prop · G203142 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:142 Regeringens proposition Regeringenföreslär att anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Motbakgrund av behovet av satsningar på nya utvecklingsområden inom svenskindustri föreslås i propositionen en väsentligt ökad statlig salsning på svenskrymdverksamhet. Förslagen innebär alt de industri-politiskt motiveradeinsatserna på rymdområdet successivt ökas så att de i stort sett trefaldigasjämfört med nuvarande nivå. För att genomföra denna höjning föreslås bl. a.alt regeringen bemyndigas att för högst 200 milj. kr. göra nya åtaganden inomrymd- och fjärranalysområdet. Vidare föreslås att till europeiskrymdverksamhet m. m. för /80 anvisas ett förslagsanslag av 80milj. 1 1978/79. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , , ,De , , , , , Svenskrymdverksamhet omfattar dels dellagande i det europeiska rymdsamarbetet inomframför allt det europeiska rymdorganet (, ), dels ettnationellt rymdprogram. De nu gällande riktlinjerna för den svenskarymdverksamheten lades fast (prop. 1972; 48, NU 1972; 37, rskr 1972;216). Rymdverksamheten har under det senasle decenniet ändrat karaktär från en forskningsin-riktadförsöksverksamhet till en tillämpningsinriktad verksamhet av stor industripolitiskbetydelse. Detta har aktualiserat frågan om den framtida inriktningen avsvensk rymdverksamhet. Med anledning härav har inom industridepartementetgjorts en industripolitisk utvärdering av hittillsvarande statliga insatseroch utarbetats förslag till framtida industripolitiska riktlinjer och insatserpå rymdområdet. Jag avser att nu ta upp dessa frågor. 2 Civil användning av rymdteknik Innanjag går in på frågor kring den svenska rymdverksamheten vill jag lämna enkortfattad orientering om rymdleknikens olika civila användningsområden. Den civilarymdverksamheten inleddes sista år genom att bärraketer somhade utvecklats för militärt bruk började användas för att sända upp enklacivila forskningssatelliter. Under det följande decenniet gjorde stormakternastora satsningar på bemannade rymdflygningar som kulminerade medden första land- 1978/79:142 3 Redan från början räknade man dock med att rymdtekniken så småningomskulle kunna användas i civila tillämpningar. har dennaanvändning allt mer trätt i förgrunden. Det är framför allt inom området telesatellitersom utvecklingen har gått snabbt. Även väntas telesatelliter varadominerande tillsammans med observationssatelliter och tillhörandemarkutrustning. Telesatelliter(satelliter för telekommunikation) har varit i rutinmässig drift sedan börjanav 1960-lalet. Den kommersiella användningen av telesatelliter tog sin börjansommaren 1965 då den första satelliten () i det s. k. Intelsatsystemettogs i drift. har sedan följts av ca 25 satelliter inom Intelsatsystemetsom, fömtom satelliterna, f. n. omfattar ca 200 markstationer i de omkring 100medlemsländerna. Systemet har en kapacitet som är inemot 100 gånger störreän vid starten. Trafikvolymen genom delta telesatellilsystem ökar alltjämtmycket snabbt, f. n. med , och en fortsatt snabb tillväxtförutses. Intelsatsystemet används främst för interkontinenlalatelekommunikationer, men utnyttjas även för överföring av stora TV-evenemangoch i vissa länder för nationell trafik. Förde länder eller regioner som har stora interna telebehov har det visat sig varalönsamt att sätta upp egna satellitsystem. Flera sådana system planeras och deförsta har tagits i bruk i , och Indonesien.Utvecklingen i sistnämnda land är typisk för de planer som finns i olikautvecklingsländer. En svagt utvecklad infrastruktur, stora landarealer ochsvår terräng gör att satellitteknik är den enda möjligheten att snabbt byggaupp ett telesystem till en rimlig kostnad. Satellitbaserade system har i dessafall visat sig vara helt överlägsna markbundna system i fråga om kostnad och ulbyggnadslid.Inom de industrialiserade ländema planeras regionala telesatelliter för t. ex.kommersiell datatrafik och telefontrafik inom stora förelag med många filialer.Denna användning förutses få en mycket snabb utveckling . Detelesatellitsystem som har upprättats har visat sig vara driflsäkrasamtidigt som deras ekonomi ständigt har förbättrats. Dessa erfarenheter ikombination med vissa tekniska framsteg har gjort att satelliter för sändningav radio- och TV-program direkt till hemmen nu är tekniskt möjliga ochekonomiskt konkurrenskraftiga i förhållande till markbundna rundradiosystem.Sådana direktsändande satelliter är ett av de viktigaste utvecklingsområdenaför den framlida rymdtekniken. Såväl inom som i Förenta statema och Canadapågår arbete med att utveckla sådana satelliter och i många länder pågårdiskussioner om direktsändande satellitsystem. Detta gäller utanför bl.a. och . Vid en internationell konferensår har världens teleförvaltningar bestämt vilka frekvenser som olikaländer får använda för sådana sändningar. 1978/79:142 4 Medstörsta sannolikhet konuner direktsändning av TV-program från satellit till etteller flera europeiska länder att påbörjas . Den potentiellamarknaden för sådana satelliter kommer att vara stor och omfatta ävenutvecklingsländer i , och . För utvecklingsländerna ärdenna teknik oftast den enda möjligheten att till rimliga kostnader snabbt fåett heltäckande TV-system. Denglobala marknaden för telesatelliter har för femårsperioden 19771981 beräknatsuppgå till ca 10 000 milj. kr. Satellitema representerar dock endast en del avde telesystem de ingår i. Tillhörande markutrustning utgör en mångdubbeltstörre marknad. Det pågår f. n. en snabb utbyggnad av olikatelekommunikationssystem i världen. 1 konkurrensen om att få leverera dessasystem är det en klar fördel för företagen alt ha en dokumenterad rymdtekniskkompetens. Runtjorden cirklar f. n. ett antal observationssatelliter som har möjlighet attkontinuerligt ta bilder av markytan. Den mesta kända typen är vädersatelliter,men utnyttjas även en ny typ, de amerikanskafjärranalyssatelliterna Landsat. Bilderfrån fjärranalyssatelliter tas i ett flertal våglängdsområden för synligt och infraröttljus. Genom att satelliten regelbundet återkommer till samma geografiska områdekan olika förlopp följas och förändringar registreras. Fjärranalysbilder harett flertal tillämpningsområden. De samhällsekonomiskt mest intressanta användningamaavser kartläggning av naturresurser och miljöövervakning. Exempelvis kanfjärranalysbilder användas inom jordbruk (för kartläggning av grödors sammansättningoch skördeskador, förutsägelser om skördeutfall, upptäckt av insektsangrepp ochsjukdomar), skogsbruk (för kartläggning av artsammansättning, kalhyggen ochskador, upptäckt av inseklsangrepp och sjukdomar), bergsbruk (för geologiskkartering och mineralprospekte-ring), fysisk planering (för kartläggning avstäder och landskap, projektering av bostadsbebyggelse, industriområden,transportleder, fritidsområden etc, för inventering av fritidsbebyggelse),vädertjänst, sjöfart, fiske och miljövård. Detfinns anledning räkna med att utvecklingen inom fjärranalystekniken kombineradmed framstegen inom datatekniken kommer att innebära något aven teknisk omvälvning då det gäller att tillhandahålla aktuell, lägesbestämd landskapsuiformation.Den nya tekniken bedöms få stor betydelse för användarna och leda tillsamhällsekonomiska vinster. Ifjärranalyssystem ingår liksom i telesatellitsystem markutrustning. Påmotsvarande sätt som på telesatellitmarknaden ger ett engagemang i utvecklingoch drift av satelliter förbättrade möjligheter att konkurrera på marknaden förmarkutrustning, både vad gäller tillverkning av utrustning för bildanalys ochframställning av analyserade bilder. Prognoser visar på en stark tillväxt avdenna marknad. 1978/79:142 5 3 hittillsvarande verksamhet inom rymdområdet Rymdverksamhethar i bedrivits . domineradesverksamheten av rymdforskning. Den började med uppsändning av sondrakeler iövre där raketskjulfället invigdes . Under senare delenav deltog svenska rymdforskare i den dåvarande europeiskarymdorganisationen ;s () satellit- och sond-raketprogram,i olika internationella samarbetsprojekt och i det nationella sondrakelprogrammet. Sedanår 1972 har den svenska rymdverksamheten dominerats av deltagande i europeiskaforsknings- och tillämpningsprogram. Därutöver har det nationella sondrakelprogrammetoch bilaterala internationella satellitprojekt inneburit kompletteringar somhar haft betydelse från bl. a. industripolitisk synpunkt. De nu gällanderiktlinjerna för den svenska rymdverksamheten lades, som jag harnämnt, fast . Riktlinjerna omfattar dels deltagande i deteuropeiska rymdsamarbetet, dels organisation och finansiering av den nationellarymdverksamheten. Utgångspunktenför deltagande i det europeiska rymdsamarbetet är tvåramöverenskommelser av och inom den dåvarande europeiskarymdorganisationen . Överenskommelserna omfattade dels som obligatorisk delett grundprogram och ett vetenskapligt program, dels ett antal valfria s. k.tillämpningsprogram för flygtrafiksatelliter (Aerosat), vädersatelliter (Meteosat),telesatelliter (), bärraketer (), sjöfartssatelliter (Marots, somnumera kallas Marecs) och en laboratoriemodul (Spacelab) till den amerikanska rymdskytteln.Sverige deltar i alla dessa program med undantag av Spacelab. Överenskommelsemainnebar dessulom dels att ESRO upphörde med sin sondraketverksamhet och attSverige i samband därmed övertog raketskjulfället i Kimna,dels att en ny europeisk rymdorganisation, (), skullebildas. Sluilig överenskommelse om konventionen för nåddes vid deneuropeiska rymdministerkonferensen och undertecknadeskonventionen. Enredovisning av de riksdagsbeslut som ligger lill grund för deltagandei ESA:s program har lämnats i prop. 1975: 1 (bil. 15 s. 164) och kompletteratsi prop. 1978/79: 100 (bil. 17 s. 166) till vilka jag får hänvisa. Desatellitprogram som initierades genom dessa överenskommelser går mot sitt slutvid . Bärraketen väntas göra sin första start år1979. Härigenom blir i stånd alt utveckla och sända upp egnanyttosatelliter. De primära målen för ESA:s verksamhet har därmed uppnåtts,nämligen att bygga upp en europeisk 1978/79:142 6 rymdindustrisom kan ge ett alternativ till amerikanska satelliter och bärraketer, att skapaett oberoende för inom områden som berör vitala europeiska intressen ochatt möjliggöra för särskilt de mindre medlemsländerna att få delta iutvecklingen av avancerade tekniska system, vilket inte skulle ha varitgenomförbart på egen hand för ett enskilt land. 1972års riktlinjer omfattade även organisationen av den svenska rymdverksamheten.Den 1 juli 1972 inrättades en särskild myndighet, statens delegation förrymdverksamhet, med uppgift att svara för utformning och organisation av densvenska rymdverksamheten. Vidare bildades ett statsägt bolag. SvenskaRymdaktiebolaget, med uppgift att svara för beredande och verkställandefunktioner. Rymdverksamhetenhar f. n. en ekonomisk ram av knappt 100 milj. kr. , varav den viastatsbudgeten finansierade delen uppgår till drygt 90 milj. kr. Härav faller isin tur ca 60 milj. kr. inom industridepartementets verksamhetsområde. Avstatens insatser går merparten till det europeiska rymdsamarbetet inom . Merän hälften av bidrag till återgår till svensk industri i form avbeställningar av utrustning och utvecklingsarbete. För finansieringen av svenskrymdverksamhet tillskjuter dessutom vissa företag särskilda medel enligt avtalmed staten . I följande sammanställning lämnas en ekonomisköversikt för innevarande budgetår över den svenska rymdverksamheten (i milj. Program Belopp Finansiering Belopp Myndighetsuppgifter 2,3 Industridepartementet 59,3 (IX huvudtiteln) Nationellrymdverksamhet 29,4 Industribidrag 1,5 Densvenska industripolitiken inom rymdområdet har i väsentligaavseenden varit framgångsrik. En avancerad svensk rymdindustri har byggts upp,främst vid och LM , som inom resp. specialonnådehör till de ledande företagen i . Härvid har samlats en kompetens ocherfarenhet inom rymdområdet som gör det möjligt att identifiera och utnyttjamöjligheter att använda rymdtekniken i olika tillämpningar. 4 Motiv för statliga insatser på rymdområdet Statligainsatser på rymdområdet motiveras av såväl indusiripolitiska somallmänpolitiska skäl. Jag skall här ange de viktigaste. 1978/79:142 7 Ett viktigt mål för industripolitiken är att främjautveckling och spridning av avancerad teknik inom den svenska industrin.Rymdverksamhet ställer höga krav på avancerad telcnik inom flera nyckelområden,såsom mikroelektronik, datateknik, materialteknik, kommunikationsteknik, tillförlitlighetstelcnikoch tekniken att möta de extrema miljökrav som råder i rymden. Härtill kommerde speciella krav som ställs inom områdena systemteknik ochprojektadministration. Det är knappast någon överdrift att säga attrymdverksamheten i särskilt hög grad kännetecknas av att den mest avanceradeteknik som finns att tillgå inom en rad teknikområden utnyttjas föratt uppnå exakta definerade mål. Rymdverksamheten är därför ett av de områdensom från industripolitisk synpunkt lämpar sig särskilt väl som delområde i enutveckling av högteknologisk industri. Ett annatmotiv för svensk rymdverksamhet är att den bör kunna främja svensk industriskonkurrenskraft på expansiva marknader. Rymdmarknaden är i sig enbetydelsefull sektor för industriell verksamhet där svensk industri har godaförutsättningar att nå framgång. Även om marknaden volymmässigt inte hör tillde verkligt stora, så är expansionstakten hög och branschen lämplig somkomplement till etablerade verksamheter inom bl. a. telekommunikations- och flygmateriel-områdena.Företag som är verksamma inom rymdseklorn kan ofta direkt utnyttja detta vidmarknadsföringen av produkter utanför rymdområdet. Rymdfeknikenhar också en växande allmänpolitisk betydelse inom områden som berör vitalanationella intressen, t. ex. säkerhetspolitik, internationella och nationellatelekommunikationer, rundradio, kartläggning av naturresurser, meteorologi ochmiljöövervakning. Det är därför viktigt även för ett litet land att ha ettvisst mått av inflytande och valmöjligheter vad gäller rymdteknikens praktiskatillämpningar för nationella och internationella syften. Här krävs i förstahand att en tillräcklig nivå på den rymdtekniska kompetensen upprätthålls inomlandet för att säkerställa tillgång till ett fullgott underlag för politiskaställningstaganden. Sverigesdeltagande i ESA-samarbetet är en förutsättning för att kunna förverkliga dessamål. Med statliga insatser har medlemsländerna skapat en organisation som kanfungera som kravställare på och upphandlare av avancerade tekniska system.Härigenom har europeisk industri kunnat skaffa sig sådan kompetens inomrymdområdet att den tekniskt kan konkurrera med amerikansk industri omindustriella leveranser och därmed möjliggöra ett visst oberoende ochinflytande för inom ett flertal centrala områden av allmänpolitisk ochstrategisk industripolitisk betydelse. Vid sidan av satsar dessutom mångaländer, däribland , statliga medel på en nationell rymdverksamhet. 1978/79:142 8 5 Motiv för en utökad satsning på rymdområdet Jaghar nu berört bl. a. de nuvarande riktlinjerna för den svenska rymdverksamhetenoch motiven för statliga insatser på rymdområdet. Enligt min mening talar fleraskäl för att utöka dessa insatser. I detta hänseende vill jag anföra följande. Föratt den svenska rymdindustrin skall kunna vidmakthållas och utvecklas iframtiden, måste den ges bättre möjligheter än f. n. att arbeta på systemnivåi avancerade rymdprojekt. Större satsningar behöver göras i enskilda projekt såatt svensk rymdinduslri uppfattas som en intressant samarbetspartner. Då kansvensk industri få bättre tillfälle att konkurrera om det teknologiskt mestintressanta utvecklingsarbetet som den ges en rimlig chans alt ta endel av den framtida rymdmarknaden. Detär från industripolitisk synpunkt viktigt att svensk industri i ökadutsträckning inriktas på mer kunskapsintensiva och högteknologiska områden.Rymdtekniken är ett sådant område kring vilket en livskraftig industri skullekunna utvecklas. För vissa teknikområden, t. ex. telekommunikationer ochtillförlitlighet, har rymdtekniken också värdefulla spridningseffekter. Somjag nämnde pågår f. n. en snabb utbyggnad av telekommunikationssystem påolika håll i världen. Satellittekniken innebär nya möjligheter till överföringav data, bilder, television m. m. En växande marknad väntas uppstå för olikatyper av nya teletjänster med hjälp av satelliter. De teleföretag som har en dokumenteradrymdteknisk kompetens har här ett klart försteg gentemot de konkurrenter somsaknar denna kunskap. Dessutom innebär kunnandet på rymdområdet en bättregrund för bedömningar av den sannolika utvecklingen inom teleområdet i desshelhet. Eftersom svensk industri har en starkställning på telemarknaden, är det av avgörande betydelse att den kan göra siggällande också i fråga om utvecklingen på rymdområdet. Denförutsedda minskade efterfrågan på utvecklingsarbete inom den militära sektorninnebär nya strukturella problem inom svensk hög-teknologisk industri. Genomdet ställningstagande som regeringen förordar beträffande anskaffning avattackflygplan uppstår särskilda problem för svensk flygindustri. Dessaproblem skulle till en del kunna lösas genom en ökad satsning på rymdteknik. Dekvalificerade tekniker som har anställts och den organisation som har byggtsupp för försvarets behov skulle i viss utsträckning få altemativsysselsättning. En sådan omorientering av verksamheten skulle vara positiv försysselsättningen på de akluella orterna. (Fö 1978: 01)har i sitt framlagda betänkande del 1 (Ds Fö 1978: 8) enhälligtförordat rymdtekniskt arbeie som en dellösning på problemen inom flygindustrin.Jag vill här omnämna att jag med stöd av regeringens bemyndigande den 21december 1978 har tillkallat en särskild delegation Prop.1978/79:142 9 (I1978; 07) för att bl. a. närmare undersöka alternativa vägar för att lösa deförestående problemen om civilt utnyttjande av de flygindustriel-la resurserna. Med dessa utgångspunkterfinner jag det väsentligt att de möjligheler som rymdtekniken kan erbjuda tastill vara för att öka konkurrenskraften hos och underlätta omställningen inomsvensk industri samt mildra sysselsättningsproblemen inom framför alltflygindustrin. Det är viktigt att beslut om detta fattas möjligt bl. a.eftersom kommer att fatta beslut om ett antalprojekt av stor och långsiktig betydelse för europeisk rymdverksamhet. Jagförordar därför att statens insatser på rymdområdet utökas väsentligt. Eltbeslut med delta innehåll bör också kunna underlätta den nyssnänmdadelegationens arbete, genom de möjligheter som denna rymdsatsning i vissa delaröppnar för alternativ sysselsättning av den kapacitet som väntas bli friställdinom flyginduslrin. Jag kommer i det följande att lämna förslag till riktlinjeroch åtgärder för en utökad industripolitisk satsning på rymdområdet. 6 Förslag till riktlinjer och statliga insatser för att främja den fortsatta rymdverksamheten Deltagandei samarbetet inom har varit en hörnsten i den fördaindustripolitiken på rymdområdet. Erfarenheterna härav är både positiva ochnegativa. Organisationen är något tungrodd till följd av kraven på enighetmellan medlemsländerna i en mängd frågor. Trots detla har medlemsländemaframgångsrikt lyckats använda organisationen som instrument för att bygga uppen europeisk rymdinduslri som är kapabel att konkurrera med Förenta statema ifråga om olika typer av nyttosatelliter. Vårt medlemskap i har varit en förutsättningför den kompetens inom rymdområdet som svensk industri har lyckats bygga upp. Detprimära målet för att etablera en konkurrenskraftig europeisk rymdinduslri kan, som jag har framhållit, i stor utsträckning sägas ha förverkligats.För att bibehålla denna industri och driva på den fortsatta utvecklingen inomrymdområdet behövs dock fortsatt verksamhet inom . Organisationens roll blirdå att ytterligare utveckla de tillämpningar som redan har demonstrerats ochatt föra fram nya tillämpningar till ett operativt stadium. ESA-samarbetet bördärför även utgöra grundvalen för svensk rymdverksamhet. böraktivt medverka till att organisationens effektivitet ökas. Bilateraltsamarbete inom rymdområdet har inte prövat på allvar före det nyligenpåbörjade samarbetet med om fjärr-analyssatellitprojektet , somredovisades för i prop. 1978/79:142 10 1978/79;43 (bil. 1 s. 6). Anledningen till att detta nu har kommit till stånd är bl. a.att den svenska rymdindustrin har framstått som en kompetent och intressantsamarbetspartner. Inom sina specialområden tillhör svensk rymdindustri numerade ledande i . Fleraav de nyttosatelliter som har utvecklats kommer attproduceras i olika kommersiella versioner för skilda kunder. Vidare kommerolika länder i högre grad än att vilja kunna prioritera enskildasamarbetsprojekt på olika sätt. Med hänsyn härtill finns det anledning atträkna med att samarbete i bilateral form och i olika tillfälligaindustrikonsortier kommer att bli vanligare . Den framtidarymdverksamheten kommer således med största sannolikhet alt ske i mervarierade samarbetsformer än f. n. Detta ställer höga krav på flexibilitet ochsnabbhet i beslutsfattandet om de industripolitiska ambitionerna skall kunnaförverkligas. Beslutsprocessen för svensk rymdverksamhet har f. n. vissabrister i detta avseende. Den ändrade formen för beslut om svenskt deltagande iolika rymdprojekt, som jag strax kommer att föreslå, bör innebära att dessabrister undanröjs. På grund av Sverigeslitenhet som industrination jämfört med framför allt de stora rymdnationema iEuropa, dvs. , , ochItalien, har det varit nödvändigt för svensk industri alt välja ut ett antalspecialområden för att, med de begränsade medel som har stått tillförfogande för svensk rymdverksamhet, kunna bygga upp en konkurrenskraftigkompetens. De aktuella svenska företagen , LMEricsson, och har inte haft deresurser och möjligheter som företagen i de stora europeiska industrinationernahar haft för att bygga upp en kompetens som omfattar kompletta rymdsystem. Dethar därför varit nödvändigt för svensk industri att i konsortier arbetatillsammans med de stora industriföretagen i . Inom konsortierna har enviss specialisering och arbetsfördelning eftersträvats. Vid fördelningen inomresp. konsortium har det också varit nödvändigt att beakta den geografiskafördelningen av bidragen till . På grund av relativt låga bidrag,som är av storleksordningen av den totala ESA-budgeten, har svensk industrismöjligheter att delta med större syslem kraftigt begränsats. Detta i föreningmed ett relativt blygsamt nationellt rymdprogram har lett till att svensk rymdinduslriarbetar inom en relativt smal nisch. Rymdverksamhetensnuvarande omfattning är mot bakgmnd härav, enligt min bedömning, otillräckligför att ge den utvecklingsstimulans åt svensk industri som ligger inomräckhåll. Härför krävs att svensk rymdindustri ges möjlighet att tasystemansvar inom rymdprojekt. Detta innebär att volymen på den svenskarymdverksamheten bör ges en sådan storlek att den ger svensk rymdindustrimöjlighet att upprätthålla en kontinuerlig aktivitet över en viss nivå.Därigenom kan svensk rymdin- 1978/79:142 H dustrifå bättre förutsättningar att konkurrera och uigöra en attraktivsamarbetspartner. För att höja svensk rymdindustris kompelens krävs att statensinsatser på rymdområdet ökas väsentligt av . Härefterbör goda förutsättningar finnas för svensk industri att på kommersiella grundernyttiggöra gjorda insatser. Statens insatser bör då åter minska. Jag förordardärför att de statliga insatserna inom industridepartementets område under en flerårsperiodsuccessivt byggs ut så att de i stort sett trefaldigas jämfört med nuvarandenivå. För att en sådan ambitionshöjning skall kunna genomföras bör regeringenha möjlighet att inom en viss kostnadsram kunna besluta om nya åtaganden pårymd- och fjärranalysområdet. Regeringen bör härvid ta ställning till varjeenskilt projekt med beaktande av varje projekts samhällsnytta, dess bidragtill att förverkliga de industripolitiska målen och desssysselsättningseffekter.