prop · G203141 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag delar utredningens uppfattning altköpare som avser att använda fastigheten i verksamhet som medför skattskyldighetskall få behandla den av säljaren redovisade skatten på utförda arbeten somingående skatt. Jag förordar att bestämmelser härom tas in i anvisningarna till5 §. Vidare bör utredningens förslag om skyldighet för säljaren atl på köparensbegäran utfärda faktura med uppgift om redovisad skatt genomföras. Detta börske genom ett tillägg till 16 §. 2.6 Uthyrning av fastighet, m. m. Uthyrning av fastighet medför enligt gällande bestämmelserinte skattskyldighet. Skatt som utgår vid uppförande, reparation, underhåll 1978/79:141 68 m.m. av hyresfastighet blir en faktisk kostnad hos fastighetsägaren. Dettainnebär alt rörelseidkare som bedriver mervärdeskattepliktig verksamhet iförhyrda fastigheter eller lokaler inte har någon avdragsrätt för denmervärdeskatt som ingår i lokalkostnaden och därmed i hyran. Häri föreligger enskillnad i jämförelse med skattskyldig som bedriver verksamheten i egnalokaler. Den mervärdeskatt som sådan skattskyldig påförs för uppförande m. m.av lokaler för verksamheten utgör avdragsgill ingående skatt. Denna bristandeneutralitet i beskattningen mellan skattskyldiga som bedriver verksamhet iegna eller förhyrda lokaler har uppmärksammats tidigare och riksdagsuttalandeni frågan har föranlett ulredningen att på nytt ta upp frågan. Utredningensuppfattning är att de rådande skillnaderna i beskattningen bör undanröjas.Efter en genomgång av olika tänkbara lösningar föreslår utredningen attfrivillig skattskyldighet för uthyrning av rörel-sefastigheler ochrörelselokaler införs. Fastighetsägaren får då rätt till avdrag för ingåendeskatt på sådana lokaler som hyrs ut till den som är skattskyldig enligt ML.Fastighetsägaren blir också skyldig att redovisa skall för uppbuma hyror.Denna skatt blir i sin tur avdragsgill ingående skatt hos den skattskyldigehyresgästen. Härigenom undanröjs de kumulativa skatteeffekterna. För attförhindra rena skentransaktioner och för att inte medge omotiverade avdrag föreslårutredningen att åtnjutet avdrag för ingående skatt skall återföras tillbeskattning i fråga om byggnad eller lokal som från uthyrningens på-börjantas i anspråk för ändamål som inte längre medför skattskyldighet enligt ML.Motsvarande föreslås gälla i de fall fastigheten övergårtill ny ägare. Vidare föreslås att återföringsskyldig-heten begränsas tillsådana förvärv för vilka anskaffningskostnaden överstiger 10 000 kr.Utredningen föreslår också alt fastighetsägare, som först hyr ut lokaler tillej skattskyldiga och därefter, inom treårsperioden, till skattskyldighyresgäst förklaras retroaktivt skattskyldig med rätt till avdrag för deningående skalt som belöper på de lokaler som omfattas av den ändrade uthyrningen.Beskattningen föreslås ske enligt 60-procentsregeIn. gällandesärbestämmelser beträffande koncernägda fasligheter föreslås slopade. Utredningensgrundtankar om alt de mervärdeskatteeffekter som drabbar skaltskyldig somdriver verksamhet i förhyrda lokaler bör undanröjas har biträtts eller lämnatsutan erinran av samtliga remissinstanser. Flertalet remissinstanser har ocksåtillstyrkt den av utredningen föreslagna lösningen. Några remissinslanser,främst länsstyrelser, avstyrker dock förslaget, som man befarar leder till ettavsevärt ökat antal skattskyldiga och till kontroll- och fördelningsproblem ide fall viss fastighet används för såväl skattepliktig som ej skattepliktigverksamhet. Vidare befaras problem i samband med att viss lokal övergår frånskattskyldig hyresgäst till ej skattskyldig hyresgäst. Prop.1978/79:141 69 har av några remissinstanser också bedömts som alltförkort. Här har föreslagits 5 eller . Några remissinstanser har ocksåföreslagit en återföring avtrappningsvis. För egen del får jag anföra följande. Remissinstansernahar understrukit behovel av ändrade regler på detla område. De invändningarsom riktats mot förslaget har gällt den tekniska lösningen och däravuppkommande kontroll- och fördelningsproblem. Jag anser i likhel med ulredningenoch remissinstanserna att de kumulativa skatteeffekterna bör undanröjas. Deltabör ske på del sätl utredningen har föreslagit. De problem som kan komma altuppstå torde inte bli större än att de med hjälp av anvisningar från RSV börkunna bemästras. Nämnas bör att redan har infört motsvaranderegelsystem och alt EG;s sjätte direktiv för en harmonisering avmedlemsländernas mervärde-skattelagstiftning också förordar denna lösning. Delföreslagna systemet bör dock göras tillämpligt även på rörelselokaler sominnehas med bostadsrätt. Jag vill också framhålla att den frivilligaskallskyldigheten för fastighetsägare omfattar endast de fastigheter ellerlokaler som den skattskyldige själv väljer. 1 del föregående har jag föreslagit att förskott m. m.inte skall beskattas när de uppbärs ulan först . Med hänsyn härtill bördet av utredningen föreslagna tillägget till 2 § femte stycket om frivilligt inträdei förväg inle göras. 1 likhet med vissa remissinslanser har jag funnil atl denav ulredningen föreslagna ireårsregeln är alltför kort. Genom atl förlängatidsfristen lill , vilket har föreslagils av några remissinstanser, tordeockså en del av de förväntade problemen bortfalla. En sexårsregel kan dock ledatill alltför slora tröskeleffekter. Jag förordar därför att utredningensförslag kompletteras på så sätt alt endast hälften av de avdrag som har åtnjutitsskall återföras till beskattning om användningen ändras men . Möjligheten lill retroaktivt inträde bör i likhet med vadutredningen föreslagil slå öppen . Mervärdeskatten bör vidare beräknaspå hyran exkl. kostnader för el, värme etc. Den av utredningen föreslagnabeloppsgränsen vid retroaktivt inträde lorde få mycket liten betydelse. Dåförfattningsförslaget dessulom har kritiserats för att vara oklart förordarjag all denna del av förslagel utgår. Avsikten med utredningens förslag harvarit all underlätta tillämpningen och atl undvika vidlyftiga utredningar föralt varje liten post skall kunna återföras. Jag utgår dock från alt RSV genomlämpligt utformade anvisningar kan åsiadkomma ett förfarande som underlättartillämpningen för alla parter. I anledning av vad som har kommit fram vidremissbehandlingen vill jag också framhålla följande. Avsikten med de föreslagna beslämmelserna är all undanröjakumulativa skatteeffekter. Kravet på återföring av åtnjutna avdrag skall Prop.1978/79:141 70 De tidsfrister om tre och somjag har förordat bör för varje faslighet eller lokal gälla från den dag dåfastighetsägaren har medgetts inträde som skattskyldig enligl ML för denfasligheten eller lokalen. Den skattskyldige bör inte ha möjlighet attfrivilligt gå ur systemet men är skyldig alt göra del lill den del fastighetenhyrs ut till annan än skaltskyldig. Detta följer enligl min mening i flertaletfall av den föreslagna lydelsen av 6 § andra stycket. Överlåter skattskyldig fastighetsägare sin fastighet tillannan som avser alt bli skattskyldig har denne, om anvisad möjlighet härtillutnyttjas, rätt att göra avdrag för den skatt som säljaren skall återbetala. Det kan självfallet inträffa att byggnad skadas ellerförstörs, t. ex. genom brand. EiUigt gällande bestämmelser har skattskyldigrätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till skadans avhjälpande,oavsett om den skadevållande eller försäkringsgivare ersätter skadan. Underförutsättning att byggnaden efter reparation eller återuppförande används föruthyrning till skattskyldiga hyresgäster bör någon återföring av avdrageningående mervärdeskatt inte göras och ny tidsfrist inte beräknas. I den månbyggnaden efter skadans avhjälpande övergår från skattskyldig till ejskattskyldig hyresgäst bör däremot återföring göras. En tillämpning i enlighetmed vad jag nu har förordat är enligt min uppfattning förenlig med den föreslagnaförfattningstexten och kräver därför ingen särskild reglering. Om en lokal, som har varit uthyrd lill skaltskyldighyresgäst, inte på nytt blir uthyrd kan ifrågasättas om inte åtnjutna avdragborde återbetalas. Med hänsyn till att det i de allra flesta fall torde varafråga om fastigheter eller lokaler som är avsedda särskilt för viss form avverksamhet bör man av praktiska skäl inle kräva någon återbetalning enbart avdelta skäl. Frågan om återbetalning får i stället prövas när fastigheten ellerlokalen på nytt hyrs ut. Vad gäller inkomsttaxeringen borde i de fall då skattåterförs det återförda beloppet från strikt teoretisk synpunkt tillförasavskrivningsunderlaget för byggnaden. En sådan lösning ger dock upphov tillåtskilliga tekniska komplikationer. Jag föreslår därför att det återfördabeloppet vid beräkning av inkomst av fastighet eller rörelse enligt KL skallbehandlas som driftkostnad. En förutsättning härför bör dock vara att delåterförda beloppet betalats till staten. Bestämmelser i dessa hänseenden hartagits in i 73 §. Med de justeringar som föranleds av vad jag nu har anförtbiträder jag utredningens förslag till teknisk lösning. Ändringar bör såledesgöras i 2, 10, 14, 15, 17 och 73 §§ samt anvisningarna till 2 och 17 §§. 2.7 Begagnade varor, m. m. Varor som omsätts i yrkesmässig handel är i principbelagda med mervärdeskatt. Det enda undantaget av någon betydelse från dennabe- Prop.1978/79:141 71 skattning gäller begagnade personbilar och begagnademotorcyklar. Beskattningsbestämmelserna innebär att helaförsäljningspriset beskattas varje gång en skattepliktig vara omsättsyrkesmässigt. Varor som omsätts , vilket ofta gäller t. ex. båtar,, anlikvi-teler och konst, beskattas därför om. Vid försäljning av varor genom den yrkesmässiga handelnutgår alltså alltid mervärdeskatt. Skatt utgår däremot inte vid transaktionermellan privatpersoner och inte heller när privatperson säljer egendom på auktion.Därmed sker det en betydande skattefri omsättning av begagnade varor ochskattereglerna kan också ha bidragit lill att denna handel ökar. Detta är tillnackdel för den yrkesmässiga handeln. Del kan också vara till nackdel för konsumenterna,även om det direkta inköpspriset blir lägre. Yrkeshandlaren kan ofta erbjuda enbättre köptrygghet, bättre kreditmöjligheter och ett bredare urval av varor. De effekter mervärdeskatten har på den yrkesmässigahandeln med begagnade varor har man försökt undgå på olika sätl. Ett sätt harvarit atl handlaren formellt inte köper eller byter in begagnade varor frånkonsumenter utan ålar sig att förmedla försäljning för kundens räkning och idennes namn. I de fall det är kapilalkrävande varor, t. ex. båtar ellerhusvagnar, har man också försökt ordna kreditfrågan på olika sätt. Den andrahuvudsakliga metod man har använt är att man håller hela eller delar avförsäljningen av begagnade varor helt utanför bokföring och skalteredovisning. har uppmärksammat frågan i olika sammanhang, bl.a. 1974. (SkU 1974; 62) uttalade då alt del uppenbariigen intevar tillfredsställande att de nuvarande reglerna medförde alt en stor del avförsäljningen av begagnade varor till allmänheten skedde vid sidan avredovisning och bokföring. Utskottet förulsalie att mervärdeskatteutredningenskulle komma med en lösning på problemet. Utredningen har lämnat ett förslag som berörförsäljningen av alla slags begagnade varor. Förslaget innebär att den somyrkesmässigt handlar med varor får göra avdrag motsvarande en beräknad skaltenligt gällande skattesats, f. n. av inköpspriset, för varor som han köpereller byter in från någon som inte är skattskyldig. Handlarens inköpskostnadminskar alltså . Vid efterföljande försäljning skall mervärdeskatttas ut på hela försäljningspriset. Resultatet av detta system blir enbeskattning av det mervärde som uppstår hos handlaren, dvs. skillnaden mellanhans inköps- och försäljningspris. Förslaget innebär att skattereglerna i sig inte motiverarkonsumenter och handlare atl fortsätta med agentförsäljningar och liknande.Vidare minskas skillnaderna mellan rena privatförsäljningar och auktionsförsäljningarå ena sidan och den yrkesmässiga handelns försäljningar å andra sidan. Den föreslagna lösningen bör därför vara lill fördel för konsumen- Prop.1978/79:141 72 terna och för den yrkesmässiga handeln med begagnadevaror. Det visar sig också atl förslaget tillstyrkts av i stort sett samtliga remissinslanser.Förslagel ligger också i linje med vad tidigare uttalat och med vadsom tillämpas i flera andra länders mervärdeskattesy.stem. Jag finner därföratt övervägande skäl talar för att förslaget genomförs. Jag anser att praktiskaskäl lalar för att förslaget inte begränsas till varor av vissa slag.Behandlingen av de begagnade bilarna och de begagnade motorcyklarna återkommerjag till i del följande. Jag vill i detta sammanhang påpeka att förslaget avserinte endast varor, som i fysisk mening är begagnade. Det omfattar samtligavaror som skaltskyldig förvärvar från ej skaltskyldig säljare för återförsäljning.Härigenom undanröjs vissa dubbelbeskattningseffekter som f. n. uppkommer vidförsäljning genom återförsäljare av program och kataloger för en verksamhetsom inte medför skattskyldighet. Den i prop. 1978/79: 33 föreslagna begränsningen av avdragsräuenlill varor som skall återförsäljas har mött vissa invändningar. Härvid haråberopats att risken för misstag ökar och att rättsförluster skulle kunnauppkomma. Med hänsyn härtill förordar jag att avdragsrätten utsträcks till attgälla alla skattepliktiga varor som skattskyldig förvärvar. Uiredningensförslag omfattar endast skattskyldigs förvärv av varor. Enligt punkl 3 förstastycket av anvisningarna till 2 § föreligger skattskyldighet även för den somi egenskap av ombud i eget namn förmedlar bl. a. vara och uppbär likviden förvaran exempelvis som kommis-sionär vid försäljning i kommission. I sådana fallbör enligt min mening avdragsrätt tillkomma kommissionären på samma sätt som omhan hade förvärvat varan. Detla bör komma till uttryck i 17 §. I nuvarande andra stycket av punkl 1 av anvisningarna till2 § anges att försäljning av inventarier, material m. m. i verksamhet som intemedför skattskyldighet anses som yrkesmässig endasi om den sker i butiks-mässigaformer. Enligt vad jag har förordat i det föregående skall den som yrkesmässigtsäljer begagnade varor få göra avdrag för beräknad skatt som belöper påförvärven för verksamhelen. 1 konsekvens med detla förslag borde motsvarandeavdragsrätt tillkomma den som säljer inventarier m. m. i verksamhet som annarsinte medför skattskyldighet. Det torde dock i åtskilliga fall vara svårt attvid försäljningstillfället utreda beloppet av den ingående skatten. Jag anserdärför att försäljning av utrangerade varor eller annan överskottsmaterial iverksamhet som inte medför skallskyldighet skall anses som ej yrkesmässig. Jag är medveten om atl den yrkesmässiga handeln medbegagnade varor i viss utsträckning sker i konkurrens med försäljning påauktioner. Jag är dock inte beredd att nu föreslå någon ändring av debestämmelser som gäller auktioner. Jag avser atl i annat sammanhang föreslåregeringen att låta mervärdeskatteutredningen undersöka förhållandet medbeaktande av vad jag nu har föreslagil om handeln med begagnade varor. 1978/79:141 73 Omsättning av begagnade bilar och begagnade motorcyklar ärsom har nämnts undantagen från mervärdeskatt. Dessa fordon beskattasendast en gång och del är när de säljs som nya. Utredningen har emellertidföreslagit att de begagnade fordonen skall behandlas på samma sätt sombegagnade varor i övrigl. Endast del mervärde som tillskapas i verksamhelenskall beskattas. Förslaget har rönt starka invändningar från bilhandelnsbranschorganisationer och bilägarnas intressegrupper. Kritiken gäller dockinte den föreslagna beskaltningstekniken som sådan. Branschorganisationerna befararatl förslaget skulle leda till en som man uttrycker det "ulglidning"av handeln med begagnade bilar till oregistrerade och svårkontrolleradeverksamheter som undandrar sig skyldigheten att redovisa såväl mervärdeskattsom källskatt, sociala avgifter och egen inkomstskatt. Först om samhället genomannan lagstiftning beslutar om registrering i särskild ordning av bilhandelnär man beredd att godta lagförslaget i denna del. Bilägarnas intressegrupperbefarar att förslaget leder till en kraftig ökning av bilpriserna. I annat sammanhang har berörda organisationer ochintressegrupper samfällt hävdat att bilismen i det nuvarande ekonomiska läget inlekan tåla ytterligare pålagor. Utredningen framhåller, alt vidtagna kontrollaktionerklart har visat att nuvarande bestämmelser i belräffande bilhandeln skapatavsevärda kontrollproblem och förorsakat snedvridande konkurrenseffekter. a. att skattefriheten för begagnade personbilar utnyttjas föratt minska skatteuttaget på nya bilar. Gällande regler skapar enligt utredningen även andraskevheter i beskattningen. Enligt 17 § tredje stycket får skaltskyldig somdriver handel med personbilar och motorcyklar dra av ingående skalt sombelöper på förvärv och införsel för verksamheten med undantag endast för ingåendeskatt på vara till eller tjänst på sådan begagnad personbil eller begagnadmotorcykel som utgör omsättningsvara i verksamheten. Detta innebär attreparationer av begagnade omsättningsfordon som bilhandlare utför i egenverkstadsrörelse beskattas endast genom avskuren avdragsrätt för ingåendeskatt på ianspråktaget material, medan den bilhandlare som låter utföra sammaarbeten genom att anlita skattskyldig reparatör måste erlägga skatt fullt utför hela den utgivna ersättningen. Den beskattade ersättning som reparatören uppbärinnehåller förutom kostnadstäckning för ianspråktaget material även täckningför löner, indirekta kostnader och vinst. Sådana olikformigheter ibeskattningen bör enligt utredningen undanröjas. Även om gällande undantag från skatteplikt vid omsättningav begagnade bilar bibehålls berörs handeln med begagnade bilar av föreslagnaändringar av ML. Utredningen har sålunda föreslagit att uttag av tjänst someljest yrkesmässigt omsätts i verksamhet som medför skattskyldighet, Prop.1978/79:141 74 till skillnad mot vad som gäller, skall likställas medomsättning och också beskattas. Detta innebär atl skattskyldig som bedriverhandel med begagnade bilar i förening med verkstadsrörelse skall beskattasfullt ut för det värde som han tillför sitt lager av begagnade bilar genom skattepliktigIjänst. Förslaget har på den punkten inte rönt några invändningar från berördabranschorganisationer. Materiellt sett skiljer sig ett bibehållet undanlag frånskatteplikt vid omsättning inom landet av begagnade personbilar och begagnademotorcyklar från den av utredningen föreslagna skatteplikten i kombination medrätt till avdrag, för s. k. fiktiv skatt vid förvärv av omsättningsfordonendast därigenom all den uppkomna renodlade handelsvinsten i det förra fallet inlebeskattas. Uttagsbeskattningen av bilföretagens egna reparationstjänster pålagerbilarna innebär givetvis en skärpning för de företag som regelmässigtutför betydande reparationstjänster i egen regi. Detta torde dock vara den endatill buds slående möjligheten att med bibehållet undantag från skatteplikt vidomsättning av begagnade fordon upprätthålla en tillräcklig neutralitet inombilhandeln. Det lorde emellertid vara uppenbart atl ett bibehållet undantagfrån skatteplikt vid försäljning kommer att kräva mycket storakontrollinsatser som den släller betydligt ökade krav påredovisningen hos berörda skattskyldiga. Del måste också beaktas att redankonstaterade kontrollsvårigheter vad gäller inbytestransaktioner kommer attkvarstå. Prissättningen vid inbytestransaktioner kan ofta leda tillskiljaktiga meningar mellan skattskyldig och beskattningsmyndighet med däravföljande långdragna processer. Det är någol för mervärdeskatteprincipen heltfrämmande att rena värderingsfrågor skall ha ett avgörande inflytande påbeskattningen. Del ställer krav på en orimligt stor kontroll-ochadministrationsapparat för att åstadkomma en någorlunda korrekt beskattning. Hela bilhandeln skulle komma att kräva en omfattandekontrollinsats. Varje inbytestransaktion och varje uttag av reparationstjänstskulle kräva uppmärksamhet. Med det stora antal transaktioner det här gälleroch som också berör etl stort antal företagare måste en sådan ordning ingebetänkligheter. Man kan inte utesluta all de felaktigheter som kan uppkomma hosde redan registrerade företagen skulle kunna ge upphov till störrekonkurrenssnedvridningar än vad som kan uppkomma genom försäljningar på den"svarta" marknaden. En generell skattskyldighet för den yrkesmässigabilhandeln med rätt lill avdrag för fikliv skatt vid förvärv av begagnadefordon för yrkesmässig återförsäljning undanröjer alla särskildakontrollproblem som nuvarande undantag från skatteplikt har skapat och kommeratt skapa. skulle härigenom skapas fullständig neutralitet mellan deolika verksamhetsformerna inom bilhandeln. Skatteredovisningen hos företagenskulle också förenklas högst väsentligt. Prop.1978/79:141 75 av tjänst blir aldrig aktuell och prissättningen vidinbytestransaktioner blir från skattesynpunkt ointressant och utan betydelseför skatteutfallet. En generell beskattning av bilhandeln bör kunna frigörabetydande kontrollresurser för uppspårning och effektiv beskattning av den"svarta" bilhandeln. Detta är angeläget. Sådana kontrollinsatser fåreffekt inte bara vad gäller mervärdeskalleredovisningen utan också ifråga omredovisningen av innehållna källskatter för anställda, arbetsgivaravgifter ochdel skattskyldiga företagets egen inkomstskatt. Dessa skatter och avgifter kanmånga gånger uppgå till betydligt större belopp än mervärdeskatten. Det kaninte heller vara rimligt att samhället skall avstå från i och för sigprincipiellt riktiga beskattningsåtgärder beträffande betydandeverksamhetsområden bara därför alt de kan rymma företagare som inte frivilligtfullgör sina skyldigheter. Förutsättningarna för att komma lill rätta med den"svarta" bilhandeln är nu helt andra . En väsentligskillnad är tillkomsten av det centrala bilregistret och den årliga kontrollbesiklningen.Det bör inte vara möjligl för en oregistrerad bilhandlare att förvärva någotstörre anlal bilar för återförsäljning utan atl beskattningsmyndigheterna uppmärksammarförhållandet. Redan nu lämnas informaiion till dessa myndigheter om gjordabilregistreringar. Den uibyggnad av taxeringen som sker i första instans börocksä skapa garantier för att någon "svan-handel" av sådan omfattningalt den kan anses utgöra elt konkurrenshot av avsevärd betydelse för denreguljära handeln inte skall vara möjlig i fortsättningen. Det ligger givetvisett starkt samhällsintresse i att tillräckliga kontrollresurser sätts in föratt komma till rätta med rådande missförhållande. Som har framhållitsfinns här ett gemensamt intresse hos de myndigheter som har ansvar förinkomsttaxering, sociala avgifter och mervärdeskatt. Det kan inte vararationellt att mervärdeskatten konstrueras med särskilda undantag frånskatteplikt som skapar kontroll- och redovisningsproblem av stor räckviddbeträffande skatteredovisningar för omsättningar som uppgår lill mångmiljardbe-loppoch berör många skattskyldiga. Undantag för begagnade personbilar tillkom på denallmänna varuskattens tid och bibehölls vid övergången till mervärdeskatt. Detförutsattes att åtgärden inte skulle medföra något inkomstbortfall för staten.Detta löstes på det sättet alt den s. k. bilaccisen höjdes för attkompensera det inkomstbortfall som undantaget från varuskatt beräknades medföravid då gällande skattesals . Höjningen av bilaccisen innebar attskattesatsen på personbilar höjdes från 0: 90 till 1: . per kg och atttillägget för de tyngre fordonen höjdes . för varje fullt 50-taIkg över . Höjningen motsvarade en uppräkning av bilaccisen med ca 2 %av priset för ny bil eller med av då gällande skattesatser förpersonbilar. Accisen på motorcyklar ändrades inle vid det tillfället men harsenare höjts i motsvarande mån. Prop.1978/79:141 76 Efter den nu nämnda åtgärden har bilaccisen för såvälpersonbilar som motorcyklar höjts generellt. Enligt nuvarande skattesatser, somgällt , ulgör skatten för personbilar 2; . per kg ochtilläggsavgiften . för varje fullt 50-tal kg över .