prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — gäller alla de huvudfrågor ulredningen har lagil upp,nämligen frågan om en återgång från en fakultativ lill en obligalorisklagrådsgranskning, frågan om vilka författningar som lagrådsgranskningen böromfatia, frågan om lagrådsgranskningens inriktning och om denna bör anges i RFsamt frågan om lagrådets sammansättning och arbetsformer. Frågunom en återgång från den nuvarande fakultativa lagrådsgranskningen lill enobligatorisk behandlas i mnga yllranden. En majorilel bland remissinsiansernaansluter sig därvid till rätlighetsskyddsutredningens förslag. Några inslanserförordar en ordning som ligger närmare del tidigare obligatoriet. Eu parremissinsianser intar en mellanställning, medan en instans ifrågasätterlagrådsgranskningen över huvud laget. Delill rältighetsskyddsutredningens förslag posiliva instanserna år högsiadomsiolen, regeringsrällen, kammarräiierna i Göleborg och , dom- siolsverkel, ÖB, rik.sförsäkring.sveikei,riksskaiieverkei. juridiska fåkiitieis-iiänuiden i ,samhätlsvelciiskapliga fakullelsnämnden i , länsstyrelserna i Siockholms,och . SACÖ/SR.Svenska,föreiagares riksförbund. Pressens samarbeisnämiid saml . JK förordar en lösning med inslag från bådautredningsförslagen. Juridiska Jakulieisnänmden I uttalar sig närmast förlagrådsutredningens förslag men vill inle motsiillu sig rältighetsskyddsutredningens. Till lösningen med cu obligulorium unsluier sig Sveahovräu, länssiyrelsen i län, och , , Svenska avdelningen av tnieinaiioiidtajurisikommisslonen sumt Medhor-garrätisrörelsen. Blund de inslanser som tillstyrker eller godiar rällighelsskyddsuiredningenslösning ar som framgåti högsta domsiolen. Domstolen anseratt den metod förullbesiämma granskningsverksumheiens omfultning som utredningen hur vall enligtdomstolens uppfattning har avgörande fördelar jiimfört med övriga berördaalternativ. Den föranleder därför inle någon erinran från domslolens sida. Medden valdu metoden bör också det område inom vilkel lugrådeis hörunde skallförekomma lämpligen beslämmas enligi de principer som ulredningen har angivii. Regeringsrällen framhåller ull en vikiig fråga, lillvilken ställning måsle las, arom föreskriften om lagrådsgrunskningsområdelskall skrivas som en skall-eller som en bör-regel. Rätiighetsskyddsutredningenhar stannat för del senare alternalivet och dellu då främst för uti en lag somej har lagrådsgran-skals inle skall kunna underkännas på grund härav vid enlagprövning i samband med dess lillämpning. Regeringsrätten anser atlulredningens grundsyn på frågan har fog för sig och kan därför lillsiyrka enbör-regel och delta sä myckel hellre som en bör-regel lorde komma altlillgodose syflel med regleringen lika bra som en skall-regel, i all synnerhetsom det åligger riksdugen ull pröva om en lag kun antas ulan lagrådsgranskning.Utredningen anför om sill förslag (s. 139) alt del innebär en reglering medkaraklär av principlösning. Avgörande för om ett lugförslag skalllagrådsgrunskas eller ej blir inte om det hör till en viss lyp av föreskrifter,bestämd lill sin konstitutionella karaklär, ulan i stället om förslaget fyllervissa på principiella grunder formulerade krav på t. ex. innebörd, räckviddeller verkningar. Regeringsrällen kan ansluta sig till förslaget och gör del såmyckel hellre som del innebär alt alla lagar enligt 8 kap. 3 S och 11 kap. RF iprincip kommer att omfattas. Regeringsrällen delar rätlighetsskyddsutredningensuppfattning alt det sätl att bestämma lagrådets granskningsområde somulredningen föreslår säkerligen ger, teoretiskt sell, bätire möjlighel än någonannan av de diskuterade metoderna all nå del uppslällda målel all lagrådelgranskar jusl de förslag som bäst behöver dess granskning och inga undra. Kammarräiien i unför: Dennuvurunde ordningen med fukulluiiv lugrådsgrunskning moiiverudcs bl.u. Som redovisas i beiänkundei (s. 132) framhölls i prop.1970:24 angående övergång lill fukulluiiv lagrådsgranskning all del inic varförenligl med en fullt konsekveni purlumenlurism ull lilllbrsiikru cll organ, sonisuknur puriumenlurisk förtinkring, en ovillkorlig räll all yllru sig i vissulugslifining.ssammannang. Ulredningen synes emellertid inle ha hull lilluppgift ull prövu denna grundliiggande frågu, utun dess uppdrug har vurilbegränsal lill frågan om hur områdel för en obligalorisk lagrådsgranskninglämpligen skall uvgränsus. Med hänsyn härtill avslår också kammarrätten fränull gå närmare in på den grundläggande frågun. Troisde ulgångspunkier som utredningen sålundu hur huft innebär dess förslugknuppusi någon ålergång lill obliguiorisk lugrådsgrunskning i sirikl mening.Något preciserut område, inom vilkel grunskning ulllid skall ske, finns inte.Härtill kommer ull lugregeln genom unvändandel uv ordel "bör" harfåll karakiuren uv cn rekommendution. Ändå lorde man kunnu utgå ifrån ulllugrådsgrunskning kommer ull ske i slorl scll i den omfuilning som förulsalls.1 dennu riklning verkur dels den moiiveringsskyldighei som skall föreligga förregeringen i fall då lagrådsremiss underlåts, dels möjligheler för cnuiskollsminoritci uu genomdrivu lugrådsgrunskning. En fördel med den valdalösningen är an del aldrig lagprövningsvis kan göras gällande all lagen ärogiltig därför ull den inle hur grunskuis uv lugrådei. Vud sålundu föreslåsföranleder i och for sig ingen erinrun från kummurräiiens sida. Kainmarräiieiii anser alt den av rättighelsskyddsulredningen valda lösningen urförenad med fördelar. Del finns uniedning räkna med alt den kommer an medföraatl de lagförslag som avses bli föremål för grunskning också blir granskade. Degarantier härför som finns inbyggda i förslaget torde varu lillriickliga föratt åsludkommu della. Riksskatieverkeitillstyrker rätlighetsskyddsutredningens förslag om en fakultativlagrådsgranskning över ell omfattande lagområde. Förslaget atllagrådsgranskningen skall kunna avse bl. a. all den lagsiiftning som grundas på8 kap. 3 S RF avspeglar den allt vikligare roll som denna form avoffentligrätlslig lagsiiftning numera har fåll. En juridisk granskning av sådanlagsiiftning bör generellt sell ha en positiv inverkan på lagsliftningenstekniska kvalitet. Från de synpunkier riksskalteverkei har all förelräda finnsgivetvis ingel alt erinra mot detla. Lånsslyrelseni Siockholms län anför: Deprincipiella belänkligheiema beträffande en obligalorisk lagrädsgranskningiigde giliighei då lugrådeis ställning var oklar. De bör enligt länsstyrelsensmening förlora sin siyrka om man i laglexl på ett klan och adekval säll gerUllryck föratt lagrådel skall ge råd endusi i rättsiigu och lagiekniska frågor.Lagrådels legaltekniska granskningsverksamhet upplånas som synnerligenbetydelsefull bland de flesta av dem som är såna au tillämpa lagarna.Genomgången lagrådsgranskning i vida kretsar för en fullgod juridisklagstifiningsprodukt och ulgör i mångas ögon en gurunli för allrälissäker-heiens kruv iukiiugiis vid lagens lillkomsi. äremellertid, trots sin upplänning om del stora värdel hos lagrådsgranskningen,inie beredd atl för dagen yrku på ett återinförande av obligaioriei.Visserligen har enligt ulredningen de förhoppningar om en mer välrikiadlagrådsgranskning som knutitstill reform inte rikligl infrials. Endust ell parensiaka vikligaförslag utanför del gamla onyunserude obliguiorisku områdel hur remilleratslill lagrådel, och betydelsefull lagstiftning inom del lidigare granskningsområdeihur lillkommil uiun lagrådets medverkan. Men det lorde enligt länssiyrel.sensmening ännu varu för lidigi ull bedömu de prakliska konsekvenserna UV atlgrunskningen gjorts fakuliaiiv. Med hänsyn härtill och till del mer långsikliguperspekliv som bör unluggas när del gäller grundlagsändringar kan del varaklokt all låla frågan om ell eventuellt ålerinförunde uv en obligalorisklagrädsgranskning anstå till dess man vunnil yllerligure erfurenhet UV del merfiexibla fakulialiva sysiemel. Länsstyrelseni anser alt del nuvarande sysiemel med fukulluiivlagrådsgranskning uppenbarligen har medförl alt lagförslag, som sakligt setthade bort remiueras lill lagrådet, inlc har kommii under dess granskning.Efiersom syflel med en lagrådsremiss är all regeringen skall få råd i rällsligaoch lagleknisku frågor, är del enligt mening värdefullt med ettsyslem med lugrådsgrunskning i den omfallning som ulredningen föreslagil.Länsstyrelsen i tillslyrker riilligheisskyddsutredningens förslagi dennu del. noterar med lillfredsslällelse rältighetsskyddsutredningensförslag, som sägs i många siycken innebära en ålergång lill obligatorisklugrådsgrunskning. tillstyrker rättighelsulredningens förslag all yllrande uvlagrådel bör inhämias, innan beslutar grundlag om iryckfrihelen, lagom begränsning av rälien atl la del av ullmännu hundlingar och annun lag somangår begränsning av någon av de grundläggunde fri- och rällighelerna. För de lagstiftnings-områdensom förbundel har au bevaka har nuvarande ordning i fråga om lagrådsgranskningeni prakiiken visal sig synnerligen olycklig. Lagskriv-ningsskickligheten ilandet har knappasl ökal underde senusle decennierna. Den oerhördaansvällningen uv lagstiftningen har medfört all åiskilliga författningar lasfram under lidspress och handläggs av ijänslemän med begränsud erfarenhel av såväl del berörda ämnesomrädei som av lagsiiftningsarbeiei som sådani. Denförenkling uv lagspråkel som på goda grunder har eftersträvats har samiidigiinneburil en fara efiersom språklig enkelhel inte alllid leder lill klarhelbeiräffande innehåll och syfte. Förfaiiarförbundel vill som enda exempel pekapå konsekvenserna av den nuvarande ordningen för den senaste ändringen avupphovsrätlslagen. Enav de inslanser som intar en mellanställning är y/T som anför: framhåller bör lagrådsgranskningen självfallelomfatta endasl sådana lagförslug som verkligen är i behov därav medun övrigaförslag undanlages. Hur man lämpligast skall uppnå della mål är en svår ochvansklig fråga. Valel slår i princip mellan någon form av obligalorium och en "principlösning" av rätlighetsskyddsutredningens Eusystem med obliguloriskl grunskningsområde hur giveivis siora fördelur. Delriskerar dock län all bli ulllför bundel och slelbeni. Å ena sidun kan -exempelvis - nya ämnesområden lillkomma i lagslifiningen belräffunde vilkalagrådels hörande framslår som lika väl moliverai som belräffunde lagförslag,vilka omfuuus av obligaioriei. Visserligen kun lagrådel ändå höras (fakullaiivi),men den ökade rättssäkerhet och slabililel i sysiemel .som följer av ellobligulorium suknus. införlivande med del obliguloriska områdel skullevidare kravu grundlagsändring. Å andru sidan kan lugförslag inom delobliguloriska områdel, l. e:<. såduna som innebär begränsning av friochriiiligheier enligi 2 kap. RF, vara av så ringa belydelse all lugrådeis hörandeframslår som omoliveral, särskilt i ett för lagrådel unsirungl urbclsliige dåprioritering måsle ske. Jug vill här hänvisu till den ingående redogörelse förruilighetsbegrunsunde lugsliftning som ulredningen i unnal sammanhung förebragt(s. 85-99 sami 177-207). Olägenheier av della slug kun dock undvikas genom altell obligatoriskt syslem förenas med bestämmelser om unduniag under vissu angivnuförutsäuningar, innebärande atl lugrådeis hörande kan underlåtas trots ulllagförslagel faller under obligatoriet. Ävenen principlösning av det slug som räiiigheisskyddsulredningen förordar har bådefördelar och nackdelar. Till fördelarna hör främsi atl sysiemel är merelastiskt så uu anpassning lällare kan ske lill rådande förhållanden och behov.Den störsla nackdelen är all lagrådels hörande blir beroende av övervägandenoch värderingar i varje särskilt fall, vilkel kan leda lill man lager lörläll på frågan om lagrådsremiss och av ovidkommande skäl underlåter sådan ialllför stor utsträckning. Detla galler ålminsione i viss niån även om mungodiuger ulredningens förslag om moiiveringsplikt för regeringen och irois denredan befinlliga möjligheten för ulskoltsminoriiet i att få lillstånd en remiss lill lagrådel. I förevarande avseende villjag erinra all redanlillämpningen av den i 8 kap. 18 S undra slyckel i förslagei upplagnahuvudregeln kräver överviiganden, i det all förutsäuning är atl lagen befinnesvara "viktig för enskilda eller från allmän synpunki". Dennabedömning lämnar friu ulrymme för avgöranden på ovidkommande grunder. Mendessulom skull i vurje särskilt fall prövas om en undaniagssiluutionföreligger. ur fallel om lagrådels hörande "skulle sakna betydelsepå grund av frågans beskaffenhei eller fördröja lagstiftningsfrågans behandlingså, all avsevärl men skulle uppkomma". Också della avgörande kan komma allbeslämmas uv mindre relevania skäl. Sammanlaget kan man sägu alt förslugelknappast utgör en lillräcklig garanti for all lagrådets yllrande alltidinhämtas när så bör ske. Man löper risk att förr eller senare åter befinna sigi dagens läge, som är en följd av del fakultativa systemet. som rällighelsskyddsuiredningens förslag innehållervärdefulla inslag men valet behöver naturligtvis inte stå mellan dessa tvåalternativ. En lösning som innehåller inslag från båda alternativen kan varaöverlägsen. Min principiella uigångspunki innebär siarka sympalier förlagrådsutredningens förslag. Skälet härtill är främsi atl endast ett i grundlaginskrivet och ålminsione lill någon del klart definierat obligatoriskt lagrådsområdefullt ul uppfyller de syften som ligger bakom grundlagsregleringen på dellaområde. Samiidigi är del hell uppenbart att ett obligatoriskt granskningsområdeinie kan beskrivas genom en uppräkning eller annan exakl beskrivning. Områdelmåste i siällei - ålminsione delvis - beskrivas genom regler som innebär allgranskningen är obligalorisk om lagförslagel uppfyller vissakrav på exempelvis innebörd, räckvidd eller verkningar. 1 denna siluulion är enuv rällighelsskyddsuiredningens grundliiggande lunkur viisenilig, nämligen denatl underiålenhet alt höra lugrådei aldrig får innebära all en rällslillämpandemyndighei kan betrakta lagen som ogillig. Del slulliga avgörandel av frågan omlagrådel skall höras läggs hos . Som ell led i samma tanke får ses atlregeringen enligt ulredningens förslag skall vara skyldig att i vissa fallredovisa skalen lill all ell lagförslag inie remitterats lill lagrådel. Juridiska,fakullelsnämndenI Siockholm anser atl svårigheten atl avgränsa områdel för en obligatorisklagrådsgranskning på ett adekval sätt har resuileral i au rättighetsskyddsutredningenhar vall atl föreslå en i princip fakultativ granskning men med enrekommendalion att lagrådets yttrande inhämias innan beslutar lag,som tillhör någon av eu antal uppräknade typer. beklagar atlulredningen inte lyckals finna någon formel fbr att garanlera alt lagrådel hörsi sådana lagsiiftnings-frågor där detla mera generellt är befogat. Ett sysiemmed en grupp av föreskrifter, som skulle omfaiias av en obligatorisklagrådsgranskning, kompletterad med en annan grupp av föreskrifier, där remisslill lagrådet skulle rekommenderas, anges ha vunnil sympalier inomrättighelsskyddsulredningen men dock ha övergivits. anser alten sådan lösning principielll hade varil att föredraga och beklagar att utredningen-med visst frångående av direkliven - inte har sig kunna presenteranågot förslag i denna riklning. Eftersom den föreslagna ordningen dock äröveriägsen nuvarande system, vill fakulteisnämnden inte motsätta sig atl denvalda principlösningen, som lorde vara resultatet av en politisk kompromiss,genomförs. Sveahovräll hör lill de instanser som förordar en obligatorisk lagrådsgranskning.Hovrätten delar inte rältighetsskyddsutredningens betänkligheter molinförandel av en sirikl obligalorisk granskning. Det finns ingen anledning all regeringen underlåter remiss lill lagrådet när lagen uttryckligenföreskriver sådan. Risken atl lag skall befinnas ogiltig på grund av atllagrådel inte hörts behöver med andra ord inle tillmätas praklisk vikt.tfövräiten förordar en uttrycklig föreskrift om skyldighet för regeringen all ivissa fall höra lagrådet. Länssiyrelseni län konslalerar atl rällighetsskyddsutredningen inte har förordat attden tidigare obligatoriska lagrådsgranskningen ålerinförs, trots altdepartementschefen i direktiven angav atl siarka skäl talade för ettåterinförande av en obligatorisk medverkan av lagrådel i lagstiftningsarbetet.Lagrådsutredningen, vars yttrande ligger till grund för rätlighetsskyddsutredningensställningstagande, har i sitt yttrande utgått från all en obligalorisklagrådsgranskning skulle införas på vissa lagsiiftningsområden och på grundhärav i denna del inriktat sig på hur en avgränsning av del obligatoriskagranskningsområdet skulle ske. finner i likhet med departementschefenatt starka skäl föreligger fbr ett återinförande av den obligaloriskalagrådsgranskningen. tillslyrker att avgränsningen av 25 1978/79. områdelför en obligalorisk lagrådsgranskning sker enligi del alternativ somlagrådsuiredningen förordar. och menar all det efter del auden obligatoriska lagrådsgranskningen avskaffades alli oftare kundeförmärkas lekniska brisler i lagsliftningsprodukierna. Vid sidan om den högalagsliftningslaklen orsukude den näslan fullständiga frånvaron av lagrådetsgranskningsverksamhel denna utveckling. Organisutionerna känner följaktligenstor lillfredsslällelse när det nu föreslås regler som skall ha lill effeki auöka lagrådets deltagande i lagstiftningens utformning. Organisalionernatillstyrker rätlighetsskyddsutredningens förslag med följande reservaiioner.Såviii angår områdel för lagrådets granskning förordar organisalionernalagrådsutredningens förslag sådant det är ulformui i 8 kup. 19 S RF framförrältighetsskyddsutredningens och della av ivå skäl. Lagrådsulredningensförslag garanterar i högre grad en "obligalorisk" lagrådsgranskninglill följd av att lagrådets yttrande "skall" inhämias vid vissubestämda lagstiftningsfrågor. förslag med"bör"-regler och förklaringsskyldighet för regeringen i vissasituationer riskerar all utvecklas mol det fakultativa sysiem som råder i dagnär i. ex. lagsliftningslaklen av olika anledningar blir hög. Vidare ärbedömningen huruvida en lag är "vikiig för enskilda eller för allmänsynpunki" ägnad atl inrymma väl stor skönsmässighet för att utgöraundantagsgrund i ett grundlagsstadgande. LRFanser att den obligaloriska lagrådsgranskningen bör ålerinföras.Lagsliftningslaklen har varil hög. Lagar har utformats på ettsådani säll all de fåll karaklär av "ramlag" eller all de innehållergeneralklausuler som lämnar slorl ulrymme for de rältslillämpande organen,vilkel har väckt farhågor för rättssäkerheten. 1 direkliven förrättighetsskyddsutredningen framhåller departementschefen att starka skälfinns för ell återinförande av en obligalorisk lagrådsgranskning. Ulredningensförslag innebär inte ett sådant återinförande. LRF anser i likhet meddepartementschefen alt skäl föreligger för att återinföra en obligalorisklagrådsgranskning. har förutsatt all obligalorisklagrådsgranskning skulle införas på vissa områden och dess arbete har varitinställt på avgränsningsproblem sammanhängande härmed. Svenskaavdelningen av IniernaiioneUa jurisikommisslonen understryker vadrättighelsskyddsulredningen anför om atl lagrådets verksamhet är värdefull somett led i arbelet på att få fram fullgoda lagförslag saml att granskningen ilagrådel är en garanii för alt rällssäkerhetsiniresset samt kravel på enhetlighet,konsekvens och klarhet i rällssyslemel iakttas. Avdelningen anser emellertidatt ulredningens argumentering i fråga om nackdelarna med obligatorisklagrådsgranskning inle är övertygande. Risken för att det skulle förekomma falldär domslolarna skulle frånkänna en lag verkan, därför atl den inte granskatsav lagrådet, måste bedömas som minimal. Även om utredningen bemödat sig att finnaell fullgott alternativ till obligalorisk granskning är dock del framlagdaförslaget inle sådani alt avdelningen finner del godtagbart. Avdelningen anserall obligalorisk lagrådsremiss bör före- kommainom de lugområden som anges i ulredningens lörslag. Medboigarräitsrördsenanser all lagrådels hörande i princip bör vara obligatoriskt. Prakliskasvårigheler kan vållas därav all lagrådets kapacilel kun kommu all inte ulllidräcka lill för grunskning av alla de lagförslag som ifrågakommer för grunskning.Enligi orgunisalionens mening bör det överlåtas lill lagrådet ull, fbr denhändelse dess arbetskapacitet skulle överansträngas, självi tu ställning lillvilka förslag som skall behandlas mera ingående. sådani urval uv lugrådeiär atl föredra framför ett urval företaget av en renl politisk instans somregeringen. Denna måste antas komma atl av och till bedöma behovei avlagrådsgranskning från polilisk-takliskaoch andra liknande synpunkier i ställetför all ta hänsyn lill del renl rällsliga behovei av lagrådsgranskning. Tveksamlill lagrådsgranskningen över huvud taget är hovrätten för anför: Ulredningenhar slannal för en lösning när del gäller omfattningen av lagrådsgrunskningensom lill formen är fakultativ men som faktiskt slår obligatoriet myckel nära.Denna har valls främsi av det skälet all man velal undvika att hamna i densiluaiionen att en lag kommer att betraktas som ogillig därför all denmyndighei som har all tillämpa den för sin del finner att den skulle hu behandlalsav lagrådel. Mankan i della läge fråga sig om de skäl som anförs för alt skärpa den nu gällandefakultativa ordningen verkligen har den tyngd som ulredningen hävdar. Hovrättenkan för sin del inte finna delta. Den möjlighet för en minoritet inom ell riksdagsutskottall få ett ärende under lagrådets prövning måste rimligen utgöra etttillräckligt effektivt medel mot tendenser hos regeringen ull vilju "gårunt" lagrådel. 1 detta sammanhang vill hovrätten ifrågasälla den del av"bevisföringen" mol en fakultativ lagrådsgranskning som jämförelsenmellan antalet remisser före och efter 1971 ulgör. De uppgifter om lagrådetsijänslgöring som ulredningen redogör för på s. 131 är avgjort betydligtintressantare i sammanhangei. Med dem som bakgmnd kan man konstatera atl om manår 1970 hyste förhoppningen atl lagrådels arbelsbörda skulle minska så har deni slort selt inle infrials. Mankan om ulredningens lösning vidare säga del alt den bär tydliga spår av detdilemma som ligger inbyggt i ett system där domare i de två högsta instansernalas i anspråk för andra än dömande uppgifter. Å ena sidan har man önskemålelatl få en så bred granskning som möjligl, å andra sidan finns ambiiionen allinte minska de högsta domstolarnas kapacitet genom atl "beröva" demderas domare. Delta dilemma bör man inle ta sig ur genom alt öka antalet domarei berörda domstolar, om del råder allmän enighel. Redan del förhållandel attdilemmat finns där, gör alt det kan ifrågasättas om den i och för sig önskvärdalekniska granskningen av vissa lagslifiningsprodukter bör ligga på eu lagråd avdel slag som vi nu har. Rem principiellt kan det hävdas all granskningen avregeringens "produkter" bör göras i regeringskansliel (jfr ordningenföre 1975 då ju lagrådel formellt våren del av Kungl. Fråganom vilka lagar som lagrådsgranskningen bör avse har föranlell ell parkommenlarer. anser alt den lagstiftning somrätlighetsskyddsutred- ningenhar medtagit får anses innefalla en lämplig avgränsning av områdel förlagrådets granskningsverksamhel. Samma åsikl har länsstyretsen i Stockholmslän. i kriliserar däremoi förslagei i denna del.Fakullelsnämnden ullalar all den i vissa avseenden vaga avgränsningen avområdel för lagrådsgranskningen av prakliska skäl synes vara ofrånkomlig.Förslaget är dock behäftat med oklarheter på ett par punkler. Försl och främsikan del vara diskulabell, om ell lagförslag hör lill någon av de uppräknadekaiegorierna, l. ex. om det angår begränsning av någon grundliiggande friochräiiighel eller om det gäller lag .som avses i 8 kap. 3 S- Förslaget ger ingetsvar på frågan, vilkel statsorgan som i ell sådant gränsfall skall avgöra, omsiadgandel i RF om lagrådels hörunde över huvud tagel är lillämpligl eller ej.Nämnden hänvisar lill konsiiluiionsuiskoiieis föreslagna prövningsrätt enligt 2kap. 12 § RF. JKoch hovräll tar upp frågan utifrån sina uppfattningar angående frågan omobligatorisk eller fakultativ lagrådsgranskning.