prop · G20353 · 1978-12-31 00:00:00 — Avsiktenmed anmälan är att fl klariagi om eldstad och rökkanal är lämpade för del nyabränslet, om övergång till annat bränsle motiverar ändring av .soiningsfristeneller om den obrukade eldstaden är tillföriitlig ur brandskyddssynpunkt. Anvisningar angående askutrymme finns iniagna i Svensk Byggnorm. Densom bryter mol bestämmelserna i 8 § första stycket denna brandordning elleröverträder förbud enligt 8 § andra stycket dömes på sätl som anges i 27 § brandsladgan. 1978/79:53 152 Inlilldess kommunen anslutits lill länsalar- meringscentral är aiarmeringsceniral för kom munens brandförsvar anordnad vid Intilldess i 9 § angiven indelning i sotningsdistriki är genomförd, skall kommunenvara indelad i sotningsdistriki enligt följande Efterhandsom distrikt....... och distrikt ...................... blirvakanta, skall dessa sammanläggas med distrikt .......... Prop.1978/79:53 '53 avledamöterna om vitesföreläggande mot kommun m m. Avflera skäl som anförs i direktiven för kommittén och i kommitténs övervägandenär det angelägel atl onödig slallig kontroll över kommunerna och landsiingskommunernalas bort. Frågan är emellertid hur långt dessa skäl bär när del gäller denstatliga tillsynen över del kommunala brandförsvaret. Brandlagstiftningenkan betecknas som en allmänt hållen ramlagstiftning. Den ger kommunerna storfrihet atl bygga upp och utforma brandförsvarei på del sätt som de självafinner lämpligt med hänsyn till de lokala förhållandena. Det är från både effekiivitetssynpunktoch kostnadssynpunkt väsentligt all denna frihet kan behållas. Om man ser lillintresset av att den kommunala självstyrelsen inte inskränks onödigtvis, är detangeläget atl ett slopande av underställningsskyldigheten i fråga ombrandordning inte föranleder atl allmänt hållna författningsbestämmelserersätts med stelare regler. Underslällningsskyldighetenär formellt sett ett betydande ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Frånpraktisk synpunkt kan undersiällningsförfarandel emellertid ses som ellsmidigt sätt atl, innan kommunen har slutgiltigt bundit sig för en viss organisaiion,få lill stånd ett meningsutbyte med de statliga lillsynsmyndigheterna. Finnsdel anledning lill detaljanmärkningar mol brandordningen, kan bristfällighetemarättas till på ett enkelt sätl. Även om brandordningen ger anledning lillallvarliga farhågor i fråga om den kommunala brandförsvarsorganisaiionenseffektivitet, kan påpeka detta under hand och brandordningenändras före den formella fastsiällelseprövningen. Från kommunens synpunki för övrigi vara fördelaktigare atl fastställelse vägras än alllänsstyrelsen ingriper först när kommunen har inrättat sinbrandförsvarsorganisation efter en brandordning som kommunen självständigt harbeslutat om. Bristeri brandförsvarsorganisationen är inte påtagliga på samma sätt som brister ifråga om t. ex. barnomsorgen, skolan, eller åldringsvården, där standarden kanbestämmas efter ett fortlöpande behov, som kan bedömas med ganska god säkerhet.Brandförsvarei däremot måsle dimesioneras med uigångspunki i en bedömning avrisken för atl bränder eller andra olyckor av en viss svårighetsgrad inträffar.Det material som kommittén har lagt fram ger vid handen alt det inte sällanfunnits anledning till kritik mot brandordningar som har underställtslänsstyrelsens prövning. Invändningarna har ofta rört detaljfrågor men iblandhar anmärkning riktals mol regleringen i brandordningen av frågor som har gmndläggandebelydelse för brandförsvarets effektivitet, t. ex. beredskapsstyrkornas storiek,den tid inom 1978/79:53 154 vilkenutryckning skall kunna ske eller brandbefälets kompetens. Vad gäller deltidsanställibrandbefäl är au märka all 7 !j 2 mom. brandsladgan ger vida ramar för denutbildning som skall krävas för behörighet till deltidstjänst som brandchefvice brandchef osv. Eftersom brandordning enligt 3 mom. skall innehållabestämmelser om den kompelens som fordras för kommunens brandbefäl, ger fastsiällelseprövningenlänsstyrelsen möjlighet att reagera om anser all kompetenskravenhar satts för lågt. Det anförda lalarnärmast för all underslällningsskyldigheten bör behållas. Vi haremellertidstannat för all ansluta oss lill kommitténs förslag all den skall las bort. Viddella ställningslagande har vi särskilt beaktat alt brandordningarna främsireglerar den kommunala brandförsvarsorganisaiionens utformning och verksamhei.Brandordningarna innehåller sålunda, lill skillnad mot t. ex. en lokalordningsstadga, i regel bara någon enstaka bestämmelse som direkt rör deenskilda kommunmedlemmarna. Vidare rör bara en del av innehållet ibrandordningarna frågor i vilka en effektiv statlig lillsyn kan ansesväsentlig. Delta gäller i fråga om t. ex. beredskapsslyrkorna och brandbefäletskompetens. Att en kommun barett effektivt brandförsvar är emellertid avbetydelse även för t. ex. grannkommunerna. Om en kommun har en särskilt svagorganisation, kan grannkommunerna fl lämna hjälp enligt 8 § brandlagen i stor ulsiräckningutan atl själva kunna räkna med molsvarande bistånd. Vi utgår från altkommunerna, även om underslällningsskyldigheten slopas, regelmässigt kommer attbeakta befogade påpekanden från och statens brandnämnd i frågaom innehållet i brandordning. Förde (lialiga fall när så inte sker behövs ettpåtryckningsmedel. Vi föreslår därför all får befogenhet atlförelägga en kommun vile, om kommunen underlåter alt anta brandordning ellerinte vill anta brandordning med del innehåll som anser nödvändigi.Mot beslut bör kommunen kunna anföra besvär hos regeringen. Vi anser vidare atl en motsvarighellill den nuvarande prövningen av räddningsijänstavtal m. m. bör behållas, ävenom underslällningsskyldigheten las bort. Bestämmelsen i 6 § brandlagen gerkommunerna en stor frihet när del gäller alt bestämma hurbrandförsvarsorganisationen skall byggas upp. Ett enskilt räddningsorgan sominte slår under någon offentlig kontroll kan genom avtal få ansvaret för allräddningstjänst i stora delar av en kommun eller för flertaleträddningsuppgifter i hela kommunen. räddningsorgans befälhavare kommer,även om han står under brandchefens ledning, i praktiken all fä vittgåendebefogenheter enligt t.ex. 9-11 iJS brandlagen. Liksom börlänsstyrelsens prövning avse frågan om kommunen kan - helt eller delvis -befrias från skyldighet att hålla egen brandkår. Prövningen bör ske medutgångspunkt i det räddningsavtal som konimunen vill iräffa och den ändring avbrandordningen som föranleds av avtalet. Besvär över beslut börkunna anföras hos regeringen. Ett beslut om befrielse från skyldighet alt hållabrandkår bör kunna ändras när omständigheterna ger anledning till det. 1978/79:53 156 1Statskontrollkommitténs delbetänkande 1, Underställning av beslut om lån ochborgen Samtligaremissinsianser, så när som påen som inte lar ställning.iillstyrker förslaget allunderslällningsskyldigheten beträffande beslul om lån och borgen skall las borteller lämnar del utan erinran. I flertalet fall ansluter sig remissinstanserna lillkommitténs motiveringar. I några remissyttranden lämnas synpunkter och förslagi vissa delfrågor. i Göteborgsoch län framhåller alt kommunindelnings-reformerna harsyftat lill all ge kommunerna bärkraftigt ekonomiskt underlag för insatser påsamhällsbyggandets skilda områden. Det är, anför , logiskt allkommunernas möjligheler i della avseende får slå igenom också i fråga om befogenheitill skuldsättning för sådan expansion som är önskvärd från allmän synpunki, t.ex.i fråga om skolanläggningar, barnstugor, idrottsanläggningar, offentligabyggnader, gatunät m. m. har för övrigt i etapper ägt rum enutveckling mot ökad frihet från statlig kontroll av skuldsättning.Tiden synes enligt mogen för atl statens kontroll överkommunernas låne-och borgensbeslut inskränks lill en lagligheisprövning inomramen för besvärsmöjligheterna enligt kommunallagen. Länsstyrelseni anser att kommitténs förslag är ett naturligt steg isträvandena atl decentralisera beslutanderätten och decentraliseringsutredningenframhåller atl förslagen stämmer överens med utredningens principer för ökatlokall infiytande i den offentliga verksamheten. Ettslopande av kravet på statlig lånekoniroll medför enligt iSödermanlands län alt del administrativa arbetet förenklas för såväl kommuneroch landstingskommuner som statliga myndigheter. Liknande synpunkier anför bl.a. bosiadsslyrelsen. saml Lunds, ,och kommuner. Kommitténsförslag med allmänt hållna bestämmelser om lån och borgen passar enligtMalmöhus läns landstingskommun och SkeUefteå kommun väl in i den karaktär avramlag som kännetecknar den nya kommunallagen. Kommunerna ges stor frihet atlinom ramen för den kommunala kompetensen självständigt falla beslut i dessafrågor. a. alt kommunerna har en betydandesakkunskap lill sitt förfogande inom såväl förtroendemanna- som tjänslemannaledenför bedömningen av lånevillkor och långivare. kommun, som hell instämmeri kommitténs motiveringar, anser alt förslagen bör genomföras fortast möjligl.Flera kommuner har samma uppfattning. TCO,som också helt ansluter sig lill kommitténs överväganden och förslag,framhåller alt den komniunala demokratin är djupl rotad i vårtland. Den vid internationella jämförelser långtgående decentraliseringen avdel politiska beslutsfattandet representerar enligt TCO:s uppfati- Prop.1978/79:53 157 ningett betydande demokratiskt värde. Utifrån denna uppfattning anser TCO atlstaten i första hand bör ange riktlinjerna och ramarna för den kommunalaverksamhetens totala omfattning och inte omfattande detaljregler för skildasektorer av verksamheten. Remissinstansernadelar i allmänhet kommitténs uppfattning atl den statliga kontrollen i fråga omkommunernas och landsiingskommunernas beslut atl la upp lån eller teckna borgennumera saknar betydelse när del gäller både det kommunala förmögenhetsskyddeloch statens inires,se av siabiliseringspoliiisk samordning. Riksrevisionsverketframhåller att administration, budget- och redovisningssystem samlekonomisk långtidsplanering har utvecklats i enlighet med moderna principerefter kommunindelningsreformen. Denna utveckling innebär enligt verketsbedömning alt kravet på skydd för den kommunala förmögenheten är vältillgodosett. När del gäller atl påverka kommunala investeringar avkonjunkturpolitiska skäl har staten tillgång till andra och mera effektivamedel än lånekontrollen. Det gäller t. ex. kontroll över krediimarknadensaml kontrollen över byggverksamheten. Liknande synpunkter framförs av bl. a. länssiyrelseni , som vidare nämner atl kommunalekonomiska utredninghar föreslagil all de hittillsvarande frivilliga överiäggningarna mellan statenoch kommunerna rörande utdebiteringsbegränsningar m. m. utvecklas lill ett faslförhandlingssystem för hela det kommunala området. Detta skulle enligtlänsstyrelsen ytterligare förbättra möjlighelerna lill ett samordnat agerandeinom det ekonomiska området. Svenskakommunförbundei, som delar kommitténs uppfattning all kommunallagens allmänna beslämmelseom förmögenhelsförvaliningen är en tillräcklig reglering på della område, anservidare all frågan om hur en enskild investering finansieras är av ringa belydelse.Av väsentligt siörre intresse ärenligt förbundet om kommunens samtligaplanerade investeringar får en från olika synpunkter lämplig finansiering. Ifråga om lånekonirollens syfte alt vara ell led i den ekonomiska politikenanför förbundet all sådana bedömningar har förekommit bara underkrigs- och kristider. Kommunerna har också beviljats låneiillsiåndi siörre omfattning än vad de på gmnd av läget på krediimarknaden har kunnatutnyttja. Inteheller riksbank an.ser att underställningsskyldigheten kan fyllauppgiften som ekonomiskl-politiskt instrument. pekar på förekomstenav en stor mängd outnyttjade låneiillsiånd och på möjlighelerna för kommunerna atlfinansiera sin verksamhei med andra lån än sådana som kräver underställning. Omdel bedöms som önskvärt atl ge staten större kontroll över expansionen avkommunernas utgifter och verksamhet, får enligt andra medel uinyitjasoch, om det behövs, nya instmment konstrueras. I ett par avseenden nämnsriksbanken i betänkandet. Enligt banken har låneiillsiånden ingen reellfunktion atl fylla när del gäller 1978/79:53 158 Avgörandena i emissions- och valuiaärenden kan demförutan. Umeåkommun, som hell ansluter sig till kommitténs förslag, anför atl det inte harvarit lyckligt atl knyta lånetillstånd till särskilda objekt. Detla gällerspeciellt i fråga om expanderande kommuner. anför som en riskatt konkurrensen mellan kommunema om utrymmet för långfrisiiga lån kan hårdna,eftersom icke expansiva kommuner som lidigare har saknat låneiillsiånd ochdärmed varil utestängda från möjligheten lill långfrisiiga krediter kan kommaall efterfråga sådana i större ulsiräckning. Enligt kommunen är möjligheten attbedöma denna risk mycket liten. Om låneinstituten även i fortsättningengör den bedömningen atl man i försia hand vill knyta utlåningen tillanläggningar med bestående värde, bör förslaget inte medföra svårigheter atlfinansiera sådana anläggningar, anför kommunen. anser altriksbanken noga bör följa ränteutvecklingen så alt inte bankerna i oskäliggrad ökar räntemarginalen på kommunernas upplåning. LOär mer tveksam i fråga om lånekontrollens roll i den ekonomiska politiken. LOanser atl frågan berör del myckel vikliga sambandet mellan planeringoch demokrati samt statens samordnande och styrande uppgifter beiräffande vissallmän ekonomisk och social utveckling. Frågan om regeringens låneprövning ärdock bara en detalj i delta sammanhang. Man kan enligt LO knappast avgöra omden föreslagna lagändringen är väsentlig eller saknar praktisk belydelse. Vidareanför LO bl. a. följande. Isamband med den ekonomiska politiken är del en påtaglig erfarenhet från senareår alt statsmakternas faktiska inflytande över investeringar och konsumtionsålagandeninom den offentliga sektorn är måttligt. För ekonomisk stabilisering på kortsikt finns ibland otillräcklig samordning och följsamhei mellan den centraltönskade politiken och den sammantagna kommunala verksamheien. Å andra sidanfinns fall, då den kommunala sektorn varit konjunkiurstödjande på ett lämpligt sätlulan atl detta varit direkt åsyftat. Man måste dock konstatera atl del finnsbehov av mer frikiionsfri samordning mellan stabiliseringspolitiska ambitioneroch den kommunala sektorns verksamhei. Om del inte sker genom låneprövningenbör rimligtvis andra system övervägas och utvecklas. Väsentligtär också atl den kommunala servicens innehåll och omfattning blir jämförbarmellan olika kommuner och landsting. är en rättvisefråga, för varslösning staten också har ett klart ansvar. LO delar uppfattningen atllåneprövningen kanske inte är väl lämpad för den uppgiften. Rådande problemmåste emellertid minskas på något sätl. Beträffande olika slags service finnsvid sidan om jämlikhetskravet frågan om den sammantagna effektiviteten för vissaverksamheter. Denna kan värderas på olika sätt. Ett exempel är hälso- och sjukvårdsväsendeiskapacitet och innehåll i olika avseenden. Statsmaklerna har ell ansvar för aufortlöpande ge riktlinjer för hög effektivitet och lämplig inriktning, där del pariamentariskainfiylandet måste vara utslagsgivande. 1978/79:53 159 LOsäger sig inte vilja resa invändningar mot kommitténs förslag. Med hänsyn tillosäkerheten om konsekvenserna av den föreslagna reformen anser dock LO alt manbör överväga om inte en lagbestämmelse med fullmakt för regeringen att isärskilda fall upphäva den fria låneräiten bör införas. Den skulle användas ikrislägen och när ett fömtsetl missförhållande kan rättas till bara genom finansåtsiramning.Redan gällande borgensåtaganden skulle inte beröras. Ifråga om lånekonirollens syfte alt ge staten möjligheter att pröva om ändamåletmed lånet faller inom den kommunala kompetensen anser de remissinsianser somhar yttrat sig därom i likhel med kommittén au en sådan särskild kompelensprövninginte behövs. Svenskakommunförbundei påpekar atl kompeiensprövningen blir slumpartad, eftersom denomfattar endast en mindre del av kommunernas investeringar. Den stämmerdessutom inte överens med strävandena i övrigt att minska den statliga detaljkonlrollenöver kommunerna. Enligt i synes kommunmedlemmarnai dag följa kommunens göranden och låtanden på ett hell annat sätl än tidigare.De utnyttjar i allt högre grad sin möjlighel atl utlösa den offentlighetskontrollsom kommunalbesvärsprövningen ulgör. Man kan således skönja en tendens tillförstärkt medborgarkonlroll av de kommunala besluten. Länssiyrelsen iJönköpings län anför dock atl möjligheten att anföra kommunalbesvär inte alltiduppmärksammas. Kommitténs förslag skulle därför kunna medföra vissa risker förattlånebeslut som faller klart utanför kommunens kompelens leder till ekonomiskaåtaganden, som binder kommunen . Detla kan enligtlänsstyrelsen synas mindre tillfredsställande. Sådana beslut kan emellertidfattas på en rad andra områden ulan att del finns annan möjlighel för rättelseän kommunalbesvär. Mol bakgrund av de skäl som kommittén har redovisat för ettslopande av underställningen anser dessa risker vara avunderordnad betydelse. riksbank anför liknande synpunkier i fråga omutnyttjandet av besvärsmöjligheten. Del skulle enligt kunnaifrågasättas om inte en ny lyp av kompetensprövning borde ersätta underställningen.Denna utgör nämligen inte någon effektiv kompetenskonlroll. Kompetensfrågan är,anförbanken,självfallet lika viktig i fall då finansieringen ordnas utan lån ellermed underställningsfria lån som då den ordnas med lån som kräverunderställning. Endasl i sistnämnda fall ger underslällningsskyldighetenregeringen kännedom om frågan och bara då blir del alltså möjligl förregeringen alt göra en kompelensprövning. , som säger sig inte helldela kommitténs åsikter i kompetensfrågan, anser således alt underslällningsskyldigheteni dess nuvarande form inte är ett tillfredsställande instrument förkompetensprövning. Fleraremissinstanser tar upp kommitténs förslag atl kommuns borgensåtaganden börredovisas på ell lättillgängligt sätt i budgeten och bokslutet. Kommittén, somutgår från att kommunförbunden verkar för en sådan utveckling, anser alt del inte behövs särskilda bestämmelser därom i 1978/79:53 160 kommunallagen.Remissinstanserna delar i allmänhet denna uppfattning. Bland de remissinstansersom uttryckligen har angeti sin positiva inställning lill förslaget omredovisning av borgensåtaganden kan nämnas länsstyrelserna i ,och , landstingskommunerna i och Kopparbergslän, , , , , , och Göteborgskommuner saml LO och TCO. Enligt och och länslandstingskommuner lillämpas i dessa landstingskommuner redan en sådanredovisning. och kommuner uppger all en sådanredovisning torde vara regel i kommunerna. säger sig genområd och anvisningar komma alt verka för en enhetlig och öppen redovisning avupptagna lån och borgensförbindelser. anser del vara av stor vikt all förtroendevalda och övrigakommunmedlemmar flr en rättvisande bild av kommunens borgensåtaganden. Detla gällerenligtverket speciellt i de fall där kommunen hargåti i borgen för lån som tas upp avt.ex. allmännyttiga bostadsföretag och kommunala energibolag, eftersom dessaborgensåtaganden kan vara både riskfyllda och stora. Dessa frågor är enligtriksrevisionsverkets mening av sådan vikt och ställer sådana krav pålikformighet i lillämpningen att de bör regleras rättsligt. Krav på redovisningav borgensförbindelser finns i fråga om bokföringsplikliga i 19 §bokföringslagen (1976:125). En sådan redovisning anses tillhöra godredovisningssed. Kommuner är undantagna från bokföringslagen men kommunallagenfyller molsvarande funktion. anser därför i motsats tillkommittén att tvingande bestämmelserom redovisning av kommunernas borgen!>ålagandenbör införas. Detta kan enligt verket ske t. ex. genom tillägg lill 4 kap. 7 §kommunallagen. Någraremissinstanser redovisar speciella synpunkier. Kristinehamnskommun anser alt del inte finns skäl all behålla den praxis som innebär attkommunerna saknar befogenhet atl ta upp lån mol säkerhei i form av pantbrev isin fasta egendom. Vid förvärv av fast egendom kan, anför kommunen, i vissasituationer en sådan belåning övergångsvis vara av praktiskt värde i avvaktanpå placering i andra låneformer. Av förarbetena eller på annal sätt bör därförenligt kommunens mening framgå atl hittillsvarande praxis inte längre skallgälla. låns landstingskommun utgår däremot i likhet med kommittén frånatl nuvarande praxis inte skall ändras. Samma inställning har ,som anser alt det bör övervägas om lagförslaget i förtydligande syfte börkompletteras med förbud för kommunen atl pantförskriva fasl egendomutom närdet gäller förvärv av redan intecknad egendom. Som skäl anför konimunenalt nuvarande praxis vilar på ett avgörande långt tillbaka i tiden, eUförhållande som bedöms vara mindre tillfredsställande. nämner att enligt den föreslagna nya lydelsen av 4 kap. 7 §kommunallagen får kommun och landstingskommun ta upp lån och åtaga sigborgensansvar och ansvarighet i övrigt för lån. 1978/79:53 161 lydelseär inte avsedd att innebära någon utvidgning eller ändring av den kommunalakompetensen sådan den bestäms i 1 kap. 4 5 kommunallagen och i särskildaförfattningar om komniunala angelägenheler. 1 klarhetens iniresse kunde därförenligt föreningen övervägas atl i den nya lydelsen av 4 kap. 7 1} göra dettillägget atl rätten att ta upp lån och åtaga sig borgensansvar m. m. gällerför sådana angelägenheter som konimun och landstingskommun enligt 1 kap. 4 §själva får vårda eller som annars ankommer på dem. Ronnebykommun anser atl kommunfullmäklige bör fl besluta självständigt om nyttjandeav kapitalfond för annat ändamål. Det väsentliga synes enligi kommunen vara allförmögenheten totalt förvaltas så all den inte minskar. Den kommunalaverksamheten är av sådan art atl behovet av lån för längre och kortare tidervarierar från lid till annan. Kommunen erinrarom exempelvis markanskaffning,markexploatering för bebyggelse, skolbyggnation och annan byggnation förfullföljande av skyldigheter inom den kommunala kompetensen. Vidare betonaskommunernas ökade insatser för alt bekämpa arbetslösheten. I samarbete med destatliga myndigheterna inom detla område behöver byggnads- ochanläggningsarbeten ofta sättas igång med kort varsel för atl förbättrasysselsättningen. Ävenkommunalbesvärskommitlén har uppmärksammat atl behovet av att behålla undersiällningspliktenbeträffande beslut om ianspråktagande av medel ur kapitalfond för driftändamålinte berörs i betänkandet. I visst samband härmed står emellertid enligtkommittén uttalandet i betänkandet att bestämmelsen i 4 kap. 1 § kommunallagenom den kommunala förmögenhelsförvaliningen gör upptagande av lån för attbestrida driftkostnader otillåtet. SlaLskonirollkommiltén tilläggeratt någothinder atl la upp tillfälliga lån för atl erhålla rörelsemedel "naluriigtvis"inte finns. Kommunalbesvärskommitlén tar inte ställning lill om kommunernaskompetens i fräga om upplagande av lån bör vara begränsad på detla säU. Om såbedöms lämpligt, synes emellertid enligt kommiiién den föreslagna regleringenvara otillräcklig. Enligi kommunalbesvärskommiuéns mening kan 4 kap. I §kommunallagen inte uigöra stöd för att efter kommunalbesvär upphäva ettkommunall beslut om upplagande av lån för driftändamål, om 4 kap. 7 § llr den avfattningsom föreslagits i betänkandet. Den föreslagna lydelsen ger sammanställd med 4kap. 2 S kommunallagen utrymme för tolkningen atl kommunens medelsbehov, av vadslag det vara må, fär fyllas genom upplåning, så att skalieuttaget kanbegränsas i molsvarande mån. Principen alt upplånade medel inte flr användasför driftändamål kan snarare anses komma lill uitryck i bestämmelsen i 4 kap. 6§ om rätten atl ta kapitalfond i anspråk för driftändamål. För au kommunenskompelens i fråga om upplåning skall bli klart angiven bör enligt kommunalbesvärskommitléni 4 kap. 7 i; uttryckligen sägas atl kommun eller landsiingskommun inte flr taupp lån för all läcka kommunens eller landstingskommunens driftkostnader.Vidare bör enligt kommittén föreskrivas atl della inte utgör hinder för atl la 1978/79. 1978/79:53 162