prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — anser,liksom , att det är myckel angelägel alt skapa bästa förutsättningarför s.k. offshoreverksamhel i Kålvik-Lunnevikenområ-det. Åtgärder i delta syftetorde dock enligt länsslyrelsen fordra ändrade riktlinjer från statsmakterna. I regeringens beslut med anledning av resultatet avarbelel under planeringsskedet i anförs atl deöversiktliga planer som har redovisat som generalplan förHogdalsnäsei bör sammanföras lill en samlad plan för området. Planerna börvidare ses över vad gäller markanvändningen i området Kålvik-Lunneviken.Regeringen erinrar om alt den generalplan som upprättas för Hogdalsnäsei skallinnebära en beredskap atl välja mellan alternativa lösningar om samtidig tillverkningi djupvatlenläge av flera oljeutvinningsplattformar aktualiseras. När detgäller annan verksamhet innebär de i den fysiska riksplaneringen uppställdariktlinjerna atl verksamheter med särskilda krav på djupt vatten bör kunnaföriäggas till Kålvik-Lunnevikenområdel. Varken dockläge eller handelshamnutgör enligt regeringens beslut sådan markanvändning. 1 planbestämmelserna lillgeneralplanen för Hogdalsnäsei bör anges att de områden som redovisas förverksamheter med särskilda krav i Kålvik-Lunnevikenområdel endasl får tas ianspråk för verksamheter med sådana krav och egenskaper. Det ickevallenanknutna reservområde för industriell verksamhel som i föreliggandeplaner har redovisats i Kålvik-Lunnevikenområdel bör vidare enligt regeringensbeslut omprövas. bör enligt regeringens beslut samrådamed om den översyn som bör göras av de översiktliga planersom har 1978/79:213 Figur 12. .... Gfäns föf omfåde där peneralplan skall finnas' enligt fegerinyens beslut i programskedet --- Gräns för områdesplan Gräns för den kustzon för vilken markdlspositionsplan upprättats Markanvändniny vid Kålvik-Lunnevikenenligt områdesplan Område för verksamlieter med särskilda krav im Reservområde för Indusfriverksamfiet Område för provisoriska liostäder/camping IM iordtiruksområde av stort värdetör kulturvården S Område för rörligt friluftsliv Jord- ocli skogsliruksområde av stort värde för naturvården 1978/79:213 53 Länsslyrelsen skall i samband med redovisningen av länsplanering1980 redovisa resultatet av denna översyn lill regeringen. Mot bakgrund av den planering som har bedrivits påHogdalsnäsei under planeringsskedet och regeringens ställningstagande tilldenna vill jag anföra följande. har i samråd med berördabranschorgan studerat förutsättningarna för bl. a. offshoreindustrin inom ramenför den fysiska riksplaneringen.' Enligt industriverket bör den tillverkning avoljeutvinningsplattformar som evenluelll kan komma i fråga i vårt land kunnaske bl. a. i del område på Hogdalsnäsei där sådan tillverkning har ägt rum. Enbedömning på längre sikl av behovel av markreservationer för offshorein-dustrianser verkel inte vara meningsfull. Tillgängliga bedömningar tyder på att detf. n. råder en överkapacitet vid europeiska varv när det gäller tillverkning avoljeutvinningsplattformar. En fortsatt tillverkning i djupvatlenläge avoljeutvinningsplattformar på Hogdalsnäsei förutsätter att man etablerar eltnyll s. k. dockläge som ersältning för det tidigare dockläget i näraStrömstads tätort. Mot bakgrund av önskemålet att bevara miljön på Hogdalsnäseioch av gjorda prognoser anser jag emellertid inte atl del finns anledning attplanera för ell sådanl dockläge på Hogdalsnäsei. Än mindre finner jag skälalt, som har ifrågasatt, ompröva nuvarande riktlinjer för hushållningmed mark och vatten på Hogdalsnäsei i sådan riktning atl mark där får ställas iordning för tillverknings- eller hamnverksamhet. Regeringens beslut om vilka områdensom får utnyttjas för offshoreverksamhel innebär atl man slår vakt om den unikaresurs som djupförhållandena vid Hogdalsnäsei utgör. Detta lorde ge entillräcklig beredskap för atl möta en eventuell framtida efterfrågan och endärav föranledd produktion i området. Om marknadslägel för tillverkning avoljeutvinningsplattformar skulle förändras bör enligt min mening studierinledas för atl finna etl lämpligt dockläge som komplement till de länkbaradjupvallenlägena vid Hogdalsnäsei. I regeringens beslut angående program förfullföljande av riktlinjer i den fysiska riksplaneringen underströks behovelav en samordnad planering för och dess kustområden. Enligt regeringensbeslul borde härvid bl. a. induslrifrågorna ägnas särskild uppmärksamhet. Länsstyrelserna i , ochVärmlands län har gemensamt till regeringen redovisat det inlerkommunalaplaneringsarbetet för . Härefter har kommunerna vid i april1978 redovisat en gemensam rapport om det översiktliga planeringsarbetet förVäner- 'Industrin i den fysiska riksplaneringen. Varv och offshoreindustri. Fysisk riksplanering, underiagsmalerial nr 1977. Prop.1978/79:213 54 området - Vänerredovisningen, slutrapport. 1sitt gemensamma yttrande lill regeringen över Vänerredovisningen framhåller detre länsstyrelserna all de har för avsikt att i nära samverkan med kommunernaularbela ell förslag till säkerställande och framlida utnyttjande avVäner-skärgårdarna. Vidare har publiceratrapporten - en naturresurs. Enligt regeringens beslut medanledning av arbetet under planeringsskedet bör som utgångspunkter förfortsatt planeringsarbete gälla följande. Förutsättningarna för alt vid Vänernetablera sådan industri som behandlas i den fysiska riksplaneringen börutredas ytterligare av berörda kommuner och länsstyrelser i samråd. Storhänsyn bör las lill vallenvårdsfrå-gorna i det fortsatta planeringsarbetet.Arbetet med alt upprätta översiktliga markdisposilionsplaner för kust-och skärgårdsområden bör drivas vidare av kommunerna.Markanvändningsplaneringen för tätorternas intresseområden bör fortsälla iform av områdesplanering. Del är angelägel atl naturvårdens, friluftslivets ochkulturminnesvårdens intressen tillgodoses. Den vetenskapliga naturvårdensintressen i del s.k. cenlrala skärgårdsområdet bör särskilt uppmärksammas. Formerna för skogsbrukel på öar ochvid stränder bör också uppmärksammas i det fortsatta planeringsarbetet. 1avvaktan på alt markdisposilionsplaner som beaktar dessa utgångspunkterfärdigställs, bör restriktivitet iakttas med alt tillåla ytteriigarefritidsbebyggelse i kustområdena. Länsstyrelserna i ,och skall enligt regeringens beslut i anslutning lillsina redovisningar lill regeringen lämna en gemensam redogörelse för deåtgärder som har vidtagits belräffande och dess kustområden. Jag vill i anslutning lill minredovisning belräffande särskill betona vikten av all man noga beaktarnaturvårdens intressen i skärgårdsområden. Behovel av närmareriktlinjer för och dess kustområden övervägs i arbetet med den rapportom hushållning med mark och vatten som f. n. utarbetas inombostadsdepartementet. Jag skall därför inte nu gå in på dessa frågor. I regeringens beslut år 1975angående program för fullföljande av riktlinjer för den fysiskariksplaneringen i och angavs att kommunerna i debåda länen bör samarbeta med varandra och samråda med bl.a. länsstyrelserna ochlantbruksnämnderna i syfte all utarbeta program för hushållning medjordbruksmarken. Härvid skulle även beaktas den begränsade tillgången inom iförsta hand på mark för friluftslivets behov. Programarbetetsyftade således lill alt utarbeta elt för hela gemensamtplaneringsunderiag som ger förutsättningar för atl långsiktigt tillgodosejordbruks-, skogsbruks- och frilufts-livsinlressen med beaktande avmöjligheterna alt åstadkomma ändamåls- 1978/79:213 Figur 13. Skärgårdsområde Primärt rekreationsområde Naturvård - riksintresse Kulturminnesvård - riksintresse -xiw Reservområde för industri '''''' Exploateringsområde för tätort 1978/79:213 56 Vidare underslröks i regeringens beslut atl mark-hushållningsprogrammetborde utarbetas skyndsamt. 1975/76: 1 med redovisning av programskedeti den fysiska riksplaneringen framhöll föredraganden (s. 178) atl ett sådantmarkhushållningsprogram, som ger en bild av den fortsalla tätorlsutvecklingenskonsekvenser för jordbruket, bör bli av slor belydelse för fortsatta övervägandeni planeringen. Det är nämligen uppenbart att del måste finnas elt grundmaterialsom möjligt all se utvecklingen i hela i ett sammanhang,om meningsfulla alternativ för den långsikliga markanvändningen skall kunnabelysas. Civilutskotiel (CU 1975/76: 1, s. 11-12) anslöt sig i dessa styckentill vad som anfördes i propositionen. Under planeringsskedet har samtliga kommuner iSkåne utarbetat program för hushållning med jordbruksmarken, i vilka ävenfriluftslivets intressen behandlas. Endasl ell fåtal kommuner har däremothunnit att utarbeta och redovisa översiktliga planer för s. k. expansivatätorter. Länsstyrelserna i och länbetonar i sin gemensamma redovisning av arbelel med markhushållningsprogramför atl den sammanställning som har gjorts av kommunernas program inteutgör elt samlat markhushållningsprogram av det slag som angavs i regeringsbeslutetöver programskedet (se fig. 14). 1 det redovisade materialet har målsätlningenbeträffande befolkningsfördelningen samt avvägningen mellan de areellanäringarnas intressen och andra samhällsintressen utarbetats av varje kommunför sig. Vidare innebär de antaganden om befolkningsutvecklingen somkommunerna har lagl lill grund för sina beräkningar av markåtgången förbostadsbebyggelse m. m., att antalet invånare i skulle med ca100000 personer översliga en schablonmässig fram-skrivning av de planeringslalsom har lagt fast för (prop. 1975/76:211, Au 1976/77:7, rskr1976/77:79). Länsstyrelserna anser atl välgrundade avvägningar mellan deareella näringarna och övriga samhällsintressen kan göras först när ettgenomarbetat markhushållningsprogram för föreligger. Flera av ämbetsverken stryker under all del ärangeläget atl etl samlat markhushållningsprogram för kan redovisas såsnart som möjligt. Lantbruksstyrelsen och planverket anser all arbetet börbedrivas så all elt program kan redovisas av länsstyrelserna . De kommuner i som har yttrat sig överlänsstyrelsernas redovisningar och ämbetsverkens yllranden anser samstämmigtatt regionala överväganden om markhushållningen i behövs. Avvikandeuppfattningar i förhållande lill länsstyrelserna och verken förs emellertidfram på en del punkter. Flera kommuner är t. ex. negativa lill altlänsplaneringens planeringstal skall bilda en utgångspunkt för bedömningen avmarkbehovet för tätorternas expansion. Regeringen anger i sina beslut medanledning av resultatet av arbetet under planeringsskedet i län alt B För tätortsändamil ianspréktagen mark [] Omréde utanför vilkst tätortsutbyggnad inte kommer ifriga ens pA mycket långsikt. , Intrasseomride för friluftsliv - riksintresse »,* t' .,>' Prop.1978/79:213 58 arbetetmed alt upprätta etl program för markhushållning som omfattar hela börfullföljas snarasl möjligt. Liksom länsstyrelserna anser regeringen inte attden sammanställning av kommunernas program för hushållning med jordbruksmarkensom länsstyrelserna har gjort innehåller de regionala bedömningar somförulsalles i statsmakternas beslul . De av kommunerna redovisademarkanspråken fram lill står inte i överensstämmelse med riktlinjernaför hushållning med mark och vatten. De av regeringen närmare angivnautgångspunkterna för det fortsalla arbetet framgår av bilaga 2, avsnitten 3.10och 3.11. I regeringens beslul anges alt arbetet med allupprätta ell markhushållningsprogram bör bedrivas skyndsamt. Med utgångspunkti den områdesplanering som pågår i kommunerna bör i en första etapp arbetetkoncenlreras på att bedöma det markbehov som erfordras för tätorternasexpansion fram . Kommunerna och länsstyrelserna bör gemensamt laställning lill för vilka orter omrädesplaner i första hand bör upprättas. Medhänsyn lill den begränsade lid som står lill förfogande bör områdesplanernakunna ulformas relativt enkelt. Länsstyrelserna skall med utgångspunkt i ensammanställning och utvärdering av det föreliggande resultatet avkommunernas arbete med områdesplaner analysera hur överväganden om olikaalternativ beträffande tätorternas tillväxt inverkar på kravet påmarkhushållning. Jag har i avsnitten 2.3.3 och 2.3.4 redogjort förmin principiella syn på dels vilkel infiylande över den kommunalatälorlsplaneringen som staten bör ha, dels hur avvägningen bör ske mellankraven på hushållning med jordbruksmark, fungerande lokala arbetsmarknader ochen god bostads-, arbets- och fritidsmiljö. Länsstyrelserna i har , med slödav för ändamålet av regeringen särskill beviljade medel, gemensamt påbörjat dets. Detla syftar till alt förse kommunerna med elt enhetligtunderlagsmaterial för det arbete med områdesplanering m. m. som enligt statsmakternasbeslul bör genomföras för de expansiva tätorterna. En närmare redogörelse förprojektet lämnas i bilaga 1, avsnitt 5.3. För egen del ser jag projektet viktigt led i arbetet med atl åsladkomma en bättre markhushållning i Skåne.Genom detta lorde kommunerna få elt avsevärt förbättrat underiagsmalerial försin tälorlsplanering i form av bl.a. mer detaljerade graderingar av jordbruks-och skogsmarken, studier av konsekvenser av olika principer förtätortsutbyggnad saml ulredningar om olika möjligheter till markbesparandebyggnadssätt. Jag är medveten om atl de behov av planövervägandensom har angetts av regeringen är omfatlande och ställer stora krav på denkommunala planeringen. Arbetet får dessutom ske under betydande tidspress.Samtidigt vill jag betona att kommunerna i har ägnat dessafrågor uppmärksamhet. Arbetet inom kommunalförbunden har verksaml bidragit lillalt planeringsfrågorna har kunnal ske mol bakgrund av vissa Prop.1978/79:213 59 regionalabedömningar, bl.a. genom den regionplanering som bedrivs inom Sydvästra . Många av de frågor som behöver belysas i den kommunalaplaneringen i syfte all få till stånd en bättre hushållning med markresursernahar redan lidigare studerats. Jag vill också erinra om atl arbelel medmarkhushållningsfrågorna i inte har avstannat efter länsstyrelsernasredovisning av planeringsskedets resultat. Kommunernas arbele medområdesplanering och detaljplanering har självfallet fortsalt. Enligt vad jaghar erfarit har länsstyrelserna och kommunerna i fört överläggningar omhur arbetet med markhushållningsfrågorna skall bedrivas under de närmaste åren.Förutsällningarna för arbetet har kunnat preciseras. Vidare utarbetarplanverket och lanlbruksslyrelsen i samråd med länsstyrelserna i Skånevägledning för och exempel på hur den kommunala planeringen kan utföras så altden tillgodoser intresset att skydda jordbruksmarken. Planberedskapen för de närmaste årens behov av markför bostadsproduktion i kommunerna i är relativt otillfredsställande,bl.a. som en följd av den osäkerhet som råder så länge ettmarkhushållningsprogram för regionen saknas. Det ligger därför i kommunernaseget intresse all så snabbi som möjligt skapa klarhet vad gällerförutsällningarna för tätorternas expansion. Jag har också erfarit attkommunerna själva i allmänhet ser det som angeläget atl så snabbi som möjliglgenomföra den planering som erfordras för all man bättre skall kunna hushållamed markresurserna och sä att klarhet skapas för den fortsatta mer detaljeradekommunala planeringen. Jag vill slutligen kommentera vad som i regeringensbeslut anges om behovel av regionala överväganden om tätortsstrukturen i Skåneoch huruvida kravet på markhushållning på sikl motiverar en samlad regionplaneringför delar av eller för hela . Enligt min mening är del självfallet en primärkommunal angelägenhet alt tillgodose befolkningens behov av bostäder och atlskapa förutsättningar för en utveckling som svarar mot andra angelägna behovoch önskemål om en god yttre miljö. Detta kan ske på olika sätl. Syftet med eltmarkhushållningsprogram för är all i regional skala belysaförutsättningarna för den enskilda kommunens utveckling. 1 är det enligtmin uppfattning uppenbart atl del fordras sådana regionala överväganden om manskall kunna skapa goda bostadsmiljöer, goda lokala arbetsmarknader ochsamlidigl hushålla med de begränsade markresurserna. I vilken omfallning man mera fortlöpande behövergöra sådana regionala överväganden skall bl. a. klargöras genom del pågående arbetetmed mark-hushållningsprogrammet och områdesplaneringen för tätorternastillväxt. Mot denna bakgrund har regeringen föreskrivit atl länsstyrelserna böröverväga lämpliga former för den fortsatta planeringen, bl.a. om del behövsinlerkommunal planering eller regionplanering i utöver den planering somsker inom ramen för de kommunalförbund och planerings- Prop.1978/79:213 60 kommittéersom nu finns. Självfallet måste länsstyrelsernas förslag i dessa hänseendenföregås av ingående samråd med kommunerna, kommunalförbunden och landslingen. I regeringens beslul angående program förfullföljande av riktlinjer för den fysiska riksplaneringen i länunderströks behovel av samlade överväganden beträffande den framlidamarkanvändningen m. m. på Sydbillingen. Enligt regeringens beslut skullelänsstyrelsen i med förtur behandla frågan om avvägningar mellanbevarandeintressena och önskemål om brytning av kalk, diabas och uran och medledning av det material som kommer fram beträffande dessa frågor skyndsamt göraen sammanställning med förslag till åtgärder för att säkerställa en rimligavvägning mellan motstående intressen. Under den fysiska riksplaneringens planeringsskedehar etl omfatlande arbete bedrivits i syfte att utarbeta underlag för framtidaställningstaganden om markanvändningen på Sydbillingen. Enligt länsstyrelsenhar detla arbele ännu inte slutförts i alla delar. Arbelel har enligtlänsstyrelsens uppfattning visal att olika motstående markanvändningsintressenkan rymmas på Sydbillingen (sefig. 15 och 16). Enligt förefallerdet även möjligt att, om så anses lämpligt, i området förverkliga det s. k.Mineralprojekl Ranslad. Projektet innebär en brytning av ca 1 milj. ton skifferper år i befintiigt dagbrott. Som anges i regeringens beslut medanledning av resultatet av arbetet under planeringsskedet i harvissa frågor rörande del framtida markutnytljandel i Sydbillingenområdel klarlagtsgenom de beslut som har fattat, dels om fortsatt forskningsverksamheti (prop. 1977/78:124, NU 1977/78:69, rskr 1977/ 78: 342), dels om nyttskjutfäll för garnison (prop. 1978/79: 5, FöU 1978/79:9, rskr 1978/79:56). Jag återkommer strax till frågan om verksamhelen i Ranslad. När detgäller skjutfällel innebär beslut all man av de tre redovisadealternativen skall välja det som benämns Vrelen mindre. 1 regeringens beslut sägs vidare att det, med hänsynlill naturvårdens och friluftslivets intressen, är mycket angeläget att detförordnande om naturreservat som planeras för Sydbillingens platå snarastkommer till slånd och kan ersätta det interimistiska förordnande enligt 11 §naturvårdslagen som f. n. gäller. Slutligen konstaleras alt ytterligareplaneringsinsatser f. n. inte torde vara erforderliga med hänsyn tillriktlinjerna för hushållning med mark och . 1 regeringens prop. 1977/78: 124 om lån förforskningsverksamhet i Ranslad anförde chefen för industridepartementet atl entreårig forskningsverksamhet borde inledas i Ranslad i syfte att utvecklametoder för en mer fullständig utvinning av alunskifferns innehåll av kerogeneroch vissa = Friluftsliv-riksintresse Kulturminnesvård större omr. ::| Alunskilfer 1978/79:213 Figur 16. Kalkliaserad industri C Ev. framtida kalklirott [Ä] \d\ Befintlig diabastäkt D Diskuterad diabastäkt SKALA 1250000 O 0,5 1978/79:213 63 metaller.I propositionen anförs atl tilldelning av medel för en sådanforskningsverksamhet inte innebär någol ställningstagande lill frågan omeventuell framlida utvinning av alunskiffer. godtog denna uppfattning(NU 1977/78:69, rskr 1977/78:342). 1978/79: 115 om riktlinjer för energipoliliken anförs auundersökningar av uranförande skiffrar i första hand bör riktas mot sådanaförekomslområden där konflikter med annan markanvändning av riksintresse ärmindre uttalade. För att man redan från början skall kunna åstadkomma enmiljömässigt acceptabel skifferbrylning, om en sådan blir aktuell, bör enligtföredraganden en utredning tillkallas för att studera och utvärdera de hittillsgenomförda undersökningarna på detla område och de lekniska metoder förutvinning som finns tillgängliga eller kan förutsättas komma till användningunder 1980-talel. Närdet gäller verksamhelen i vill jag anföra följande. Som sägs iregeringens proposition om riktlinjer för energipolitiken är del av väsentligtinlresse alt undersökningsverksamhet med avseende på alunskifferut-vinning istörre utsträckning riktas mot förekomster i områden där konflikter medmotstående intressen är mindre uttalade. Pågående prospekle-ringsverksamhet börkunna tillföra underlagsmaterial som gör det möjligl alt närmare bedöma ombrytning av alunskiffer kan ske i andra delar av landet.' Det är vidareangeläget all sådana metoder för utvinning och återställning utvecklas som görskadorna på miljön så små som möjligt. Jag anser mol denna bakgrund attställningstagande lill en eventuell framtida brytning i bör avvaktaslutförandet av den utredning som regeringen avser alt tillkalla och som skallstudera och utvärdera lekniska metoder för uranutvinning samt föreslå åtgärderför alt en eventuell sådan utvinning skall kunna åstadkommas på ettmiljömässigt acceptabelt sätl. 1 regeringens beslut angående program förfullföljande av riktlinjer för den fysiska riksplaneringen i ochÖstergötlands län angavs att planeringsarbetet för kusten söder om ochför bör inriktas på atl med beaktande av bl. a. naturvårdens,friluftslivets och kulturminnesvårdens intressen allsidigt klargöraförutsättningarna för lokalisering av resurskrävande och miljöstörandeindustri i anslutning till de platser som har angetts i riktlinjerna förhushållning med mark och vatten. Länsstyrelserna i och Östergötlandslän samt kommunerna har i mars 1977presenterat en rapport. Studie av och kusten söder om . 1november 1978 presenterades rapporten - gemensam planeringinom ramen för fysisk riksplanering, remissutgåva. 'Underlag beträffande utvinning av alunskiffer har redovisats av statensindustriverk (, Fysisk riksplanering, underiagsmalerialnr ). o o o o o « < y: CO o- 1978/79:213 65 förslaglill markdlspositionsplan för Bråvikenområdet; sefig. Av förslaget framgårbl. a. alt inget direkt kustanknutet område reserveras på Tuna-bergshalvön försådan industri som behandlas i den fysiska riksplaneringen. Enligt regeringensbeslut med anledning av planeringsskedet skall länsstyrelserna i Södermanlandsoch efter det atl kommunerna har tagitställning lill markanvändningen i Bråvikenområdet redovisa resultatet avplaneringsarbetet och kommunernas ställningslagande till regeringen. Jag skall i del följande redovisa min principiellainställning lill hur frågan om eventuella förändringar av riktlinjerna förTunaberg bör behandlas i fortsättningen. 1972: 111 om hushållning med mark och vatten anförde dåvarandecivilministern att det är av riksintresse att vid ostkusten reservera lämpligamarkområden för miljöstörande industri i , , Nyköping-Oxelösundsamt . Enligt propositionen är det nödvändigt all olika alternativalägen vid ostkusten skall kunna prövas vid framtida lokaliseringsöverväganden.Riksdagen delade regeringens uppfattning i denna fråga (CU 1972: 35, rskr1972: 348). 1den rapport om hushållning med mark och vatten som f. n. förbereds övervägsbehovet av markreservalioner för miljöstörande industri, bl.a. mol bakgrund avstudier av miljöförhållanden och andra förutsättningar för industrilokaliseringi de lägen längs kuster där enligt statsmakternas beslut markbör reserveras för sådan industri. Mot denna bakgrund anser jag alt det är förtidigt atl nu väcka frågan om förändrade riktlinjer för något industriläge vidsödra kuster. Sådana ställningstaganden bör avvaktaremissbehandlingen av nämnda rapport. Jag förutsätter all handlingsfrihetbeträffande den framlida markanvändningen i Tunaberg bevaras i den kommunalaplaneringen inför de ställningstaganden av som den nämnda rapportenkan komma atl föranleda. 2.4 Den fysiska riksplaneringens betydelse vid handläggningen av enskilda ärenden