prop · G203204 · 1978-12-31 00:00:00 — Han ellerhans rättsinnehavare kan av någon anledning ha blivit nödsakad all sälja denefter ett större skogsuttag men innan fastigheten på grund av skogens tillväxtäter kommil upp i värde molsvarande inköpspriset. Anledningen tillförsäljningen kan vara dödsfall, sjukdom, avyttring i tvångsläge ellermedverkan vid rationalisering. Försådana fall anser kommittén specialbestämmelser tänkbara. Dessa kan uiformas såatl skaltskyldig, som taxerats för intäkt av skogsbruk, får göra ansökan omåterbetalning av skatt under vissa förutsättningar. Enligl kommitténs meningbör återbetalningen avse skall belöpande på skillnaden mellan inköps- och försäljningsprisför fastigheten i den mån denna skillnad kan antas bero pä sädana skogsuitag avden skaltskyldige som han beskattats för. Avytiringen skall, anser kommillén,för au medföra rätt till återbetalning ha skett frånfastighetsförvärvet och den skatiskyldige skall i anledning av unalel hataxerats för intäkt av skogsbruk till vissl minimibelopp, exempelvis 10 000kr. Enligt kommitléns mening bör ansökan göras före utgången av kalenderåretefter avyuringen. Avlider den skatiskyldige, bör dödsboet ha den rätt denskaltskyldige skulle haft om han levat. Ansökningar av denna art bör göras hosprövningsnämnd. 1978/79:204 165 Fiertalelremissinstanser delar kommitténs negativa inställning till s c h a -bionmetoden. Man kommer i allmänhel fram till att en sådan metod, dvs. enlagstiftning enligt s. k. finsk modell, kan fö konsekvenser som inte ärgodtagbara. Äveni fråga om lagermeloden delar remissinstanserna i stort sett kommitlénsuppfattning. Man anser sålunda aU principiella skäl kan anses tala rören sådanmetod, men att praktiska skäl gör att den måste avvisas. I likhel med kommitténhänvisar man till aU del inle är möjligt aU inventera och värdera skog på ettlika enkell säll som varulager i rörelse. En uppskattning av värdel av denväxande skogen vid varje beskattningsårs utgång blir med nödvändighetungefärlig och schablonmässig. föreslagna kontantmetoden för beskattning av skogsinkomstertillstyrks i princip av flertalet remissinstanser, bland dem kammarrätten,riksskattenämnden, samtliga länsslyrelser, domänverket, lantmäteristyrelsen,, skogshögskolan, skogspolitiska utredningen. Skogsindustriernas samarbetsutskott och . Kontantmetoden anses överlägsen andraföreslagna lösningar på detta område av beskattningen. fästerman största avseende vid den förenkling av skallereglerna och den praktiskatillämpning därav som innefattas i metoden. De flesta svårigheter som ligger iett system med värdeminskningsavdrag anses bortfalla om man slopar dessa avdragvid beräkning av skogsinkomsi under innehavsliden och i konsekvens därmed intebeskattar den växande skog som överlåts i samband med avyttring av denskogbärande marken. Man understryker de fördelar en sådan ordning ger deskattskyldiga i fråga om möjligheter att överblicka sin skattemässiga situationoch skatteeffekten av skogsuitag. Ävenom flertalet remissinstanser sålunda lillstyrker i princip, anför manbetänklighelerpå vissa punkter mot befarade verkningarav kontantmetoden. Fördet första gäller kritiken att kontantmetoden kan medföra ökad benägenhet attskjuta upp skogsavverkningarna. Fördetandra menarman att metoden hämmarskogsbrukets yttre rationalisering och för del tredje alt den skaparfinansiella svårigheter för skogsägarna. Dessutom bör nämnas att kritiskasynpunkter framförs i fråga om förslagel att inte beskatta växande skog vidfastighetsöveriåielse. Lantbruketsskattedelegation anför i sitt yttrande att nuvarande system förskogsbeskattning är så komplicerat och svåröverskådligt att en förenkling ärofrånkomlig. Denna för emellertid inte drivas så långt att beskattningen avskogsinkomsier föriorar sin anknytning till grunderna för inkomstbeskattningeni övrigt. Allvariiga återverkningar på del skogspolitiska områdei måste ocksåundvikas. Det är enligt delegationens mening tvärtom angeläget att en reform,som innefattar nya regler om beskattning av skogsinkomst. 1978/79:204 166 utformasså atl reglerna för en positiv eftékt i fråga om åtgärder som är önskvärda urnärings- och skogspolitisk synvinkel. Delegationen anser all den föreslagnakontantmetoden visserligen i sina huvuddrag kan läggas till grund förbeskattningen men all metoden mäste kompletteras så att de anfördasynpunkterna kan beaktas. Detta bör ske genom alt ökade möjligheter tillresultatutjämning tillskapas vad gäller skogsinkomster. Vidare bör åstadkommasatl hänsyn tas till atl kapiialuiiag i enlighet med de allmänna grunderna förinkomstbeskattningen inte beskattas. Slutligen bör kontantmetoden kompletterasi syfte att neutralisera viss besvärande effekt pä konkurrensen mellan olikakategorier av köpare av skogsfastighet. Delegationenframhåller vidare att den av kommittén föreslagna kontantmetoden inteinnefattar något skydd vid katastrofer, t. ex. skogsbrand ellerstormfällningar. Vid lån mot säkerhet i fastighetsinteckning krävs efter sådanahändelser vanligen en extraordinär amortering eller inlösen av länet. Enomedelbar beskattning av hela den i samband med skadan erhållna skogsintäkten(virkeslikvider och eventuella försäkringsersättningar) kan därför sältaskogsägaren i en besväriig likviditetssiluation. Delegationenframhåller vidare att man inte delar kommitténs uppfattning om kontantmetodensinverkan på prisnivån för skogbärande jordbruksfastigheter. Skildaköparkalegorier har sinsemellan en väsentligt olikartad skattesituation.Detsamma gäller mellan olika fysiska personer. Skatten på uttaget skogskapilalskulle alltså komma att variera betydligt köparna emellan. Vid sin bedömning avpriset måste en köpare ta hänsyn till den latenta skatteskuld som i just hansfall belastar den växande skogen. Detta kan i sin tur snedvridakonkurrensförhållandena bland köparna. Säljarna av skogsfastigheter kan å sinsida i många fall sakna anledning att ändra sin syn på prisfrågan pä grund avändrat skattesystem. Förhållandena kanske är sådana att fastighetsförsäljningredan enligt gällande rätt kan ske utan att någon skattepliktig skogsinkomstframkommer. En omedelbar beskattning i enlighet med kontantmetoden av de uttagav skogskapital som köparna gör skulle enligt delegationens mening försvåraeller omöjliggöra finansieringen av fastighetsförvärv. Enligtdelegationens mening kan en tillfredsställande lösning av dessa problemåstadkommas genom att man vid beräkning av inkomst av skogsbruk för rätt tillavdrag för avsättning till en särskild s. k. skogsfinan-sieringsfond. Förutsättningför avsättning till fonden skall vara att avverkning ägt rum inom viss lidefter förvärvet. Rätt till avsättning bör sålunda föreligga om avverkning skettunder det år fastigheten i fråga förvärvats eller under närmast följande trebeskattningsår. Avsättningsrätt bör föreligga vid såväl nyetablering somtillskottsförvärv. Någon mot avsättningen svarande insättning på bankkontoskall inte behöva ske utan avsättningen skall bestå i en ren räkenskapsåtgärd.Avsättningsbeloppet bör bestämmas till högst rotvärdet av de under periodenutförda avverkningarna och till högst av köpeskillingen för fastigheteneller däremot svarande värde. Prop.1978/79:204 167 jordbruksfastigheti samband med fastighetsbildning ålagts alt gälda skogslikvid, bör avsättningemellertid fö ske upp till hela likvidens slorlek. Avsättningen bör uppgå lillvissl minimibelopp, förslagsvis , dock inle mindre än en ijugondel avförvärvskostnaden. Gäller det avverkning för utgivande av skogslikvid, somfastställts i samband med faslighelsbildning, bör endasi den fasta och inte denrelativa beloppsgränsen gälla. Rätt atl göra avsättning tillskogsfinansieringsfond bör jämväl föreligga om fastigheten drabbats avskogsbrand, stormfällning eller liknande katastrofer. Belopp,som avsatts till skogsfinansieringsfond, bör enligt delegationen återföras tillbeskattning efleren ordning som ansluter till normal innehavstid och normalaamorteringsregler för jordförvärslån med statlig lånegaranti. Med dennautgångspunkt bör återföring ske fr. o. m. femte beskattningsåret efterförvärvsåret med en ijugondel åriigen av del avsalta beloppet. Del bör dock slåden skaltskyldige fritt all etl eller fiera år återföra siörre belopp. Övergårfastigheten till ny ägare genom köp, byte eller därmed jämföriigt fång,återförs kvarstående belopp för det beskattningsår då överiåtelsen sker. Skerövergången genom bodelning, gåva, arv, testamente eller motsvarande skall dennye ägaren återföra kvarstående belopp på del sätt som skulle gällt om denförre ägaren fortfarande innehaft fastigheten. Avdragsrätlen bör tillkommafysisk person, oskift dödsbo, familjestiftelse, handelsbolag ochkommanditbolag. Den som vill utnyttja rälten till avdrag för avsättning har atlredovisa sina inkomster och utgifter enligt bokföringsmässiga grunder. Delegationenunderstryker alt dess tillstyrkan av den föreslagna kontantmetoden bygger bl.a. på förulsältningen att denna kompletteras med en skogsfinansieringsfond avdet slag delegationen angett. Delegationen utgår i sammanhanget vidare frän attskogsinkomsterna kommer atl redovisas till beskattning enligt bokföringsmässigagrunder. Lo«f6ru/css(vre/se«ställer sig kritisk till den föreslagna kontantmetoden. En sädan metod skaparfinansiella svårigheier för skogsägama och motverkar skogsbruketsrationalisering. Slyrelsen befarar att metoden kommer alt hämma benägenhetenhos skogsägarna att avverka. Metoden slrider vidare mot den vedertagnagrundprincipen om inkomstbeskattning endast av produktionen i egentlig meningunder innehavstiden,dvs. Kapitaluttag börsåledes inte beskallas. Enligl styrelsens mening bör nuvarande syslem i principkvarstå men förenklas. Flera remissinstanser tari samband med systemvalet upp spörsmålet om behandlingen ibeskattningshänseende av vederlag för växande skog som uppbärs i samband medfaslighelsavyltring. Man pekar på all kommittén inte föreslagit någon lösningtekniskt sett på frägan hur detta vederiag skall bestämmas och brytas ul vidrealisationsvinslberäkningen. Fiertalel av de remissinstanser som ytirat sig ifrägan godtar emellertid den föreslagna principen om skattefrihet för den delav vederlaget som belöper på växande skog. Hit hör kammarrätten, som emellertidanser del uteslutet att låta innehållet i köpehandling vara avgörande förfördelningen av köpeskillingen 1978/79:204 168 mellanskog och fastigheten i övrigt. En proportionering av köpeskillingen iförhällande till de olika objektens taxeringsvärden är inte heller lämplig.Jordbruksvärdet är nämligen ell saluvärde och skogsvärdel ett avkastningsvärde.Enligt kammarrättens mening talar praktiska skäl för att så stor del avköpeskillingen genomgående skall anses belöpa på skogen som motsvarar skogenstaxeringsvärde vid förvärv och överlåtelse. anser att fråganom köpeskillingens fördelning måste lösas enligt en tämligen grov schablon ochpekar ocksä pä skogens taxeringsvärde som ett användbart män. Vissaandra remissinstanser ställer sig emellertid kritiska mol tanken att avyttringav växande skog i samband med avyttring av skogbärande fastighet inte skallmedföra beskattning i vad avser vederiaget för skogen. framhåller all kommittéförslagei innebär en fördel för deskattskyldiga i jämförelse med vad som gäller. Enligt iJönköpings län föreligger stor risk föratt de i förslaget utformade bestämmelsernakommer att utnyttjas till skatteflykt och till inte önskvärda spekulationsaffärermed skogsfastigheter. Dessa kan nämligen komma alt bli eftertraktadekppitalplaceringsobjeki för kapitalstarka personer eller höginkomsttagare. Ensådan skattskyldig är, anför länsslyrelsen, inte direkt beroende av attkontinuerligt ta ut avkastningen av skogen. I stället kan han under en långföljd av år underlåta alt ta ut skogsprodukter. Fastigheten kan på grund däravkomma att lämna avdragsgilla underskott vid taxeringen. När fastighetensedermera säljs med den sparade tillväxten kan säljaren erhålla en betydandeskattefri vinst på den växande skogen. i länframför liknande synpunkter och menar atl en beskallning av skogstillväxl isamband med faslighelsförsäljning inte är oförenlig med kontantmetoden. Ävenvissa skogsvårdsstyrelser ger uttryck ät liknande uppfattning. LO anser detmindre lämpligt att komplicera skattebestämmelserna genom att föreskrivaskattefrihet för den växande skogen i enlighet med kommittéförslaget. Fråganbör lösas i elt större sammanhang vid en översyn av hela realisationsvinstkomplexet. Deflesta remissinstanser som tagit upp frågan om övergångsbestämmelser är av denuppfattningen att dessa bör utformas mer förmånligt för de skattskyldiga änkommittén föreslagit. i och lantbruksnämnden iVästerbottens län anför att generösare bestämmelser behövs för skogsägare somköpt fastigheter med betydande kvantiteter avverkningsmogen skog. Förbättradeövergångsbestämmelser efteriyses också av Skogsindustriernas samarbelsutskott ochSveriges . Prop.1978/79:204 169 Remissinstansernaansluter sig allmänl till kommitténs tanke alt kontantmetoden vidskogsbeskattningen bör kompletteras genom en utvidgning av möjlighelerna tilluppskov enligt skogskontosyslemel. Frän olika häll betonas risken förattkontantmetoden utan en sådan komplettering leder lill svårigheter vidomsättningen av skogsfastigheier. Den ofrånkomliga utvecklingen mot alll merkoncentrerade skogsuitag kräver, anser man, också förbättrade möjligheter lillinkomstutjämning. Lantbruksstyrelsen framhåller emellerlid att enskatteutjämning genom skogskontosystemet inle kompenserar nuvarandemöjligheter till skattebefrielse genom skogsvärdeminskningsavdrag. Dettagäller för de stora delar av awerkningslikviden som endasi utgörkapitalomfiyttning. Endasi på medför nuvarande system minskademöjligheter till värdeminskningsavdrag vid avverkningar. Då har å andra sidanfiertalel tillskotlsförvärvare kommit förbi de känsligaste tröskelproblemen medkapitalförsörjningen. Lantbruketsskattedelegation anser det inte nödvändigt med insättning på bankkonto av helauppskovsbeloppet. Del är enligl delegationens mening i och för sig tillräckligtalt den del som motsvarar inkomstskatten på uppskovsbeloppet insattes pä bank.Av praktiska skäl måste en schablonberäkning av insättningsdelen emellertidgöras. Enligt delegationens mening kan 50 96 av uppskovsbeloppet anses utgöraett från skilda synpunkter väl avvägt insättningsbelopp. Delegationen pekar påatl kravet pä tillgång för skogsinnehavaren på likvida medel för olika legitimabehov genom en sådan ordning tillgodoses i viss omfattning ocksä efter enövergång till kontantmetoden. Kommitténsförslag till förlängning i vissa fall av skogskontots tioåriga löptid möter etttämligen blandat mottagande hos remissinstanserna. Skattemyndigheterna ställersig sålunda praktiskt laget enhälligt tveksamma eller avvisande till förslagel.De skogliga myndigheterna och företrädare för de enskilda skogsägarna ser åandra sidan mera positivt pä detta. Kommitténs förslag attskogskontomedel inte ovillkoriigen skall behöva tas upp till beskattning, närden fastighet som skogskontot avser byter ägare genom överiålelse ellerbodelning eller vid skifte av dödsbo, kommenteras av fiera remissinstanser.Också i dessa frågor är meningarna delade. De skattemyndigheter som tar upphithörande problem lill behandling avstyrker med något undantag kommitténsförslag. Kammarrätten och riksskattenämnden anser sålunda de nuvarandebeslämmelserna på områdei vara tillfredsställande. Vad som föreslagits utgör enonödig tillkrångling av förfarandet. De skogliga myndighetema blandremissinstanserna tillstyrker däremot kommittéförslaget i den mån ämnet tas upplill behandling. anser liberalare regler än de nuvarande utgöraen absolut förutsättning för genomförandet av kontantmetoden.Skogsvårdsstyrelserna i flera län anför liknande synpunkler. 1978/79:204 170 Somlidigare redovisats föreslår kommiuén att innehavare av skogskonto i vissa fallskall ha räll all belåna eller överiåta konlomedel ulan all dessa behöver laslill beskattning. Också i denna fräga ger remissinslanserna uttryck ät olikameningar. Några remissinslanser bland skattemyndigheterna avstyrker en ändringi nuvarande regler på denna punkt. Man anser alt problemet med finansiering avförvärv av skogsfastigheter om möjligt bör lösas genom åtgärder som inte ingåri skattesystemet, exempelvis genom långivning. Övriga remissinstanser somyttrar sig i frågan ställer sig däremoi positiva till förslagel men har olikauppfattning om hur långt belåningsrätten bör sträcka sig. 5.4Återbetalning av skatt i visst fall Kommitlénsförslag om skydd mot skatteföriuster i vissa fall mottas negativt av flertaletremissinstanser. erinrar om alt återbetalningen enligtförslaget skall avse skillnaden mellan inköps- och försäljningspris förfastigheten i den mån denna skillnad kan antas bero på sådana skogsuitag av denskaltskyldige som han beskattats för. Enligl riksskattenämndens mening kan enspecialbestämmelse av sådan innebörd inle tillämpas pä ell tillfredsställandesätt. För den händelse den skatteskyldiges intresse anses böra tillgodoses ihär aktuellt hänseende bör en annan lösning väljas. Under alla förhållandenboren skatteäterbetalning begränsas lill alt avse statlig inkomstskatt.Kommunerna bör inte tvingas att återbetala kanske betydande skattebelopp somuppburits i enlighet med gällande bestämmelser och därefter förbrukats. att restriktivitet bör iakttas vid utformningen av enåterbetalningsbestämmelse. 1978/79:204 171 6Allmänna principer för beskattning av skogsinkomster 6.1 Invändningar motskogsskattékominitténs fiirslag Ellskogsbeskatiningssystem av den modell som kommittén föreslagit har betydandeförtjänster. Många av de problem som är förknippade med nuvarande regler -exempelvis nödvändigheten att uppskatta värde och volym på skogen vid olikatidpunkter - skulle försvinna. Det skulle vidare bli betydligt lättare fördeskattskyldiga alt pä förhand beräkna de skattemässiga konsekvenserna av olikahandlingsalternativ. På olika punkter haremellertid kritik riklats mot förslagel. Kritiken gäller i första hand deskatlemässiga konsekvenserna vid köp och försäljning av skogsfastigheter. Delpåpekas atl förslaget medför svårigheter all finansiera ell fastighetsförvärvgenom avverkningar efter tillträdet. Denna synpunkt, som framförtsredan vid remissbehandlingen, har fäll ökad tyngd genom de höjningar avskattesatser och avgiftsuttag som förekommii . Vidare befarasatt skattefriheten för skog som säljs i samband med avyttring av marken ledertill underavverkning under innehavsliden och lill inköp av skogsfastighei ikapitalplacerings- eller spekulationssyfte. Kommitténhar beträffande möjligheten aU finansiera inköp av skogsmark med hjälp avavverkningar i anslutning till förvärvet anfört atl de skattskyldiga utnyttjarrätten lill värdeminskningsavdrag pä skog i förhållandevis ringa omfattning.Att avdragen avskaffas medför därför enligt kommittén inte attfinansieringsvillkoren för skogsnäringen blir försämrade i nämnvärd grad.Enligl kommilléns uppfattning kommer vidare den slopade rätten tillvärdeminskningsavdrag att fö nedpressande verkan på prisnivån för skogbärandefastigheter, vilket i sin tur underlättar finansieringen. Den som köper enskogsfastighet har sålunda atl räkna med en latent skatteskuld på den växandeskogen medan säljaren kan ta hänsyn lill att fastighetsavyttringen inteföranleder någon beskattning av skogen. Härjämte föreslår kommittén, i syfteatl motverka de ökade finansieringssvärigheter som likväl kan uppstå, ettväsentligt ökat ulrymme för användningen av skogskonto. Avsättning bör enligtkommittén medges med större del av skogsiniäkten än vad som är fallet i dag.Dessutom föresläs atl skogsägare vid avverkningar i samband medfasiigheisförvärv skall kunna disponera över skogskontomedel-t. ex. genompantsättning-utan att medlen skall behöva tas upp lill beskattning. Kommitténs ståndpunkt idessa hänseenden har emellertid inte helt och hållet accepterats avremissinstanserna. Man framhåller att skilda kategorier av fastighetsköparebefinner sig i olika skattesituationer. Den latenta skatteskulden, som medlillämpning av kommittéförslagei vältras över på nye ägaren, kan vara lill slornackdel för vissa köpare medan andra mer eller mindre kan borise frän den. Manvägar därför inte räkna med all kommittéförslaget kommer att medföra den prissänkningseffeklsom i och för sig är önskvärd för alt underiätla finansieringen. Del anförsvidare att de olikartade 1978/79:204 172 skattesituationernaskilda köpare emellan och deras varierande bedömning av den skattemässigaeffekten av framtida avverkningar kan leda till snedvridning av konkurrensen. 1remissyttrandena hänvisas till de stora skogsbolagens möjligheter att utnyttjalagervärderingsreglerna m. m. i resultaiuljämnande syfte och till atldomänverket och vissa andra offentliga inrättningar är befriade från statliginkomstskatt. Kommittéförslaget sägs därför böra kompletteras på sådani sättatt beskattningen inte medför skadeverkningar av angivet slag. Delkan vidare framhållas att kommitténs påslående alt värdeminskningsavdragenutnyttjas i relativt liten utsträckning kan vara riktigt, om summan av varjeskogsägares avdragsbelopp sätts i relation till hela innehavstiden. Det böremellertid beaktas alt huvudparten av avdragsyrkandena hänför sig tillinnehavstidens början. Med lillämpning av tidigare gällande regler har delnämligen ofta varit klart ofördelaktigt atl yrka avdrag för värdeminskning påskog om fastigheten innehafts under längre lid. Till detla bidrar allulredningssvårigheierna ökar med innehavstidens längd. Det finns, vilket ocksåframhålls i fiera remissyttranden, därför anledning att utgå från att medgivnavärdeminskningsavdrag lill övervägande del hänför sig till försia innehavsårenoch all de dä är av väsenllig betydelse för den skatiskyldige. EnligtLantbrukets skaltedelegation hörde finansieringsproblem som med lillämpning avkommittéförslagei uppkommer vid förvärv av skogsfastighei lösas genom införandeav en rätt till avdrag för avsäuning till s. k. skogsfinansieringsfond. Somlidigare redovisats bör enligt delegationen sådan rätt föreligga om avverkningsker i samband med förvärv av skogsfastighet eller under något av de närmasldärpå följande tre åren. Avsatt belopp skall återföras till beskattning frånoch med femte året efter förvärvet och framät. Denav delegationen föreslagna lösningen förefaller dock vara behäftad med vissanackdelar. I elt system som inte medger avdrag för värdeminskning av skogkommer fonden att fungera som en renodlad skattekredit, beviljad för lång lidoch ulan någon säkerhet. Den ökade skattebelastningen dåskogsfinansieringsfonden skall återföras lill beskattning motsvaras inte avnågra verkliga inkomster. Någon som helst garanti för att den skattskyldigeförmår infria den av fondavsättningen föranledda skatteskulden föreliggerinte. Att införa kredit värdighetsprövning vid bedömningen av om avdrag fåråtnjutas för del belopp som avsätts till fonden skulle inle heller varaprincipielll önskvärt eller praktiskt genomförbart. Oförmåga att svara förskallen kan därför i sista hand medföra att denskattskyldige tvingas sälja sin fastighet. Denåriiga återföringen av fondbelopp skulle vidare innebära en inte obetydligadministrativ belastning för skattskyldiga och taxeringsmyndigheter. Svåriöslaproblem skulle uppkomma bl. a. vid överiålelse av del av förvärvskälla ochtillskoiisförvärv. Prop.1978/79:204 173 löserinle heller skattefrågan vid fästighetsavyttring. Som påpekats av fleraremissinstanser kan kommittéförslaget i detta avseende bl. a. leda lillunderavverkning och spekulationsförvärv. Eltväsentligt problem vid utformning av ett nytt system för skogsbeskattningen ärsamordningen mellan skogsbeskattningen i inkomstslaget jordbruks-faslighet och realisalionsvinstbeskaiiningenvid försäljning av skogsfastighet. förslag innebär allvederiaget för skogen inte skall träffas av någon beskattning.