prop · G203187 · 1978-12-31 00:00:00 — För eventuellt ytterligare områden utöverde ovan angi-vna med betydelse för fjällsäkerhetsn, där ett centralt ansvar kan erfordras, synes dettagenerellt sett böra anses primärt åvilahu-vudmannen för fjällsäkerhet. En sammamställning avden ansvars- och arbetsfördelning i central instans, som bör gälla i altemativ1 respektive 2 återfinns i tab. 17. (fl (fl i: > > (-, Cl, -s c/2 fc. »J t. C (-. OJ -'- bO:(fl c/2 (.., c 1 a. P> 3 s (fl +J OJ H -H OJ -< OJ -- .fJ .fJ OJ OJ c: - i.1 OJ OJ OJ .ii 01 ;j 0) yi tn yi h (j -o 3 OJ OJ cfl S > > c ,0 c c ii +J :cfl -ö bo o cfl i c e a -H .H rH cfl cfl O (fl na +J CL, s iJ o fc, *J -c x: s: y: cfl OJ *J -> = c OJ OJ [J (fl OJ :o c OJ c- 5 OJ ce c/J fe cc s cn r-i ,-i cfl t, c C cfl -H +J to OJ 3 C -O rH -H c C -O J3 * s: T} U tj r-t - :cö O -r tl -ö ii OJ j:: CO fj O o be :cfl -H :cfl t-. O c OJ *J "-T) t, c e rH 01 bo O rH -(-> T3 bO+J (fl 01 ;cö 3 +J 1978/79:187 294 6.4 REGIONAL OCH LOKAL SAMORDNING OCH SAMVERKAN Fjällsäkerheten är dels planering, dels genomförande. Det gäller säväl centralt som regionalt och lokalt. För att få bästa möjliga resultat av fjällsäkerhetsarbetet krävs på samma sätt som i central insats ocksä regionalt och lokalt en samordning ooh en fortlöpande, smidig och effektiv samverkan. Allaintressenter skall givetvis som i regel varit fallet kännadelaktighet i detta gemensamma ansvar och bära sin del därav. Men erfarenheterna såväl frän fjällräddningen som fjällsäkerheten pekarentydigt på att den nämnda samordningen och samverkan bäst främjas om någon myndighet eller organisation har ett klart förstahandsansvardärför. Det skulle innebära en ungefärlig motsvarighet regionalt och e-ventuellt lokalt till det huvudmannaskap i central instans, som redovisats för fjällsäkerheten tidigare i detta betänkande. Regionalt har länsstyrelsenenligt tradition och länsstyrelse-instruktionen (senastelydelse 3FS 1976:892) rent allmänt encentral ställning och svarar - med några specialundantag -för den statliga förvaltningen i länet. Länsstyrelsenskall "främja länets utveckling och befolkningens bästa".Den svarar för länsplaneringen inom den fysiska riksplaneringen, som ju inom fjällänen även omfattar de obrutna fjällområdena och be-tydamdeområden skyddad natur i övrigt. Den har väsentligt,i flera fall avgörande inflytande på planerings förverkligande.Länsstyrelsen har vidare regionaltansvar för ledsystemet under statligt hu-vudmannaskapmed anslutande anläggningar, innefattande bl.a.erforderligt planeringsarbete, samordning med lokala ledsystem, tillsyn beträffande ledemas skötsel 1978/79:187 55 sant äskanden och medels förvaltning förupprustning, nyanläggningar och drift. Då är högsta rejio-nala polismyndighet och länspolischefen ingår i , har styrelsen den högsta ledningen regionalt av den eljest i hu-vrudsak pä polisdistrikten uppbyggda och därinom verkande fjällräddningen. Ansvaret regionalt för betydande delar av de verksamheter, som är aktuella frän fjällsäkerhetssynpunkt, ligger alltsåredan nu pä . Utredningen har vid sina studiebesök inom fjällänen och överläggningar med företrädare för länsstyrelserna därm.fl. kunnat finna att i flera avseenden däratöver länsstyrelsernavisat intresse och känt ansvar för och på olika sätt aktivt verkat för fjällsäkerheten. Ingen annan myndighet eller organisation inom länen har en motsvarande ställning eller kapacitet. Mot bakgrund av härredovisade förhållanden synes det naturligt, att i ettvart av de fyra fjällänen bör fä till uppgift att regionalt ansvara för samordning ooh samverkan avseende fjällsäkerheten. Det må framhållas, att ansvarsuppgiften begränsas till samordning ocn samverkan. I båda fallen ingår dock i uppgiftenmed nödvändighet också en initierande funktion. Visst underlag för samordningen bör erhålla från hu-vudmannen för fjällsäkerheten. Genomförandet inom länet av de olika verksamheterna avbetydelse för fjällsäkerheten bör i princip ankomma pä de olika intressenterna. Med hänsyn härtill och till de uppgifter av betydelse för fjällsäkerheten, som länsstyrelserna redan nu har eller till följd av utvecklingen eller genom egna initiativ har påtagit sigeller medverkat i, synes det troligt att länsstyrelserna - eventuellt efter viss omprioritering - skulle kunna påtaga sig den angivna ansvarsuppgiften utan personalförstärkning. I vart fall torde erfarenheter av ett försök att sä göra böra avvaktas, innan ställning tas i denna fråga. Prop.1978/79:187 296 De instanser inom länet,som bör samverka och som bör omfattas av samordningen, varierar frän län till län beroende bl.a. pä olika organisationsformer förturistverksamheten och ämnat *. L de fyra fjällänen bör beroende påförhållandena och egna överväganden självbestämma var inom organisation ansvarsuppgiften beträffande samordning och samverkan skall handhas. Utredningenhar bedömt skäl närmast tala för att uppgiften åläggs naturvårdsenhetenmen har ansett sig böra avstå från eget förslag pädenna punkt. bör beroende päde speciella förhållandena inom respektive länockså själv bestämma vilka myndigheter, institutionerooh orgamisationer, vars regelmässiga samverkanoch samordning i fråga om fjällsäkerheten börha ansvar för och vilja främja. Som regel torde samordnings- och samverkan ansvaretböra omfatta aktuella kommuner och polisdistrikt, regionala turistföreningar,turistnämnder eller motsvarande,turisthotell, fjällstationer o.d. , Svenska turistföreningensoch distrikt, kretsföreningar, lokalavdelningar eller motsvarande, förefintliga regionala fjällsäkerhetsföreningar o.d., domänverkets berörda revir samt lantbruksnämnden (rennäringsenheten) och inom vederbörligt län. Så finns exempelvis inom länen . 1978/79:187 297 bör ha frihet att väljaformerna för hur den vill främja och leda samverkan i fjällsäkerhetsf rågoma och samordna planering och åtgärder för fjällsäkerheten. Förutomexempelvis vanliga remisser och sammanträden,konferenser, särskilda arbetsgrupper, applikatoriskaexempel o.d. kan tänkas att efter den modell, som medframgång tillämpats regionalt och lokalt i trafiksäkerhetsarbetet, bilda en särskild fjällsäkerhetskcmmitté.Denna skulle då innefatta representanter för de ovan nämndamyndigheterna och organisationerna (däriblandrepresentant för minst en sameby per aktuellkommun) samt eventuella andra intressenter, exempelvis i forekommande fallrepresentanter för Svenska fjällklubben, m.fl.Verksamheten bör bedrivas i nära samverkan med , som lämpligen ställer sekreterare och sekreterarbiträde till kommitténsförfogande. Kommittén borde givetvis själv äga att utse sin ordförande men det torde bl.a. av praktiska skäl vara lämpligtoch i regel till fördel för samverkan ooh samordning om härtill väljeschefsrepresentanter för i kommittén. Utredningen föreslär alltså, att i ettvart av de fyra fjällänen fär till uppgift att regionalt ansvara för samordning och samverkan avseende fjällsäkerhetensamt att fär själv avgöra var inom länsstyrelsensorganisation den angi-vna uppgiften skall handhas, vilka myndigheter ochorganisationer osv. den närmast bör omfatta och i vilka former den bör genomföras. Prop.1978/79:187 298 Som framgått av vad ovan anförts (p. 6.4.2) ärdet ofrånkomligt att det regionala fjällsäkerhetsarbetet innefattarflertalet av länets lokala myndigheter, institutioner ooh organisationermed intressen och ansvar inom detta arbete. För det konkreta samarbetet lokalt torde emellertid i många fall en överenskommen form kunnavara till fördel. Det är naturligt att detta knyts till kommunen. Pådenna ankommer den kommunala planeringen inom ramen för den fysiska riksplaneringen, den leder utvecklingen inom kommunen, den har väsentligt inflytande päutvecklingen av turism, friluftsliv ooh rekreation samt anläggningar ochanordningar härför, den har ansvaret för lokala leder och spär, den har omfattande information till bofasta och turister och den har fortlöpande nära kontaktermed myndigheter, orgamisationer, företag och enskilda inom kommunen. I regel sammanfaller kommun och polisdistrikt, vilket sistnämnda har ansvaret förfjällräddningstjänsten inom området. Det lokala fjällsäkerhetsarbetet bör alltså - även i de delar, som innefattas i det regionala arbete, som länsstyrelsensamordnar - sammanhållas och samordnas av vederbörlig kommun inom fjällregionen. Härvid bör nära samarbete ske med polisdistriktet, sä att samordningen även kommer att gälla mellan fjällräddningen och fjällsäkerheten. I vissa fall - t.ex. inom Åre kommun - börsammanhållningen och samordningen ske inom redan förefintliga organ, i andra fall synes lämpligt att -enligt tidigare anförda grunder (p. 6.4.2) - bilda en särskilt fjällsäkerhetskcmmitté under kommunens ledningoch stöd enligt samma principer, som angavs för motsvarande regionala organ. att kommunerna inom fjällregionen i anslutning till det Prop.1978/79: 187 299 regionala fjällsäkerhetsarbete, som samordnar, börsammanhålla och samordna det lokala fjällsäkerhetsarbetetinom kommunen samt att detta bör ske genomförefintliga organ inom kommuneneller genom en särskilt bildad fjällsäkerhets-kommittl. 1978/79:187 500 6.5 SAMORDNING FJÄLLRÄDDNING - FJÄLLSÄKERHET Ävenom fjällräddning och fjällsä.kerhet är två skilda funktioner under olika huvudmannaskap har de mycket gemensamtoch bör för gemensamt bästa arbeta samordnat och under nära och fortlöpandesamverkan (jfr. Detta böri första hand säkerställas genomatt fjällräddningen genom sina polisiärarepresentanter är företrädd i fjällsäkerhetens samverkansorgampå central, regional och lokal nivå, dvs. inom samverkansgruppen Fjällsäkerhetalternativt Fjällsäker-hetsrädet, inom och av denna eventuellt bildad regional fjällsäkerhetskommitté samt inom kommunen och där eventuellt bildad sädan kommitté. Utredningen har i p. 6.5.2 ooh 6.5.5 ovan föreslagit att i central instansskall inom fjällsäker-hetsverksamheten vara hu-vudansvarig för fjällräddningens saunordning med fjällsäkerheten.Motsvarande ansvar på regional och lokal nivå bör åvila länspolischefenrespektive polisstyrelsen i vederbörligtpolisdistrikt. En absolut gränsdragningmellam verksamhetema för fjällräddning och för fjällsäkerhet ärvarken möjlig eller lämplig. Det äri stället angeläget att deras sauaverkan - inom den ram som deskiljaktiga hu-vudfunktionema medger - kan ges så smidiga, till regionala ooh lokala förhållanden anpassade former som möjligt. Utredningen förutsätter sälunda, som i olika sammanhang framhållits, att exempelvis den medverkan från fjällräddningens sida i fjäillsäkerhetsinformation, ledtillsyn,lavinfarekontro11 m.m., som skett i den utsträckning som varit förenlig med ordinarie uppgifter, äveni fortsättningen kommer att lämnas. Det ärä amdra sidan också möjligt att ätgärder närmast avsedda förfjällsäkerheten direkt eller indirekt färbetydelse för fjällräddningen. Det kam exempelvis gälla inom informationsverksamhet, beträffande kartor, vädertjänst, ledutbyggnad, utrustning och annat. Prop.1978/79:187 501 Inom ett område förordar utredningen (jfr. 5-l'2och b-1-l) en längt gäende samordning. Det gäller det polisiära saunbands-systemet i fjällvärlden, som icke blott bör vara gemensamt för fjällräddningoch fjällsäkerhet även även bilda den grund, varpå kompletteringsbehoven för fjällsäkerheten bör tillgodoses. Utredningen förordar ju (p. 5.7.7) att saimbands-behoven för fjällsäkerheten så långt möjligt bör lösas genom en vidare utbyggnad av befintliga system. I överensstämmelse härmed har utredningen även föreslagit (p. 6.5.2 och 6.5.5) att i central instans för fjällsäkerheten, dvs. inom samverkansgrupp Fjällsäkerhet respektive inom , bör vara hu-vudansvarig för sambandsfrågoma. Motsvarande ansvar bör regionalt och lokalt ocksä åvila länspolischefen inom och av denna eventuellt bildad fjällsäkerhetskommitté respektive polisstyrelsen inom kommunen och av denna eventuellt bildad sädankommitté. Prop.1978/79:187 ° Det är angeläget att ett otvetydigt huvudmannaskapkommer till ständ för fjällsäkerheten och att en klar fördelning av ansvarsområden och arbetsuppgifter sker mellan huvudmannen och övrigacentrala, regionala och lokala organ, som bör ha del i amsvaret för fjällsäkerheten. Hu-vudmannaskapets innebörd klargörs - hu-vudmannen skall i främsta rummet ha en initierande och samordnande funktion. Huvudmannaskapet bör anknytas till en förefintlig, i säkerhetsarbetet engagerad myndighet. Utredningen har övervägt anknytningtill ooh till . Det sistnämnda förordas. När det gäller val av hu-vudman står två principielltolika möjligheter öppna: att huvudmannaskapet uppdrages åt någonförefintlig myndighet, engagerad i fjällsäkerhetsarbetet (altemativ l) eller att det förläggs till ett fristående organ med kanslifunktionen anknuten till en förefintlig myndighet, engagerad i fjällsäkerhetsarbetet (altemativ 2). I förra fallet bör huvudmannaskapet uppdras ät och samverkan främst genomföras inom en samverkansgruppFjällsäkerhet. I senare fallet bör ett fjällsäkerhetsråd tillkomma medkanslifunktionen förlagd till . För sauaverkan i rådet bör väsentligen gälla samma principer som i förra fallet avsetts för samverkansgruppen. Utredningen har noggrant prövat de tvä altemativen. Båda är tänkbara. Den särskilde utredaren ooh tvä av utredningens experter förordar altemativ 1, sju av utredningens experter förordar alternativ 2. Prop.1978/79:187 ° Ett förslag till ansvars- och arbetsfördelning i central instans framläggs - se tabell 17. i ettvart av de fyra fjällänen fär till uppgift att regionalt ansvara för samordning och samverkan avseende fjällsäkerheten. börsjälv få avgöra var inom organisation den angi-vna uppgiftenskall handhas, vilka myndigheter och organisationer osv. den närmast böromfatta och i vilka former den bör genomföras. Kommunerna inom fjällregionenföreslås sammanhålla och samordna det lokala fjällsäkerhetsarbetetinom kommunen. Detta bör' ske antingen genom förefintliga organ eller genom en särskilt bildad fjällsäkerhetskommitté. Samordningen fjällräddning - fjällsäkerhet sker främsti de ovan föreslagna samverkansorganen, dvs. icentral instans samverkansgruppen Fjällsäkerhet alternativt fjällsäkerhetsrädet, i regional instans inom och eventuellt av denna bildad fjällsäkerhetskommitté, i lokal instans inom kommunen och där eventuellt bildad sädan kommitté. bör vara hu-vudansvarig för samordningen -liksom för de fö.-fjällr .uuning och fjällsäkerhet väsentligen gemensamma sa: .ba.idsf rägo-na - i central instans, länspolischefer i regional och polisstyrelsen i lokalinstans. Prop.1978/79:187 504 Utredningen har i kapitel 5 redovisat sina överväganden och förslag inom de olika verksamhetsområden som utredningen sökt avgränsa. I kapitel 6 har utredningenredovisat sina överväganden och förslag angående hu-/Tidmamnaskap, ansvars- och arbetsfördelning och samverkansformer. I detta kapitel vill utredningen sammanfatta ochprioritera de sälunda föreslagna åtgärder, förvilka särskilda ekonomiska resurserbefunnits erforderliga. Utredningen ger högstaprioritet ät de reserser, som behövs för att hu-vudmannenskall kunna arbeta effektivt (p.5.1.5). Enligt utredningens mening (p. 6.2.5.2) bör sälundastatens naturvärdsverk tillföras en handläggareför det utredningsarbete m.m. som f jällsäkerhetsfrägoma kräver.Härigenom möjliggörs även att, såsnart beslut i hu-vudmannafrågan fattats,i heltidstjänst för fjällsäkerhetsärenden - främst samordningen - placera en sekreterare tillsamverkansgruppen för fjällsäkerhet alternativt fjällsäkerhetsrådet. Härtill kommer vissa kostnader för naturvårdsverketför arovden, resor m.m. Utredningenberäknar de sammamlagda årskostnaderna förhu-vudmamnens administration till . vill utredningen i friimsta rummet sätta de föreslagnaåtgärdema för ökad infoirmation (inkl. utbildning) (p. 5.1.2 och 5.4.1) samt en förstärkning av debidrag, som utgär över statsbudgeten till och (p.5.5.4.1; jfr p. 5.4-1, tredje ooh fjärdestyckena) för att dessa organisationer därmed skall kunna ökasina insatser pä fjällsäkerhetens område. Prop.1978/79:187 " Utredningen beräknarför sistnämnda ändamål för båda organisationerna ett sammanlagt belopp av . Det bör ankomma på huvudmannen förfjällsäkerheten och organisationerna i samråd att besluta om hur dessa medel skall disponeras för att ökasäkerheten i fjäll-3n. Vad gäller frägan om information om fjällsäkerhet utgär utredningen frånatt hu-vudmannen kommer att verka föratt säkerhetsfrågorna fraimdeles ges ökad uppmärksamhet Över hu-vud taget i den information, som fjällturisten möter,samt att samordningen och samverkan i denna informationsverksamhet förstärks. Utredningen föreslär look att ocksåsärskilda medel för information ställstill huvudmannens förfogande. Utredningen beräknar påsikt ett årligt belopp om . för detta ändamäl. Behovet ftt kraftigt förstärka och vidga pågående informa-tionsarbtte är emellertid särskilt angeläget. Detta motiverar särskilda ätgärder . Utredningen föreslår därför att ett engängsanslagställs till förfogande fören in"o-nationskampanj - fjällsäkerhetskampanj - under bud-jetä-en 197C/79 och 1979/80 (p. Detta bör anvisas för att nödvändig information snabbt skall kunna nå ut till fjällturisterna m.fl. Kostnaderna förkampanjen beräknas till 1 milj.kr., varav 600 000kr. för /79 och . för budgetåret1979/80. För att den angelägna snabbstarten skall kunna ske, behöver medlen förinnevarande budgetår kunna disponeras under september1978 eller möjligen ätminstone vara vissa f.o.m. och kunnadisponeras möjligt därefter. Prop.1978/79: 187 '° Utredningen har funnit (p. 5.1.2 och 5,6.2.1) - och dethar i skilda sammanhang utanförutredningen också framhållits -att den väderservice,som ges inom fjällregionen, måsteväsentligt förbättras. Med hänsyn till att arbetar med ensamlad översyn av väderorganisationen och dess funktioner och av tidsskäl har utredningen icke framlagt något konkret organisationsförslag. En förbättring av nätet av observationsplatser i högfjället har dock utredningen ansett så angelägenatt den framlagt förslag härom (p. 5-6.2.2 ooh 5-6.5). Kostnaden för investering och för drift under två vintermånader har beräknatstill 0,5 milj.kr. I a-waktan på SMHI-utredningensförslag och ställningstagande till detta föreslås angivnamedel anvisas för ett försöksvisgenomförande av nätförstärkningen under /80. För att kunna aktivera angelägen lavinforskning, lavinprognos-tjänst m.m. (p. 5.6.2.4) bör från sammabudgetår också anslag uppräknas med 0,2 milj.kr. De nu nämndaresurserna bör enligt utredningens mening tillföras f jällsäkerheten och med prioritet. Medelsbehovför övriga åtgärder som utredningen för fram, nämligen (p, 5-5.4.2, 5.7.7 respektive 5.7.7) angelägna tekniska förbättringar utmed främstvinterleder (0,8 milj.kr. ), fortsatt utbyggnad av hjälptelefonnätet(2,5 milj.kr.) samt uppräkning av polisensabonnemangskostnader för det förefintliga trädbumahjälptelefonnätet för att säkerställaeffektivt underhäll (0,09 milj.kr. per är), är i och för sig nödvändiga men av den karaktären att de kan genomföras successivt i den takt, som erforderliga resurser kan ställa till förfogande.Det bör ej heller uteslutas, att ett förverkligande av utredningens förslag i dessa hänseenden-helteller delvis-ocksä skulle kunna ske pä så sätt att vederböramdemyndighet efter samräd med hu-vudmannen för fjällsäkerhet väljeratt prioritera dessa åtgärder inom ramen för oförändrade anslag. 1978/79:187 507 Beträffande de utökade försöken med fjällpatrulleroch de tillkommande försöken med användning av vapenfria tjänste-pliktiga i sammanhanget ("p. 5.5.4.4) förutsätterutredningen att kostnaderna väsentligenbestrids från anslagför utbildning av sådana tjänstepliktigaoch för sysselsättningsfrämjandeåtgärder. 1978/79:187 1 Utredningens överväganden och förslag har fått ettpositivt gensvar hos i stort sett samtliga remissinstanser. Rikspolissiyrdsen.sunens nauirvårds-verk och understryker vadutredningen anfört om den enskildes ansvar för den egna säkerheten vid vistelsei fjällvärlden. Nalurvårdsverkel och anser vidare attutredningens förslag till ätgärder m. m. kan anses välgrundade och välavvägda. Friliifisfrämjandei instämmer i utredningens uppfattning att engränsdragning mellan fjällräddning och fjällsäkerhet inte är möjlig ellerlämplig och att den förra utgör en väsentlig del av den . 2 Huvudmannaskapet för fjäilsäkerheten Utredningens alternativ 1 med somhuvudman tillstyrks av , , statskontoret, RRV, nämndenför sainhäUsinformation, lantbruksslyrelsen, , länsstyrelsernai Jämilands och Väsierbonens län, konsumeniverkei och Svenska frisksporlförbundet.Rikspolisslyrelsen anser i likhet med utredningen att huvudmannen i första handbör ha en samordnande och initierande funktion. Med hänsyn till behovet av ettentydigt och klart uttalat ansvar för fjällsäkerheten med fast förankring i enmyndighet menar , lanlbruksstyrelsen och nalurvårdsverketatt alternativ ] är det enda godtagbara. Lantbriiksstyrdsen ochnaturvårdsverket anför vidare att ansvar förnaturvårdsförvaltningen, rörligt friluftsliv och rekreation samt det statligaledsystemet talar fören föriäggning av huvudmannaskapet till denna myndighet.Tillsammans med i menar nalurvårdsverket attalternativ I ärdet mest fördelaktiga ur framhåller vikten av att de olika intressenterna i frågor somrör fjällsäkerheten får ett inflytande över åtgärderna för ökad och i menar att enrepresentant för varje fjällan bör ingå i samverkansgruppen, medanlantbruksstyrelsen anför att representant för lantbruksnämnderna bör beredasplats. , länsstyrelserna i och Norrbottenslän, iitrisiråd och tillstyrkerutredningens alternativ 2 med tillskapandet av ett fjällsäkerhetsrfld som huvudmaf\.Detsamma gör , Friliifisfrämjandei och Svenska jjällkliihhen, men desenare remissinstanserna menar att fjällsäkerhetsrådets kansli bör förläggastill i stället för . Såsom skäl till dettaanförs framför allt det nära sambandet mellan fjällräddning och fjällsäkerhet. Fdeverkeioch iiirisirådet anser att alternativ 2 är att föredra då en sådan form avhuvudmannaskap bätte bör kunna stimulera de frivilliga organisationerna. Även komnninförbnndelanser denna stimulans vara viktig och menar att huvudmannaskapsfrågan kan lösasgenom ett funge- 1978/79:187 2 Vidare menar televerkei och Frilnjlsfrämjandetatt det faktum att huvudmannen skall verka genom sina intressenter talar föralternativ 2. Det ärockså väsentligt menarFriliifl.sjrämjandel och Svenska jjäUkluhbenatt de olika intressenterna i fjällsäkerheten får en jämbördig status. Domänverkeiå sin sida hävdar att eventuella gränsdragningsproblem mellanrikspolisstyrelsen och kan underlättas om de möts i ettfjällsäkerhetsråd. Vidare menar domänverket att antalet ordinarie ledamöter irådet bör begränsas så långt möjligt, framför allt borde kunna adjungerasvid behov. Länssiyrelsen i Norrbollens län föreslär att representanter fördeberörda länsstyrelserna ingår i , liksom en gemensamrepresentant för fjällkommunerna. Vidare ifrågasätter länsstyrelsennödvändigheten av rådets lokalisering till . menar att ifjälisäkerhetsrädet bör ingå representant dels för den egna organisationen,dels för turistanläggningarna inom fjällvärlden. och Svenska UnisljÖrcningens färdledarklubbanser att huvudmannaskapet bör uppdras åt då styrelsen haransvar för fjällräddningen och därmed resurser och erfarenhet samt en enhelligorganisation med klara arbetslinjer mellan centrala, regionala och lokalainstanser. Vad beträffar ansvarsfördelningen mellan oiikaintressenter instämmer de flesta remissinstanserna i utredningens förslag ellerlämnar det utan erinran. , och Svenska ,frisksportj'ör-binidelanser emellertid att bör vara ansvarigt för utrustningsfrägorna. 1 stort sett samtliga remissinstanser ansluter sig tillutredningens förslag vad avser fjällsäkerhetsarbetet regionalt och lokalt ellerlämnar det utan erinran. anser det vara mycket viktigt att detfinns klara former för kopplingen mellan det centrala, regionala och lokalaansvaret för samordning och samverkan avseende fjällsäkerheten.