prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Genomsådan lag som åsyftas bemyndigas regeringen atl i vissa situationer genomförordning sätla vissa regler i lagen i lillämpning. Del kan då föreskrivas allregeringens beslul härom inom viss lid skull undersiällas prövning.Del kan vidare vara föreskrivel all regeringens beslul skall förfalla, om inleriksdagen inom t. ex. från underställningen godkänner det. Ettexempel på denna konstruktion innehåller förslaget lill ny ransoneringslag(prop. 1977/78:75). Omman antar alt fråga vore om en rättighetsbegränsande förordning kan man lill enbörjan slå fasl, all sisinämnda tvåmånadersfrisl för att godkännaregeringens beslul är lekniskl oförenlig med alt del särskildalagsliftningsförfarandel skulle vara tillämpligt på riksdagensgodkännande-beslui. Även materiellt sett synes det obefogat auundersiällningsförfarandel SOU 1978:34 Ellsärskilt lagsiifiningsförfarande .. . 99 iriksdagen skulle kunna underkaslas del nu föreslagna uppskovel. Riksdagensbeslul i underslällningsfrågan behöver dock ej fallas i lagform. Härav böranses följa all ell sådani undersiällningsförfarunde som avsetls alltidfaller uianför ramen fördel särskilda lagsliftningsförfarandel. 4.11.5 Krig och omedelbar krigsfara Denavvägning som ligger bakom undantaget för krig och omedelbar krigsfara harredovisals i del föregående. Medomedelbar krigsfara menar rällighetsskyddsutredningen i försia hand ensituation, då riket är utsatt för ett konkret angreppshoi vars sällande iverket synes överhängande. Del kan vara fråga om ull del mol rikel hur riktatsell uliimalum som måsle bedömas på nämnda säll. Vadbegreppei krig belräffar må hänvisas lill bilagan 4 i grundlagberedningensslulbelänkande, SOU 1972:15 s. 349. 4.12 Riksdagsförfarandet i lagstiftningsärenden omrättighetsbegränsningar Delföreslagna uppskovsförfarandel är så konstruerat all eu lagförslag skall vilaendasl om del yrkas av lägsl lio ledamöier (4.6.1). Sker icke della, behandlaslagförslagci enligi allmänna regler. Vinner förslaget då med enkel majorilel(eller vinner del, vid lika rösler, genom louning), är del alllså antaget, ochdel kan inte göras gällande atl den antagna lagen skulle vara tillkommen igrundlagsstridig ordning av den anledningen all förslaget inle har vilal. Väckesi behörig ordning yrkande alt förslaget skall vila, finns i fråga om denomedelbara behandlingen ire möjligheler. Förslagei kan förkaslas, något som kangöras genom beslul med enkel majorilel enligi allmänna regler (alllså, vid likarösler, genom lottning), förslaget kan antagas, vilket förutsätter femsjättedels majoritet, och förslaget kan vila, vilkel skall ske om del varkenförkaslas eller antages. Delsagda förutsätter all förslaget verkligen angår begränsning av någon av deifrågavarande fri- och rällighelerna. Huruvida så är fallel, skall förriksdagens vidkommande prövas av konstilulionsuiskoiiel (se 4.6.1). Mankan då slälla frågan, om laglbrslagel skall hänvisas lillkonsliiutions-utskoltel för sådan prövning, så snarl yrkande om uppskov harväckts, eller om försl skall pröva, huruvida förslaget skallförkaslas eller del finns fem sjättedels majorilel för omedelbarl antagande. Förfarandelhos konslituiionsulskollel, vilkel eveniuelli skall omfaila remiss tilllagrådet, kan bli relativt lidsödande. Skulle del vara majoritet mol förslageteller fem sjättedels majoritet för del, är remissen lill konstiiutionsutskolletinle nödvändig. Med lanke härpå och då i de ålersiående fallen lidsförlustenmed en försia prövning i kammaren är lämligen obelydlig, föreslårrällighetsskyddsutredningen au ulskotisbeiänkandel i ärendei efter yrkande omuppskov upplages lill omedelbar prövning i kammaren. Gångenav ärendet blir följande. Ulskoltsbelänkandet bordlägges på vanligt säll.Utskoitet behöver i della skede inle ha haft anledning all befatta 00 Ett särskiltlagstiftrimgsfÖrfärande . . . SOU 1978 34 sigmed frågan, huruvida förslaget angår begränsning uv ifråguvurande slag. Närbeiänkundei har bordlagis en gång, lages del upp på kummurcnsföredrugningslisia. Ledamölerna får härmed officiell underrättelse omuiskoileis förslag. Del bör föreskrivas all yrkande all förslagei skull viluskull framsiullus skriftligen. kun görus genom all yrkandei lämnus inlill kammurkunsliel eller överlämnas lill lalmannen vid kammarsammanirude.Yrkundet bör om möjligt bringas lill övriga ledamöters kännedom, och della kanlämpligen ske genom au del antecknas på föredragningslisian vid delkammarsamrnanträde, då förslaget skall prövas. Något hinder all väcka yrkandetså senl som vid del sammanträde då ärendet företages till avgörande böremellertid inte finnas. har belydelse bl. a. i de fall då ulskollei harbegäri all ärendet skall avgöras efter endast en bordläggning. Hurutskollsförslagel skall behandlas i kammaren, när yrkande om uppskov harväckis, beror på vilka yrkanden som framsiälles under handläggningen där. Väckesinle något yllerligure yrkande, behövs bara en omröslning; alt ärendet i detlaskede måste företagas lill omröslning och inle kan avgöras genom acklamationföljer av 5 kap. 3 S andra slyckel riksdagsordningen. Om förslaget vid dennaomröslning fär slöd av lägsi fem själtedelar av de röstande, är del omedelbarlantaget. Får del icke sådani stöd, skall del hänvisas lillkonsiiiulionsuiskollel för prövning av frågan huruvida del avserrällighetsbegränsning. Väckesdärutöver yrkande all förslagei skall förkaslas, bör lämpligen frågan häromprövas försl. Del vore visserligen leoreiiski möjligl all pröva frågorna omomedelbarl anlagande, om remiss lill konsiiiulionsuiskollel och om förkastandei en enda omröstning; i sä fall finge gälla atl förslaget skulle vara förkaslalom majoriielen enligt allmänna regler vore emoi del. En sådan omröstning rnedtre lemala vore emellertid lämligen komplicerad och del kunde finnas en vissrisk för missförsiånd. Ombehandlingen i kammaren resullerar i atl förslaget skall prövas avkonsiilutionsutskottet i det hänseende varom nu är fråga, skall lalmannenöverlämna ärendei dil. Den tid som åtgår för prövningen i konsiiiulionsuiskollelpåverkar inte uppskovstiden; denna räknas enligt den föreslagna bestämmelsen iregeringsformen från del alt del beredande utskoltels första belänkandeanmäldes i kammaren (all liden löper från del all del första betänkandetanmäldes får praktisk belydelse bl. a. vid ålerremiss enligt 4 kap. 9 Seller 5kap. 6 eller 7 S riksdagsordningen). Inte desto mindre är det giveivis önskvärlau behandlingen i regel göres skyndsamt. Enligtvad som har sagts lidigare (4.6.1) skall konstilulionsuiskoiiel ulan remisstill lagrådet kunna förklara all lagförslaget angår begränsning avifrågavarande slag. För en förklaring av motsatt innebörd skall däremoi krävasalt lagrådel försl yttrar sig i saken; en bestämmelse härom föreslås bli infördi 4 kap. 10 S riksdagsordningen. Del kan länkas all lagrådel under ärendetslidigare behandling har yitral sig i denna fråga, och då behövs ingenytterligare remiss. Förslaget är så uppbyggt att konstilulionsuiskoiiel,leoreiiski sell, i strid mot lagrådets yllrande kan förklara au förslaget inteangår rällighetsbegränsning (se 4.6.1). Förklararkonstilulionsuiskoiiel all förslaget inle angår rällighetsbegränsning avifrågavarande slag, skall förslaget behandlas i kammaren enligt de SOU1978:34 Ett särskiltlagsii/lningsförfärande ... 101 regler som för lagförslag i uilmiinhei. Även i molsull fall bör förslugel omedelbarl behandlas pånyll i kammuren med möjlighel lill uvgörunde. Även i delta läge skall förslugelkunna förkastas. Del skull också vara möjligl all fö förslagei omedelbarlanlaget; majoriteten kan länkus bu vuxii så all den nu uppgår lill femsjulledeiar. Blir ärendei emellertid inle avgjorl vid della lillfälle, skalldel vila. Del synes lämpligi all förslagei i della fall ålerförvisas lill detutskott som har bereii ärendei. utskoll skall, sedan uppskovsiiden hurgåll till ända, på nyll anmäla ärendei i kammuren. bör görus genom ettnyll betänkunde. Ulskollei kan här redovisa synpunkier, som kan ha framkommil iden offenlliga deballen i frågan, och unnan nytillkommen uiredning somulskollei anser vara uv belydelse. Ulskollei kan också, exempelvis medanledning uv förslug som har vuckis under mellanliden, föreslå sådana ändringari del vilande förslugel som ligger inom ärendels ram. En beslämmelse om dennaforlsalia beredning bör införas i 4 kap. 8 S riksdagsordningen. Enligt vud som nämndes prövas frågan, huruvidarutlighetsbegräns-ning föreligger, för vidkommande uvkonslituiionsulskollel. Dellu innebur bl.a. all lalmannen inle är behörig alljämlikl 2 kap. 9S riksdagsordningen vägru proposiiion, om han skulle ha annanmening än konsliluiionsutskoitel. Dennu beslämmelse bör kompletteras med enföreskrift härom. Om lagförslaget är uv sådun urt ull del enligi gällundefördelningsregler beredes UV konslituiionsulskollel, kan deltu utskott som ettled i beredningen prövu uven frågan, huruvida förslaget angårrällighetsbegränsning av ifrågavarande slag. Beredes förslagei av någoi uv deandra utskotten, kan del vara ändamålsenligt atl della utskott underberedningen inhämlar konsliluiions-uiskoueis yllrande i frågan. sålunda redan yttrat sig i frågan, behövs givetvis ingenny remiss dil. Någon uttrycklig föreskrift därom synes inle behövlig. ivederbörlig ordning framslällt yrkande atl förslaget skall vila fär, omkonsiiiulionsuiskollel redan har förklaral all förslaget angårrällighetsbegränsning, självfallel den konsekvensen all förslaget kan aniagasomedelbarl endasi med fem sjättedels majorilel. Har å andra sidankonslituiionsulskollel vid sin prövning kommii fram lill all förslaget inteangår begränsning uv ifråguvarande slag. något som förutsätter au lagrådel haryttrat sig i frågan, skall uppskovsyrkandel inte föranleda någon ålgärd, utanlalmannen skall omedelbarl föredraga förslaget för avgörande enligt allmännaregler. Del kan inlräffa att del i fråga om mer än ett förslagtill utformning av en viss reglering väcks uppskovsyrkande enligt 2 kap. 12 Siredje stycket regeringsformen. Man bör då slälla frågan, om endasl ell avförslagen skall kunnu bli vilande eller om alla de förslug, som inle blir uttryckligenförkastade, skall vila och alltså komma under prövning efter viloperiodensslul. Även om ett av förslagen blir anlaget enligt 5/6-regeln, kan man länkasig ull de av de återstående förslagen, som inte blir förkastade, blir vilandeoch alllså slulprövas efter uppskovslidens slul. Som belysning kan nämnas några exempel: I Eu förslag går ul pä all kränkande av främmande siatsrikssymbol på nyll skall kriminaliseras, ell annal vill begränsa straffbarhelenlill kränkande av annal nordiskl 02 Ettsärskilt lagstiftningsförfarande . 2 förslag gårut på atl innehav av videobandspelare skall beläggas med tillslåndskrav. i ettannal föreslås alt de som innehar sådan apparal när lagen träder i kraft skallvara befriade IVån lillslåndskravei; 3 Ett lorslag gårut pä au uppmaning lill hyrcssirejk skall kriminaliseras såsom uppvigling, ettannat går ut på alt sädan uppmaning skall vara straffbar bara när den riklarsig lill hyresgäster i allmännyttiga bosuidslörclag; 4 lörslag gårul på all del skall bli lillålel för polisen all rutinmässigt genomförakroppsvisitalion på alla besökare av offenlliga danslillslällningar, ell annalförslag innebär den modifikationen i delta alt kroppsvisitalion skall kunnaförelagas endast om nägon av de närvarande har stört ordningen. Praktiskt sell är del sannolikt inle särdeles viktigt, omman väljer den ena eller den andra lösningen. Å ena sidan kan man hävda att delär tillfredsställande, om den som har väckl ett förslag och inle fåll så slarklslöd för del som eu annal förslag har fått, ändå skall ha kvar möjlighelen atlfå förslaget pröval igen efter uppskovsiiden. Det kan exempelvis förhålla sigså all det utslagna förslagei i verkligheien har stöd av majoriteten (men inieav 5/6 majorilel) men all majoriieten har hjälpt fram ett annat, kanske mindrelångl gående, förslag för alt del akluella problemel ändå skall få någonomedelbar lösning. Å andra sidan finns det goda möjligheter alt komma tillbakamed ell utslaget förslug, särskilt om en majoritet slår bakom del. Det lordefinnas en viss möjlighel ull åierkommu med ell sådani förslag så senl som underkammardebauen efter uppskovsiiden (se härom SOU 1972:15 s. 263). Så längeförslagen håller sig inom det ursprungliga ärendels ram fordras inle något nyltuppskovsförfarande. Proceduren i skulle kunna bli lämligenkomplicerad om man valde meloden all låla alla förslag, som blir föremål föruppskovsyrkandc och som inte uttryckligen förkastas, vila i avbidan påslutprövning efter viloperioden (under förutsäitning att konsiilutionsutskottetfinner all de angår rällighelsbegränsningar). Rättighelsskyddsulredningenföreslår för sin del all endasl ell förslag skall slå kvar lill slulprövningen.Gallringen bland förslagen böt göras redan när förslagen försia gången kommerupp lill sakbehandling i kammaren efter del all uppskovsyrkande har väckis.Blir del segrande förslaget inte antaget genasl (och inte heller förkastat),skall endast del förslaget hänvisas lill konsiiiulionsuiskollel. Efter prövningendär skall vidare endasl detla förslag behandlas i kammaren och, om del inleheller då bliravgjort,ålerförvisas till det beredande utskottet föralt viladär. Den därpå följande kammarbehandlingen skall bygga på ett nyll belänkandeav detta utskott; här kan behandlas inte bara del vilande förslaget ulan ocksåandra sedermera framkomna förslag (propositioner, motioner, utskollsiniiiativ)som ligger inom del vilande ärendels ram. Vidularbetandel av grundlagsregler lill skydd för de grundläggande fri- ochrällighelerna måste blund unnat del problemel lösas, hur man skall kontrolleraall grundlugsreglernu efterievs i den vanliga lagsiiftningen. Olika system fördenna koniroll kan länkas. I olika länder finns också exempel på skildalösningur. Enmodell är atl ha enbart politisk kontroll. Del poliiiska iryckel pålagsliftaren all följa grundlagen förutsätts vara tillräckligt. Imånga länder har man emellertid härulöver en rälislig (efter)konlroll. En formhärför är den s. k. absirakiu normkonirollen. Den innebär att en viss myndigheikan, ulan anknyining lill något konkrei lillämpningsfall, pröva huruvida en lagär grundlagsenlig eller ej. Vid nekande svar ogilligförklaras lagen. Del ärregelmässigl något särskilt organ, någon form av förfaiiningsdomslol, sominrättas för denna uppgifi. Enannan form för rälislig kontroll är den, som ulövas bara på grundval avkonkreta lillämpningsfall, den s. k. konkrela normkonirollen. Detta systeminnebär att man i ell ärende, där lillämpningen av en lag aktualiseras, prövarom dennu ur grundlugsenlig. Vid nekande svar är sanklionen som regel all denhandläggande myndigheten låler bli utt tillämpa lagen i del ärendet. Del kanocksä tänkas all sanklionen är all den grundlagssiridiga lagen förklarasogillig. Del kun vara fallel främst när den slulliga kontrollbefogenheten intetillkommer alla laglillämpande myndigheler ulan bara domslolarna eller vissdomstol. Konkreioch abslrakl normkoniroll kan kombineras. exempel ulgör grundlagsskydds-och förfaitningsdomsiolssystemei i . Normkonirollenkan vidare ulövas mer eller mindre ålerhållsamt. ger exempelpå en konkrei normkoniroll som utövats relalivi aklivi av domslolarna och fållen förhållandevis politisk karaklär. och ger exempel på detmotsatta. En befogenhei till konkrei normkontroll anses föreligga men ansesböra lillämpas mycket ålerhållsamt. ISveiige härav rättsliga kontrollmöjligheter bara den konkreta normkontrollenhaft någon praklisk aktualitet. Spörsmålethuruvida lagprövningsräti - som den svenska termen traditionellt lyder - fannseller ej var inte uttryckligen besvarat regeringsform. Delademeningar uppstod också. Under 1800-lalel synes den uppfattningen ha övervägtalt någon lagprövningsräti inle existerade. Men under innevarande sekels förstadecennier förefaller opinionen ålminsione 104 Lagprövningen SOU 1978:34 blandjurislerna ha börjat svänga. Vidare inleddes en rällspraxis enligi vilkendomslolarna ansåg sig behöriga ull pröva en förfaiinings förenlighet medföreskrifter av högre konsiilutionell valör. Länge uvsåg dessa rällsfall baraundra förfaiiningar än samfälld lag. Ännu i början av 1960-lalel var ocksålagprövningsrällens existens omstridd, ålminsione när del gällde samfiilld lag. 1sill slulbelänkande med förslag lill bl. a. en ny regeringsform hävdadeemeWerUdförfaiiniiigsutrednmgen (SOU 1963:17) all del enligi gällande rällfanns lagprövningsräti och all denna omfallade även samfälld lag. Befogenhelenansågs emellertid böra ulövas med sior försiklighel. Förfaltningsulredningenanförde alt den i sill förslag förulsalle aU della rällsläge skulle beslå.Under remissbehandlingen (se SOU 1965:2) instämde högsia domslolens ledamöieri förfaliningsulredningens uppfattning om innebörden av gällande räll i nuförevarande avseende. Och vid ungefär samma lid avgjordes ell rällsfall ihögsia domstolen där domsmoliveringen ulvisar, au domslolarna behörigaalt pröva samfälld lags förenlighet med grundlag (NJA 1964 s. 471). Isitl betänkande med förslag till ny regeringsform (SOU 1972:15) utgickgrundlagberedningen från all rällslillämpande myndigheler var behöriga allpröva, om en författning hade lillkommil i föreskriven ordning och om den lillsitl innehåll stod i överensstämmelse med grundlag eller annan överordnadnorm. Beredningen föreslog inte någon ändring i della rättsläge. Iproposilionen 1973:90 förutsatte också departementschefen, dåvarande justitieministernGeijer, all den lagprövningsräti som utvecklats i rättspraxis skulle beslå ävenefter antagandet av den nya regeringsformen. Denna befogenhei torde, anfördehan, få anses tillkomma samtliga organ som lillämpar rätlsregler under utövandeav räliskipning eller offenilig förvallning. Lagprövningsrälien kunde, korlultryckl, sägas innebära all en myndighei har räu - och skyldighet - atl i sinrältslillämpande verksamhei sälla ål sidan en föreskrift som slrider mol enbeslämmelse i en författning av högre konstitutionell valör. Vanlig lag fårvika om den slår i uppenbar strid med en grundlagsbestämmelse. Del varemellerlid enligt departementschefen lydligl att lagprövningsrälien liksomdillills skulle få ringa eller ingen praklisk betydelse. Alt grova formfeleller andra uppenbara åsidosättanden av grundlagsregler skulle förekomma vidnormgivningen framslår som i hög grad osannolikt, framhöll han (proposilionens. Vad sälunda anföris om lagprövningsrälien föranledde ingen erinranfrån sida när den nya regeringsformen anlogs (KU 1973:26, rskr 265,KU 1974:8, rskr 19). Vidarbetel med alt förslärka regeringsformens skydd förde grundläggande fri- ochrällighelerna fann fri- och räiiigheisuiredning (SOU 1975:75) ingenanledning alt utgå från annat än all rättsläget i fråga om lagprövningsrälieni alli väsentligt var del som departementschefen angeti i proposilionen1973:90. Emellerlid innefattade regeringsform få - och 1809 årsregeringsform ännu färre - upphängningspunkler för en utövning i praktiken avdenna lagprövningsräti. Denna situation skulle kunna förändras omrättighetsskyddel i regeringsformen förstärktes. Fri- och räiiighetsuiredningenmåsle därför särskilt pröva, med vilkel konirollsysiem de rättighets-regler iregeringsformen som utredningen ville föreslå skulle förenas. Ulredningen fannall del maleriella grundlagsskyddel inle skulle bli tillräck- SOU 1978:34 Lagprövningen 105 ligtstarkt, om del inte förbands med något slag uv rällsligl verkande garunlier somvar oberoende av de politiska organen. Vid valel av rällsliglkonlrollin-sirumeni fann ulredningen all den lagprövningsräli som gestullats ivårt land var del lämpliga. Ulredningen föreslog ull dennu skulle behållas iprincip olbrändrud. Emellerlid innebar förslagei lill maleriellrätligheisreglering all områdel för lagprövning utvidgades betydligt ijämförelse med vud som dillills gälll. Med hänsyn lill lagprövningens roll iskyddssyslemel och för atl någon Ivekan om insiilulets innebörd inle skulleföreligga föreslog fri- och räilighelsuiredningen all uUryckliga besiämmelser iämnel skulle införas i regeringsformen. Ulredningen föreslog en 20 § i 8 kap.regeringsformen som skulle lyda så: Finnerdomsiol eller annan myndighei all vid tillkomsten av en föreskrift har förekommitgrovt fel i del förfarande som skulle iakttagas, får myndigheien ej tillämpaföreskriften. Ej heller får myndighei lillämpa föreskrift som i något annathänseende slår i Slrid med beslämmelse i grundlag eller annan överordnadfdrfaiining. 1 fråga om föreskrift i lag eller förordning skall deua dock gällaendasl om motstridigheien är uppenbar. Avfri- och rältigheisutredningens specialmotivering framgick atl med "grovtfel" i lillkomstförfarandet avsågs dels atl det skulle vara enbetydelsefull formföreskrift som försummats och dels att denna försummelseskulle vara uppenbur. Vidremissbehandlingen av fri- och rälligheisulredningens belänkande tilldrog siglagprövningsfrågan en stor uppmärksamhei (se proposilionen 1975/76:209 s.200-213). Med enstaka undantag ansåg de remissinsianser som log upp dettaproblem atl den exisierande lagprövningsrälien åtminstone i sak borde finnaskvar även vid en sådan utbyggnad av 2 kap. regeringsformen som fri- ochrättighelsuiredningen föreslog. Ett mindre antal remissinsianser ansåg del docklämpligasl au inle uttryckligen kodifiera lagprövningsrälien i regeringsformenulan alltjämt ha den såsom en oskriven, statsrätislig rättsgrundsats. Ett skälhärtill var all sistnämnda ordning skulle medge en smidigare lillämpning. Medandra ord skulle man då lällare kunna lu vederböriig hänsyn till alla olikaförhållanden i del särskilda fallel, vilka kunde böra lillmälas relevans. Dellaansågs bli svårare all göra om man hade all lillämpa en uttryckliggrundlagsregel, som med nödvändighet skulle få bli förhållandevis siel. Särskiltmå anmärkas all fri- och rältigheisutredningens uppfattning omlagprövningsrällens existens och innebörd i allt väsentligt vitsordades avlandels båda högsia domslolar. En annan sak är all del samiidigi framhölls attlagprövningsrällens räckvidd inle i alla hänseenden var fulll klar. Vidarepekade högsta domstolen på en leknisk inadvertens i ulredningens förslag lillgrundlagsiexi. Texten hade fått den lydelsen all även en författning sombeslulals av förvaltningsmyndighet eller kommun kunde åsidosällas på grund avfel i beslulsförfarandet bara om felet varit grovt. Enligt gällande räll ansågssådani åsidosättande kunna ske även vid förfarandefel som icke kunde belecknassom grovt, yltrade högsia domstolen. Domstolen lämnade vidare öppet, huru vidaden föreslagna regleringen i alla lägen skulle medge en så differenlieradlillämpning som var möjlig all uppnå ulan uttryckliga bestämmelser i ämnet. 106 Lagprövningen SOU 1978:34 Frånremissbehandlingen av fri- och rätiighelsulredningens betänkande må yUeriigareanmärkas, all man bl. a. från domslolshåll kraftigl instämde i utredningensuppfuilning, att lagprövningsrälien inle fick utformas så, all poliiisk maklfiyllades över på icke poliiiska organ eller atl lagprövningen blev ellreguljärt inslag i rultsiillämpningen. 1proposilionen 1975/76:209 föreslogs eu försiärki skydd i regeringsformen för degrundläggande fri- och rällighelerna. Förslagei överensstämde i det väsenlligamed vad fri- och räiiighetsuiredningen hade förordal. Dock hade någotuiiryckligl stadgande om lagprövningsrälien inle lagils med. Någon ändring isak avsågs emellerlid inte. Lagprövningsrälien skulle allljäml finnas menalllså forlfarande enbarl såsom en oskriven konsiilutionell rällsgrundsuls. Depurtemenlschefen,jusiilieminisiern , uppehöll sig emellerlid ingående vid frågan omkontrollen av de materiella rältighelsreglernus efterlevnad (se proposilionens. 90 f). Till en början förkastade han ell syslem med författningsdomstol. Ettskäl var all ell sådani sysiem är svårl all förenu med kravel, all enräiiighelsreglering inle får innebära au politisk makl förs över lill ickepolitiska organ.