prop · G20389 · 1978-12-31 00:00:00 — En bedömning av marknadshyran innan hyresförhållandetupphört ofta kan endast bli preliminär och vidlådesav en inte obetydlig osäkerhet. Denna osäkerhet i bedömningen anges i förarbetenatill hyreslagstiftning som ett av huvudskälen tUl att ettoptionssystem på lokalhyresmarknaden förkastades. 5 1978/79. 1978/79: 89 66 moten förtida hyresprövning, som kommer till uttryck i förarbetena, äger alltjämtgiltighet och krav på ett införande av direkt besittningsskydd även förlokalhyresgäster har heller inte framförts. Enligt utredningen föreligger docken principiell skillnad mellan hyresprövningen i ett oplionssystem och denkvalificerade förhandlingshjälp som utredningen föreslår på så sätt atlhyresnämndens yttrande inte syftar tUl att fastställa en för parterna bindandehyra; avtalsfrihet föreligger alltjämt. Enligttingsrättens mening medför emellerUd den omständigheten att hyresnämndensyttrande enligt förslaget skall tillerkännas presumtionsverkan i ersättningsprocessenatt skillnaderna i prakUken inte blir alltför stora, så mycket mindre som detär avsett att även ersättningsprocessen skall förläggas till hyresnämnderna.Den hyresvärd eller hyresgäst som vågar förkasta ett hyresavtal i enlighet medde villkor som anges i nämndens yttrande måste känna sig tämligen säker på attvinna en framtida ersättningsprocess. Detta torde i medlingsskedet vara närmastomöjligt att bedöma, särskilt som endast hyresanbud som avges efter det attnämnden avgivit sitt yttrande i princip kan beaktas i ersättningsprocessen.Ett så omfattande ingrepp i principen om fri prisbildning på lokalhyresmarknadensom förslaget enligt tingsrättens mening innefattar torde inte varaerforderligt för alt åstadkomma en tillfredsställande balans mellan parterna iförhandlingsskedet. Hyresnämndenär tänkt att avge sitt yttrande om marknadshyran i försia hand på grundval avortsprisjämförelser seriösa hyresbud från tredje man torde oftast saknasunder löpande hyrestid. Eftersom lokalhyresmarknaden företer en mycketoenhetlig bild med stor hyressprid-ning även för jämförbara hyresobjekt måsteemellertid ett uttalande om marknadshyran baserat på ortsprisjämförelserframstå som osäkert. Nämnda förhållande kan inte anses medföra några störrenackdelar inom ramen för det nuvarande medlingsförfarandet, där nämndensverksamhet endast utmynnar i ett för parterna framlagt förlikningsbud.Erfarenheterna från hyresnämnden i , där förlikningsbud regelmässigtavges efter ortsprisjämförelser, redovisas också vara goda. Ätt tillerkänna etti enlighet med förslaget avgivet formellt yttrande bevisverkan i en senareersättningsprocess på så sätt att det endast får frångås om det uppenbart ochpåtagligt skiljer sig från den i yttrandet angivna hyran framstår emellertidsom mindre lämpligt. Risken är också påtaglig för att parterna, i medvetandeom att nämnda bevisverkan föreligger, belastar medlingsförfarandet med alltföromfattande och vidlyftigt utredningsmaterial. Om parternas aktivitet i medlingsskedetfår konsekvenser utöver själva medlingsförfarandet är det osäkert om kostnadsaspekten vardera parlen bär i medlingsförfarandet sina egna kostnader härvidlag ären för parterna tillräckligt avhåUande faktor. Denreform av medlingsförfarandet som tingsrätten ansett vara påkallad börlämpligen ske inom ramen för det nuvarande förlikningsförfarandet. Tingsrättenansluter sig därvid i allt väsentligt UU det av reservationsvisframlagda alternativa förslaget och anser att detta, sedan det blivit föremålför närmare uiredning, skulle kunna leda tUl lagstiftning. Tingsrättenavstyrker av anförda skäl förslaget i denna del. delar uppfattningen alt prisbildningen på lokaler bör vara frioch atl ett helt säkert mått på en lokals marknadsvärde endast kan erhållasgenom att den bjuds ut på öppna marknaden. Som utredningen anfört innebäremellertid den gällande Prop.1978/79: 89 67 ordningenatt parterna vid förhandling om nya hyresvillkor är osäkra om lokalens marknadsvärde. Detta problem lorde kunna lösas genom en ändring av medlingsförfarandet som innebär en kvalificerad förhand lingshjälp till parterna. Ett förfarande där hyresnämnden efter utred ning uttalar sin uppfattning om lokalens marknadsvärde torde ge god ledning för parterna.--- påpekar är lokalhyresmarknaden heterogen och hyrorna kan varierakraftigt även för synes likvärdiga lokaler. Även hyresnämndens bedömningkommer därför att innehålla vissa osäkerhetsmoment. Att under sådanaförhållanden tillerkänna hyresnämndens uttalande presumtionsverkan i en senareersättningstvist kan inte vara lämpligt. Del föreligger också risk för attparterna med en sådan ordning blir mindre lyhörda för varandras argument och i stäUetkoncentrerar sig på att dra fram allt material och alla argument som talar rörden egna ståndpunkten. Under sådana förhållanden kommer parterna att fjärmasig från varandras ståndpunkter och medlingen kommer mera att likna en processän ett förlikningsförfarande. avstyrker därför förslaget om althyresnämndens yttrande om marknadshyran skall ha presumtionsverkan. Hyresnämndeni : avstyrker utredningens förslag att hyresnämnden skallföretaga en preliminär prövning av marknadshyra, vilken prövning skall ha presumtionsverkani senare ersättningstvist. föreslår i stäUet att hyresnämndeninom ramen för det nuvarande medlingsförfarandet skall kunna avge ett medlingsbudgrundat på parternas utredning och nämndens uppfattning om marknadshyran.Medlingsbudet bör i ersättningstvisten bedömas efier sedvanligabevisvärderingsnormer och inte ges presumtionsverkan. Tidigareutredningar har avvisat tanken att hyresnämnden skulle kunna fastställa hyran för lokaler. Äv resonemanget i betänkandet (s. 73 y76 y och 112 m113 ö) framgår atl utredningen är medveten om hur osäker en bedömning av marknadshyran i många fall måste bli. Ef tersom bedömningen skall göras innan lokalen ännu är ledig blir anbud från tredje man ovanliga och om de föreligger mycket osäkra. Ortsprisjämförelser är vanskliga, särskUt vad det gäller affärslokaler i cityområdena. vill här instämma i den bedömning som gjort i sin reservation (s. 126 y127 x). StäUningstagande skulle trots dess avgörande betydelse för ersättnings processens utgång inte kunna överklagas. Om ersättningsprocessen för läggs tiU hyresnämnd är det också en inte minst från parternas synpunkt betänklig risk för att nämnden vid sin bedömning av ersättningstvisten känner sig alltför bunden av det tidigare ställningstagandet. Mot bak gmnd av det sagda finner hyresnämnden det otiUfredsställande för att inte säga orimligt att yttrandet skulle få presumtionsverkan i ersättnings tvisten. Hyresnämndenfinner det egendomligt att tUlåta formell bevisning vid ett förfarande somfortfarande avser medling och endast mynnar ut i ett preliminärt ställningstagande.Ett sådant bevismedel borde endast få användas i prövningsfall där nämndenskiljer ärendet från sig genom ett slutligt beslut, som har rättsverkan. Dettaangavs också vara fallet när de gällande bestämmelserna om muntlig, formellbevisning infördes . I förarbetena UU lagstiftningen (prop. 148m) anfördes att muntlig, formell bevisning fick upptas i hyresnämnden endast i 1978/79: 89 68 ärendesom nämnden hade all pröva enligt 4 § LÄH. Denna inskränkning framgår dockinte av lagtexten (19 a § LÄH). vUl tillägga att del föreslagna förfarandelmåsle innebära försämringar från snabbhets- och effektivitetssynpunkt.Hyresnämndens arbetsbelastning är redan nu besvärande och nämnden kan mednuvarande resurser inte ägna två till fyra sammanträden åt ett vanUgt lokalmedlingsärende(jfr s. 118 y). Förslagettill medlingsförfarande bör inte genomföras i oförändrat skick. Man bör dock lafasta på tanken att hyresgästen skall få hjälp med bedömningen av vilken hyrasom är skälig, alternativt om ersält-ningslokal kan anses godtagbar. Dennahjälp bör kunna ges inom ramen för det nuvarande medlingsförfarandet på sättBerg angivit i sin reservalion (s. 128 y129 y). bör då denframlägger medlingsbud vara skyldig att, om part begär del, yttra sig rörandelokalens marknadshyra, alternativt om huruvida en ersättningslokal ärgodtagbar. Yttrandet bör grundas på parternas utredning och hyresnämndensuppfattning om marknadshyran, alternativt om ersättningslägenhetens godtagbarhet.Nämnden bör inte vara skyldig att framlägga förlikningsförslag, om det av andraskäl än oenighet om hyran eller om ersättningslokalens godtagbarhet äruppenbart att förutsättningar för förlikning saknas. Bestämmelser i ämnet börkunna infogas i 12 § LÄH. Yttrande i förlik ningsförslag bör inte ges någon presumtionsverkanutan bedömas i ersättningsprocessen efter vanliga bevisvärderingsregler. Vidmedlingen och den utredning som skulle föregå förlikningsförslaget bör formellmuntlig bevisning inte tillåtas. Sådan bevisning torde inte varatUlåten i medlingssammanhang och anledning saknas alt införa den. Kommerskollegium:Reservationsvis har farhågor hysts för att systemet skulle medföra en återgånglill myndighetsbestämda hyror och att den eftersträvade fria prisbildningenhärigenom skulle äventyras. Kollegiet, som är angeläget understryka vikten avatt principen om den fria prisbUdningen upprätthålles, anser emellertid attreservantens farhågor härutinnan är överdrivna. De med förslaget förknippadefördelarna i form av ökad jämställdhet mellan parterna torde enligt kollegietsmening överväga dess eventuella nackdelar genom styrd prissättning. 1anslutning till de invändningar reservanterna gjort vill kollegiet för sin delunderstryka vikten av att den för ersättningsprocessens utgång fundamentalafrågan om marknadshyrans höjd inte är bunden redan vid processens inledning.Hyresnämndens bedömning i förlikningsförfarandet bör därför endast tillmätasrangen av ett bevismedel, som bör bli föremål för fri bevisprövning iersättningsprocessen. : Partema på hyresmarknaden synes vara ense om altlokalhyror skall vara marknadsmässiga och således icke vara föremål förreglering. Denna inställning delas av utredningens majoritet. Ett säkert måttpå vad som är marknadshyra för en viss lokal kan bara erhållas genom attlokalen bjuds ut på öppna marknaden. Enligt utredningsförslaget skallemellertid hyresnämnden, om medling misslyckas och part begär det, yttra sig ommarknadshyran. Om inte ett konkret hyresanbud föreligger skall hyresnämndensyttrande ske på grundval av hyran för andra jämförbara lokaler. Emellertid kanhyran för lokaler variera högst avsevärt även inom ett litet geografisktområde. Detta beror bl. a. på olika hyresstmktur inom skilda branscher,närheten 1978/79: 89 69 Det underlag som hyresnämnden enligt utredningsförslaget skaUha till grund för sitt yttrande torde därför av flera skäl i allmänhet vara otUlförliUigt. Dåenligt utredningsförslaget hyresnämndens yttrande skall ha viss rättsverkan ien eventuell senare tvist om skadestånd, kan befaras atl parterna i betydandeutsträckning finner sig nödsakade att godtaga den hyra som hyresnämnden bedömtvara marknadshyra. Härigenom uppkommer belydande risk för att prisbildningenför lokaler icke blir fri utan alt istället lokalhyror i praktikenblir styrda till den nivå som hyresnämnden anser vara marknadshyra. HSB:HSB avstyrker förslaget alt hyresnämndens uttalande i medlingsärende om skälighyra skaU tilläggas presumtionsverkan vid en eventuell efterföljande ersättningstvist. Hyresnämndenshuvuduppgift vid medling skall liksom vara att förlika parterna. förslag genomförs är det risk för att nämndens medlande rollkommer att träda i bakgrunden och att förfarandet i stället övergår till någotsom liknar en förberedelse i eller inför en kommande ersättningstvist. HSBanser därför att nämndens förlikningsbud endast bör betraktas som enkvalificerad förhandlingshjälp åt parterna. Budet bör således inte tillerkännasnågon legal presumtionsverkan vid en senare ersättningsprocess. Denföreslagna prövningen av marknadshyran kommer, som anförs i en avreservationerna, att ske vid ett skede då lokalen inte är ledig lill uthyrning(i regel ) och ett seriöst hyresanbud från tredje mannästan aldrig kan föreligga. Prövningen måste därför i regel ske på grundval avhyran för andra lokaler. Nämnden ställs då inför belydande svårighetereftersom lokaler är av så skiftande karaktär vad avser utformning, läge m. m.Enligt majoritetsförslaget skall den i yttrandet angivna marknadshyran fåfrångås endast om det befinns att marknadshyran rätteligen varit påtagligthögre eller lägre. Med hänsyn lill erfarenheterna från hyressättningen avlokaler skulle sålunda förslaget, om det genomfördes, ställa fastighetsägarnainför betydande vanskligheter, vilket knappast har varit avsikten medmajoritetens förslag. KF:KF instämmer i utredningens förslag att hyresnämndernas erfarenhet ochkännedom om lokala förhållanden bör tillföras parterna. Härigenom erhållerparterna en bättre uppfattning om sin ställning i en eventuell tvist. Detta kansäkert i många fall underlätta en förlikning men framförallt vinnes att denstarkare parten hyresvärd eller hyresgäst får svårare att genomdriva enoskälig hyra på grund av att motparten icke vågar riskera en process. KF tUlstyrkersåledes förslaget att hyresnämnd på begäran skall yttra sig om skäligmarknadshyra. Ifrågan om vilken verkan hyresnämnds yttrande skall ha i en efterföljandeprocess delar KF icke utredningens uppfattning. Om yttrandet i lag tillerkännespresumtionsverkan skulle detta i praktiken komma att medföra att hyresnämndenfastställer vilken hyra som skall gälla. Stora risker föreligger då för en snedvridningav hyresutvecklingen för lokaler. Enligt KF:s uppfattning bör istället klartutsägas att hyresnämndens yttrande icke skall vara bindande för domstolensprövning. Detta hindrar icke att domstolen tar intryck av hyresnämndensyttrande och kommer till samma resultat. Skälet härtill bör dock enligt KF:smenig vara att domstolen vid en fri prövning funnit hyresnämndens motiveringvara saklig, icke att en av parterna misslyckats med att bevisa att hyresnämndenhade fel. 1978/79: 89 70 Landstingsförbundet:Det synes förbundet tveksamt om majoritetens förslag att ge hyresnämndernakompetens att i sista hand företa en preliminär prövning av lokals marknadshyrasamt att ge denna hyresnivå presumtion vid eventuell senare rättstvist ärägnat att ge parterna incitament att träffa uppgörelse på den nämndahyresnivån. Snarare finns risk för att, som i utredningen reservationsvisanförts, par-lerna uppfattar medlingen som en domstolsförhandling i förstainstans, vari det gäller att hopa material som stärker den egna positionen,hellre än att träffa förlikning. En lösning i enlighet med vad reservanten Bergföreslagit, synes förbundet kunna prövas. Kommunförbundet:Redan möjligheten för part att under medlingen begära att hyresnämnden företaren preliminär prövning av lokalens marknadshyra innebär risk att medlingenövergår tiU att bli en process där vardera parten gör sitt yttersta för attvisa det berättigade i sina krav. Dessutom föreslår utredningen atthyresnämndens preliminära prövning skall tillerkännas presumtionsverkan i ensenare ersättningstvist. Detla blir ytterligare ett motiv för parterna attredan under medlingen sätta in alla sina resurser på att hävda sin mening i stäUetför att förlikas. Saken tiUspetsas av att handläggningen av ersättningstvistenföreslås överflyttad från fastighetsdomstolen till hyresnämnden. Det förefallertveksamt om medlingen hos hyresnämnden härefter på ett tillfredsställande sättkan fylla den värdefulla uppgiften att i en enkel och smidig form sammanjämkaparterna när de inte står alltför långt ifrån varandra. En annan följd av detföreslagna medlingsförfarandet kan bli att hyrorna i stor utsträckning bestämsav hyresnämnden i stället för såsom tänkt är av marknadsförhållandena. Detlaskulle innebära ett väsentligt avsteg från den fria hyressättning som infördesmed hyresreform och alltjämt gäller lokalhyror. Kommunförbundetsstyrelse anser att hyresnämndens huvuduppgift vid medlingen även ifortsättningen bör vara att söka förlika parterna. Detta skulle såsom ledamoteni utredningen anför i sin reservation kunna ske genom en föreskrifii lagen att nämndens medlingsbud skulle grundas på dess uppfattning ommarknadsvärdet för lokalen. 1 ett sådant medlingsförfarande skullemöjligheterna att träffa förlikningsöverenskommelse meUan parterna vara störreän i det av utredningen föreslagna medlingsförfarandet. Stockholmskommun (= stadsjuristen): Såväl de av som de av grunderna för respektive reservation finner kommunen vara tungtvägande och instämmer i reservanternas uppfattning att hyresnämndens uppgiftvid medlingen bör inskränkas till alt utgöra en kvalificerad förhandlingshjälpåt parterna. De allmänna domstolarna bör ha möjlighet att fritt prövamarknadshyrans skälighet vid ersättningstalans behandling och sålunda ej varabundna av hyresnämndens preliminära yttrande. Domstolarna kommer ju att tabetydande hänsyn till vad hyresnämnden uttalat, särskilt som parternasmöjligheter att under ersättningsprocessen anföra nya omständigheter föreslåsbli begränsade. Göteborgskommun (= ): Kommunen vill understryka en redan iutredningsarbetet belyst svårighet i frågan om förfarandet vid tvister. Dethar betonats att hyresnämnderna ges en uppgift som innebär alt de kommer attställas inför så stora svårigheter alt det ur rättsskipningssynpunkl kanifrågasättas om den föreslagna proceduren är den rätta. Redan att fastställaen lämplig marknadshyra inom Prop.1978/79: 89 71 storstädernadär marknadshyrorna varierar med per m- våningsyta och därstrukturella förändringar i branscherna ständigt pågår med därav följandekomplikationer vid bedömandet av förmågan att bära hyreskostnader, framstårsom en uppgift förenad med myckel stora svårigheter. Det är mot bakgrundenhärav som det redan riktats kritik mot förslaget att hyresnämndens bedömning avhyresnivån skall ges presumtionsverkan vid eventuell skadeståndstvist, isynnerhet som hyresnämnden ju själv, om förslaget går igenom, skall avgöra skadeståndetsstorlek. Sverigesadvokatsamfund: Förfarandet torde utgöra en nyhet i svensk rätt, där del välknappast tidigare förekommit att ett och samma organ först uppträder imedlarens roll och därefter som domstol prövar sin egen tidigare ståndpunkt. Änbetänkligare ter sig en sådan ordning med hänsyn till att det här blir fråga omskönsmässiga avgöranden, som ofta kommer att vila på ett bräckligt underlag.Den presumtionsverkan av nämndens yttrande vid medlingen som föreslås bördärför inte lagfästas. Det utredningsunderlag som förebragts hos nämden blir därförutanav betydelse såväl för parterna vid deras ställningstagande till fortsalt tvistsom vid en eventuell prövning av ersättningsanspråk. SABO:SABO vill här framhålla att hyresvärden, i varje fall många , subventionerar hyran för vissa lokaler. Anled ningen härtiU är att hyresvärden vill uppnå ett så allsidigt utbud av olika butiker som möjligt till bostadshyresgästerna i området. Kundunderlaget kan i en del faU vara otUlräckligt och affärsidkare inom för bostadshy resgästerna och därmed hyresvärden önskvärd bransch tvekar att hyra lokal om marknadsmässig hyra uttas. En undersökning vad avser mark nadshyra för viss lokal kan därför bli missvisande. Av det sagda fram går att det även av denna anledning kan vara olämpligt att tillerkänna nämndens yttrande presumtionsverkan i en senare ersättningstvist. 1 öv rigt vUl i denna del instämma i ledamoten reser vation. Sammanfattningsvisanser att föreslagna ändringar av nu gällande rätt kan accepteras, dockmed undantag av förslaget att hyresnämndens yttrande vad avser lokalhyra skalltilläggas presumtionsverkan i en senare ersättningstvist. : Förbundet motsätter sig den föreslagna ordningen.Varken hyresnämnd eller annan myndighet är kompetent att avgöra en lokalsmarknadsvärde. Det är i det närmaste ogörligt för en myndighet att graderaolika gators affärslägen liksom olika delar eller sidor av gatan, bedöma dethögre värde en hörnbutik kan ha i förhållande tUl en butik i ett mellanläge,att objektivt fastlägga värdeförhållandet mellan primärutrymmen närmast gatanoch sekundärutrymmen djupare in i byggnadskroppen för att nämna vissa av devärderingar som skulle framtvingas om marknadsvärdet skall bestämmas. I förarbetenatUl lagstiftning hänvisades veterligt inte tiU att vissa praktiskaerfarenheter av sådana avgöranden faktiskt vunnits av hyresnämnder och StatensHyresråd, Enligt hyresregleringslagen hade lokaler visserligen ett direktbesittningsskydd och en låst hyresnivå. Överväganden av det slag som nyssnämnts förekom emellertid i sådana fall då hyresvärden sagt upp enlokalhyresgäst för avflyttning och erbjudit denne en annan lägenhet somhyresvärden fann likvärdig. Processen kunde då röra sig om huruvida denerbjudna lägenheten verkligen var likvärdig med den förutvarande. 1 sådana målförekom ofta säregna utredningar, i vil- 1978/79: 89 72 kaparterna utfört noggranna mätningar av lokalernas avstånd tiU olika galhörn,lagt ner stor möda på att statistiskt mäta och visa hur många fotgängare somunder vissa angivna tider på gatan passerat de båda lokalerna samt företettinvecklad bevisföring av skyltytans och lokaldjupets betydelse samt dessafaktorers omräkning i penningbelopp, betydelsen av att busshållplats flyttatsosv. De hyresmyndigheter som hade att la siällning i dylika mål hade förvissoen tämligen omöjlig uppgift. Det är således så många svårbedömbara faktorer somkonstituerar ett marknadsvärde att nämndens yttrande i bästa fall endast kanbli en mer eller mindre kvalificerad gissning. Omden föreslagna regeln genomförs kommer del dessutom att medföra ett frångåendeav huvudprincipen att hyrorna skall spegla marknadsläget. Vi riskerar istället att få ett system med myndighetsbestämda hyror. Hyresnämdens yttrandekommer givelvis att spridas till andra än parterna i tvisten, exempelvisspekulanter på den aktueUa lokalen och på liknande lokaler. Det torde vara ensjälvklarhet att hyresnämndens yttrande kommer att ha en stor inverkan påspekulanternas ställningstagande. Omvärden i nämnden yrkar en hyra på exempelvis 350 krJm- och vi antar att detlaockså är uttryck för den riktiga marknadshyran men nämnden i sitt yttrandeanser att den ligger på /m- måste värden frångå sitt krav (underantagande att skUlnaden ej kan anses påtaglig) även om han kan få uthyrt fördet högre beloppet. Även detta är ett exempel på att det i många fall kommeratt bli myndighetsbestämda och ej marknadsanpassade hyror. Denföreslagna ordningen skulle utan tvivel öka riskerna för s. k. avgångsvederlag,dvs. särskild ersättning för hyresrätten till den avträdande hyresgästen,trots att efterträdaren är verksam i annan bransch. Förbundet vill påpeka attsådana vederlag inte sällan förekommer . I regel blir förhällandetuppenbart för hyresvärden först efter det att hyresavtal ingåtts med den nyehyresgästen. med presumtionsverkan skall yttra sig om marknadshyran för enlokal, måste man från hyresvärdshåll kunna ställa stränga krav på alt nämndensbedömning verkligen blir sådan, att man får förtroende för det resultat, somnämnden kommer fram tUl. Även cm hyresnämnden vinnlägger sig om en riktigbedömning av hyran, kan hyressättningen under alla omständigheter utsättas förkritik. I de flesta tätorter och särskilt i deras centrala delar förekommer entämligen stor hyressplittring. Detla har bl. a. klarlagts genom deundersökningar, som gjorts beträffande . Här kan, som FolkeBerg på pekat i sin reservation, högsta och lägsta hyran för ungefärlikvärdiga lokaler variera avsevärt. Skillnader på /m- eller högreär ej ovanliga. Utredningenhar också uttalat (s. 78), att den hyra som hyresnämnden föreslår alltid måstepräglas av en viss osäkerhet. Huvudregeln skall enligt utredningen vara, atthyresnämnden anger ett visst belopp som skälig hyra. Enligt förbundetsuppfattning måste handläggningen i hyresnämnden av här ifrågavarande ärendenmed nödvändighet bli tämligen summarisk och därigenom osäker och präglad avsubjektiva värderingar. Förslaget att hyresnämndens yttrande skall ges denrättsverkan som utredningen tänkt sig är mycket otillfredsställande.