prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Den grupp som utsätts för de största riskerna att omkommaeller skadas som föQd av ett givet energiförsörjningssyslem är de personer somär verksamma med anläggningsarbeten, utvinning av energiråvaror, transporterav energiråvaror och energibärare saml drift av anläggningar. Större delen avyrkesriskerna, de mekaniska skadorna, har ett klart samband medyrkesverksamheten. Därlill kommer yrkesskadeeffekter med mindre klaraorsakssammanhang, som sena effekier av inandade giftiga och cancerframkallandeämnen. När det gäller hälsorisker för allmänheten är sambandetmellan inträffade skador och energiförsörjningen ofta ännu mindre klart. a. på all skadorna inle alltid är specifika för ell visst ämne och påatt de flesta giftiga eller cancerframkallande ämnen som släpps ut frånenergiförsörjningssystemet också släpps ut från industriella processer ellerär naturligt förekommande och framför allt drabbar människor genom frivilligtbruk såsom tobaksrökning. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 47 Detfinns starka skäl att anta att ett inte obetydligt antal personer påverkasnegativt av de kvävedioxidhalter som uppkommer till föQd av bilismen underhögirafik och vid låga vindhastigheter. Det finns dock ingen skillnad mellanenergialternativen i fråga om användning av motorbränslen och konsumtionenantas ligga kvar på dagens nivå. Polyaromatiskakolväten (PAH) bildas vid förbränning av främsi flytande och fasta organiskabränslen. Däruiöver finns flera andra canceror-gena ämnesgrupper iförbränningsgaserna, främsi i bilavgaser. Uppskattningaranger all den s. k. kollektiva dosen från samtliga energialternativ såväl år1990 som ger upphov lill i stort sett samma antal cancerfall,storleksordningen 50 cancerfall , orsakade av förbränning av bränslen ifasta förbränningsanläggningar för uppvärmning och kraftproduktion.Cancerfallen från energiproduktion i fasta anläggningar jämfört med de somorsakas av biltrafik, rökning och yrkesexposition är få. Fleraenergiproduktionssystem ger utsläpp av giftiga tungmetaller till luft, mark ochvatten. Den största risken ulgör de metaller som inte har oundgänglig biologiskfunktion, utan endast är giftiga, dvs. främst kvicksilver, kadmium, bly, krom,nickel, arsenik, men även biologiskt funktionella metaller som vanadin kan ihögre koncentrationer och på fel plats i ekosystemet ge skador. Omutsläpp av radioaktivitet från hela kärnbränslegången kommer att kunnabegränsas till den nivå som har angivits i de nordiska strålskyddsrekommendationernaoch om man antar en viss riskkoefficienl kan det uppskattas att några enstakaframtida cancerfall och genetiska skador skulle orsakas av drift avkärnenergianläggningar i . Vid upparbetning av kärnbränsle skulle 7-10gånger så många cancerfall uppstå. Energisparandeålgärder kan medföra såväl positiva som negativa miQö-och hälsoeffekter, bl.a.genom t.ex. trafikbegränsningar och minskad luftväxling i byggnader. Sparman energi genom minskad luftväxling i byggnader kan, om motåtgärder i form avt.ex. diffussionsspärrar ej vidlas, ökad halt av den radioaktiva gasen radonerhållas i bostäderna på grund av läckage ut från främst skifferbaseradgasbeiong men även tegel och belong. AlternativenA-D skiQer sig obetydligt i fråga om risker för strålningsskador i samband medradon. Aliernativ A och B innebär visserligen längre gående besparingsåtgärderän alternativen C och D. Tätning och minskad ventilation hör emellerlid till debilligaste ålgärderna och de är till stor del inräknade i alternativ C och Dsom bygger på industriverkets referensprognos där tätning ingår. Deolika alternativen vid de två betraktade ger vad gälleryrkesrisker i storleksordningen 7-13 skador samt 0,07-0,09 dödsfall pertillförd TWh och år. Dessa olycksfall är beräknade på den totala Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 48 produktionsapparaten och domineras kraftigt av utvinnings-och transportledet. Ingen skillnad mellan det lolala antalet yrkesskador ochdödsfall för de olika alternativen kan påvisas. Vid sidan av kolbrytning, som svarar för den dominerandedelen yrkesskador, medför transporter av bränslen de flesta olycksfallen. Risker för osannolika men tänkbara olyckor med myckelstora föriuster av människoliv kan tänkas föreligga i första hand vidutnytQande av vattenkraft, kärnkraft, naturgas i flytande form (LNG),oQeprodukter och kol. När del gäller hela samhällets risktagande måstediskussionen i stor utsträckning begränsas till kvalitativa jämförelser mellanalternativen. Dessa är tämligen likvärdiga fram . I och med attkärnkraften avvecklas elimineras givetvis risken för storaradioaktiviteisutsläpp från kärnkraftverk i avvecklingsaliernaiiven. Man kanknappasl hävda alt man enkell kan bedöma om detta på ett avgörande sättpåverkar samhällets totala risktagande vad gäller risker för liv och hälsa. 1de uppskattningar som har gjorts förefaller sannolikheten för stora olyckor atlligga på jämförbar nivå för vattenkraft och kärnkraft och för bådaenergikällorna synes risken domineras av några få anläggningar. Vid försöktill jämförelser mellan risker orsakade av dammras och radioaktiviteisutsläppmåste man också beakta att dammras ger stora omedelbara konsekvenser medanradioaktivitetsutsläppels konsekvenser till övervägande delen uppträder medfördröjd verkan främst i form av ökad cancerfrekvens och manifestation i senaregenerationer av ärftliga skador. För radioaktiviteisutsläpp gäller vidare attväsentligt större konsekvenser kan erhållas om effekliv evakuering inle kangenomföras och upprätthållas. Del är också möjligl alt väsentligt siörrekonsekvenser skulle kunna uppstå vid ogynnsamma väderbetingelser vid enkärnkraftolycka än vad som är tänkbart vid dammras i . 1 fråga om risker förknippade med dammras ivaltenkraftanläggningar skiQer sig inte de fyra studerade alternativen. Vad gäller risker förknippade med oQeutvinning ochoQehantering får riskerna antas slå i proportion till oQeanvändningen. Alternativen skiQer sig ål i fråga om risken föromfatlande radioakliv beläggning av stora markområden. Denna risk föreliggerinte i alternativ A och inte i alternativ B. Även om man skulle finna att alternativen A och B inlemedför någon väsentlig minskning av samhällets totala risktagande i fråga omstora osannolika olyckor är del ändå uppenbart att en viss minskning av dettotala risktagandet i områdel kring de avvecklade kärnkrafianläggningarnaerhålles. Den förgiftning av mark och vatten som kan bli föQden avutsläpp av tungmetaller, radioaktiva ämnen eller närsalter är av belydelsesärskilt om 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 49 den medför potentiella hälsorisker eller risker förallvariiga och svånepa-rerade ekologiska störningar. Vanadinutsläppel kommer atl minska i allaenergialternativen jämfört med dagslägel bl.a. beroende på all oljeanvändningenminskar. Minskningen beräknas vara för alternativ A och B ochca för alternativ C och D. Risken för att befarade negaliva effekier skalluppträda måste därför anses vara lilen. Utsläppen av kvicksilver till atmosfären beräknasi alternativ A och B till , i alternativ C lill och i alternativ Dtill . Såväl användning av bränslen som utnytQande av kärnenergiger upphov till avfallsprodukler som måste isoleras från biosfären omallvarliga miljö-och hälsorisker skall undvikas. Mängden aska och slagg från koleldning beräknas år 1990uppgå till 0,2-0,4 miQ. lon i alternativ A, B och C saml till 6,7-6,9 miQ. toni alternativ D. De ackumulerade mängderna använt kärnbränsle för de olikaenergialternativen framgår av nedanstående tabell. Ackumulerade mängder av använt kärnbränsle, ton Alternativ 1985 1990 2000 Som framgår av tabellen föreligger fram mol enmarkant skillnad i avfallsmängd mellan alternativen A och B. I del följandeförutsätts att upparbetning av använt bränsle sker i alternativ D men ej ialternativen A -C. De ackumulerade mängderna av låg- och medelakiivt avfallsom erhålls från reakiordriften i de olika alternativen framgår av följandetabell. Ackumulerade mängder läg- och medelaktivt avfall i behandlad form från produktionsanläggningar, m Eftersom del i alternativet C produceras mer avfall,skulle riskerna för hälso- och miQöeffektema i samband med avfallshanteringenvara siörre i 4 1978179. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 50 detta alternativ än i A och B. Det underlag som finnsbeträffande transport och lagring av använt kärnbränsle visar dock att dessaprocessled inle ger upphov till några betydande hälso- och miQöeffekter.Beroende på de större avfallsmängderna skulle risken för framtida läckage frånett avfallslager vara större i alternativ C än i A eller B. Om skillnaden irisk har någon belydelse kan f n. inte bedömas. Skifferbrytningen för uranutvinning förutsätts endast ialternativ D. Om hela behov av uran enligt detta alternativ kommer attutvinnas ur skiffer erhålls ca 2 miQ. m' avfall utöver vad som ryms iutbrutna bergrum och dagbrott. I alternativ C förutsätts import av uran. Den totalakvantiteten uran l.o. m. år 2000är i alternativ C mindre än i alternativ D. Mängderna aska och slagg från kolförbrännning är av sammastorleksordning 1990 för alla altemativ. är de något mindre ialternativ D. Skillnaderna i avfallsmängd är knappast av betydelse förmiQöeffektema. Högaktivt avfall frän använt kämbränsle erhålles i allaalternativ. Mängderna är större i alternativen C och D. Om dessa störremängder innebär en väsentligt ökad risk kan inte bedömas . Inteheller är det möjligl alt bedöma om de skillnader i bränslegång som harantagits för alternativen (direktdeponering i A-C, upparbetning i D) innebärväsenlliga skillnader i risk. Vid jämförelse mellan alternativen måste beaktasatl upparbetningen i alternativ D också medför hälso- och miQörisker i form avarbelsmiljöproblem, utsläpp av långlivade radioaktiva ämnen och risker förläckage av vätskeformigt högaktivt avfall. Stora kvantiteter avfall från skifferbrytning förekommer ialternativ D. Sammanfattningsvis konstateras att alternativ D ärogynnsammare än alternativen A-C från avfallssynpunkt inom . Skillnadenmellan A, B och C sammanhänger med skillnader i mängder av högaktivi avfall. Omdessa skillnader i mängd är av belydelse kan tills vidare inte bedömas. Sammanfattningsvis kan riskerna för kärnvapenspridning medde fyra energialternativen A-D bedömas enligt föQande. av utbränt kärnbränsle såsom föreligger isamtliga alternativ innebär en viss risk för kärnvapenspridning. Visseriigen ärhanteringen av della bränsle i alternativen A-C reglerad av villkor från ellleverantörsland men det slulliga ansvaret för hanteringen åligger dock Sverige.Alternativ D som omfattar inhemsk upparbetning och senare anrikning måste ansesge högre risk för kärnvapenspridning. Även om alternativ C ej innehåller sådanasteg innebär ett fortsatt kärnvapenprogram incitament till fortsatt forskningpå förenklade anriknings- och uppar-betningsprocesser samt möjlighet till ettrelativt snabbt stegvis närmande till alternativ D och med delta alternativassocierade risker. Alternativ C måste därför anses ge en risksituation somligger någonstans mellan A/B och D. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 51 Med hänsyn till risken för påverkan på klimatet av utsläppav koldioixid bör de lolala utsläppen av koldioxid från fossila bränslen pålång sikt begränsas globalt till ungefär nuvarande nivå. De beräknade koldioxidutsläppen i de fyraenergialternativen framgår av föQande tabell. Koldioxid'Utsläpp från energiproduktion, milj. ton/år(fossila bränslen och metallurgiska processer) Alternativ 1970 1975 1990 2000 har uttalat som målsättning Qfr prop. 1976/77:3) att de svenska utsläppen av svaveldioxid skall begränsas till ca 400000 tonsvaveldioxid/år, varav ca svaveldioxid/år från bränslen. I samtliga alternativ ligger förbrukningen av oQa och kolunder / år varför den av förordade begränsningen av utsläppenav svaveldioxid kan genomföras. I nedanstående tabell redovisas dels svaveldioxidutsläppenmed de begränsningsåtgärder som förutsattes i beslut avseende minskningav svavelutsläppen, dels de utsläpp som erhålls om reningsåtgärder vidtages iden utsträckning som medtagits i tillförselgruppens ekonomiska beräkningar.Dessutom anges i tabellen hur långl del med kommersiellt lillgängligteknik är möjligt att begränsa utsläppen. Alternativ Reningsåtgärder Reningsåtgärder Möjlig reduktion en), prop. enl.de ekonomiska av utsläpp med 1976/77:3 beräkningarna lillgänglig 1990 2000 1990 2000 1990 2000 A 370 340 310 260 170 150 B 340 340 310 260 170 150 C 270 270 270 230 140 130 D 300 230 280 200 150 120 I alternativen A och B fordras vissa ytteriigareåtgärder, utöver de som tillförselgruppen inkluderat i de ekonomiskaberäkningarna, för att begränsa utsläppen till det uppslällda målet om enbegränsning av utsläppen till svaveldioxid . Äv föQande tabell framgår kondensoreffekt och värmeulsläppfrån kondenskraftverk i de fyra alternativen. Värmeutsläppen är väsentligthögre i alternativen C och D än i alternativen A och B. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 52 Värmeutsläpp från kondenskraftverk i de olika altemativen Kondensor- Kylvaitenut- Kondensor- Kylvaitenui- effeki MW släppTWh effeki MW släpp TWh Effekterna av dessa utsläpp är svåra atl ange. Någon gränsför vilka spillvärmeulsläpp som totalt skulle kunna accepteras längs svenskakusten har ej kunnai anges. Beiräffande vattenkraflutnyttjande föreligger inte någonstörre skillnad i miQöpåverkan i landskapet mellan de olika alternativen. Med den antagna utbyggnadsstrategin vad gäller vindkraftutnytQas av tillgänglig areal i alternativ A och B och ialternativen C och D. I vilken mån de landskapsförändringar som detta gerupphov lill kommer att accepteras kan f. n. inle bedömas. I alternativ A och B antas att ytterligare markbehov förkraftledningar i huvudsak föreligger i samband med vindkraftverk medanaltemativ D antas leda lill behov av ett 800 kV-sysiem som kräver något 100-talkm för kraftledningsgator. 1 samtliga alternativ tar kraftledningar störreareal i anspråk än som berörs av vindkraftverk. Direkl utnytQad mark för vindkraftverkär 0,51,av den areal som berörs av markinirång från kraftledningar. 1.9 Utvärdering av energialternativen I kommissionens sammanfattande utvärdering avenergialternativen understryks att de redovisade alternativen har karaktärenav beräkningsexempel. Avsikten har varit att visa några alternativahuvudriktningar av energipolitiken. Kommissionen redovisar resultaten avöverslagsvisa kalkyler för de samhällsekonomiska konsekvenserna av alternativA-D. Kalkylerna har genomförts med hjälp av den allmänekonomiska modell somlångtidsutredningen arbetar med. Utgångspunkten för analysen är industriverkelsreferensprognos . Referensprognosen har i sin tur baserats på enrevidering av de långsiktiga beräkningarna i långlids-utredningen (LU 75). Alternativens utformning i samband med modellberäkningarhar preciserats av kommissionens expertgrupper. Kalkylförutsättningarbeträffande investeringskostnader, energibesparingar, produktion av inhemskaenergiråvaror samt effekter på bränsleimporten har lagts in i modellen. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 53 Isamtliga alternativ är siktet inställt på ett energiförsörjningssystem somminskar landets beroende av importerade bränslen. Först 1990 uppnås mera betydande begränsningar av beroende avimporterade bränslen. Den största minskningen fås i alternativ D. Deförändringar i energiförsörjningssystemet som alternativen innebär, medförmyckel betydande investeringskostnader för energibesparande åtgärder ochinhemska produktions- och omvandlingsanläggningar. Den störstainvesteringsansträngningen utöver referensprognosen noteras för alternativ Aoch B. I dessa fall krävs merinvesteringar på ca 75 miQarder kr. i 1976 årspenningvärde , eller i genomsnitt ca 5 miQarder kr. I alternativ C och D är motsvarande merinvesteringar 1,5 resp. 3,5miQarder kr. Investeringsprogramav denna omfattning får samhällsekonomiska konsekvenser genom att annanverksamhet trängs undan. Effekterna på samhällsekonomin blir bl. a. beroendeav om merinvesteringarna tas från konsumtions- eller investeringsutrymmel. 1kalkylerna har investeringarna i inhemsk energiproduktion tagits från utrymmetför näringslivels investeringar medan övriga merinvesteringar har tagits frånutrymmet för privat konsumtion. Framtill mitten av leder samtliga alternativ ttll lägre produktions-och konsumtionsnivåer än i referensprognosen. Detsamma gäller tidsperspektivetfram till mitten av med undantag för alternativ C där förändringen ienergiförsörjningssystemet mognar ut i något ökat utrymme för privat konsumtionjämfört med referensprognosen. Redani referensprognosen är - mol bakgrund av kravet på balans i utrikeshandeln -utrymmet för alt öka den privata konsumtionen ytterligt begränsat. Medtanke på de åtaganden om real standardstegring som statsmakterna åtagit siggentemot det växande antalet pensionärer, är det uppenbarl atl den aklivabefolkningen kommer att få en mycket svag utveckling av sin materiellastandard. Detta gäller i högre grad alternativ A och B än alternativ C och D.Inskränkningar i det redan knappa utrymmet för privat konsumtion som alternativenger, kan leda till spänningar på arbetsmarknaden. De förändringar somaltemativen innebär, tycks också medföra krav på ökad röriighet påarbetsmarknaden. Om denna ökade röriighet inte kommer till stånd, kan dettaleda till produktivitetsförluster. Gradenav importberoende och olika energikällors globala uthållighet är tvåbetydelsefulla faktorer för försörjningstryggheten. Ett högt importberoendeinnebär alltid risk för störningar i tillförseln. Vårtimportberoende är f. n. högt (). Den globala uthålligheten för oQa,naturgas, kol och uran är i varierande grad begränsad. Bådenär det gäller störningskänslighel, flexibilitet och uthållighet är utöverinslaget av förnyelsebara energikällor en kombination av oQa och kärnkraft attföredra framför enbart oQa, om man ser på försörjnings- Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 54 Alternativen C och D har därför bättre trygghetsegenskaper just är1990 än A och B. Kärnkraftens möjligheteratt i kombination med kraftfullhushållning nedbringa oQeberoendet och därmed öka tryggheten framgår särskilti alternativ C. Viden jämförelse mellan alternativen C och D framstår alternativ C som det enaning tryggare alternalivet till föQd av kortsiktigt ökad flexibilitet genomnaturgasinslaget och den ökade bedömningsbarhel som sammanhänger med attkärnkraften inte ytterligare byggs ut. Alternativen A och B är fråntrygghetssynpunkt i stort sett likvärdiga. FöQandesammanfattande värdering kan på basis av det sagda göras. AlternativenA och B. Minst trygga men på väg mot en hög trygghetsnivå underförutsättning att de nya energislagen kommer fram och i tillräckligakvantiteter. AtterativC och C'. Tryggare än A och B samt med valfrihet när del gäller den vidareinriktningen av energisystemet. Vid C' ökar försörjningstrygghelen genom ökadsatsning på hushållning. Tryggare än A och B samt leder mot en hög trygghetsnivå underföruisättning atl kärnkraften inte uppvisar egenskaper som gör den oacceptabel. Föratt få alternativen illustrativa har i flera fall förutsatts åtgärder varsgenomförande är beroende av atl en rad förutsättningar uppfylls. såväl förväntade resultat av ett ambitiöst forsknings- ochutvecklingsprogram rörande nya energikällor som effekterna av behövligastyrmedel. Det kan därför starkt ifrågasättas huruvida det är möjligt atlgenomföra något av alternativen i enlighel med den utformning de har haft. a. att någon mera nyanserad beskrivning inte har varit möjlig. Somexempel på frågor som inte har belysts kan nämnas möjligheten att iavvecklingsalternativen köra kärnkraftverken längre än som förutsatts för attpå så sätt dämpa de samhällsekonomiska effekierna av en forcerad avveckling.Ett annat exempel är möjlighelen atl kombinera alternativ C med inhemskuranbrytning. vissa fall bristande nyanseringen framgår kanske tydligast i alternativet B'där väsentligt högre energipriser än i referensprognosen i kalkylfalletresulterar i ungefär lika stor total energianvändning, något som sannolikt inteskulle inträffa i verkligheten. Deredovisade alternativen kan således inte ses som förslag till konkrelahandlingsprogram för att nå vissa energipolitiska mål. Redovisade konsekvenserskall därför inte tolkas alltför kategoriskt. Genomatt jämföra alternativens konsekvenser sinsemellan har del dock varil möjligtatt klarlägga karaktäristiska drag i alternativen som har stor betydelse förfortsatta ställningstaganden inom energipolitiken. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 55 sionens överväganden och förslag i dessa avseendenredovisas i det följande. 1.10 Kommissionens överväganden och förslag De allmänna grunder på vilka vår energipolitik bör vilasammanfattar kommissionen enligt föQande. Kommissionenutgår från alt ingen del av energisystemet får medföra oacceptabla miQö-,hälso- eller säkerhetsrisker. Det energisystem man väQer bör dessutomsammantaget och vid den avvägning som måsle göras mot nyttan därav ge minstamöjliga olägenheier från miQö-, hälso- och säkerhetssynpunkt. Med beaktande avvad som sagis bör den frän samhällsekonomisk synpunki gynnsammaste lösningenväQas. Sträng hushållning med energi bör iakttagas. Energiförsörjningen skallsamtidigt utformas så att slörsla möjliga garaniier mol energibrist ochstörsta möjliga försörjningstrygghel uppnås. Med hänsyn härtill och till deninternationella solidariteten bör vår energiförsörjning bygga på vårt landsnaturliga förutsättningar och resurser. Stor osäkerhet råder om förutsättningarna för deenergipolitiska beslulen. Det ställer särskilda anspråk på energibesluten. Detär nödvändigt att hålla olika vägar öppna och att vid varje mera genomgripandebeslut klargöra vilka bindningar detta medför och sträva efter att skapaunderlag för fortsatt handlingsfrihet med hänsyn till framlida förändringar avförutsättningarna. I kommissionens överväganden intar miQöfrågorna en framträdandeplals. 1 diskussionen om miQö- och säkerhetsfrågor har funnits en tendens atlhävda all mlQöproblemen i samhället till övervägande delen härrör frånenergisektorn. Kommissionen kan inle ansluta sig till ett sådani synsätt.Energin kan inte bedömas utan beaktande av andra företeelser i samhället. åstadkoms väl så allvariiga miQöstörningar såväl i samband med mångenindustriell aktivitet som i samband med t. ex. biltrafik. Med ett fåtal undantag kan risker och skadeverkningar frånnormaldrifi och drifiolyckor reduceras genom tekniska ålgärder och ekonomiskauppoffringar. Tänkbara effekier i samband med normaldrift och drifiolyckorutgör därför normalt inte ett absolut hinder för användning av någon av destuderade energikällorna och omvandlingsprocesserna. Ett slorl problem är koldioxid från förbränning av fossilabränslen och har från vetenskapligt håll allt allvarligarevarningar framförts mol förbränning av fossila bränslen på grund av denpåverkan denna har på klimatet. Kommissionen anser all vi därför vid ulformningenav vårt energisystem bör beakla att de lolala utsläppen av koldioxid frånfossila bränslen globall behöver begränsas på lång sikt. En annan grupp av allvarliga miQörisker är de som härrörfrån biverk- Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 56 ningar med kumulativa effekier. Till denna grupp hörutsläpp av lungmetaller, svaveloxider, kolväten, jämte radioaktiv strålning.Verkningarna kan i viss utsträckning konlrolleras och begränsas genom olikatekniska åtgärder. En annan allvarlig biverkan är ansamling av avfall. Detgäller framför allt det radioaktiva avfallet och askan från kolförbränning. Viduppbyggnaden av kärnkrafisysiem har man i alla länder utgått från att teknisktlillfredssiällande lösningar skall kunna utvecklas för en säker slutligförvaring av del högaktiva avfallet. Del arbete som har bedrivits i ochannorstädes lalar för alt dessa problem - som vi redan har men som för vår delär avsevärt mer begränsade än för många andra länder - kan lösas.