prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — De riktlinjer som anges i den fysiskariksplaneringen är inte förenade med några omedelbara rättsverkningar. Inteheller har formerna för planeringen reglerats i författning. I statsmakternasbeslut om den fysiska riksplaneringen förulskickas all frågan om hur mangenerellt skall förknippa beslut grundade på den fysiska riksplaneringen meddirekla rättsverkningar för kommuner och enskilda skulle behandlas i arbetetmed översyn av byggnadslagstiftningen. Som jag har nämnt pågår ensådan översyn i särskild ordning. Jag skall därför nu endast ta upp frågor somrör den fysiska riksplaneringens ställning i rättsligt hänseende inom ramen förgällande lagar. Prop.1978/79:213 66 har behandlatfrågan om vilken inverkan riktlinjerna för hushållning med mark och vatten kanfå på statliga myndigheters beslul vid fastslällelse av detaljplaner. Utskottetanför (KU 1977/78:35, s. 23): Statsmakternas beslut på delta område innebär bl.a. alt de av fastlagda riktlinjerna för hushållningen med mark ochvatten ulan uttryckligt lagstadgande skall bli vägledande för regeringen ochunderställda myndigheter vid alla beslut om sådan markanvändning somriktlinjerna avser. Dessa riktlinjer är av sådant slag atl del vidfaslställelseprövningen av stads- och byggnadsplaner ankommer på de slatligamyndigheterna atl bevaka att de beaklas. De riktlinjer som ställs upp i den fysiskariksplaneringen får således inverkan på efterföljande planering och beslut. del av den kommunala planering som har genomförts med utgångspunkt i riktlinjernaför hushållning med mark och vatten har redovisats i s. k. kommunöversikler.Dessa regleras inte i byggnadslagen. Regeringen har emellertid förordat atl deöversiktliga planer som upprättas som etl led i arbetet med den fysiskariksplaneringen bör handläggas enligt de regler som anges i byggnadsstadgan(1959:612, omtryckt 1972:776, ändrad senast 1978:369) beträffande generalplan.Så har också sketl i slor utsträckning. Således har kommun-översikterna somregel varit föremål för samråd med slatliga myndigheter, de har varit utställdaför atl ge allmänheten tillfälle att framföra synpunkter och de har antagilsefter sedvanlig behandling i kommunala organ. Frågan om vilken inverkan riktlinjer i enkommunöversikl bör ha på efterföljande beslut har belysts genom HögstaDomstolens behandling av ell avslyckningsärende (HD:s utslag nrUÖ 871). Målel gällde en avstyckning i kommun i ,där enligt riktlinjerna för hushållning med mark och vatten stor restriktivitetskall gälla med alt tillåla ny fritidsbebyggelse. Kommunen motsatte sigavsiyckningen med hänvisning till de riktlinjer för bebyggelseutvecklingen somangetts i den kommunöversikt som kommunen upprättat bl.a. i syfte alt fullföljaintentionerna i den fysiska riksplaneringen. HD fann all den begärdaavsiyckningen, såsom stridande mot föreliggande riktlinjer i kommunöversiktenbelräffande bebyggelseutvecklingen inom del aktuella området, måsle ansesföranleda olämplig bebyggelse och molverka lämplig planläggning av området.Hinder mötte därför mol avsiyckningen. HD har också prövat ell lillståndsärende enligtvattenlagen (1918:523, ändrad : 162) i som gälldeen utfyllnad som skulle ha inverkat menligt på etl område av riksintresse förkulturminnesvården. 1 detta fall fann HD med hänvisning lill bl.a.riktiinjerna för hushållning med mark och atl kulturminnesvårdensintressen borde tillmätas sådan belydelse alt ulfyllnadsföretagel ej fingegenomföras (NJA 1977 s. 768). 1978/79:213 67 Jag vill också någol beröra frågan om karaktären påde beslul som regeringen har fatlat för varje län om fullföljandet avriktlinjerna för hushållning med mark och vatten. Dessa beslul är riktade tilllänsstyrelserna som får i uppdrag alt i enlighet med anvisningar i besluten ochden därtill fogade.promemorian redovisa resultatet av del fortsatta arbete somenligt vad som anges i besluten bör bedrivas i resp. län inom ramen för denfysiska riksplaneringen. I besluten gör regeringen en utvärdering av i vilkenutsträckning utförd planering tillgodoser de av statsmakternauppställda riktlinjerna. Regeringen har därvid kunnat konstatera atl arbelelunder planeringsskedet har visat alt stat och kommun i mycket stor utsträckninghar kunnat enas om hur riktlinjerna bör tillgodoses. I enstaka fall harregeringen funnit alt det behövs mera detaljerade ställningstaganden frånregeringens sida till vad som krävs för att riktlinjerna skall kunna tillgodoses. Regeringens utlalanden i länsbesluten utgörsjälvfallet inte några direkliv till länsstyrelserna för dessas beslut ienskilda ärenden. Uttalandena får däremot betydelse på så sätt att de anger hurregeringen kan komma att bedöma de aktuella frågorna i den mån de underställsregeringens prövning. De utlalanden som regeringen har gjort i besluten förvarje län utgör således regeringens översiktliga bedömning av vad som motbakgrund av riktlinjerna för hushållning med mark och vatten är en från allmänsynpunkt lämplig markanvändning. Frånflera håll har under planeringsskedet påpekats att de riktlinjer som harställts upp i den fysiska riksplaneringen och de uttalanden som har gjorts avstatsmakterna beträffande innebörden av dessa är svåra all överblicka, bl. a.därigenom att de inte finns samlade i en publikation. Jag delar uppfattningenatl detta utgör ett besvärande problem. Jag överväger därför att, sedanriksdagen har tagit ställning till den redovisning som jag har lämnat, låtasammanställa och publicera ett sammandrag av gällande riktlinjer och deutlalanden till ledning för deras tolkning som vid olika tillfällen har gjorisav statsmakterna. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen dels föreslårriksdagen att godkänna vad jag har förordat beträffande utformningenav riktlinjerna för hushållning med mark och vatten, såvitt 1. hushållning med jordbruksmark, 2. utveckling av fritidsbebyggelsei områden med geografiska riktlinjer, delsbereder tillfälle att ta del av min redovisning i övrigl. 1978/79:213 68 Regeringen ansluter sig till föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition förelägga vadföredraganden har anfört för den åtgärd eller det ändamål som föredraganden harhemställt om. Arbetet under planeringsskedet och inkomna yttranden 1 det följande redogörs för del planeringsarbetesom har genomförts i län och kommuner under planeringsskedet i den fysiskariksplaneringen. Vidare redogörs för yttranden över resultatet av detta arbetefrån ämbetsverk, organisationer m. fl. Redogörelsen utgörs i huvudsak av utdragur regeringens beslut för varje län med anledning av planeringsskedet, samt urden promemoria som har fogats till besluten (Fysisk riksplanering - fullföljandeav fastiagda riktlinjer, , PM ). I avsnitt 2 redogörs allmänt för planeringsskedetsresultat. 1 avsnitt 3 lämnas en redogörelse för behandlingen av vissaverksamheter och för sådana frågor som behandlas i annan ordning avstatsmakterna. Avsnitt4 innehåller en kortfattad redovisning av planeringsarbetet inom områden medgeografiska riktlinjer (dvs. kusterna, fjällen, vissa insjöar och älvdalar) ochämbetsverkens allmänna synpunkter på delta. Enredogörelse för planeringen inom de fem särskilda redovisningsområden somangavs i regeringens beslul lämnas i avsnill 5. Slutligen redogörs iavsnitt 6 län för län för det material som har redovisats och remissinstansemasyttranden över delta. 1 1978/79. 1978/79:213 Bilaga 1 Genom beslut lade statsmakterna fastvissa riktlinjer för hushållning med mark och vatten (prop. 1972:111, CU1972:35, rskr 1972: 348). Riktlinjerna skulle enligt beslutfullföljas i en fortsatt planering som i väsentiiga delar avsågs bli utförd avkommunerna. Arbetet skulle indelas i etl programskede och ett planeringsskede. Under programskedet utarbetade nästan samtligakommuner program för sådana planeringsåtgärder m.m. som borde vidtas till följdav statsmakternas riktlinjer för hushållning med mark och vatten.Länsstyrelserna redovisade resultatet av detta arbele till regeringen i juli1974. Av landets 278 kommuner upprättade 272 sådanaprogram. Regeringen tog ställning till programmen genom beslul län för länunder . 1975/76:1 lämnade regeringen en redovisning tillriksdagen av arbetet under programskedel och förelade förslag om bl.a. ansvarsfördelningen i den fortsatta fysiska riksplaneringen. Riksdagengodtog genom beslul i allt väsentligt vad som anfördes ipropositionen (CU 1975/76:1, rskr 1975/76:45). Genom beslut uppdrogregeringen åt länsstyrelserna och berörda ämbetsverk alt, i enlighel med ensamma dag inom upprättad promemoria, medverka i detplaneringsarbete som enligt programmen skulle genomföras av kommunerna ochredovisa resuhatet av detla arbete. I nämnda promemoria angavs att länsstyrelsernasenast skulle lämna en samlad redovisning och utvärderingav kommunemas arbele under planeringsskedet till berörda ämbetsverk ochregeringen. För att ge landstingen möjligheter att yttra sig överplaneringsarbetet fick länsstyrelserna, efter att ha inhämtat landstingensyttrande, avlämna sitt slutliga sammanfattande yttrande . anmodades att yttra sig överlänsstyrelsernas redovisningar. Yttranden har kommit in från överbefälhavaren,statens vägverk, , luftfartsverket, ,lanlbruksslyrelsen, , , ,statens planverk, statens lantmäteriverk och statens industriverk.Fiskeristyrelsen har bifogat yttrande från . har som sitt yllrande åberopat detsammanfattande avsnittet i rapporten av marken kring kärnkraftverk(statens planverk, rapport 42, ). Flera av verken har lill sinayttranden fogat särskilda sammanställningar eller länsbilagor. Ävenandra myndigheter samt forskningsinstitutioner och intresseorga- 1978/79:213 Bilaga 1 3 nisaiionerhar beretts tillfälle att yttra sig över redovisningarna. Yttranden har kommiiin från försvarels forskningsanstalt, , Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut, kullurgeografiska institutionen vidGöteborgs universitet, , domänverket. Svenska fjällklubben samt . har i en serie rapporter till regeringen under våren och sommaren 1978lämnat en omfattande redovisning av vad som har förevarit under planeringsskedet(statens planverk, rapport 44, ). Rapporteringen innehåller ensammanfattande utvärdering av arbetet under planeringsskedet (rapport 44, del1). Vidare ingår särskilda sektorsredovisningar och en redovisning avbebyggelsefrågornas behandling i kommunernas planering. Inombostadsdepartementet förbereds en ny rapport om hushållning med landets mark-och vattenresurser. Denna avses innehålla en övergripande utvärdering av dethittillsvarande arbetet med fysisk riksplanering och förslag om dess fortsättning.Härutöver behandlas vissa frågor som har kommit upp under den fysiskariksplaneringens planeringsskede i särskild ordning inom regeringens kansli. Under planeringsskedet har samarbetet mellankommuner, länsstyrelser och centrala verk intensifierats och delvis tagit nyaformer. I flertalet län har vid sidan om samråd mellan länsstyrelse och kommunockså länskonferenser anordnats av flera cenlrala ämbetsverk, oftast isamarbete med kommunförbundels länsavdelningar. I etl 50-tal fall har särskildakommittéer med företrädare för kommuner, länsstyrelser, landsting m.fl. bildatsför arbete med speciella problem, i huvudsak inlerkommunalaplane-ringsuppgifler. Etl omfatlande samarbete mellan länsmyndigheter ochcenlrala verk har ocksä ägt rum. 1flertalet kommuner har kommunstyrelser och byggnadsnämnder tillsammans lettplaneringsarbetet. 1 övriga kommuner har vanligen kommunstyrelsen svarat förledningen. Arbetet i kommunerna har bedrivits under tidspress, vilkel mångagånger har medfört att begränsad tid har stått till förfogande för de kommunalaorganens behandling av resultatet av planeringsarbetet. Huvuduppgiftenunder planeringsskedet har varit atl i plane- 1978/79:213 Bilaga1 4 ringförankra de frågor som berörs av den fysiska riksplaneringen och att vidtasärskilda åtgärder för atl säkerställa bevarandeintressen inom vissa områden. Planeringsskedethar inneburit att de frågor som behandlas i den fysiska riksplaneringen harinordnats och beaktats i en utvidgad översiktlig planering. Enligtstatsmakternas beslut (prop. 1975/76:1, CU 1975/76:1, rskr 1975/76:45) skullekommunernas arbete under planeringsskedet huvudsakligen inriktas på attupprätta dels kommunöversikter i vilka bl. a. de frågor som berörs av denfysiska riksplaneringen skulle behandlas, dels översiktliga planer förmarkanvändningen i områden med geografiska riktlinjer samt i områden därprogramarbetet hade visat på konflikter mellan olika markanvändningsintressen.Följande material har redovisats av kommunerna lill länsstyrelserna under våren1977: - markdisposilionsplaner förområden som berörs av statsmakternas geografiska riktlinjer - områdesplaner för sådanaområden med anknytning lill den fysiska riksplaneringen som skall exploaterasinom eller där konflikt om markanvändningen har uppståtteller väntas uppstå - redogörelser för åtgärder somhar vidtagits eller avses bli vidtagna i samband med den fysiskariksplaneringens genomförande - särskilda redovisningar, t. ex.program för hushållningen med jordbruksmarken eller program för planering i deav utpekade 25 primära rekreationsområdena (prop. 1975:46, CU1975/76:2, rskr 1975/76:46). Kommunöversikter har anlagils i 266 kommuner ochupprättats men inte antagits i yllerligare 3 kommuner. Av de återstående 8kommunerna i landet är 7 storstadskommuner i , vilka isamförstånd med länsslyrelsen inte har ansett kommunöversikt behövlig. 1 enkommun utnyttjas befintlig kommunomfattande generalplan som underlag vid bedömningav ärenden som rör byggande utanför detaljplanelagt område. Kommunöversiklernas förslag lillbebyggelsereglerande åtgärder är lill stor del av restriktiv karaktär ochinnebär i mindre utsträckning positivt styrande riktlinjer för bebyggelse. Detkan noteras alt ansatser i viss utsträckning har gjorts lill alt ikommunöversiklerna styra även andra verksamheter än bebyggelse. Iregeringens beslul över programskedel uttalas alt en översiktligredovisning av markanvändningen bör ske för områden med fastlagda geografiskariktlinjer. Omkring 200 kommuner berörs härav. 1 ca 60 av dessa harmarkdisposilionsplaner för de aktuella områdena antagils under planeringsskedet.Arbete med sådana planer pågår i ytterligare ca 50 kommuner. Kommunomfattandemarkdisposilionsplaner har anlagils i ca 50 av de berörda kommunerna. 1 ytterligareca 20 kommuner pågår arbete med kommunomfattande markdisposilionsplaner. Någon form av anlagen Prop.1978/79:213 Bilaga 1 5 markdispositionspJanfinns således i sammanlagt ca 110 av de 200 kommuner som berörs av geografiskariktlinjer. Arbele med att redovisa markanvändningen har påbörjats iytterligare ca 70 av dessa kommuner. Markdisposilionsplaner saknas bl. a. i delar avQällen, längs vissa älvdalar och kuslslräckor samt vid Siljan. För vissa avdessa områden samt för en del andra områden anger kommunerna att fortsattplanering eller utredning skall ske. Arbele med alt upprätta kommunomfattandemarkdisposilionsplaner har också bedrivits resp. påbörjats i flera kommuner sominte berörs av statsmakternas geografiska riktlinjer. Kommunernas arbele med områdesplanering har iallmänhet inte kunnat slutföras under planeringsskedet. Ett 50-talområdesplaner har redovisats. 1 fiera fall anges att arbete med områdesplanerpågår. I ålgärdsprogram-men anges dessutom alt ell omfatlande arbete medområdesplanering avses komma till slånd . Planerna avserframför allt områden för tätortsutbyggnad och fritidsbebyggelse. För ett drygt hundratal kommuner angav regeringen ibesluten över programskedet att det var särskilt angeläget att få till ståndöversiktliga planer för lätortsulvecklingen med hänsyn tilljordbruksintressena. Elt tjugotal kommuner har antagit och redovisat sådanaplaner för vissa tätorter. Ofta pågår sådan planering för ytterligare tätorteri dessa kommuner. Några av de berörda kommunerna har redovisat program ochlidsplan för arbete med översiktliga planer. I ett tjugotal av kommunernaföreligger varken program eller lidsplan för arbetet. Kommunernainom landets viktigare jordbmksbygder skulle, enligt statsmakternas beslul överprogramskedet, i samarbete med varandra och med bl. a. länsstyrelse ochlantbmksnämnd, utarbeta program för hushållning med jordbruksmarken.Önskemålet om alt upprätta jordbruksmarksprogram i regional skala berör 90kommuner i 10 län. Av dessa kommuner har 80 redovisat kommunala program förhushållning med jordbruksmark, medan ytleriigare fyra kommuner har utarbetatutkast till sådana program. Härutöver har elt tiotal kommuner inom andra områdenutarbetat jordbruksmarksprogram. Innehållet i programmen varierar i belydandeomfattning. Flertalet program har utformats så atl de ger en areal- och konfliktredovisninggenom atl de anger vilka konsekvenser aktuella planer för tätorlsexpansion fårför jordbmket. Det framgår av många program att kommunerna är på väg mol en merrestriktiv inställning till all la i anspråk jordbmksmark för lätortsutbyggnad. I PM omstatliga myndigheters redovisning av planeringsskedet i den fysiskariksplaneringen anges att kommunerna i sin redovisning av arbetet underplaneringsskedet bör redogöra för vilka planeringsälgärder som har vidtagitsbeträffande de 25 primära rekreationsområdena. Förberedande utredningsinsatserhar genomförts i nästan samtliga områden. Interkommunalt samarbete i någon Prop.1978/79:213 Bilaga 1 6 formhar också så gott som genomgående inletts. Flera primära rekreationsområdensammanfaller hell eller delvis med de områden som berörs av den fysiskariksplaneringens geografiska riktlinjer. En närmare redogörelse förplaneringsarbetet för de primära rekreationsområdena lämnas irekreationsberedningens belänkande (Ds Jo 1978:2). Statliga insatser för turismoch rekreation. Föralt ge en samlad bild av arbetsläget och uppnådda resultat, skulle kommunernaredogöra för de åtgärder som har vidtagits eller planeras för atl intentionernamed den fysiska riksplaneringen skall uppfyllas. Sådan redovisning har lämnatsav flertalet kommuner men saknas från ca 50 kommuner. Redovisningarna bestårsom regel av tabeller med förteckning över och kommentarer till berörda områdenav riksintresse. Ofta innehåller de också en prioritering av arbetet med attupprätta områdesplaner. 2.3Remissinstansernas allmänna synpunkter pä planeringsarbetet Nästan samtliga remissinstanser framhåller atlkommunerna har gjort en omfatlande och förtjänstfull insats underplaneringsskedet. Arbetet anses ha inneburit en kraftig aktivering av kommunernasöversiktliga fysiska planering. Planeringsåtgärder föranledda av riktlinjernaför hushållning med mark och vatten har enligt flera länsstyrelser som regelkunnat samordnas väl med kommunernas övriga fysiska planering.Riksantikvarieämbetet anser alt del är särskilt betydelsefullt alt arbelel hargenomförts med en helhetssyn och mot bakgrund av övergripande målsättningar närdel gäller hushållning med landets mark- och vattenresurser. Vägverketframhåller den ökade bredd och del fördjupade innehåll som den kommunala översiktsplaneringenhar fått genom atl flera statliga sektorsorgan har engagerats och utvecklatsin planering. anser att planeringsskedets resultat har slorbetydelse genom den ökade medvetenhet om olika planeringsproblem som arbetetoch diskussionen har fört med sig, genom ell ökat medborgarengagemang iplaneringsfrågor och genom i flera avseenden förbättrade samarbetsformermellan stat och kommun. Verket framhåller vidare betydelsen av det förbättradekunskaps- och invenleringsun-derlagel samt de kommunöversikter,markanvändningsplaner och säker-ställandeålgärder som arbetet har resulterat i. () understryker det värdefulla i atl centralt initieradplaneringsverksamhet förankras på lokal nivå på del sätt som har sketl i denfysiska riksplaneringen. Genom att tyngdpunkten i den fysiska riksplaneringenhar lagts på nivå har enligt LRF de för allmänheten ofta abstraktaproblemställningarna bmtits ner och förklarats i sina lokala sammanhang.Planeringen har därmed enligt LRF vunnit i verklighetsförankring och öppnatsför allmänhetens insyn och påverkan på ell säll som skiljer sig från annanplanering. Fleralänsstyrelser anför alt del omfattande arbetet har medfört att Prop.1978/79:213 Bilaga 1 7 mångaandra planeringsuppgifter, bl. a. arbete med detaljplaner, har bliviteftersatta i kommunerna. Även har uppmärksammat della problem ochanser alt tälorlsplaneringen ånyo bör ges lillräckligl utrymme i kommunernasfysiska planering. Många länsstyrelser stryker under atlriksplanearbetel ofta har skapat en nödvändig gmnd för bl. a. fortsalldetaljplanearbele. Några länsstyrelser anser att den kommunomfattandeplaneringen till stor del har blivit en bevarandeplanering utan all tätorts-och bebyggelseintressena har preciserats och kunnat vägas motbevarandeintressena. Detta har enligt länsstyrelserna i vissa fall medfört attkommunerna har redovisat stora områden för fortsatt planering eller utredning.Konflikter kommer då alt uppmärksammas försl i den fortsatta mer detaljeradeplaneringen. Andra länsstyrelser anser atl den översiktliga planeringen harökat intresset för och insikterna om bl.a. tätorternas utvecklingsproblem. Lantmäteriverketanser all förutsättningarna för att göra översiktliga planmässiga bedömningarom lämplig markanvändning i hög grad har förbättrats genom det material i formav bl. a. kommunöversikter som har utarbetats under planeringsskedet. har kommunöversikterna ökat förståelsen för kommunomfattandeplanering, men deras utformning uppvisar vissa brister. Verket anser sålundaalt en bättre samordning beträffande områdesindelning och formulering avriktlinjer är önskvärd kommunerna emellan. Kommunöversikterna har dessutom imånga fall grundats på bristfälligt underlagsmaterial. anser alt detär angeläget att redovisade planeringsåtgärder i kommunöversikterna genomförsbl. a. i form av markanvändningsplaner i anslutning lill tätorterna. Med hänsyn till att kommunöversikl inte är ettvedertaget begrepp i byggnadslagstiftningen råder viss osäkerhet om dessrättsliga ställning. Från länsstyrelserna framförs tveksamhet om hur långtkommunöversiktens ställning som styrinstmment för bebyggelseutvecklingensträcker sig. bedömer att den översyn av kommunöversikternasom snart är aktuell kommer atl avsevärt förbättra förutsättningarna atl läggaöversikternas riktlinjer till grund för slällningslaganden i byggnads- ochfastighetsbildningsärenden. I detta perspektiv är det enligt verket angelägetatt statsmakterna närmare överväger frågan om kommunöversiktens rättsligaställning. Flera remissinstanser framhåller attkommunöversikternas riktlinjer efter hand måsle ses över. Lantbruksstyrelsenuppfattar riktlinjerna som ett första steg mol mera preciseraderekommendationer för bebyggelse ulan-för tätorterna. konstaterar attkommunöversikternas riktiinjer för bebyggelseutvecklingen i områden som harbedömts vara av riksintresse i många fall innebär alt samråd skall ske mellanbyggnadsnämnden och slatliga sektorsmyndigheter i samband medbyggnadslovsprövningen. anser alt sådana samråd kan vara motiveradeunder ett inled- 1978/79:213 Bilaga 1 8 ningsskede.Vid kommande revidering av kommunöversiklerna bör dock riktlinjerna enligtverkel som regel kunna preciseras så atl byggnadsnämnderna i flertalet fallsjälva kan klara handläggningen. Ävenom riktlinjer i kommunöversikt i många fall får anses skydda riksintressenafrån icke önskad bebyggelse, påpekar att sådana riktlinjerinte kan tillgodose olika bevarandeintressen när del gäller behovet avskölselåtgärder m. m. Därvid måste direkta regleringar tillgripas, främslnaturvårdslagens instrument för vård och skydd. Liknande synpunkter framförs avriksantikvarieämbetet och flera länsstyrelser. Enligt planverket bör de frågor som har behandlatsi kommunöversikterna i fortsättningen studeras inom ramen för en vidgadkommunal översiktsplanering där landsbygdens och tätorternas utveckling ges ensamlad behandling.