prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — En fortsalt bebyggelseutveckling enligt lidigare mönster är idessa fall inte förenlig med de uppställda riktlinjerna för hushållning medmark och vatten. Det har vid granskningen visal sig alt det i andra områdenfinns goda förutsättningar atl tillgodose angelägna önskemål om utveckling avenskild fritidsbebyggelse. I den promemoria som fogas lill regeringens beslut medanledning av planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen anges att kravet påöversiktlig plan som tillgodoser riktlinjerna bör hävdas starkare inom fleraområden med geografiska riktlinjer. Det fortsatta planeringsarbete som rörfritidsbebyggelsens utveckling i områden med geografiska riktlinjer skallenligt regeringens beslut redovisas särskill av länsstyrelserna . Regeringen uttalar i sina beslut län för län alt denfortsatta planeringen för , , Skånekuslen,, , kusterna i och , delar avkusten i län samt och vissa delar av Gollandskuslen bör inriktaspå ulbyggnad av anläggningar för friluftsliv och andra former av fritidsboende 1978/79:213 33 än enskilda fritidshus. Enskild fritidsbebyggelse börtillåtas endast i form av mindre kompletteringar av befintlig bebyggelse. Denbegränsade tillgängligheten lill stränderna motiverar en översyn av vissa helteller delvis utbyggda detaljplaner. Liknande uttalanden gör regeringen förvissa insjöområden och primära rekreationsområden. Likaså bör enligt regeringensbeslut planeringen för , Småland-Östgöla skärgård. Siljansbygden och del södra fjällområdet inriktas på fritidsboende iandra former än enskilda fritidshus, så all områdena kan utnyttjas även av degrupper av befolkningen som inte äger fritidshus. I dessa områden bör turismenoch friluftslivets intressen prioriteras. Stor restriktivitet bör gälla med alltillåta ytleriigare enskild fritidsbebyggelse. Även inom övriga kust- ochinsjöområden, fjällområden och älvdalar är det enligt regeringens beslulangeläget att man överväger ytleriigare enskild fritidsbebyggelse bara omnaturvårdens och friluftslivels intressen samlidigl kan tillgodoses. Istrandnära områden och på de öar som har stort värde för friluftslivet börenskild fritidsbebyggelse undvikas. Regeringen anför i sina beslut atlplaneringsprogram för att samordna bl.a. turismens och fritidsbebyggelsensutveckling bör upprätias som etl led i del fortsatta planeringsarbetet för iförsta hand , Siljansbygden saml det södra fjällområdet i ochJämtlands län. Länsstyrelserna bör lämna en etappredovisning avplaneringsarbetet för dessa områden. I samband med redovisningen år 1980skall de berörda länsstyrelserna också ange om det finns behov av atl med stödav bestämmelserna i 10 a § byggnadslagen (1947:385, omtryckt 1972:775, ändradsenast 1978:932) föreskriva om upprättande av generalplan för iKristianstads län, för någon eller några delar av det södra ,och . De utgångspunkter som anges iregeringens beslut för den fortsatta planeringen av fritidsbebyggelsesammanfallas i fig. 8. 1 regeringens beslul påpekas altdel i flera regioner i landet krävs särskilda överväganden om hur samordningbör ske mellan riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen och deregionalpoliliska riktlinjerna. Vid planeringen för sådana områden bör manuppmärksamma de sysselsättningseffekter och möjligheter alt stödja befintligservice som en planmässig ulbyggnad av bl. a. anläggningar för turism ochfritidsboende kan ge. I regeringens beslut anges vidareatt bl.a. vissa områden i södra och inland är så belägna alten växande efterfrågan på fritidshus kan förväntas. Det är angeläget attkommunerna vidtar åtgärder för att möta denna efterfrågan. Härvid bör man pågrundval av översiktliga planmässiga bedömningar överväga vilken planberedskapsom bör upprätthållas inom olika områden. 1 den promemoria som bifogasregeringens beslut betonas att kravet på planmässighet inte behöver innebärautveck- 3 1978/79. Utgångspunkterenligt regeringens beslut för fortsatt arbete med fritidsboendefrågor i vissadelar av landet Figuren utgör en sammanfattande illustration av innehålleti regeringens beslut. Redovisningen är schematisk det fullständiga inne- r.-yhållet i regeringens beslut '''återfinns i bU. I 1 Planeringen bör inriktas '---- ' på utbyggnad av andra former av fritidsboende än enskild fritidsbebyg gelse. Enskild fritidsbe byggelse bör tillåtas en dast i form av mindre ., kompletteringar av be- [TTrnTl Planeringen bör inriktas påutbyggnad av andra former av fritidsboende än enskild fritidsbebyggelse. Storrestriktivitet bör gälla med att tillåta ytterligare enskild fritidsbebyggelse. riv"."!] övervägas endast om naturvårdens och friluftslivetsintressen kan tillgodoses. I strand-nära områden och på de öar somhar stort värde för friluftslivet bör enskild fritidsbebyggelse undvikas. Samordnade planerings-program förbl. a. turismens och fritidsbebyggelsens utveckling bör upprättas som en delav det fortsatta planeringsarbetet. 1978/79:213 35 lingbara av tätbebyggda fritidsbyar. Utbyggnad av spridd fritidsbebyggelse kanofta vara en lämplig form av fritidsboende om utbyggnaden grundas påöversiktliga bedömningar av inverkan på bl. a. bevarandeintressen. De riktlinjer som har ställts upp i den fysiskariksplaneringen beträffande fritidsbebyggelsens utveckling har i första handinneburit atl man i vissa områden skall iaktta restriktivitet med all tillåtaytterligare fritidsbebyggelse i avvaktan på att en översiktlig planering harsketl som tillgodoser bl.a. naturvårdens, friluftslivels ochkulturminnesvårdens intressen. En sådan planering har i stor utsträckning kunnatgenomföras under planeringsskedet. Av kommunernas planer och program förfortsatta åtgärder kan ulläsas all man i många fall avser att för vissaområden genomföra en mer detaljerad markanvändningsplanering. Klarareutlolkningar av innebörden av riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen harefterlysts till ledning för den fortsatta planeringen. Som jag har redovisat anges i regeringensbeslul relativt detaljerade utgångspunkter för hur man bör se på utvecklingenav fritidsbebyggelse i främst sådana områden, som omfattas av s. k. geografiskariktlinjer. Dessa utgångspunkter har härlelts ur de uppställdariktlinjerna för de berörda områdena. Riktlinjerna innebär att särskild hänsynbör las till bevarandeintressena i dessa områden. Sedan arbetet underplaneringsskedet har utvärderats bör riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen beträffande fritidsbebyggelse nu ges ett tydligare uttryck.Jag kommer därför i del följande att föreslå hur dessa riktlinjer börförtydligas. Jag vill särskilt understryka all de riktlinjer somjag förordar i det följande inte är avsedda atl ersätta de mera detaljeradeutgångspunkter för den fortsatta planeringen som anges i regeringens beslut medanledning av arbetet under planeringsskedet. De förlydliganden av riktlinjerna som bör ske bör istörsta möjliga utslräckning knyta an till den områdesindelning som gäller iden fysiska riksplaneringen genom de geografiska riktlinjerna och baseras på deöverväganden belräffande markanvändningen i dessa områden som lidigare hargjorts i den fysiska riksplaneringen.' De tre obrutna kusterna utgör också primärarekreationsområden. Detsamma gäller och . Bebyggelseutvecklingeni dessa områden har i vissa fall varit snabb och på nägra hållplaneras betydande tillskoll av enskild fritidsbebyggelse. Även om det inomdelar av dessa kustområden torde rymmas viss ytterligare enskild fritidsbebyggelseär restriktivitet mot sådan bebyggelse motiverad med tanke på önskemålet attbevara områdenas stora natur- och kulturvärden och alt göra dem allsidigttillgängliga för rekreation och turism. Som riktlinje i den fysiskariksplaneringen bör därför för de obrutna kusterna, för och 'har på karta avgränsat de områden som omfattas av den fysiskariksplaneringens geografiska riktlinjer, se bl.a. prop. 1975/76:1, karta 1. Prop.1978/79:213 36 för gälla att fritidsbebyggelse endast börmedges om den är förenlig med naturvårdens och kulturminnesvårdens intressenoch om bebyggelsen sker i former som möjliggör ett allsidigt utnyttjande avområdena för rekreation och turism. De högexploaterade kusterna rymmer en stor del av denbefintliga fritidsbebyggelsen i landet. Stora delar av de för friluftsliv mestlämpade stränderna är spärrade av bebyggelse som behovet av rekreationsområdenför stora befolkningsgrupper är stort. Utrymmet för ytterligare bebyggelse harunder planeringsskedet i huvudsak bedömts vara mycket begränsat. Områdena börbetraktas som i princip fullbyggda när del gäller enskild fritidsbebyggelse.Som riktlinje i den fysiska riksplaneringen bör för de högexploateradekusterna gälla atl enskild fritidsbebyggelse i princip bör medges endast iform av mindre kompletteringar av befintlig bebyggelse. Om i vissa områdenstörre tillskott av bebyggelse kan medges bör sådana former för bebyggelsenväljas som möjliggör ett högt utnyttjande av fritidsbostäderna och som gerförutsättningar för fritidsboende också för sådana grupper av befolkningen sominte äger fritidshus. Inom övriga kuster finns många områden som har stort värdeför naturvård, friluftsliv eller kulturminnesvård. Inom andra delar av dessakuster lorde en viss fortsatt bebyggelseutveckling kunna ske utan allvarligakonflikter med motstående intressen under förutsättning atl tillgänglighetentill stränderna bevaras. En allmän återhållsamhet med alt tillåla ytteriigarefritidsbebyggelse är emellertid befogad med tanke på kusternas särskildabelydelse för naturvård och friluftsliv. Likartade förhållanden som de nunämnda gäller också för flertalet av de större sjöar och älvdalar som omfattasav den fysiska riksplaneringens geografiska riktlinjer. Som riktlinje i denfysiska riksplaneringen för de övriga kusterna, för de större sjöarna ochälvdalarna bör gälla att man bör iaktta återhållsamhet med att tillåtafritidsbebyggelse och alt sådan bebyggelse bör medges bara om den inte minskarsträndernas tillgänglighet och om naturvårdens, friluftslivets,kulturminnesvårdens och de areella näringarnas intressen kantillgodoses. I fjällvärlden utanför de obrutna fiällonirådena har ivissa fall en omfattande utveckling av fritidsbebyggelse ägt rum. En betydandeforlsalt utveckling planeras i flera områden. Det är angeläget alt dennautveckling sker på sådant sätt att bl.a. naturvårdens och rennäringensintressen beaktas och att tillräckliga områden avsätts för friluftsliv och förandra former av fritidsboende än enskild fritidsbebyggelse. I viss utsträckningkan bebyggelseutvecklingen länkas till attraktiva skogs- och sjöområdennedanför fjällvärlden. 1 de delar av fjällvärlden som ligger i anslutning lillobrutna fjällområden, är lätt tillgängliga eller som i övrigt har särskiltvärde för naturvård, friluftsliv eller renskötsel bör enskild fritidsbebyggelseundvikas. Som riktlinje i den fysiska riksplaneringen för fjällvärlden utanförde obrutna fjällområdena bör gälla atl fritidsbebyggelse bör undvikas i områ- 1978/79:213 37 den som ligger i anslutning lill obrutna fjällområden ochi andra områden som har särskild belydelse för naturvård, friluftsliv ochrennäring. I de områden där bebyggelse kan medges bör i första hand sådanaformer för bebyggelsen väljas som medger elt högl utnyttjande avfritidsbostäderna och som ger förutsättningar för fritidsboende också försådana grupper av befolkningen som inte äger fritidshus. En stor del av de primärarekreationsområdena innefattas i de områdestyper som jag nu har redogjort för.För de primära rekreationsområdena bör i övrigl gälla att fritidsbebyggelse börmedges bara om naturvårdens, friluftslivets och kulturminnesvårdens intressensamtidigt kan tillgodoses och om den möjliggör etl allsidigt utnyttjande avområdena för rekreation och turism. I alla de områdestyper som jag nuhar nämnt och i andra områden av särskild betydelse för naturvård, friluftsliv,kulturminnesvård m.m. bör man i planeringen sträva efter atl bevara slörresammanhängande områden obebyggda. godkännande bör enligtmin mening inhämtas beträffande de förlydliganden av riktlinjerna förfritidsbebyggelsens utveckling som jag har förordat i del föregående. Arbetet under planeringsskedet har som framgått av vad jagnyss har sagt visat att i första hand den enskilda fritidsbebyggelsensutveckling måste begränsas i vissa områden för alt naturvårdens, friluftslivetsoch kulturminnesvårdens intressen skall kunna tillgodoses och för atl störresammanhängande områden skall kunna bevaras obebyggda och tillgängliga förallmänheten. Jag vill emellertid understryka att slora delar av landet i övrigtär väl lämpade för utveckling av fritidsbebyggelse i olika former.Fritidsbebyggelse i form av enstaka hus eller mindre husgrupper kan bidra tillatl möjligheterna att upprätthålla sysselsättning och service ökar samt all ettbefintligt men outnyttjat byggnadsbestånd kommer lill användning.Fritidsbebyggelse, främst i form av fritidshus för kortlidsuthyrning, kanibland vara ett slöd lill jordbruksnäringen. Det gäller särskill i områden därjord- och skogsbruk bedrivs i form av kombinationsföretag. Det regionalpolitiskastödet lill förelag i glesbygder (prop. 1978/79:112) bör bl.a. kunna bidra tillfinansieringen av byggandet av fritidshus för kortlidsuthyrning. Med hänsyn lill den ökaderestriktivitet som regeringen har förordat när del gäller alt tillåla enskildfritidsbebyggelse i kustområdena i saml på och Gollandkommer sannolikt anspråken på mark för fritidsbebyggelse i vissa inlandsområdenatl öka. Det gäller särskill i storstadsområdenas närhet. En ökad efterfråganpå fritidshus i vissa inlandsområden i södra och kan redanmärkas. 1 områden där en utveckling av fritidsbebyggelsen kan medförakonflikter med andra intressen, måste tätare former av bebyggelse väljas omäven andra intressen skall kunna tillgodoses. När det gällerfritidsbebyggelsens utveckling i Prop.1978/79:213 38 inlandet vill jag i övrigt hänvisa till att denna frågakommer att behandlas i den nya rapporten om hushållning med mark och vatten. Ett omfattande planerings- ochutredningsarbete har påbörjats för de primära rekreationsområdena i landet. Arbetet, som i flertalet fall harbedrivits under ledning av särskilda kommittéer med företrädare för berördakommuner, har resulterat i gemensamma program för fortsatt inlerkommunalplanering. För några områden har dessutom upprättats gemensamma riktlinjer somunderlag för den fortsalla kommunala planeringen. För några av områdena hararbetet med översiktlig markanvändningsplanering kommit långt eller kunnat slutförasunder planeringsskedet. För andra områden återstår arbele för all fullfölja deav statsmakterna uppställda riktlinjerna vad gäller markreservationer för enutveckling av turism och rekreation inom rekreationsområdena. Utvecklingen av enskild fritidsbebyggelse är enligt fleraremissinstanser det f.n. mest påtagliga markanvändningsproblemel inom deprimära rekreationsområdena. Enligt lantmäteriverkets inventering av fritidsbebyggelsenfinns en betydande andel av landets fritidshus inom dessa områden.Tillvä.xttakten har dessutom varit högre i dessaområden än i landet i övrigt (sefig. Flera remissinstanser påpekar att enfortsatt kraftig tillväxt inom vissa av landets primära rekreationsområdeninnebär ett hot mot områdenas natur- och rekreationsvärden. har i enskrivelse lill regeringen föreslagil åtgärder för allförhindra en icke önskvärd exploatering för fritidsbebyggelse inom de primärarekreationsområdena. Verket förordar att regeringen dels snarasl beslutar omstödåtgärder enligt rekreationsberedningens förslag', dels i särskildskrivelse till länsstyrelserna och kommunerna anger de riktlinjer förmarkanvändningen som t. v. skall gälla inom de primära rekreationsområdena. I den promemoria som bifogasregeringens beslut om fullföljande av riktlinjer för hushållning med mark ochvatten förutsätts all planeringen för de primära rekreationsområdena fullföljsi enlighet med de program som har upprättats. Enligt regeringens beslut skalllänsstyrelserna lämna en särskild redovisning av planeringsläget m.m.inom de primära rekreationsområdena. För flera områden, bl. a. södrafjällområdet, bör enligt besluten samordnade planeringsprogram för bl. a.turismens och fritidsbebyggelsens utveckling upprättas. Vidare betonas atlfritidsbebyggelsen i områdena bör utvecklas i sådana former som gör områdenatillgängliga för så många människor som möjligt. ' Ds Jo 1978:2 Slatliga insatser för turism ochrekreation. \ 400/14 .n 1500/48 "O/- 7(H)/48 \ 20400/77/ 600/241",--. ,»** I y 'IIOO/IS Fritidsbebyggelsens utveckling De primära rekreationsområdena 000 / Nettoökning av antalet fritids- hus / 00 Relativ ökning av antalet fritidshus (procent) För fjällområdena är redovisningen av antal fritidshus perkm" missvisande då hela kalfjällsområdet ingår i landarean. Figuren redovisar nettoförändringen av antalet fritidshusvid jämförelse mellan lantmäteriets inventeringar av fritidsbebyggelsen åren1970 och 1975. Denna jämförelse kan innehålla vissa felaktigheter bl.a. harsannolikt inventeringskvaliteten i flera områden varit högre vid 1975 årsinventering, varför ökningen av antalet fritidshus under perioden 1970-1975kan ha överskattats. 1 vissa områden är antalet nyuppförda fritidshus betydligt större än den redovi sade nettoökningen. Det gäller främst i storstadsområdena där en betydande andel av fritidshusen har omvandlats till permanentbostäder. I andra områden utgörs en betydande del av den redovi sade nettoförändringen av tidigare hel årsbostäder som har tagits i anspråk för fritidsändamål. 1 700/29 »2200/30 25/.) < 1000/22 ,*5:# ;Sp 2000/25 -'500/48 f 11300/25 / i '900/261,/3, ;SI'§ 2 800/21 Antal fritidshus per km" cember 1975 """1 ------ 1 1,0 1,1- 4,0 3 8,1-12,0 1 Sydskånes sjö-och åslandskap 1978/79:213 40 tidmot bakgrund av den begränsade tillgången på mark för friluftsliv behövaplaneras i huvudsak för den närboende befolkningens rekreationsbehov. Deutgångspunkter för den fortsatta planeringen för bl. a. de primärarekreationsområdena som regeringen således har angett i sina beslut för varjelän torde väl svara mot de syften som statsmakterna har angett beträffandedessa områden. Några ytterligare riktlinjer för markanvändningen inom deprimära rekreationsområdena behöver enligt min bedömning inte utfärdas . Planeringen har kommii olika långt i de primärarekreationsområdena. I några områden har erforderliga markanvändningsplanerupprättats, särskilda handlingsprogram för den fortsatta utvecklingen anlagilsoch arbetet inletts med att genomföra planerade åtgärder. 1 andra fall har manännu bara påbörjat en första översiktlig studie av markanvändningen. Fleraförslag lill ny avgränsning m. m. av områdena har förts fram under planeringsskedet.Jag skall i del följande redogöra för hur del fortsatta planeringsarbetet förde primära rekreationsområdena bör inriktas och vilken handläggningsordning somdärvid bör gälla. Jag har i dessa frågor samrått särskilt med chefen förjordbruksdepartementet. har för /80 anvisat 5milj. för planering i de primära rekreationsområdena (prop. 1978/79: 100,bil. 13, KrU 1978/79:22, rskr 1978/79:229). Dessa medel bör kunna utnyttjas förall bl.a. upprätta program för turismens utveckling inom olika områden. Sådanaprogram kan utgöra ett viktigt stöd för arbetet i kommuner och länsstyrelsermed markanvändningsplaneringen. Regeringen torde senare komma alt ange närmareutgångspunkter för medlens användning. Jämsidesmed del nämnda programarbetet bör arbetet med planeringen avmarkanvändningen för områdena fortgå i enlighet med vad som har angetts iregeringens beslut med anledning av arbetet under planeringsskedet. Statligabidrag kan utgå till denna planering genom anslaget för slöd till översiktligkommunal planering. bör efter samråd med andra berörda verk och medrekreationsberedningen bistå kommuner och länsstyrelser med råd och vägledningför den fortsatta markanvändningsplaneringen. Det är angelägel att planverketoch rekreationsberedningen finner lämpliga former för att samordna rådgivningsarbetetoch arbetet med att bereda frågor om statligt ekonomiskt stöd lill delfortsatta planeringsarbetet för de primära rekreationsområdena. I den mån det föreligger väl genomarbetademarkanvändningsplaner eller förslag belräffande den närmare avgränsningen avområdena bör dessa kunna redovisas i anslutning lill redovisningen avvissa frågor i den fysiska riksplaneringen. 1 övrigl bör länsstyrelsernasredovisning av den andra etappen av den fysiska riksplaneringens planeringsskedeinnehålla en översiktlig redogörelse för hur långl program- ochplaneringsarbetet vad gäller markanvändningen har kommit för de olika områdena. Prop.1978/79:213 41 Genom den handläggningsordning som jag nu harredogjort för torde arbetet med planeringen av markanvändningen i de primärarekreationsområdena komma atl inordnas i det övriga arbetet med den fysiskariksplaneringen på del sätt som har förordat (CU 1975/76: 2, s.7-8). Arbetet med utvecklingsprogrammen lorde ierforderlig utsträckning kunna samordnas med arbetet med länsplanering 1980. Under planeringsskedet har från många hållframförts att det slatliga stödet till utbyggnad av anläggningar förfritidsboende och rekreation och för markförvärv för sådana ändamål måsteförbättras om de rekrealionspo-liliska målsättningarna skall kunnaförverkligas. Rekreationsberedningen har i sitt betänkande lagt fram förslag idessa hänseenden. Frågor av detta slag behandlas också av fritidsboendekommittén.Jag vill erinra om all regeringen har ställt betydande belopp lill förfogandeför utvecklingsåtgärder inom Åre-området. Vidare torde de medel som regeringenhar anslagit för sysselsättningsskapande åtgärder i Vindelådalen och i Norrbollenkomma att lill en del utnyttjas för ålgärder som främjar turism och rekreation.Riksdagen har uttalat (CU 1978/79:26, rskr 1978/ 79:250) altmarkförvärvslån till förvärv av sådan mark som i konkret planering har visatsig lämpad för utbyggnad av turism och rekreation inom i första hand de primärarekreationsområdena bör kunna lämnas med förmånligare amorteringsvillkor. Ihuvudsak skall gälla de villkor som rekreationsberedningen har föreslagit. Ettyllerligare statligt slöd måste byggas ut i den takt som det samhällsekonomiskautrymmet medger. Härvid bör man sträva efter all finna former för samladeinsatser på de områden som bedöms som mest angelägna. Jag vill i detta sammanhang också erinra om attjordbruksministern avser alt begära regeringens bemyndigande att tillkalla enutredning bl.a. med anledning av vad har ullalat om behovet av enkompletterande utredning inom det frilidspoliliska området (KrU 1978/79: 15,rskr 1978/79:48). 2.3.7Säkerställande av naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen Planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen harinneburit att kunskapsunderlaget belräffande bevarandeinlressena harförbättrats och atl flera områden av riksintresse har fått ett bättre skydd.Säsom flera remissinstanser redovisar förekommer dock en rad olösta konfliktermellan bevarandeintressen och exploateringsintressen. Det gäller bl.a.uppförande av fritidsbebyggelse och turistanläggningar i vissa kust- ochfjällområden. Även konflikter med jordbrukets och skogsbrukets intressenförekommer i . betydande omfattning. och flera länsstyrelseranser att naturvården i huvudsak har fått en tillfredsställande behandlingunder planeringsskedet. För slora delar av landet finns nu översiktliganaturinvenleringar. Prop.1978/79:213 42 länhar arbetet lett fram till s. k. handlingsprogram för naturvården. Avde områden som har angetts vara av riksintresse för naturvården har endasl varttionde skyddats genom förordnande enligt naturvårdslagen (se fig. 10). Enligtlänsstyrelsernas sammanställningar är ett sådant skydd angeläget för ca tvåtredjedelar av de områden som har angetts vara av riksintresse. Fleralänsstyrelser påpekar att del kommer att ta lång lid att med hittillsvaranderesurser genomföra dessa förordnanden. anger atl mednuvarande takt i säkerställandearbetet torde behovet av skydd inte kunna blitillgodosett .