prop · G203187 · 1978-12-31 00:00:00 — Oaktat resultaten därav är den utökning av kartans täckningsområde, som i princip beslöts av 1978, och den försöksvisaproduktion, som lantmäteriverket påbörjat, att hälsa med tillfredsställelse ur fjällsäkerhetssynpunkt. Utredningen vill från samma synpunkt uttala förhoppningen,att det skall visa sig möjligt för lantmäteriverketatt inom relativt nära framtid fullfölja produktionen av de I50 blad, som hittillsavsetts. Pä grjndval av erfarenheterna från utnyttjandet av dessa får ställning sedantas till vilken fortsättningen skall bli. 3.-1 Den topografiska kartan Som tidigare redovisats (p, 5.5.2.2) är den topografiska kartans skala i regel 1:50 000men för flertalet fjällområden1:100 000. Kartans roll som eldledningskarta har väsentligen varit avgörande för beslutet om skalan. För denna uppgift erfordras en viss noggrannhet, sominte med säkerhet kan uppnås i en 100 000-del. Området för kartläggning i skalan 1:100 000 avgränsades därmedtill att Prop.1978/79:187 210 avse endast den allra nordligaste delen av samt de inre delarna av övre Norrla.nd (Västerbottensooh ), inalles 41 kartblad. I olika saimmanhang har önskemål framförts om en utvidgning av 50 000-delskartläggningen till de angi-vna områdena, därden topografiska kartan utgivits i skala 1:100 000. Härvid har i förstahand åsyftats en förminskning av den topografiska kartan i skalan 1:50000. Pörsöksblad för en sådan förminskadkarta har ocksä utförts vid flera tillfällen.Produktionen har även tillstyrkts av lantmäteriverkets kartråd,men i a-waktan på mer övergripande utredningar om det framtida kartsortimentet harproduktionen uppskjutits. Utredningen anser det ur fjällsäkerhetssynpunkt fördelaktigt, däresten vidgning kan ske av skalområdet för den topografiska kartan över de områden,där skalan f.n. är endast endera av 1:50 000 eller 1:100 000. Därest församtliga fjällområden den topografiska kartan funnes i såväl skalan 1:50 000 som skalan 1:100000, skulle valfrihet föreligga för olika intressenter alltefter behov och önskemål.Det syns emellertid mycket ovisst hur stora de faktiska behoven av den enaeller andra skalam kan förväntas bli. Frägan syns också böra ses i ettsammanhang beträffande utsträckningen av de bådaskalorna för den topografiska kartan. Dä därjämte kapaoitetsskäloch ekonomiska hänsyn gör det nödvändigt att koncentrera produktionen till de starkastmotiverade behoven, vill utredningen begränsasig till att föreslå, att lantmäteriverket efter en prövning av behoven att utvidga skalområdet för dentopografiska kartan över fjällområdenaöverväger ett försök i begränsad skala inom visst område för att nä konkret erfarenhet som underlag för fortsatt ställningstagande. Som tidigare framhållits(p. 5.5.5.1) är det allmänna kart- materialet - som lantmäteriverketframställer - av hög klass och väldifferentierat efter olika behov, om exempel kan nämnas den topografiska kartans blad 2f K Sarek (1:100OOO). Beträffande den särskilda fjäll-och fjällsäkernetsinforma-tionen har emellertid de allmänna kartorna icke varit tillfyllest. Därför har minsttvå modeller av speciaitcartserier över fjällterräng specialproducerats och salulörts av olika förlag.Efterfrågan har motiverat detta. Dock harav de allraänna kartorna de topografiskakartbladen över fjällterrängregelmässigt en kompletterande markeringmed särskilda tecken för viss speciell fjäll- och fjällsäkerhetsinformation, nämligen för sommar- och/eller vinterleder, trafikerade båtleder, roddleder där båt finns, kraftledningar med spänning lägreän , telefonledningar,lappkåtor och turistkåtor, broar samt skog av fjälltyp, ävenbuskvegetation. Markeringen har dock ingalunda den fullständighet eller aktualitet, som utmärker fjällkartespecialerna.ooh den är väsentligt mera ovårläst, särskilt under ogynnsamma väderleksförhållanden, änden med påtrycksmodell i särskild färgutförda på specialkartorna. I stor utsträckningföredrar därför fjällturisterna specialkartorna framför de allmännakartorna. kartframställning skall givetvis i principsvara mot vad det svenska samhället och den svenska allmänheten behöver. Behoven måste dock ha sådan omfattning ocn art, att de -enligt statsmakternas beslut i kartbrev och kartplan - bör tillgodoses genom allmänna kartor, dvs. i regel längre eller kortare serier av kartormed enhetlig och systematisk i.-idel;iing och av allmänt intresse. Erfarenheten visar på ett väsentligt behov hos samhälle och allmänhet att fjällkartebladen i den för den topografiska kartan aktuellaskalan (f.n. i r-ogel 1:100 000, i vissa fall 1:50 ooo) innehåller en mera omfattande ocn lättillgängligare information beträffande fjäll- och fjällsäkerhetsförhållanden än den nuvarande topografis'i:akartan har. Det synes logiskt 15 1978179. 1978/79:187 212 ochändamålsenligt att behoven tillgodoses genom att de aktuella fjällbladen av den topografiska kartan utformas så att de pä ett lämpligt sätt inrymmer den önskvärda informationen. Det bör härvid ickevara fråga om en variant av kartan utan om kartseriens normala utformninginom fjällregionen. Härigenom får den ordinarie topografiska kartans blad över fjällterräng ett allmänt förbättrat innehåll, varigenom de pä ettväsentligt bättre sätt synes kunna motsvara anförda önskemål och behov. Dettaförslag har icke tillkoimit i konkurrensbekämpande syfte, I och för sigär förvisso konkurrens nyttig. Men de ordinarie allmänna kartorna är juinget egenändamål. Det är i stället angeläget att de innehäller deninformation, varav aktuellt behov föreligger. Kartutformningen är icke statisk; den mäste ändras med utvecklingen och behovsförskjutningama. Härförordade åtgärder bör också kunna bidraga till en ökad enhetlighet i fråga om karttecken o.d. Ansvaret för det samlade kartografiska innehälletkommer då också att åvila lantmäteriverket (jfr p. 5.5.3.1), alltsäbeträffande säväl noggrannhet och läsbarhet som aktualitet m.m. Utredningen föreslär, att lantmäteriverket intemt och inom Bltt kartråd närmare utrederoch överväger en förbättrad fjäll- och fjällaäkerhetsinfomation pä den topografiska kartans blad över fjällterräng samt ett pr-ak-ti.skt försök för att belysa möjligheten härtill. Utredningen fönit.iitter, att den föreslaeina huvudmannen för f jälisäicerhot - som ä-rrepresenterad i kartridet - aktualiserar ärendet hos verket och i karträdet samt, tilllika med övriga fjällsäkerhetsintressenter, främst . och , medverkar vid utredningen och försöket. 1978/79:187 215 5.5.5-5 Samm,nföringav kartverksamhet F.n. har Liber Vårtor(en division av ) genom regnringfins kartbrev 1961, 1962 ochI966 en !-;t>.ratäl'.-ning genom e.Tsamrätt till följdproduktionmed de allmänna kartorna som grund samt tilldistribution och försäljning av dessa. I monopolutredningens delbetänkande "Konkurrens pä lika villkor" (SOU 1978:48) har förhällandet uppmärksammats. Utredningen framhåller sin principiella Inställning att författningsregleradesärställningar bör avvecklas, om inte särskilda skältalar emot, men framlägger under hänvisning till regeringens beslut den 5 december1977 om utredning rörande sammanföring av kartverksamheten hos Liber och hos lantmäteriverket (dir. 1977:150) icke nu något förslag. Beträffande upphovsrättentill de allmänna kartorna, sommonopolutredningen funnit genom I966 årskartbrev i realiteten disponeras av Liber, föreslär utredningen en återgång till lantmäteriverket. vill framhålla,att ovan förordade åtgärder för förbättrad fjäll-och fjällsäkerhetsinformation på dentopografiska kartans blad över fjällterrängskulle underlättas, därest en sammanföringtill lantmäteriverket av kartverksamheten hosLiber och verket komme till stånd. Frän de synpunkter, som utredningen har att företräda, synes även vad monopolutredningen betecknat som en ätergäng avupphovsrätten till de allmänna kartorna till lantmäteriverket vara till fördel. En viktig del av den information, som är betydelsefull förfjällsäkerheten, förmedlas genom kartor. Utvecklingen för att än bättretillgodose intressentemas krav fortsätter. En översikt över nulägetbeträffande såväl allmänna kartor som särtryckeller specialkartor bestyrker detta. Olika intressenters behov av speciellainformationer inom fjällområdet har föranlettspeciella åtgärder inom båda slagen av kartor. En betydelsefull erfarenhet f::ån fjällsäkerhetssynpunkt ärkravet på bättre aktualitet för samtliga kartor över fjällregionen.Revideringsintervallen bör förkortas. Den föreslagne huvudmannen för fjällsäkerhet - som ärrepresenterad i lantmäteriverkets karträd - förutsätts under pågående överväganden om de framtida revideringsprinoipema verka härför. Det är önskvärt att den utökning av den ekonomiska kartan till att även omfatta vissa fjällområden, som i princip beslöt 1978, kan fullföljasinom relativt nära framtid. Försöken medvidgat skalområde för den topografiska kartan ärav intresse ocksä frän fjällsäkerhetssynpunkt. kartframställning skall givetvis svara mot vad det svenskasaunhället och den svenska allmänheten behöver.Erfarenheten visar ett väsentligt ökat behov av att fjällkartebladen av den topografiska kartan innehäller en mera omfattande och lättillgängligareinformation beträffande fjäll- och fjällsäkerhetsförhällanden ände f.n. har. Det syns logiskt ooh ändamålsenligt att de dåutformas så att de innehåller denna information. föresläs utreda och överväga en sådanför- Prop.1978/79:187 215 bättrad fjäll- och fjällsäkerhetsinformation på den topografiska kartans blad över fjällterräng saunt ett praktiskt försök för att belysa möjligheterna härtill. Den föreslagne hu-vudmannen för fjällsäkerhet - och genom honom övriga fjällsäkerhetsintressenter - förutsätts medverka vid utredningen och försöket. en och förslag till säkerhets- Prop.1978/79:187 217 De skandinaviska fjällen är ur meteorologisk synvinkel mycket intressanta. De utgör en mycket utpräglad gräns mellan enmaritim klimattyp i väster och en lokalkontinental klimattyp i öster. Denna naturliga gräns utgör emellertid icke nägon absolut barriär förvälutvecklade lågtryck som rör sig från in överSkandinavien. ger också stora teoperaturmotsättningar i detta område ooh det kan noteras att varierar temperaturen i de svenskafjällen med nära en grad för varje mil i ost-västlig riktning. I prognosarbetet med fjällväder tillkommer också amdra faktorersom bero pä ett komplicerat samspel mellan topografi och atmosfär. Fjällstormarberor exempelvis mänga gånger på helt andra faktorer än de som orsakar stormartill havs och vid våra kuster. Vädret i fjälltrakterna växlar ofta mycketsnabbt och i allmänhet efter "egna" regler, som det oftafår helt olika karaktär inom mycket begränsade områden. Meteorologens arbetsmetoder grundar sig till storutsträckning på väderobservationer. Av väderstationerär det f.n. endast Visjövalen i , som, ätminstone delvis, representerar förhållanden på kalfjället. Det kan säledes konstateras att det sä gott son helt saknas väderobservationer frän de trakter, där fjällturister och andra nyttjare av fjället kan bli utsatta för mycket svåra väderförhållanden och för vilka meteorologen således har att utfärda viktiga prognoser. Ovanstående är några exempel på faktorer som enskilt eller tillsammans kan försvåra för meteorologema att utarbeta Prop.1978/79:187 213 tillförlitliga prognoser för fjällområdet. Vid centraliserad vädertjänst för hela vår fjällkedja är det ocksäsvårt att av det omfattandeinformationsflödet erfarenhetsmässigt bilda sig den uppfattning om det lokala fjällvädret som är nödvändig föratt göra detaljerade och exakta fjällprognoser. Väder och väderutveckling i fjälltrakterna påkallar ibland icke hellermeteorologernas intresse i samma utsträckningsom för övriga områden. Detta kan vara förståeligt med kännedom om riksprognosemas geografiska omfattningoch tillgänglig tid för prognosemas presentation i radio och television.Båda faktorerna kan lätt leda till en prioritering av områdenas betydelse och iiktualitet grundad pä bl.a. befolkningstäthet. Vid nyttjande av fjällområden är det av största vikt att nyttjaren har tillgång till tillräckligoch tillförlitlig väderinformation. Utredningen anser - som franhållits i kap.5 p.5.1.2-att dan väderservice som ges inom fjällregionenmåste väsentligt förbättras. Det är önskvärt att en mer detaljerad områdesindelning användessauntidigt som större åtskillnad mellan väderrepresentativt för dalgångar och kalfjälleftersträvas. Den väderinformation som finns måste även göras mera lättåtkomlig. I arbetet för fjällsäkerhet harsaushället ett stort ansvar för vissa delar bl.a. väderinformationen. För att erhälla en tillfredsställande fjällvéidertjänst behövs betydande resursförstärkningar. 5.6.2 överväganden och förslagtill säkerhetsbefrämjande ätgärder 5,6.2.1 Organisation Av det föregäende torde framgåatt vädertjänst för fjällen bäst utförs av en regional organisation i nära samarbete med centrala i . har redan en stödjepunktför södra vid den civila flygvädertjänsten i . I och Luleägör militärameteorologer pä sin fritid prognoser för fjällområdena. I det förrafallet sker verksamheten under myndighetsansvar, i det senare fallet byggerden på frivilligt åtagande utan garanti för kontinuitet och insyn. Den nuvarande ordningen beträffamde vädertjänsten i fjällområdet är enligtutredningens uppfattning mycket otillfredsställande från fjällsäkerhetssynpunkt. F.n. pågår ett arbete inom i syfte att belysahur en regional fördelning av vissa av myndighetensuppgifter kan ske. Därvid är olika organisatoriska lösningartänkbara. Utredningsarbetet sker medbiträde av experter från och frånden militära vädertjänsten. Utredningen beräknas vara klar med sitt betänkande 1979. Med anledning av det arbete som pägär inomSMHl-utredningen och den korta tid som ståtttill buds för fjällsäkerhetsutredningen har det intevarit möjligt att framlägga ett konkret organisationsförslag. Vissa riktlinjer av betydelse för fjällsäkerheten vill utredningen dock slå fast, som kan sammanfattas i följande punkter: SMIH bör i överensstämmelsemed sin centrala ställning och ansvar vara den centralamyndighet som ansvarar för den civila vädertjänsten i fjällen. 1978/79:187 ° - Prognoserskall kunna ges under veckans . Delgi-vning av prognoser till allmänhet ooh specialmottagare skall kunna ske omgående. - Korta sambandsvägarmellan regional- och central vä dertjänst skall eftersträvas. Forsknings- och utvecklingiJarbete måste kunna garanteras. Behovet av lokalkännedomfor meteorologema för en betydligt mera detaljeradbeskri-vning av väderförhållandena gör det nödvändigt att dela prognosom-rädet i flera, dock minst -ivä ansvarsområden.' Vissa beräkningar kandock göras oberoende av vilka ansvarsförhållanden somkan komma att gälla. Sålunda behövsytterligare omkring tio meteorologer stationeras i Norrlaund för att möjliggöra kontinuerlig bemanning av en meteorologpo-sitioninom tvä ansvarsområden alla veckodagar. Kontinuerligbemanning är nödvändig för prognosuppföljningooh ändringstjänst. Stationsförteckningen över observationsstationer i fjällterrängupptar som tidigare anförts endast en station som ärnägot så när representativ för kalfjället(se bilagorna H-H:1). I sammanhanget månämnas att och förvaltningsutskott i inom ramen för "Aktion Z" i gemensam skrivelse tillSMHl-utredningen hemställtatt denna utredning framlägger förslag om lokalisering möjligt av ett lokalt vädertjänstkontor till /Prösön. Frän annat håll har till fjällsäkerhetsutredningen också förordatssom lämplig plats för lokalisering av ett dylikt kontor. 1978/79:187 221 Det är utredningens uppfattning att stationsnätet i högfjället bör utvidgas. Det är emellertid angeläget att framhålla attenbart en sädan åtgärd inte automatiskt medför markant förbättrade prognoser. En god information angående aktuellt väder utgör värdefullt grundmaterial för prognosarbetet. Framför allt är emellertid dessauppgifter oumbärliga för att kunna följa upp och vid behov ändra utfärdade prognoser. Vinden är en viktig meteorologisk parameter. Vind ochrådande väder är trofasta följeslagare. En signifikant ändring i vindförhållandenaefterföljs vanligtvis snabbt av en markant omsvängning i väderleken. Icke minst gäller detta i fjälltrakterna. Instrumentutrustningen på högfjällsstationer bör därför utgöras av: termometerbur och termometrar; - vindmätare avSMHI-typ med batteridrift ooh dygnsregistrering men utan värme ochriktningsgivare; nederbördsmätare Utredningen föreslär att ett tilläggsnät omfattande elva stationer upprättas under vinterns turistsäsong i enlighet med tabell 18 nedan. Förslag till observationsstationer ifjällterräng Ort Län Ort Län BD 3D BL BD 1978/79:187 222 Stationerna i tilläggsnätet bör ha följande dagligaobservationstider: , 07.00, 10.00 och 1600. För att erhälla kontinuitet i observationerna tordedet vara realistiskt att räkna med att kostnaderna för£Jlljtationer (STF) kanberäknas till ca 5 500 kr.per månad och för fjällstugor (STF) till ca . Föreslaget tilläggsnät, där observationstjänsten till stor del beräknas skötas av stugvärdar, kräver utbildning i instrument-och observationsteknik förslagsvis . I utgångsskedet torde det vara realistiskt att räkna med tvä deltagare för varje station. Kostnadema för utbildningen kam beräknas till omkring 2 500kr. I denna kostnad ingär ersättning för förlorad arbetsförtjänst, traktamente saunt resekostnader,, Genom att byte av personal förekommer i vissutstäckning mäste ett visst utbildningsbehov påräknas till varje säsong. Investeringskostnader för instirument kan beräknas till11 X = . 2i5ilÉ2i2f£!S2£5"*'l ' utgängsskedet tordeuppgä till ca 22 X 2 500kr. Ä£iiSä-!E2Si2äÉS" beräknas enligt följande: Prop,1978/79:187 Arvodeskostnad förtvå mänader ca . Driftskostnad inkl. service " . Total årlig kostnadför tvä måna ders observationstjänst uppgår till . Tillgänglig utökning av observationer frän högfjället begränsasi nuläget av den tid stugvärdar finns tillgängligavid bemannade fjällstugor. Det föreligger starka önskemål att dennatid kan utsträckas att omfatta en betydligt . Ovan föreslagnatilläggsnät föreslås upprättas med hjälp av tilläggsmedelfrän allmänna anslag. Utredningen noterar att automatiska väderstationer planeras på följandeplatser och med angi-zna hu-vudmän/leverantörer: topp - ÅKAB/; - ,BD-län; iHotagenområdet - ; 4. Om möjligt bör väg- ochvattenfallsverkets planerade stationer utrustas med givare för temperatur och vind. Samtliga automatstationer torde försöksvis böra ingåi föreslaget tilläggsnät, dä erfarenhetema blir avgörande föri vilken omfattning automatiska stationer kan placeras vid kalfjälls- eller högfjällsstationer. Prop.1978/79:187 224 Meteorologens arbetsresultat är i hög grad beroende pä det grundmaterial samt de hjälpmedel som står till förgoande i prognosarbetet. Fjällområdet har som visats sina egnaprognos-problem. Utredningen finner det mycket angeläget framhålla att som hu-vudman erhåller resurser att bedriva målinriktad forskningäven inoti detta speciella ämnesområde. Framför allt bör detta a-bete inriktas på att ta fram hjälpmedel för att säkrare kunna prognostiseravindförhållandena i högfjället. Redarn vunnen erfarenhet av nya metoderoch hjälpmedel finns att hämta från andra länder t.ex. ochNorge. Denna erfarenhet bör tillvaratagas och vidareutvecklas. Ett klimatologiskt arbetsmaterial framtaget urtillgängligt observationsmaterial frän svenska fjällstationer är ocksåönskvärt. Dessa klimatologiska studier bör ge meteorologen upplysning omstatistisk frekvens av och variation i enskilda meteorologiska parametrarmen även en statistisk bild av kopplingen mellan olika parametrar. Mer detaljerade och säkrare prognoser kräver bl.a. godkännedom om det lokala vädret. Denna erfarenhet erhålls främst genomkontinuerligt prognosarbete för ett begränsat omräde kombinerat med en fortlöpande uppföljning av utfärdade prognoser samt väderandersökningar för aiktuellt område. Utredningen vill framhålla betydelsen av att regionalaväderkontor ges sädana resurser att dessa viktiga arbetsuppgifter fortlöpande kan genomföras. Viktigt är också att meteorologer vid regionalafjällväder-centraler ges tillfälle att få en god lokalkännedom omfjällens topografi inom ansvarsområdet och att även pä plats upplevafjällväder i hela dess vidd. 1978/79: 187 225 viktigt är detta för det stora flertalet civila meteorologer. Dennaerfarenhet kan endast inhämtas på ort och ställeförslagsvis genom tillfällig tjänstgöring som observatörvid fjällstationer. Ett ärligt tilläggsanslagbör därför utgå till för dessa studieresor. För utbyte av erfarenhet föreslårutredningen ett närmare samarbete mellan svenska väderkontor och motsvarande, regionala väderkontor i . Man bör även undersöka vilka möjligheter som föreligger att snabbt kunna distribuera utfärdadeprognoser för respekti ve fjällområden mellan de svenska och norska regionalaväder- kontoren. Utredningen föreslår att väderkontormed ansvar för fjällprognoser utfärdar och följer upp minst tre rapporter . Utredningen anser att lokalradion som komplement till riksradionsmera översiktliga väderrapporter ärväl lämpad att sprida väderinformation för fjällområdet. F.n. sänderlokalradion väderprognoser för fjällänen måndagfredag.Det är önskvärt att denna väderservice utsträckesatt omfatta även , sön- och helgdagar. sänds över lokalradion följande prognoser: Prognosinnehall: Utsikter . Prognosinnehåll: Utsikter till påföljande morgon med huvudvikt lagd till sändningsdagens eftermiddag. 1978/79:187 226 Utredningen föreslär inga ändringar i sändningstider och prognosinnehåll. Uppgifter om aktuellt väder för fjällstationer bör dock under turistsäsong tillfogas rapportema. Utredningen anser mot bakgrund av den entydiga kritik som riktats mot vädertjänsten att det, speciellt under vinterns turistsäsong, är nödvändigt attkomplettera lokalradions väderservice med mera detaljerade prognoser överautomatiska telefonsvarare. Dessa bör enligt utredningens uppfattning placeras på och skötas av länsalarmeringscentralerna i Kopparbergs-, Jämtlands-, Väs-:erbottens- och Väderinformationen bör lämnas över förslagsvis åtta telefonsvarare med följande områdesindelning: 1 ; 2 ; 5 Södra och mellersta ; 4 ; 5 ; 6 ; 7 ; 8Kiruna-Gällivarefjällen. Ny prognos börvara intalad till , 12.00 och 17.00 och bör ges samma prognosinnehåll som lokalradions prognoser vid samma tider. Prognoserna pätelefonsvararna skall kontinuerligt följasupp och när sä erfordras skall ny prognos intalas. Beräknad kostnad: Inträdesavgift och årsavgift . 1, Länsalarmeringscentralen (LAC) kantas i bruk i Öster sund omkring 1980. LAC finns f.n. inte i BD-län. Prop.1978/79:187 ?27 I väderinformation ingår icke blott delgivning av prognoser och aktuellt väder utan äveninformation rörande praktisk meteorologi,klimatologi osv. som lämnas genom studiecirklar,tidningar, böcker o.d. Som exempel på denna typ av fjällväder-information kan nämnas väderavsnitt i fjällträffserie, artiklar i publikationerna "Till fjälls" och "Fritid i fjällen" osv. Det är utredningens uppfattning att denna typ av väderinformation börges en större spridning, förslagsvis genom att lämpligt text- och bildmaterial framtages på uppdrag av huvudmannen av i nära samarbete med övrigaintressenter. Framtaget material kan presenteras i TV-trailers tillsammans medannan fjällinformation, tryckas som affisch,tryckas pä baksida på fjällkartorosv. Utvalda intressanta avsnitt, t.ex. sambandet vind/kyla, borde kunna återfinnas påmjölkförpackningar o.d. under fjällturistsäsong. Ett utvidgat samarbete med riks- ochlokalradio bör eftersträvas så att fjällprogram kan sändasi veckosluten under turistsäsongen.Detta program bör omfatta allmän fjäll-turistinformationoch väder bör där ingå som viktig del. informationssida är enligt uppgift f.n. unaei .imen-sionerad och utredningen konstaterarmed anledning hr..-.- itt verket saknar resurser för en vidgadinformat- .s-verksamhet angående fjällväder.