prop · G20350 · 1978-12-31 00:00:00 — Förutomgenom marginalskaffelättnader som jag redovisar närmare i det följande, börskattelättnaderna åstadkommas på i huvudsak två sätt. Den särskUdaskattereduktionen om f, n. bör räknas upp med hänsyn tillförändringarna i penningvärdet. Vidare bör de särskUda skattelättnaderna förfolkpensionärer ökas något. Härutövertar jag i detta sammanhang också upp några särskUda frågor som det också ärangeläget att behandla . Det gäller i första hand en ökning av det särskildaavdrag som medges för underhåll av icke hemmavarande barn. Vidare börgiltigheten av den tidsbegränsade lagstiftningen om avdragsrätt förarbetskläder förlängas. Merpartenav de förslag som presenteras har sin utgångspunkt i det nämndaslutbetänkandet års skatteutredning.i Till protokollet i detta ärendebör fogas en sammanfattning av betänkandet i de delar som är av intresse sombilaga 2:1. Beträffande nuvarande svenska förhåUanden samt utredningens närmareöverväganden hänvisas till betänkandet. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av kammarrätten i ,, (), försäkringsinspektionen,statskontoret, (), (), statensinvandrarverk (), , länsstyrelserna i ,, , , och , samtNorrbottens län, centralorganisationen / SR (/SR), (), , ,Föreningen revisorer (), Föreningen , Hyresgästernas 1Direktören , ordförande, riksdagsledamoten , professor-nOsborne Bartley, riksdagsledamoten , departementsrådet , f, d, riksdagsledamoten , numera statsrådet ,riksdagsledamoten , sekreteraren , riksdagsledamoten , direktören , riksdagsledamöterna , utredningschefen partisekreteraren . 1918fl9: 50 25 riksförbund.Kooperativa förbundet (), i (LO),, (), (), . (), . Svenskarevisorsamfundet (SRS), . (), , (),hantverks- och industriorganisation (SHIO), ,, redovisningskonsulters förbund (SRF),() och (), LRFåberopar ett yttrande från Lantbrukarnas skattedelegation och SAF, . , samt köpmannaföi'bundett yttrande från Näringslivets skattedelegation (NSD), har därjämte överlämnat eget yttrande. Vidarehar överlämnats yttrande från lokala skattemyndigheterna i ochHandens fögderier samt taxeringsavdelningen vid av länsstyrelseni , från handelskammare av i länsamt från . Svenska kommunalarbetareförbundetoch av LO. Ensammanställning av remissyttrandena i de delar som jag nu avser att ta upp börfogas tiU protokollet i detta ärende som bUaga 2:2. 2.2Skatteskalan och den särskilda skattereduktionen 1972års skatteutredning har i sitt slutbetänkande behandlat frågor om progressionoch marginaleffekter. Utredningen har därvid framhåUit att defördelningspolitiska strävandena tillgodoses vid inkomstbeskattningen främstgenom den progressiva inkomstskatten, I samband med att progressionen på senareår har skärpts har marginalskaftesatserna blivit höga redan i mellaninkomstlägena.Utredningen pekar på en rad olägenheter av en stark progression. En sådan gördet svårt för löntagare att genom löneförhandlingar eller egna arbetsinsateröka sin disponibla inkomst. Höga marginalskattesafser utgör även enpåfrestning pä skattemoralen och kan enligt mångas uppfattning minskabenägenheten lill ökade arbetsinsatser. Enligt utredningen är en dämpning avmarginalskattesatserna mest angelägen i de inkomstskikt där huvuddelen av de heltidsarbetandebefinner sig. Utredningen framhåller att progressionen är svag i de lägreinkomstskikten och marginalskattesatserna förhållandevis låga. För vissainkomsttagare uppkommer emellertid betydande marginaleffekter genom avtrappningenav inkomstprövade bidrag. 1978/79: 50 Utredningenhar föreslagit marginalskattesänkningar i tre steg och tyngdpunkten har därvidlagts i de inkomstlägen där det stora flertalet heltidsarbetande befinner sig. Flertaletremissinstanser har ställt sig positiva till sänkta marginalskaffer. Föregen del viU jag framhålla följande. Jag delar utredningens uppfattning om deolägenheter som följer av kraftiga marginalskattesatser. Jag anser det varasynnerligen angeläget att åtgärder vidtas som dämpar marginalskatteeffekterna.Som tidigare redovisats är emellertid det samhällsekonomiska utrymmet för enskattesänkning begränsat och medger inte annat än måttliga insatser f. n. Jagavser emellertid att återkomma till denna fråga och då bl. a.också behandla det reservationsvis i ulredningen framförda och av en radremissinstanser tillstyrkta förslaget om en marginalskattespärr. Demarginalskattelättnader som är möjliga bör sättas in i de inkomstskikt därinkomstökningarna för de största grupperna av heltidsarbetande faller. Ensådan inriktning tiUgodoser också önskemålet om att den resulterandeköpkraftsförstärkningen skall komma så stora grupper av hushåll som möjligt tUldel. Den statliga inkomstskatteskalan bör därför justeras i skikten från 8 till13 basenheters beskattningsbar inkomst. inkomster motsvarar dettataxerade inkomster från ca . Ändringarna har deninnebörd som framgår av följande uppställning. Även de samlademarginalskatterna anges därvid. Statsskalfesats inom skiktet. taxerad inkomst 1979, 4 500- 20 700 20 700- 31 500 31 500- 36 900 36 900- 42 300 42 300- 47 700 47 700- 53 100 53 100- 58 500 58 500- 63 900 63 900- 69 300 69 300- 74 700 74 700- 80 100 80 100- 90 900 1978/79: 50 27 Närinflationsskyddet infördes genom skatteomläggning uttalade jag ipropositionen (prop. 1977/78: 49) att frågan om ett inflationsskydd också förgrundavdragen borde anstå. skatteutredning har i stället för ett inflationsskyddför grundavdraget föreslagit att den särskilda skattereduktion på , somenligt 2 § 5 mom. uppbördslagen (1953: 272), UBL, medges fysisk person somvarit bosatt i , skulle räknas upp med . för varje procentsprisstegring räknat enligt reglerna för basenhet. Tillskillnad mot vad som skulle följa av en direkt uppräkning av grundavdragen,skulle lättnaden därigenom bli lika stor för samtliga skattskyldiga, vilketutredningen ansåg vara en fördelningspolitiskt bättre effekt. Vidare kunde manundvika åtskilliga problem som skulle vara förknippade med ett in-flalionsskyddatgrundavdrag. Det kan här räcka att peka på de svårigheter som skulle uppkommagenom att åtskilliga skatteregler på ett eller annat sätt är anknutna tiU detnuvarande grundavdraget på . En successiv höjning av grundavdraget harockså inverkan på kommunernas ekonomi vUket inte är faUet med en höjdskattereduktion där kostnaderna i sin helhet faUer på staten. Deremissinstanser som tagit upp denna fråga har i regel godtagit utredningensförslag. Enligtmin mening är det naturligt att inflationsskyddet för skatteskalankompletteras med någon åtgärd som motverkar också en urholkning avgrundavdragets värde genom penningvärdets successiva fall. Jag finnerskatteutredningens förslag i detta avseende lämpligt utformat och jag föreslåratt det genomförs. I fråga om 1979 års inkomster kommer särskildskattereduktion då att medges med . Denna höjning kommer som nämntssamtliga skattskyldiga till del. De nya reglerna föranleder ändring i 2 § 5mom. Desamlade individuella verkningarna av mina förslag framgår av följandeuppställning. Siffrorna avser en skattskyldig utan skattereduktion om 1 800kr. Den kommunala utdebiteringen antas uppgå till . Beräkningarna avskatten enligt nuvarande regler har gjorts med hänsyn tagen till verkningarnaav det automatiska inflationsskyddet för statsskatteskalan. Basenheten var frånbörjan . men har stigit i fråga om 1979 års inkomster tiU . (SFS 1978: 687). SkatteuUaget har därigenom i aUa inkomstlägen justerats medhänsyn till penningvärdeförsämringen , när fattadebeslut om nu gällande skatteskala. Isammanhanget vill jag erinra om att den genomsnittliga kommunalautdebiteringsökningen för väntas uppgå tUl förhållandevis måttliga 25öre per skattekrona. I ett mycket stort antal kommuner och landsting hållsutdebiteringen oförändrad. Detta står i stark kontrast till 1978/79: 50 28 Taxerad inkomst Total skatt år Skattelättnad enligt 10 000 1305 160 15 000 2855 160 20 000 4405 160 25 000 6041 160 30 000 7691 160 35 000 9481 160 40 000 11486 160 45 000 13667 160 50 000 16032 206 55 000 18646 325 60 000 21506 475 65 000 24539 625 70 000 27696 768 80 000 34361 862 100 000 49520 862 120 000 65420 862 150 000 90020 862 200 000 132695 862 1979 har enligt min mening den tidigare refereradeöverenskommelsen mellan regeringen och kommunför-bunden verksamt bidragit. Detsärskilda statsbidraget om ca 1 000 milj. kr. motsvarar direkt en uteblivenutdebiteringsökning om ca , vartiU kommer effekten av de insatser i syfteatt begränsa kommunernas volymexpansion som har förutsatts i överenskommelsen. Kostnaderna för de förslag som jag redovisat i detföregående kan beräknas till sammanlagt knappt 2 000 milj, kr., varav ca 850milj, kr, belöper på den särskilda skattereduktionen. Folkpensionärer beskattas regelmässigt lindrigare äninkomsttagare i aktiv ålder med en motsvarande inkomst. Detta sker genom att enpensionär medges ett extra avdrag för nedsatt skatleförmåga vid taxeringen.Detta avdrag skall enligt punkt 2 av anvisningarna till 50 § kommunal-skaUelagen(1928: 370), KL, bestämmas till ett sådant belopp aU en pensionär som barahaft ålderspension och en sidoinkomst på f. n. högst . inte påförsbeskattningsbar inkomst. Fr. o. m. medges även en särskildskattereduktion med . De nu angivna reglerna innebär att enfolkpensionär f. n. vid sidan om ålderspensionen kan ha en sidoinkomst på drygt4 . utan att beskaUning sker. Det extra avdraget avirappas i takt med stigande inkomst.Även före- 1978/79: 50 29 komstenav förmögenhet kan minska avdraget. Däremot medges alltid särskildskattereduktion med . Överstiger inte inkomsterna de belopp som skallvara skattefria är pensionär enligt 22 § 3 mom, taxeringslagen (1956: 623), TL,också regelmässigt befriad från skyldighet att avge allmän självdeklaration. Skatteutredningenhar i sitt slutbetänkande behandlat även folkpensionärernas ekonomiskaförhållanden. Enligt utredningen är särskilda skattelättnader påkallade förpensionärer med låga inkomster, eftersom de lägsta pensionerna inte kan ansesge full skattekraft. A andra sidan anser utredningen inte skäl föreligga för skaiiemässigförmånsbehandling även av pensionärer med inkomster jämförbara med dem föraktiva grupper. bör enligt utredningen en harmonisering av skattereglernaför pensionärer och inkomsttagare i aktiv ålder eftersträvas. Utredningenföreslår också bara en uppjustering av det extra avdraget på så sätt att för år1979 minimipensionsnivån liksom blir helt skat-tebefriad. Flertaletremissinstanser som yttrat sig i denna fråga har redovisat i stort sett sammauppfattning som skatteulredningen. Några remissinstanser har pekat på en deltekniska ofullkomligheter i det nuvarande systemet. De organisationer somföreträder pensionärerna har å andra sidan uttalat sig för ett system som gerpensionärer ökade möjligheter aft ha extra inkomster vid sidan ompensionsförmånerna utan att påföras skatt, I det sammanhanget har man berörtinte bara skattereglernas verkningar utan även avtrappningen av olika socialaförmåner. Föregen del vill jag framhålla följande. Det torde råda allmän enighet om attsärskild hänsyn bör tas till situationen för folkpensionärer med små inkomsterutöver folkpensionen. Såsom utredningen, med instämmande av flertaletremissinstanser, har framhållit kan inte de lägsta pensionerna anses ge sådanskattekraft att beskattning bör ske enligt de vanliga reglerna. BUden bliremellertid en annan om en folkpensionär vid sidan om folkpensionen harytterligare pensionsförmåner eUer andra inkomster och på så sätt får ensammanlagd inkomst jämförlig med vad en inkomsttagare i aktiv ålder ofta kanha, I ett sådant fall kan det knappast anses påkallat att medge enfolkpensionär andra skattelättnader än sådana som kan vara motiverade medhänsyn tUl förekomsten av särskilda kostnader för sjukdom e, d. Denu gällande reglerna om särskilda skattelättnader tiUkom vid då enfolkpensionär ofta inte hade annan inkomst än pensionen. Att skattelättnadernadå gavs en mer generell utformning får sägas ha varit helt naturligt. Med tidenhar folkpensionssystemet förbättrats och det sociala skyddet över huvud tagetbyggts ut genom t. ex. tillkomsten av ATP och andra förmåner. Med verkan frånden bestämdes att slutnivån för den stegvisa ökningen av depensionstillskott, som tUlkommer pensionärer utan ATP eller med låg sådan,skulle höjas från 1978/79: 50 30 till av basbeloppet enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring.Denna reform skaU vara fullt genomförd . Antalet pensionärersom bara har folkpension och pensionstillskott har också starkt minskat underårens lopp. Vidare kan man konstatera att en kraftig ökning har skett av demsom har pensionsförmåner utöver ATP. Fråganom folkpensionärernas skattelättnader kan inte ses isolerad utan även andrafaktorer bör beaktas. Vid sidan om folkpensionen utgår ofta kommunalabostadstillägg. I sammanhanget bör även den kraftigt ökade satsningen påäldreomsorgen i olika former nämnas. Jag är medveten om att olika slag avsociala förmåner i sin tur kan ge upphov till andra problem. Så påverkas storiekenav de kommunala bostadstilläggen, liksom det extra avdraget för nedsattskatteförmåga, av eventuella inkomster vid sidan av folkpensionen. Eninkomstökning kan här ge upphov till kännbara marginaleffekter. Enligtmin mening kräver avvägningen av folkpensionärernas skattelättnaderytterligare överväganden och jag är därför inte beredd att nu lägga framförslag som skulle kunna läggas till grund för en mer permanent lösning avproblemet. Däremot bör åtgärder vidtas i fråga om beskattningen av 1979 årspensioner. Lltgångspunkfen bör vara att ge dessa pensionsförmåner i stort settsamma skattem.ässiga behandling som f. n. Det extra avdraget bör alltså höjasså att en folkpensionär m.ed enbart ålderspension och pensionstillskott intepåförs skatt. Iett föregående avsnitt har jag biträtt skafteufredningens förslag i fråga omden särskilda skattereduktionen. Det nuvarande beloppet . skulle alltsåräknas upp med , för varje procents prisstegring räknat från augusti 1977enligt reglerna för basenhet. inkomster bör då särskildskattereduktion komma att medges med . Liksom f, n. skall särskildskattereduktion alltjämt medges folkpensionär. Därutöver fordras aftbeloppsgränsen i 50 § 2 mom. KL höjs från . Innebördenav de föreslagna ändringarna blir att den inkomstnivå som för folkpensionärernablir helt skattefri kommer att Skatteskillnadmellan folkpensionär och inkomsttagare i aktiv ålder Total skaft är 1 1979, kr. re i aktiv ålder 1978/79: 50 31 motsvaraen sidoinkomst utöver folkpensionen om , vilket innebär enökning med ca i förhållande till nuvarande regler. Den resulterande skatfeskillnadeni förhållande till inkomsttagare i aktiv ålder framgår av uppställningen. Iberäkningarna är därvid fömtsatt att ingen förmögenhet reducerat extraavdraget. Den kommunala utdebiteringen antas uppgå till . Deklarationsplikfsgränsenför pensionärer bör liksom hittiUs anges i bestämda belopp. Enligt 22 § 3 mom. TLär gränsen för flertalet pensionärer . för ogift och . förgift pensionär vars make uppburit folkpension. I fräga om 1979 års inkomsterkan gränsen inte bestämmas förrän mot slutet av det året efiersomålderspensionens storlek är känd först då. Jag kommer aft ta upp denna frågasenare. Däremot kan beträffande inkomst deklarationsgränsenfastställas . Ålderspensionens grundbelopp jämte . efter avdrag med100 kr. (schablonavdraget under inkomst av tjänst) och med beaktande av densärskilda skattereduktionen på . medför att gränsen kan sättas tiU 16 400kr, för ogift och . för gift pensionär vars make uppbär pension.Därvid har gränsen bestämts med utgångspunkt i den högsta utdebiteringen iriket för eller 32: . Detta medför visseriigen att en delpensionärer i kommuner med lägre utdebitering får avge deklaration utan att förden skull skatt kommer att påföras, DeUa är emeUertid en oundvikUg följd av attäven folkpensionär medges särskild skattereduktion. Jag föreslår attdeklarationsgränserna bestäms till nu nämnda belopp. 2.4Avdrag för underhåll av icke hemmavarande barn Enligt46 § 2 mom, 4) KL medges avdrag för underhåll av icke hemmavarande barn ombarnet är eller, om underhållet utgår på grund av dom, oavsettbarnets ålder, dock högst med . för varje barn. o, m. . samt fr. o, till nuvarande belopp. Utredningenhar föreslagit att beloppsgränsen höjs tUl . Förslaget har i allmänhettillstyrkts av remissinstanserna. Jagdelar uppfattningen att en höjning av beloppsgränsen är befogad och anslutermig till utredningens förslag. Den nya beloppsgränsen bör tUlämpas redan vid1979 års taxering, I sammanhanget bör erinras om de förslag som harlagts fram i prop. 1978/79: 12 om underhåll till barn och frånskilda, m. m,(). Ett huvudsyfte med dessa förslag är att lindraunderhållsbördan för underhållsskyldiga med svag ekonomi. Utredningenhar även från mera aUmänna utgångspunkter diskuterat beskauningen avbarnfamiljer. Därvid har man behandlat även de sär- 1978/79: 50 32 skildaskattelättnader som ensamstående med barn erhåller, nämligen skattereduktionmed . (2 § 4 mom. UBL) och i flertalet fall förvärvsavdrag medhögst . (46 § 3 mom. KL) och uttalat att såväl skattereduktionen somavdraget för underhåll får ses som ett allmänt ekonomiskt stöd i anledning avde ökade kostnader för barnet som uppkommer när föräldrarna inte sammanlever.Frågor härom har också tagits upp vid remissbehandlingen och vidlagstiftningsarbetet rörande underhåll till barn. Detnuvarande samhällsstödet tiU ensamstående föräldrar och deras barn i form avekonomiskt stöd, inkl. de särskilda skatteförmånerna, och service av olika slagses f. n. över av ensamförälderkommittén (S 1977: 16). I kommitténs direktiv(1977: 104) tas bl. a. upp problemen att åstadkomma rättvisa mellan vårdnadshavarenoch den underhållsskyldige, inom gruppen föräldrar som lever åtskilda, t. ex.mellan föräldrar som fortsätter alt leva ensamma och föräldrar som ingår i nyafamiljebildningar, samt mellan ensamstående och samlevande föräldrar. Medhänsyn till det pågående utredningsarbetet tar jag i detta sammanhang bara uppsådana frågor som har föranletts av dels förslagen i fömt-nämnda prop, 1978/79:12, dels av reglerna om gemensam vårdnad, som har trätt i kraft den 1 januari1977. 1978/79: 12 föreslås en precisering av tidpunkten för underhållsskyldighetensupphörande. Som huvudregel föreslås att underhållsskyldigheten skall upphöra ioch med att barnet fyller . Om barnet går i skolan vid denna tidpunkteller återupptar skolgången innan det har fyllt skallunderhållsskyldigheten bestå så länge skolgången pågår, dock längst intilldess barnet fyller . Till skolgång skall räknas studier i grundskolaneller gymnasieskolan eller annan jämförlig grundutbildning. Förslagetöverensstämmer i stort med nuvarande praxis. Underhållsbidragär, som jag förut har nämnt, avdragsgillt med högst , vid taxeringen ombarnet är . Om underhållet utgår på grund av dom föreligger dockavdragsrätt oavsett barnets ålder. Kravet på dom har begränsad praktiskbetydelse eftersom mål om underhåU är dispositiva. Detta innebär i underhållsmålav förevarande slag att domstol är bunden av vad parterna kan ha kommit överensom. Regeln härom kan därför enligt min mening upphävas. Jag föreslår därför atträtt till avdrag skall föreligga intUl dess barnet fyller eller, om barnetgår i skolan, intUl dess det fyller . Om ett barn alltså fyller ijuni under beskattningsåret och inte längre går i skolan medges avdrag för underhåUsbidragför . Liksom f. n. skall 3 000-kro-norsgränsen inte jämkas i ettsådant fall. Det kan påpekas att åldersgränsen regleras uttömmande av 46 § 2mom. KL och sålunda inte skall bedömas med tillämpning av 65 § första stycketKL. 1978/79: 12 avses i denna del träda i kraft . Mål omunderhållsbidrag som är anhängigt 1978/79: 50 33 skallemellertid prövas enligt äldre bestämmelser. Bidragsskyldighet som har beslämtsenligt äldre bestämmelser skall bestå enligt vad som följer av domen elleravtalet. Med hänsyn till att förslagen nära anknyter till nuvarande praxistorde det inte medföra några olägenheter att låta de nya reglerna om rätt tillavdrag gälla även i fråga om bidrag som utges . Debör därför tillämpas fr. o. m. Nuvarande bestämmelser bördock även i fortsättningen gälla i fråga om bidrag som utgår på grund av dom imål som har prövats enligt nu gällande bestämmelser om underhållsskyldighet. I prop.1978/79: 12 föreslås vidare att förälder som skall betala underhållsbidrag fårtUlgodoräkna sig ett avdrag på detta om han eller hon har haft barnet hos sigen sammanhängande tid om minst fem hela dygn. Avdraget uppgår till 1/40 avbidraget för månad för varje helt dygn. Domstol skall kunna förordna om andravillkor för avdragsrätten och föräldrama kan träffa överenskommelse därom. Rätttill avdrag skall infe föreligga om underhållsbidraget har fastställts medbeaktande av att den bidragsskyldige i väsentlig mån fullgör sinbidragsskyldighet genom alt ha barnet hos sig. Förslaget avses träda i kraftden . Redan nu förekommer det emellertid att bidrag med hänsyntill den underhållsskyldiges egna kostnader för barnet bestäms till lägre beloppän som annars skulle ha utgått. Frågauppkommer då om den underhållsskyldiges rätt till avdrag vid beskattningen, närdet kontant utgivna bidraget efter hänsynstagande till hans eller hennes egnakostnader understiger beloppsgränsen . Att så blir fallet kan bero påatt den underhållsskyldiges förmåga att utge bidrag är ringa och bidragetdärför är lågt eller att den underhållsskyldige har barnet hos sig i storomfattning. Med hänsyn till förslagets syfte att åstadkomma rättvisa mellanföräldrarna och underlätta kontakten mellan barnet och den underhållsskyldigeföräldern bör vid beskattningen det belopp varmed underhållsbidraget harnedsatts på grund av den underhållsskyldiges egna kostnader jämställas medutgivet underhåll. Härför talar också det förhållandet att skattelättnadernaför den förälder som har barnet hos sig inte påverkas av att detta i störreeller mindre omfattning vistas hos den andra föräldern. Jagföreslår därför att rätfen till avdrag skall avse belopp som den underhåUsskyldigehar utgivit för eller tillgodoräknats som underhåll av icke hemmavarande barn.Belopp kan tUlgodoräknas antingen genom att det på grund av barnets vistelsehos den underhållsskyldige avräknas från fastställt bidrag eller genom attbidraget redan från början med beaktande av dennes egna kostnader för barnetbestäms till ett lägre belopp än som annars skulle ha utgått. I sistnämndafall föreligger avdragsrätt naturligtvis endast i den mån denunderhållsskyldige verkligen har tagit del i kostnaderna. Isammanhanget kan påpekas att den nu gällande regeln att beloppet 1978/79: 50 34 skallstyrkas genom intyg eller annat skriftUgt bevis blir tiUämpUg även på detbelopp som den underhållsskyldige har tiUgodoräknats. Detta belopp kan styrkast. ex, genom intyg från den andra föräldern eller om bidragsförskott harutgått från , eventuellt kompletterat med dom eller avtalangående underhåll. Även om utredningssvårighefer i enstaka fall kan uppkommatorde dessa med hänsyn till de måttliga belopp det här är fråga om knappastutgöra något problem. Genomlagstiftning, som trädde i kraft öppnades möjligheter förföräldrar att ha gemensam vårdnad även om de inte är gifta med varandra ochinte sammanbor. Någon ändring av reglerna om underhållsbidrag skedde dock inteutan skyldighet att utge sådant bidrag åligger alltjämt endast förälder som ärutan del i vårdnaden. 1978/79: 12 föreslås att skyldighet alt utgeunderhållsbidrag skall föreligga även vid gemensam vårdnad, om barnetvaraktigt bor tUlsammans endast med den ene av föräldrarna. I oUka sammanhanghar framförts att det vid gemensam vårdnad kan föreUgga svårigheter förskattemyndigheterna att avgöra hos vilken av föräldrarna barnet skall ansessom hemmavarande, när föräldrarna inte bor tillsammans. Fråganhos vilken av föräldrarna som barnet är hemmavarande är infe beroende av vemsom har den rättsliga vårdnaden utan skall bedömas med utgångspunkt från defaktiska förhållandena.