prop · G203175 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:175 Regeringens proposition med förslag till lag om jämställdhet mellan kvinnor ochmän i arbetslivet, m. m.; Regeringen föreslår att aniaga de förslag som har upptagits i bifogade uldrag av regeringsprotokoll. På grundval av jämställdhetskommitténs betänkande (SOU1978: 38) föreslås en lag om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet.Lagen har till ändamål att främja kvinnors och mäns lika rält i fråga omarbete, arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter i arbetet. Den nu akluella lagstiftningen har begränsats tillarbetslivet. föreslås i andra propositioner lagregler som syftartill att främja jämställdheten på andra samhällsområden, nämligen prop.1978/79: 168 med förslag till ändringar i bl. a. föräldraledighetslagen ochprop. 1978/79: 180 med förslag till ändringar i bl.a. skollagen. Åtgärder somsyftar till att motverka könsdiskriminerande reklam utreds f. n. avjäm-ställdhetskommittén. Den föreslagna jämställdhetslagen gäller för alla slagsanställningar i offentlig eller privat tjänst. Ett flertal regler avser ocksåarbetssökande. Lagreglerna hänför sig lill två huvudavsnitt, förbud motkönsdiskriminering resp. aktiva åtgärder för jämställdhet. Diskrimineringsförbudet har i den föreslagna lagtextenuttryckts som elt förbud för en arbetsgivare att missgynna en arbetstagareeller arbetssökande på grund av hans eller hennes kön. Härmed avses bådedirekt och indirekt diskriminerande åtgärder. I två kompletterande lagreglerhar sedan närmare angetts vad som utgör missgynnande i olika situationer, t.ex. vid anställning eller befordran. Ändra diskrimineringsfall som berörs i lagtexten är tillärapning av särare anställningsvillkor, 1 1978/79. Prop,1978/79:175 2 uppenbart oförmånlig fördelning av arbetsuppgifter samt uppsägning m. m. på grund av den anställdes kön. Undantag görs för s. k. positiv särbehandling av ettunderrepresenierat kön, i den mån det sker som elt led i strävanden atl främjajämställdhet i arbetslivet. Åtgärder som får anses berättigade av hänsyn tillexempelvis familjeiniressen eller ideella intressen tillåts också. Den föreslagna lagen ålägger vidare en arbelsgivare altinom ramen för sin verksamhei bedriva elt planmässigt och målinriktatjämställd-hetsarbele, s. k. aktiva åtgärder för jämställdhet. Delta skall bl.a. gå ut på att, så långt det är rimligt med hänsyn lill arbetsgivarensresurser och omständigheterna i övrigt, anpassa arbetsplatserna så alt delämpar sig för både kvinnor och män. Arbetsgivaren skall också verka för attlediga anställningar söks av båda könen samt genom utbildning och andralämpliga åtgärder främja en jämn fördelning mellan könen i skilda lyper avarbeie och inom olika kategorier av arbetstagare. Lagreglerna mot könsdiskriminering är tvingande. Reglernaom aktiva jämslälldhetsåtgärder kan däremot ersättas eller kompletteras genorakollektivavtal på förbundsnivå. De gällande jämslälldhetsavlalen förutsesbestå eller vidareutvecklas. En arbetsgivare som bryter motkönsdiskriraineringsförbudet kan dömas till skadestånd. En arbetsgivare sominte vidtar nödvändiga aktiva jämställdhetsåtgärder kan föreläggas vid vite atlfullgöra sin skyldighet. På de delar av arbetsmarknaden som täcks avjämställdhetsavtal gäller sedvanliga regler om påföljd förkollektivavtalsbrott. 1 propositionen föresläs alt det skall tillsättas etljämställdhetsombud och en jämställdhetsnämnd, vilka skall se till atl lagenefterlevs. Förelägganden att vidta akiiva jämslälldhetsåtgärder meddelas avnämnden på lalan av ombudet. Ombudet skall dock i första hand sträva efterfrivilliga åtgärder. Jämställdhetsombudet föreslås också i övrigt medverka isträvandena att främja jämställdhet i arbetslivet, exempelvis genomöverläggningar med arbetsmarknadens organisationer och genom informaiion ochopinionsbildning. består av personer med insikt iförhållandena på arbetsmarknaden och erfarenhet av jämställdhetsarbetet samtförelrädare för arbetsmarknadens huvudorganisationer. Ordföranden bör enligtförslaget vara en domstolsjurist. Ett viktigt undanlag från reglerna om tillsynen gäller dejämställd-helsavtal som har trätt i stället för lagens regler om aktivtjämställdhets-arbete. Tillsynen av sådana avtal ankommer på sedvanligl sätt påarbetsgivarna och de fackliga organisationerna. Mål om tillämpningen avjämställdhetsavtalen prövas normall av arbetsdomstolen, när del inte harträffats skiljeavtal. Tvister om könsdiskriminering av fackligt organiseradearbetstagare eller arbetssökande förs liksom andra arbetstvister i försia handav de fackliga organisationerna till arbetsdomstolen. Jäm-ställdhelsombudei kanockså föra talan vid arbetsdomstolen i diskrimi- Prop, 1978/79:175 3 neringsfallav principiell beskaffenhei, i den mån de fackliga organisationerna inte gördet. Ipropositionen föreslås också att det s. k. jämslälldhelsbidragel, som utgårtill arbetsgivare som anställer och utbildar kvinnor eller män i vissa yrkensom domineras av det motsatta könet, skall höjas. Reforraenföreslås träda i kraft . Prop,1978/79:175 Lag om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag har till ändamål att främja kvinnors ochmäns lika räll i fråga om arbeie, arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter iarbetet (jämställdhet i arbetslivet). 2 § Enarbetsgivare får inte missgynna en arbetstagare eller en arbetssökande pågrund av hans eller hennes kön. 3 § Missgynnandepå grund av kön föreligger när en arbetsgivare vid anställning eller befordraneller vid utbildning för befordran utser någon framför en annan av motsatt kön,fastän den som förbigås har bättre sakliga förutsättningar för arbetet ellerutbildningen. Dettagäller dock inte om arbetsgivaren kan visa att beslutet inle be- . ror pånågons kön eller att beslutet är ett led i strävanden att främja jämställdhet iarbetslivet eller att det är berättigat av hänsyn till ett ideellt eller annatsärskilt intresse, som inte bör vika för intresset av jämställdhet iarbetslivet. 4 § Missgynnande på grund av kön föreligger även nären arbetsgivare 1. tillämpar sämreanställningsvillkor för en arbetstagare än dem som arbetsgivaren tillämpar förarbetstagare av motsatt kön när de utför arbete, som enligt kollektivavtaleller praxis inom verksamhetsområdet är att betrakta som lika eller som är likvärdigtenligt en överenskommen arbetsvärdering, om arbetsgivaren inte kan visa att deolika anställningsvillkoren beror på skillnader i arbetstagarnas sakligaförutsättningar för arbetet eller att de i varje fall inte beror påarbetstagarnas kön, 2. leder ochfördelar arbetet på ett sådant sätt att en arbetstagare blir uppenbartoförmånligt behandlad i jämförelse med arbetstagare av motsatt kön, oraarbetsgivaren inte kan visa att behandlingen inte beror på Prop, 1978/79: 175 5 arbetstagarnas kön eller alt det finns sådana skäl soraanges i 3 § andra styckel, 3. säger upp ett anställningsavtal, omplacerar,permitterar eller avskedar någon eller vidtar en annan jämförlig ålgärd lillskada för en arbetstagare, om åtgärden beror på arbetstagarens kön. 5 § avtal är ogiltigt i den mån det föreskriverskillnader mellan kvinnor och män i fråga ora anställningsvillkor eller det påannat sätt tillåter sådani raissgynnande på grund av kön sora anges i 3 och 4§§. A kliva ålgärder för jämställdhet 6 § En arbetsgivare skall inom ramen för sin verksamhetbedriva etl målinriktat arbeie för atl aktivt främja jämställdhet i arbetslivet. 1 detta syfte skall arbetsgivaren vidta sådana åtgärdersom, raed hänsyn till arbetsgivarens resurser och omständigheterna i övrigt,kan krävas för att arbetsförhållandena skall lämpa sig för både kvinnor ochmän. Arbetsgivaren skall också verka för att lediga anställningar söks av bådakönen saml genom ulbildning och andra lämpliga åtgärder främja en jämnfördelning mellan kvinnor och män i skilda typer av arbete och inom olikakategorier av arbetstagare. När det på en arbetsplats inte råder en i huvudsak jämnfördelning mellan kvinnor och män i en viss typ av arbete eller inom en visskategori av arbetstagare, skall arbetsgivaren, om inte särskilda skäl talaremot del, vid nyanställningar särskilt anstränga sig för att få sökande av detunderrepresenterade könet och söka se till att andelen arbetstagare av detkönet efter hand ökar. 7 § I frågor som avses i 6 § får andra regler fastställasi kollektiv avtal som har slutits eller godkänts av en central arbetst. _,arorganisa- tion. En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtalfår till-lämpa avtalet även på en arbetstagare eller en arbetssökande som inteär medlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men sysselsätts i ettarbete som avses med avtalet eller söker ett sådant arbete. Bedömningen av vad som enligt 6 § åligger en arbetsgivaresom inte är bunden av kollektivavtal enligt första stycket skall göras med beaktandeav kollektivavtal i jämförbara förhållanden. 8 § Missgynnas en arbetstagare på grund av sitt kön genomen bestämmelse i elt avtal med arbetsgivaren eller genom att arbetsgivaren sägerupp ett avtal eller vidtar en annan sådan rättshandling, skall bestäm- Prop, 1978/79:175 melseneller rättshandlingen förklaras ogiltig, om arbetstagaren begär det. Skermissgynnande genom att arbetsgivaren förbigår någon på det säll som anges i 3§, skall arbetsgivaren betala skadestånd till den missgynnade för denkränkning som missgynnandet innebär. Begärs skadestånd av flera som har bättresakliga förutsättningar för arbetet eller utbildningen än den somarbetsgivaren har utsett, delas det skadestånd som skulle ha utgått till den missgynnadelika mellan dem. Missgynnasen arbetstagare på det sätt som anges i 4 §, skall arbetsgivaren betalaarbetstagaren skadestånd för den föriust som uppkommer och för den kränkningsom missgynnandet innebär. Omdet är skäligt, kan skadeståndet sättas ned eller helt falla bort. 9 §En arbetsgivare, som inte följer föreskrifterna i 6 §, kan föreläg gas vid vite att fullgöra sina skyldigheter. I föreläggandet skall anges hur och inora vilken tid som skyldigheterna skall fullgöras. Fören arbetsgivare, som inte fullgör sina förpliktelser enligt kollektivavtal somavses i 7 § första stycket, gäller vad som föreskrivs om påföljd i avtaleteller i lagen (1976: 580) om medbestämmande i arbetslivet. 10 §Regeringen utser ett jämställdhetsombud och en jämställdhets nämnd, vilka skall se till att denna lag efterlevs. Jämställdhetsombudet skall därvid i första hand söka förmå arbetsgivare att frivilligt följa lagens föreskrifter. Ombudet skall också i övrigt medverka i strävan dena att främja jämställdhet i arbetslivet. Jämställdhetsnämndenskall bestå av elva ledamöter. Ordföranden och ytterligare fyra ledamöter utsesbland personer som inte företräder arbetsgivar- eller arbetstagarintressen.Ordföranden bör vara lagkunnig och ha erfarenhet som domare. Äv de fyraledamöterna bör två ha särskild insikt i förhållandena på arbetsmarknaden ochtvå ha erfarenhet av arbete med frågor som rör jämställdhet mellan kvinnor ochmän. Äv de övriga sex ledamöterna utses en efter förslag av , en efter förslag av och ,en efter förslag av , en efter förslag avLandsorganisationen i , en efter förslag av och en efter förslag av Centralorganisationen /SR. Förvarje ledamot skall finnas en ersättare. Vad som har föreskrivits omledamöterna gäller även ersättarna. Vid behov får ordföranden tillkallatillfälliga ersättare. 11§ En arbetsgivare är skyldig att på uppmaning av jämställdhetsombudet lämna deuppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verksamhet som kan vara avbetydelse för ombudets tillsyn enligt 10 § första stycket. Prop, 1978/79: 175 : 7 Arbetsgivaren är skyldig att lämna uppgifier omförhållandena i sin verksamhet även på uppmaning av jämställdhelsnämnden. närnämnden behandlar en framställning om vitesföreläggande enligt 9 § förstastycket eller prövar ett vitesföreläggande som jämställdhetsombudet harmeddelat. Om arbetsgivaren inte rättar sig efter en uppmaning enligtförsta eller andra slyckel, kan uppmaningen följas av vitesföreläggande. 12 § Mål om tillämpning av 25 och 8 §§ handläggs enligllagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister. Därvid anses som arbetsta gare även arbetssökande och som arbetsgivare även den hos vilken någon har sökt arbete. Detsamma gäller vid tillämpning i en tvist om 25 och 8 §§ av reglerna om tvisteförhandling i lagen (1976: 580) om medbestämmande i arbetslivet. 1 en sådan tvist får jämställdhetsombudet föra talan fören enskild arbetstagare eller en arbetssökande, om den enskilde medger det ochom ombudet finner att en dom i tvisten är betydelsefull för rättstillämpningen.Sådan talan förs vid arbetsdomstolen. När en arbetstagarorganisation har rättatt föra talan för den enskilde enligt 4 kap. 5 § lagen om rättegången iarbetstvister, får dock jämställdhetsombudet föra talan endast omorganisationen inte gör det. Vad som i den lagen föreskrivs om den enskildesställning i rättegången, tillämpas även när ombudet för talan. Förs talan med anledning av uppsägning eller avskedande,gäller i tilllämpliga delar 3437 §§, 38 § tredje stycket andra meningen, 3941 §§ samt 42 § andra stycket lagen (1974: 12) om anställningsskydd. I fråga omannan talan tillämpas 6466 och 68 §§ lagen om medbestämmande i arbetslivet påmotsvarande sätt. Talan som förs av jäm-ställdhelsombudet behandlas därvid somom talan hade förts av arbetstagaren eller av den arbetssökande på egnavägnar. 13 § Vitesföreläggande enligt 9 § första stycket meddelasav jäm ställdhetsnämnden efter framställning av jämställdhetsombudet. Nämn den meddelar också vitesföreläggande enligt 11 § andra och tredje styckena. Vitesföreläggande enligt 11 § första och tredje styckena med delas av jämställdhetsombudet. Mot ombudets beslut att meddela vitesföreläggande fårtalan föras genom besvär hos jämställdhetsnämnden. Mot jämställdhetsnämndensbeslut enligt denna lag får talan inte föras. En arbetsgivare eller en ställföreträdare för arbetsgivarekan kallas vid vite att inställa sig personligen till förhandling införjämställdhetsnämnden. 14 § Talan om utdömande av vite som har förelagts enligtdenna lag Kartong: S. 10, rad 11. Prop, 1978/79: 175 8 förs vid allmän domstol av åklagare. Sådan talan fårväckas endasi efter anmälan av jämställdhetsombudet. Denna lag träder i kraft . avtal som har ingåits före lagens ikraftträdande ärutan verkan i den mån avtalet innefatlar avvikelser från lagen. Har ettkollektivavtal tillkommit för ett sådant ändamål som anges i 7 § förstastycket, gäller dock avtalet. Ett avtal om pension, som har ingåtts föreikraftträdandet, får tills vidare tillämpas utan hinder av 5 §. Prop, 197879:175 9 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , Mundebo. , , , , ,, , , , De , , , , ,Bondeslam Lagrådsremiss med förslag till lag om jämställdhet mellankvinnor och män i arbetslivet Frågan om lagstiftning mot könsdiskriminering harbehandlats av , på grundval avmotioner från . tillkallade regeringen den s. k.jämställdhetsdelegationen, som bl. a. fick sora en övergripande uppgift attfördjupa och utveckla den helhetssyn sora skall vara vägledande för arbetetmed att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor. På uppdrag av delegationenfraralade en särskild utredare' en proraemoria (Ds Ju 1975: 7) tillfrågan om en lagstiftning mot könsdiskriminering. Prome-raorian överläranadesav delegationen till regeringen, varvid delegationen uttalade att övervägandeskäl talade för all en lag inte borde införas. Promemorian remissbehandladesdärefter (se SOU 1978: 38 s. 5457) men föranledde inte någralagstiftningsåtgärder. Sedan jämställdhetsdelegationens uppgifter under år 1976hade övertagits av en parlamentariskt sammansatt kommitté (jfr InU 1975/76:9), fick kommittén bl. a. i uppdrag att göra en allsidig och förutsättningslösutredning av frågan om en lagsliftning mot könsdiskriminering. I sambandmed regeringsskiftet ändrades kommittéuppdraget så till vida somkommittén inte bara skulle utreda frågan utan också utarbeta förslag tilllagsliftning. Jämställdhetskommittén- avlämnade härefter i maj 1978betänkandet ' Dåvarande hovrättsfiskalen . ' Ledamöter: riksdagsledamöterna ,ordförande, och , vice ordförande, kanslirådet samtriksdagsledamöterna ochMargaretha . Sakkunniga: fil. lic. och fil. Experter: expeditionschef , hovrättsrådetBrita Sund-berg-Weitman och hovrättsassessorerna och . prop.1978/79:175 10 (SOU 1978: 38) Jäm.ställdhct i arbetslivet med förslag tilllag om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet. Reservationer avgavsav riksdagsledamöterna samt avriksdagsledamoten . Ett särskilt yttrande avgavs av expertenBrita Sundberg-Weitman. Till protokollet i detta ärende bör fogas ensammanfattning av kommitténs betänkande som bilaga 1 och det lagförslag somlades fram i betänkandet sora bilaga 2. Beträffande nuvarande svenska ochutländska förhållanden särat utredningens närraare överväganden, reservationerm. m. hänvisas till betänkandet. Efterremiss har yttranden över jämställdhetskommitténs betänkande avgeUs av Sveahovrätt, justitiekanslern, överbefälhavaren, försvarets civilförvaltning,, postverket, , , statskontoret,, , statens personal-nämnd, universitets-och högskoleämbetet, , arbetsdomstolen,, arbetarskyddsstyrelsen, slatens invandrarverk,domänverket, länsstyrelserna i och , iUppsala stift, , arbetslivscentrum, delegationen (Ä 1974: 09) förarbetstidsfrågor. (),. Kooperationens förhandlingsorganisation, Sverigeskooperativa och allmännyttiga bostadsföretags förhandlingsorganisation.Kooperativa gillesförbundet. , hantverks- och industriorganisation (SHIO),. iSverige (LO), (), CentralorganisationenSACO/SR, Moderata samlingspartiets kvinnoförbund. hem och samhälle,, Yrkeskvinnors klubbars riksförbund. Yttranden har överiämnals av överbefälhavaren frånförsvarsgrenschefer, försvarets sjukvårdsstyrelse,fortifikationsförvallningen, och värnpliklsverket, avuniversitets- och högskoleärabe-tet från de juridiska fakultetsnämnderna viduniversiteten i , och , av i länfrån /vid , sektion 02 av ST-länsstyrelse,lokala skattemyndigheten i fögderi och jämställdhetsgruppen vidkronofogdemyndigheten i , av i frånlänsstyrelsens jämställdhetsgrupp, av LO från ,. Yttranden över betänkandet har dessutom avgetts avKooperativa för- Prop.1978/79:175 11 Sverigeunionen av soroplimistklubbar.Sekreterareföreningarna i , och , (avd. 429 av statsljänstemannaförbundet). Grupp 8, Slockholm, och . Dessutom har inkommit en skrivelse från SAF/i arbetslivet. 2.1 Kvinnor och män i det svenska samhället Allt emellanåt reses frågor om vad jämställdhet mellankönen egentligen innebär och varför del är så angeläget alt arbeta för den.Bakom frågorna skymtar ofta en rädsla för drastiska förändringar och påtvingadenya roller eller levnadsmönster. En sådan syn på jämställdheten har jag svårtatt förstå. Jämställdhet innebär enligt min uppfattning inte etl tvång eller ensträvan mol elt uniforml, likformigt levnadssätt för alla individer. Tvärtombygger begreppet jämställdhet på grundsynen att varje människa är unik och harsina personliga egenskaper och önskningar. Traditioner och mer eller mindreomedvetna fördomar bör inte styra valet av utbildning, arbete och levnadssätt.Varje människa skall i stället ha möjlighet att utvecklas efter sina egnaförutsättningar, oavsett kön. Jämställdheten blir därför både någol av enutmaning mot fastlåsta roller och ett erbjudande om en rikare tillvaro medsiörre valmöjligheter och med tillgång till nya, berikande upplevelser. I etl jämställt samhälle får flickor inte bara deteoretiska möjligheterna atl skaffa sig en teknisk utbildning och ett arbeteinom en bransch som är nästan totalt dominerad av män. De får också stödoch uppmuntran att genomföra sina planer. På ett naturligt sätt smäller de inbland manliga och kvinnliga kamrater på arbetsplatsen. I ett jämställt samhälle får männen bättre möjligheter äni dag att förena ett aktivt yrkesarbete med ett ansvar för barnens omvårdnad.De har rätt alt uppleva mer av sina barns utveckling och få erövra nya livsvärden. Jämställdhet betyder ett givande och ett tagande av deerfarenheter och lärdomar som män och kvinnor har skaffat sig utifrån de skildautgångspunkter, som de har. Det handlar ora en samhällsförändring somtränger djupt in i människors relationer. I ett samhälle, där diskrimineringoch fördomar har ersatts av jämställdhet, har inget kön förlorat. Både män ochkvinnor har frigjorts från trycket av gamla roller och kan mötas i gemensamtansvar sora självständiga individer. har vi i diskuterat mannens ochkvinnans ställning och uppgifter i samhället. Från början rörde diskussionen 1978/79:175 12 främsthur eller om man skulle frigöra kvinnan från det patriar-kaliskt prägladeförtryck, som fanns förankrat i lagsliftning och formella föreskrifter avskilda slag. Del handlade bl. a. ora att ge kvinnor sararaa raedborgerligarättigheter som raännen: rätten att råda över sin person och sin ekonomi, attfå utbildning på sararaa villkor som männen och att tillsamraans med märmendelta i planeringen av samhällsutvecklingen. Ar1858 blev en ogift kvinna myndig . Det dröjde dock ända framlill innan även gifta kvinnor blev juridiskt myndiga. Under 1860-taletöppnades nya möjligheter för kvinnor till högre utbildning, bl. a.lärarinneutbildning samt post- och telegrafexpeditörs-utbildning. Men inteförrän den stora skolreformen genomfördes öppnades de statligaläroverken för flickor, som folkskolan gjordes till en gemensambottenskola för den högre undervisningen. Under1900-talets första årtionden genomfördes också en lång rad andra viktigaförändringar som i grunden förändrade kvinnornas ställning och praktiskalevnadsförhållanden. Rösträtt för kvinnor infördes sålunda åren 1919 och 1921.Arbetarskyddet och den kvinnliga arbetarskyddsinspektionen inrättades år 1912.Rätt till statlig tjänsl också för kvinnor den s. "behörighetslagen" infördes . 1930-talets familjepolitiskareformer och förbudet mot att avskeda en kvinna på grund av giftermåleller havandeskap var också viktiga framsteg. Mentrots att allt fler formella hinder för kvinnors likställighet med männenavlägsnades, dröjde sig de traditionella könsrollsmönstren kvar inomutbildning, arbetsliv och familjeliv. Visserligen fick flickor tillträde tilluniversiteten , men de kvinnliga studerandena förblev mycket fåvid universiteten och de valde i allmänhet utbildningsvägar som av traditionansågs passa för kvinnor. Länge fanns det en särskild utbildning flickskola för de fåtaliga flickor som kostades på en längre utbildning. Idet äldre samhället fanns det en klar uppdelning i manliga och kvinnligasysslor. Kvinnans naturliga plats ansågs vara i hemmet. Men arbetsförhållandenaoch levnadsvillkoren var också sådana med lång och tröttande arbetstid,slitsamraa arbetsuppgifter, många barn och dåliga tekniska hjälpmedel iheraraet att det ofta krävdes stora herain-safser av kvinnan för att familjenskulle klara sig. Närdiskussionen startade om kvinnors yrkesarbete och flickors utbildning, ansågmånga att kvinnornas verksamhet i yrkeslivet skulle begränsas till sådanaområden sora anknöt till den vårdande roll som de hade inom familjen.Servieeinriktade funktioner på kontor och i affär är exempel på detta, liksomlärarinne- och sjuksköterskeyrkena. Ocksåinora industrin utbildades detta mönster. De kvinnliga industriarbetarna varsärskilt talrika inom branscher med anknytning till Prop,1978/79:175 13 kvinnans hemuppgifter, som textil- ochlivsmedelsindustrin. Denna uppdelning i kvinnliga och manliga arbetsfält ärnågot som på allvar börjat ifrågasällas först under . ökade behovet av arbetskraft och därmedefterfrågan på den kvinnliga arbetskraften. Allt fler kvinnor sökte sig ocksåul på arbetsmarknaden, även om de var gifta och hade familj. Fortfarandeansågs det dock av många naturligt att kvinnor hade en lägre lön än männen församma arbete. Mannen var den "naturliga försörjaren" och borde därförha en högre lön. Först avvecklades dessa avialsbundnalöneskillnader.