI, TK 2 och TK 3 - fanns vanligen två förmedlare per kontor som altemerade vidsöklerminalen. Vid 1, som hade den slörsla arbetsmarknaden, arbetade båda lerminalförmedlarnahelt med sökning och bevakningsmatchning. Motsvarade förmedlare vid de bådaandra kontoren hade även andra uppgifter. Dessutom hade förmedlama vid dessasenare kontor ytterligare lika många andra sökande till terminalen som dem som ingicki studien. Desökande logs ut genom ett statistiskt urvalsförfarande till två grupper förjämförelse, en terminal- och en normalgrupp. Av dem som på detla sätt uttagils lillresp grupp var det som besökte terminalen resp förmedlingen under denperiod som undersökningen pågick. Dessa återstående sökande i resp grupp harändå ansetts tillräckligt jämförbara med hänsyn lill gruppemas sammansäitning. Helaantalet arbetssökande i urval som besökte terminalen vid de tre kontorentillsammans uigjorde 209. Motsvarande antal i normalgruppen som gjordeförmedlingsbesök var totalt 187. Det är för detta antal sökande som i del följandeverksamhetens resultat redovisas. De sökande i terminalgruppen var underobservationsperioden aktuella vid förmedlingen , desökande i normalgruppen . Avde 209 sökandena i terminalgruppen fördelade sig 81 på kontoret TK 1, 64 påkontoret TK 2 och likaså 64 på kontoret TK 3. 1 normalgruppen på tillsammans187 sökande var fördelningen pade tre kontoren 63, 46 resp 80 sökande. Desökande i såväl terminal- som normalgrupp hade fri tillgång till arbetsförmedlingensplatslistor för eget studium och fri tillgång till telefon för egna arbetsgivarkontakler.Vad som vidare kan jämföras är antalet tillfällen då de sökande fältindividuell hjälp med sökning vid besök på förmedlingen. Studien visar vid hurmånga tillfällen sökning gjordes i samband med förmedlingsbesök. Del framgåratt sökning gjordes vid i genomsnitt lika många tillfällen i båda gruppernaeller vid 1,2 besök . Denna individuella sökning gjorde förmedlamaalltså för den ena gmppen med hjälp av terminal, för den andra med hjälp av eneller flera platslistor. Åtde sökande kunde också lämnas hjälp med plalsförslag vid olika lillfällenmellan besöken på förmedlingen. I praktiken fanns det dock inle till- 1978/79:131 28 räckliglmed personal tillgänglig för all åt alla anmälda sökande genomföra en manuellbevakning av nya jobb som anmäldes lill förmedlingen. Samma förhållande gällervid förmedlingskontoren i allmänhet, även om man vid flera kontor numera kunnatorganisera detla arbete bättre . Vid två av försökskontoren förekommanuell hevakningsmalchning, men de sökande fick där ändock bara iundantagsfall platsförslag på detla sätt (i genomsnitt vid 0,1 tillfällen persökande). Medtillgång lill ADB-systemet kan bevakning av arbetsmöjligheterna för de sökande lältareordnas. Så skedde också för de sökande i terminal-gruppen vid kontoren i fråga.Dessa sökande fick på så vis platsförslag genom hevakningsmalchning fleragånger (i genomsnitt vid 9,4 tillfällen) . Resultatenpå denna punkt innebär, att i normalgruppen fick endast 11 av 126 sökande vidde två kontoren hjälp med hevakningsmalchning på 2,5månader. Vid alla tre kontoren fick däremot sökandena i terminalgruppernaplatsförslag genom bevakningsmatchning och detta i sådan omfattning att de fickförslag i genomsnitt en gång . Studienför de tre kontoren TKI, 2 och 3, avsåg terminalsyslemels förmåga att la framplatsförslag till sökande, främsi lokalt bundna arbetslösa. Arbetsformerna vidkontoren för att ta hand om platsförslagen skulle inle ändras men olika ålgärdersom förmedlarna vidtog noterades. Genomterminalsystemel har skapals en ny möjlighet till service från förmedlingen lillarbetssökande. Denna service består i att bevaka nytillkomna platserför de arbetssökande. Studien visar atl de sökande i terminalgmppen genombevakningsmatchning i genomsnitt fick förslag på arbele en gång . Förde sökande i normalgmppen förekom näslan inte alls någon bevakning. Vidde två kontoren, där bevakning över huvud förekom, inträffade detendast atl platsförslag sändes ut som resultat av sådanbevakning. Detta skall ses i relalion till atl antalet sökande var 126 och attde i genomsnitt var aktuella . Enviktig information som lämnas i studien är vidare hur många sökande i resp gmppsom över huvud taget inte erhållit något platsförslag. Det framgår att omkringhälften av de sökande i normalgmppen vid de tre kontoren inte fick någraplatsförslag alls, medan molsvarande andel för terminalgmppen uppgick tillmellan 5 och . Informationen får ytterligare intresse om man sätter uppgiftemai relation till den tid under vilken de sökande varit aktuella påförmedlingen. Av dem som sökt arbele hade i normalgruppen enså stor andel som inte fått något förslag på arbele, medan motsvarandeandel i terminalgruppen var . Totaltlog man med terminalsystemets hjälp fram mer än 10 gånger så många platsförslagsom manuellt. Plalsförslagtogs genomgående fram i ungefär lika stor utsträckning till- 1978/79:131 29 tjänstemanna- som till arbetargruppen i olikaåldersklasser som besökt terminalen.