prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Motbakgrund av vad jag nu har anförl rörande behovei av en ytterligare preciseringoch fördjupning av den gjorda indelningen av de diversifierade hamnarna medhänsyn lill deras funklion ärjag nu inle beredd att närmare kommentera denskiss IiU perspektivplan, som i promemorian upptar bl. a. elva s. k.diversifierade hamnar. Avsamma skäl vill jag inte heller kommentera de olika förslag som länsstyrelsernafört fram i sina regionala trafikplaner. 1promemorian föreslås att ett betydande antal hamnar benämns specialhamnar.Dessa hamnar bör enligt min mening fylla en väsentlig uppgift i det framlidahamnsyslemei när del gäller atl tillgodose det lokala och regionala Prop.1978/79:99 164 En specialhamn domineras i allmänhet av hanteringen av en eller några fåvaruslag, vilkel i regel lorde skapa förutsättningar för en ralionelluiformning av verksamheien. En sådan klassificering bör dock självfallet inteutgöra något hinder mol au i en sådan hamn även hantera gods som inle ärhänförligt lill den dominerande kalegorin. Äveninom gruppen specialhamnar anser jag alt en ytteriigare uppdelning ärändamålsenlig med hänsyn lill arten av del gods som hanleras och hamnarnasfunklion i den lokala och regionala Irafikförsörjningen. Del kan l. ex. gällaspecialhamnar för hantering av mera ensartat gods, säsom malm, olje- ochskogsprodukier. Mol denna bakgrund är jag inle heller i fråga omspecialhamnarna nu beredd all ta ställning lill de enskilda hamnar somredovisas i promemorian. bör bli en vikiig del i den forlsattaplaneringen av del svenska hamnväsendel. Vadgäller tillvägagångssättet vid hatnnplaneringen bör planeringen enligt minmening bedrivas på tre nivåer - nationell, regional och lokal nivå. Planeringenpå dessa nivåer måsle självfallet nära samordnas och successivt stämmas av. Jagskall i del följande redovisa hur delta bör gå lill. 1fråga om den övergripande nationella planeringen bör en utgångspunkt för denplanerande myndigheien vara all ulifrån de förhållanden som reglerarefterfrågan på hamntjänsler för olika varuslag och iransportrelalioner sökafaslställa en lämplig framlida hamnsimklur. Del gäller härvid alt sökautvärdera de krav som ställs på ett framtida hamnsystem i fråga om exempelvistransporter av styckegods, enheislasler, olje- och skogsprodukier m. m. Förvarje sådan varugrupp bör de fakiorer beaktas som verkar för en koncentreradresp. utspridd hamnsiruklur, såsom nuvarande och framlida lokalisering avproduktion och konsumtion, landtransportkostnader, termi-nalkoslnader,sjötransportskoslnader m. m. Resultatet av sådana varugrupps- ellerbranschvisa bedömningar kan jämföras med de krav på Irafikunderlag m. m. somslälls frän hamn-och rederinäring. Kundernas krav på snabba, täta och reguljäratransporter bör således vägas mol behovet av tillräckligt irafikunderlag förhamn- och rederiverksamheien vid alternativa iransportuppläggningar. Medledning av de gjorda sludierna m. m. bör en perspektivplan över hurhamnsyslemei bör utvecklas successivt växa fram. Särskild vikt bör i dettasammanhang fästas vid frågan om en lämplig hamnsiruklur för linjetrafiken, såvälden europeiska som den transoceana. Euviktigt underlag för alt ulforma en samlad och överordnad perspektivplan och -mot bakgrund av en sådan plan - kunna bedöma individuella hamnars funklion inomdet framtida hamnsyslemei bör vara det arbete som utförs inom ramen för denregionala trafikplaneringen. Enligtriktlinjer som regeringen meddelal länsstyrelserna den 14 december 1978inriktas länsstyrelsernas arbete i vad avser hamnanläggningar mot enkarlläggning av hamnförhållandena i regionen. Arbelet bör omfatia eninventering av den befintliga hamnkapaciteten liksom utnyttjandet av 1978/79:99 165 denna,de olika hamnarnas ekonomi och aktuella ulbyggnadsplaner. Vidare skall de olikahamnarnas funklion beskrivas med avseende på , irafiksiruklur elc.Inventeringsarbetei bör enligt riktlinjerna syfta till au klariägga eventuellaproblem och intressekonflikter. Meduigångspunki häri och med hänsynstagande lill regional- och näringspolitiskaförhällanden och miljö- och markanvändningsfrågor bör länsstyrelserna redovisasynpunkier på befinlliga utbyggnadsplaner och de olika hamnarnas framtidafunklioner i resp. regions trafiksystem. Härvid bör enligt riktlinjerna förslaglill ålgärder inom hamnväsendel angelägenhelsgraderas. Länsslyrelsernas malerialskall överlämnas lill senasi . Delär vidare väsentligt atl kommunerna lar aktiv del i planeringen. Del bör kunnaske genom den regionala trafikplaneringen och del underlag till denna somkommunerna kan lämna. Kommunernas betydelse för hamnplaneringen hängersjälvfallel samman med all de i sin egenskap av hamnägare vanligen larinilialiv lill hamnutbyggnader. Det är därför väsentligt atl länsstyrelsernasamarbetar med berörda kommuner i dessa frågor för atl bl. a. lillgodosebehovei av samordning mellan regional och lokal planering. Jagvill i del här sammanhanget något kommentera de farhågor som Svenskahamnförbundei anförl för att länsstyrelsernas deltagande i planeringen skulleförsvära planeringsarbetet eftersom länsstyrelserna har brisiande erfarenhel avhamnfrågor. Min bedömning, grundad bl. a. på erfarenhelerna från arbetet medden regionala irafikplaneringen, är all en betydande kompelens i hamnfrågorbyggls upp vid flertalet länsstyrelser. Jag är övertygad om atl länsstyrelsernasuccessivt kommer att bli väl skickade alt bedöma hamnfrägorna ulifrån de olikaaspekter som länsstyrelserna har atl ta särskild hänsyn till. Jag delar därförinle uppfattning i della avseende. Vadjag nu har anfört innebär all del material som lagits fram bör vägas samman avett centralt organ till en preliminär plan för del svenska hamnväsendel. Planenbör därefier remitteras till länsstyrelser och berörda myndigheter ochorganisationer. På gmndval av de synpunkter som kommer fram genomremissförfarandet bör del centrala organet ularbela en perspektivplan förhamnväsendets utveckling. Vissaremissinsianser har föreslagil all planen skall ,fastställas av regeringen.Ett fastställande av planen innebär en hårdare långsiktig bindning och stymingän vad som enligt min bedömning är lämplig för en plan av della slag. Delskulle medföra atl kravel på flexibilitet inte kan tillgodoses på tillböriiglsätt. Jag vill därför inte förorda all hamnplanen fastställs av regeringen. Deerfarenheler som framkommer får ge vid handen, om det senare finns anledningatt göra ändringar pä denna punkt. Jagövergår nu lill frägan om vUket organ som skaU ha hand om den övergripandehamnplaneringen. I promemorian föreslås att sjöfartsverkel skall ha hand omplaneringen och därvid samräda med andra berörda verk och 1978/79:99 166 myndighelerinom irafiksekiorn saml med länsstyrelser och andra organ med ansvar församhällsplaneringen. 1likhel med huvudparlen av remissinsianserna finner jag del lämpligt ochnalurligt all anförtros uppgiften att ha hand om planeringen.Verkei har redan kompetens inom områdel och skall enligt gällande instruktionsvara för samordningen av hamninvesieringar. Sjöfartsverkel handlägger såledesfrågor som rör sjöfartens allmänna och lekniska utveckling, hamntaxor,farieder, sjösäkerhet, isbrytning etc. Samtliga dessa arbetsuppgifter är närakopplade lill hamnväsendets utformning och utveckling. En nära samordning avplaneringen av t. ex. fariedernas och hamnarnas utbyggnad är enligt min meningnödvändig för att undvika felinvesteringar. En fortsatt uibyggnad av verkelsansvar för den övergripande hamnplaneringen anser jag därför ändamålsenlig ochägnad att skapa konlinuitei och sladga i planeringsprocessen. Detta torde inteminst vara av värde för hamnägarna själva, som ofta har konlakler medsjöfartsverkel i en mängd olika frågor av den typ jag berört. Föratt säkerstäUa dels alt tillförs erforderiig kompetens i hamnfrågor,dels att olika intressen blir tillgodosedda föreslår jag att ett samarbelsorganknyts lill . Samarbetsorganet bör innefatta förelrädare förSvenska hamnförbundei. Svenska kommunförbundei, ,. Hamnförbundeioch nägra andra remissinstanser har pekal pä att det krävs god information omde projekt som kan komma atl aktualiseras under en överblickbar framtid för attplaneringsarbetet i skall kunna ske på ett meningsfulll ochframsynt säll. föreslår därför att hamnarna skall ha skyldighetatt lill länsstyrelser och sjöfartsverkel redovisa sina ulbyggnadsprojekt förden närmaste femårsperioden. Ettsådani förfarande ter sig enligt min mening som värdefullt såväl förlänsstyrelserna inom ramen för den regionala trafikplaneringen som försjöfartsverket och näringslivet. Ägare av såväl allmänna som enskilda hamnarbör därför åläggas att åriigen informera och länsstyrelsergenom att sända in en förteckning över de investeringsobjekt de avser atlulföra underden närmaste femårsperioden. Denna förteckning bör uppta objektensart och inriktning, den hanteringsvolym som påverkas av investeringarna,beräknal investeringsbelopp och de förhållanden i övrigt som är relevanta fören beskrivning av resp. projekt. Ulöverdenna information om projekt framstår det som värdefulltom hamnägarna informerar länsstyrelser och sjöfarlsverkel även om projekt ochutbyggnader som ligger längre fram i liden. Framför allt störte investeringarhar lång förberedelse- och projekteringstid. Informaiion om sädana projekt, sombör vara frivillig, förutsätter jag måste vara av mer översiktlig karaktär. Idetta sammanhang vill jag även framhålla, att jag utgår från att även 1978/79:99 167 länsstyrelsernaoch sjöfartsverkel å sin sida informerar säväl kommunala som privala hamnägareom förhållanden som är relevania för deras verksamhet. Denärmare formerna för hur del nu föreslagna informalionssystemet bör varauppbyggt fär ankomma pä sjöfarlsverkel all ularbela. Erfarenheler frånmolsvarande informalionssyslem inom ramen förden regionala ulvecklingsplaneringenbör härvid beakias. Sjöfartsverkelbör också inom ramen för hamnplaneringen bygga upp en faklabank över olikahamnars lekniska, kapacitelsmässiga, fysiska m. fl. Del kan gällafarledsdjup, expansionsytor, spåransluiningar elc. En successiv äjourhållningav denna dalabank och - inte minst vikligl -en uppföljning av den informaiionsom därigenom erhålls framstår som en viktig del i planeringsarbelel. Sjöfartsverketsperspektivplan för hamnväsendel kan förväntas redan genom sin existens kommaatt påverka övervägandena i frägor om olika hamnuibyggnadsprojekt. Ipromemorian framhålls dock att mer konkrela medel torde krävas för atlsäkerslälla att förutsättningarna för och återverkningarna av hamnutbyggnader- även i ell vidare sammanhang - beakias vid beslul om hamninvesteringar. Moldenna bakgrund föreslås i promemorian införandet av en tillståndsprövning förhamninvesteringar över en viss storlek. Denna prövning föreslås, i likhet medplaneringen och som ett medel alt förverkliga denna, ligga hos sjöfartsverkel. Förslagetall införa en tillståndsprövning av hamninvesteringar har tillstyrkts avåtskilliga remissinstanser, som därvid har framhållil all en tillståndsprövningär erforderiig för atl planeringen skall få en reell innebörd. Vissaremissinstanser förordar all prövningen skall vara frivillig eller begränsas påannat sätt. En tredje grupp av remissinstanser, bl. a. , harförordal all frägan om tillståndsprövning bör anstå till dess planeringenblivit mera utbyggd. Om ell prövningsförfarande ändå skulle införas framhållersjöfartsverket att detta inte under några omständigheter får leda tilldetaljstyrning, utan atl hamnägarnas handlingsfrihet i största möjligautsträckning måste bevaras. Verket påpekar också att impulser till teknisk ochekonomisk förnyelse inte får hämmas av prövningsbestämmelser av övergripandenatur. Jagdelar uppfattning att den föreslagna planeringsordningen ochatl erfarenheter från ett syslem som bygger på frivillig grund bör avvaktasinnan ställning tas till en eventuell tillståndsprövning och den närmareulformningen av en sådan. Enrad faktorer talar ändå enligt min mening för att samhällel bör ges ett merapåtagligt inflytande än på hamnanläggningar i olika delar av landet.Härför talar de återverkningar dessa kan ha i olika hänseenden. Del kan gällahamnutbyggnaders konsekvenser med hänsyn till andra berörda hamnars redangjorda investeringar Det kan även gälla de krav på statliga Prop.1978/79:99 168 insaiseri form av väg- och järnvägsinvesieringar, som följer med en hamnutbyggnad samlhamnutbyggnaders mera allmänna regionalpolitiska konsekvenser. I sammanhangetkan erinras om den belydelse för sysselsättningsutvecklingen inom en regionsom hamnverksamheten har. 1nuläget kan enligt min mening ell utlåtande från över akluellahamnuibyggnadsprojekt vara ett lämpligt säll för samhällel att utöva ett sådaniinflylande. Ullålandeinsiitutet, som skall tjäna lill vägledning för berördahamnägare, bör i princip omfatta alla hamninvesteringar över en viss storlek isäväl allmänna som enskilda hamnar. För atl uppnå del åsyftade målet bör enligtmin mening, såsom föreslogs i promemorian, sådana investeringar som görs avhamninnehavare och sådana som görs av annan jämställas. En inveslering i enhamnanläggning för viss godshantering kan göras såväl av en industriintressentsom av hamninnehavaren. Investeringarna bör i förevarande sammanhang bedömaspå samma sätl. Vadgäller handläggningsordningen bör gälla att den som ämnar göra en investering ien hamn skall göra anmälan härom till sjöfartsverkel. Härefter skallsjöfartsverkel, efter remiss lill berörd länsstyrelse och vid behov också andramyndigheler, avge utlåtande över ifrågavarande investering. Beiräffandeutlåtandeinslilutets omfattning bör gälla atl alla väsentliga infrastrukturellautbyggnader, säsom fördjupning av farieder, anläggning eller uibyggnad avkajer, byggande av industrispår och anskaffande av kranutrustning skallomfattas. Vidare sådana investeringar som i väsentlig grad påverkar godshanteringsom redan förekommer i hamnen, t. ex. en expansion av oljehanteringen. Vidarebör utlåtande göras över investeringar som innebär atl den totala verksamheieni hamnen väsentligt påverkas genom exempelvis alt en helt ny typ av gods kommeratt hanteras. Stor vikt bör läggas vid prövningen av fömlsältningarna att medavgifter täcka de fömtsätta investeringama. Enbeloppsgräns kan lämpligen fylla syfiet all avgränsa sädana siörreinvesteringar som bör bli föremål för utlåtande. Denna gräns bör, i likhel medvad som har föreslagils av flera remissinstanser i fråga om investeringsprövning,sältas vid 15 milj. kr. för funktionellt sammanhängande projekt. Ifräga om investeringar som understiger denna gräns bör gälla, atl funktionelltsammanhängande projeki med en investeringsvolym understigande 2 milj. kr. inteskall behöva bli föremål för utlåtande. Däremot bör de ingå i den informationsom skall lämnas till . Ifräga om övriga projekt, dvs. investeringar som uppgår till 2-15 milj. kr., börföljande allmänna regler gälla. Hamnägare, blivande hamnägare eller andra somavser all utföra en investering inom området för hamnens verksamhet skall ienlighet med vad jag har föreslagil redovisa sina utbyggnadsplaner försjöfartsverket. Denna redovisning skall ske utan anmodan. I denna redovisningskall också ingå en bedömning av hur resp. inveslering päverkar delsomfattningen av hanteringen av den eller de 1978/79:99 169 akluellavaruslagen i hamnen, dels hamnens totala godsomsällning. På grundval av dennainformation bör sjöfartsverkel beslula och meddela berörd hamnägare vilkainvesleringar som skall bli föremål för ullålande. Anmälanom inveslering skall sändas lill sjöfartsverkel. Anmälan bör ge en så långlmöjligt allsidig bild av projektet ur ekonomisk, teknisk, miljömässig ochregionalpolilisk synvinkel. Anmälan skall innehålla en teknisk beskrivning avprojektet, investeringsbelopp och investeringstidplan, lönsamhetskalkyl,uppgift om anslutningar lill befintligt väg- och järnvägssyslem, anknytningtill farieder, konsekvenser för miljö och markanvändning,sysselsättningseffekter saml sådana uppgifier i övrigi som är av belydelse föratl sjöfarlsverkel skall kunna bedöma projektet. Jag avser all omedelbartefter ett riksdagsbeslut låla påbörja del förberedelsearbete som krävs för atlplaneringsförfarandei och utlätandeinslilulel skall kunna träda i funklion den1 . Sjöfartsverkels resursbehov kommeratt behandlas i samband medberedningen av förslag till ny organisaiion. De grundläggandebestämmelserna om anmälningsskyldighet bör tas in i lag. Jag lägger därförfram ell sådani lagförslag. De närmare föreskrifter som behövs omanmälningsskyldigheten och om informationsplikt i fråga om planerade hamninvesteringarbör meddelas av regeringen eller den myndighei som regeringen utser därtill,dvs. Isammanhanget vill jag beröra den av sjöfartsverkel utövadeforhandskon-trollenav de aUmänna hamnarnas taxor. Del är bestämmelser i kommunallagarna som hargjort underslällningsskyldighel för sådana taxor obligatorisk. Beslämmelsernahar också inneburit att hamnmedel i princip får användas enbart förhamnrörelsens direkia behov. De närmare beslämmelserna finns i kungörelsen(1950:152) om fastställelse av hamn- och grundpenninglaxor saml taxor å sluss-,kanal- och andra fariedsavgifter. Hamnutredningenföreslog i sitt slutbetänkande (SOU 1974:24) Förslag till hamnlag althamniaxekonirollen skulle upphöra. 1 förslaget lill hamnlag som avsäg också andrahamnfrågor log utredningen in vissa grundläggande bestämmelser, främst atlhamninnehavare ägde att utta avgifter och all dessa skulle bestämmas efterskälig och rättvis grund. Tvister mellan hamninnehavare och trafikantföreslogs bli prövade av ett nyinrättat organ, statens hamnnämnd. Denna skulledock ha enbart en medlande uppgift. Part som inte godtog nämndens bedömning varoförhindrad all hänskjula tvisten lill domstols prövning. En reservant inomulredningen ville dock all nämnden skulle vara dömande i första instans. Ulredningensförslag om slopande av hamntaxekontrollen fick ett belydande stöd vidremissbehandlingen av betänkandet dock vanligen i kombination med allremissinsianserna förordade en dömande hamnnämnd. Kommunallagsulredningenanslöt sig i betänkandet (SOU 1974:99) Enhetlig kommunallag lillhamnutredningens förslag. 1975/76:187 om demokrati, ny kommunallag m. m. hänvisades lillatt hamnutredningens förslag övervägdes inom kommunikationsdepartementet.Gällande bestämmelser om underställningsskyldighet 1978/79:99 170 avhamnlaxor hade i avbidan på resullalei av dessa överväganden förts över lilldel nya förslugel lill kommunallag. (KU 1976/77:25, rskr 1976/77:148) beslöl all beslämmelserna i stället skulle föras över till lagen ominförande av kommunallagen. Det stod enligt mening inle i särskildgod samklang med sirävandena alt pä olika sätl minska underslällningsskyldighetenför kommunerna och landstingskommunerna att behålla detaljbeslämmelser av dellaslag i den nya kommunallagen. Innan slutlig ställning logs lill bestämmelsernassakliga innehåll borde dock, säsom framhållits i proposilionen, avvaklasresultatet av övervägandena inom kommunikationsdepartemenlet. Jagberäknar all resultatet av dessa överväganden kan läggas fram i endepartementspromemoria innevarande vår. Jag vill nämna atl övervägandena inomdeparlemenlel i huvudsak är grundade på hamnutredningens förslag. Debestämmelser som anses erforderiiga för atl också la till varatrafikanternas intressen förutsätts medföra en snabbare hantering och enbetydligt minskad administrativ omgång. Flygelsbelydelse i transportsystemet och för samhällsutvecklingen i stort harsuccessivt ökat. Detta medför ökat behov av samordning mellan planeringen avflygsystemets utveckling och planeringen inom andra samhällssektorer.Flygplalsplaneringen bör således ingå som ell led i planeringen avtransporlsystemel i dess helhet. Överväganden i fråga om lokalisering ochdimensionering av flygplatser måste vidare göras med hänsyn till planering ochutveckling av flyglinjenätel och den flygmateriel som skall användas för atttrafikera nätet. Det gäller härvid att förena konsumenternas krav på etttrafiknät av acceptabel kvalitet med krav pä en driftmässig effektivitet iflyglinjenätel och i flygplatssystemei. Den överblick som härvid krävs avtransportbehoven och alternativa sätt att tillgodose dem fömtsätter både enregionalt och centralt bedriven planering, som kan ge underlag för dennödvändiga samordningen av olika åtgärder. Somjag har nämnt pågår ett arbete med dessa frågor inom ramen förluftiransportulredningen. Utredningen skall med utgångspunkt i överväganden omett lämpligt avpassat interregionalt flyglinjenät föreslå en flygplatsstrukturinom landet, som i första hand tillgodoser kraven på tillfredsställandeinlerregionala flyglransporter. Utredningens intresse kommer därför nalurligenall koncenireras lill stor- och länsflygplatser. Departementspromemorian (Ds K1975:10) Planering av de svenska flygplatserna har för delta ändamålöverlämnats lill utredningen. Vidarehar regeringen gett länsstyrelserna i uppdrag altgenomföra en övergripande planering av sådana mindre flygplatser som betjänarmatar- och allmänflygei i resp. län. Den nämnda departementspromemorianskall utgöra grund för planeringen. Prop.1978/79:99 171 planerpå nya eller väsentligt utbyggda mindre flygplatser främsi syfta lill attlillgodose allmänflygels behov och behoven av matar- och Ivärförbindelser iform av regelbunden irafik eller som laxiflyg. Länsstyrelsernas arbele bördärför inriklas på dessa irafikslags krav pä flygplatskapacitet. Härvid börtaxi-, ambulans- och räddningsflygets och övrigi bruksflygs behov avflygplatser särskilt beakias. Vidare bör undersökas om allmänflygel i framtidenkan stanna kvar på befinlliga primärflygplalser eller om del mäsle flyttas annan befintlig eller nybyggd flygplats. Planeringenav ifrågavarande flygplatssystem måsle enligt riktlinjerna ske medhänsynslagande till aktuell flygmateriel och en bedömning av hur ett lämpligtmaiariinjenät bör vara utformat samt lill markanvändningskonsekvenser. Del ärockså nödvändigt all miljöfrågorna beaktas i planeringsarbetet. Planeringenbör mynna ut i en bedömning av vilka orter som lämpligen genom matning böranknytas lill det inrikes flygtrafiknälel. En angelägenhelsgradering avföreliggande ulbyggnadsplaner bör även ske. Länsstyrelsernas malerial skallöverlämnas till . 8.1Utgångspunkter för ett hushållningsprogram Somjaglidigare framhållil föreligger ell nära samband mellan trafikpolitiken ochenergipolitiken. Eftersom räoljelillgängarna är begränsade mäste ålgärdervidtas som leder till en effeklivare energianvändning och ett minskaloljeberoende inom iransportsektorn. Trafikpolitiken måsle ulformas så att deenergipolitiska målen inte eftersatts. Efter samråd medstatsrådet behandlar jag i det följande frågor rörande energihushållninginom Iransportsektorn. Härvid kommer jag all behandla de förslag framförl. Jag kommer också all behandla vissa andra förslagsom framförts i samma syfte i andra sammanhang. En sammanfallning betänkande och remissinstansernas yttranden vad avser dedelar som berör transportsektorn saml en sammanfallning avdepartemenlspromemorian (Ds I 1977:12) Energibesparingar inom transportsektornredovisas i bilaga 11. Energiförbrukningeninom transportsektorn' beräknas ha ökal från 75 TWhlill , vilket motsvarar en genom-sniulig äriig ökning med 2,5 96. Dettainnebär aU seklorns andel av den totala energianvändningen i landet ökat från19 96 till 21 96 . Enligt induslriverkels prognos skulleiransporisektorns förbrukning öka till ca . ' Till iransporisektorns energiförbrukning hänförs allförbrukning för inrikes trafik saml den bunkring for utrikes sjöfart och flygsom sker i . 1978/79:99 172 Ensannolik utveckling under de närmasle 10-15 åren är alt lillgängen på oljakommer att bli allt knappare. mäsle därför minska oljeanvändningenredan underdel närmaste decenniet. Detta gäller också transportsektorn, somtill 98 96 är beroende av oljeprodukter. Nägra remissinsianser framhäller allbesparingar inom iransportsektorn endasl leder lill marginella effekter pålandets loiala energiförbrukning.