prop · G20390 · 1978-12-31 00:00:00 — 1 stället förordarjag att - iöverensstämmelse med vad förbundet självt har föreslagit i sitt remissvar -lämnar förslag till lekmannarepresenlanter sedan berörda landstingskommuner ochkommuner uianför landsiing har hörts. 11.10.2 och besvärsnåmndenRättshjälpsnämndema står f.n. under lillsyn av , som 1978/79:90 196 enligt sin instruktion skall leda och samordnaverksamheten. I detta ingår bl.a. att meddela föreskrifter, råd ochanvisningar, fastställa taxor enligt rättshjälpslagen saml företräda slalen vidlalan mol allmän domstols beslut rörande kostnad för rättshjälp. Inom verket finns en besvärsnämnd som avgör besvär överrättshjälps-nämnds eller annan förvaltningsmyndighets beslut enligträttshjälpslagen. består av ordförande och sex andra ledamöter. inkom 1 222 ärenden till besvärsnämnden.Ändringsfrekvensen var . beslut kan inte överklagas. Utredningen anser inte att det finns anledning alt ändrapå funktion som tillsynsmyndighet när det gäller rättshjälpen. F. n. är det allmännas möjligheler att överklaga beslut irättshjälpsfrågor begränsade. har i sin instruktion tillagtsfullföljdsrätl mot allmän domstols beslut om kostnad för rättshjälp, dvs.beslut om ersättning till biträde och offentlig försvarare samt beslut omåterbetalningsskyldighel enligi 31 § rättshjälpslagen. kan överklagas endast av enskild part. Utredningen anser attdetta förhållande är otillfredsställande och lägger fram förslag som innebäratt ges behörighet att överklaga även beslut avrättshjälpsnämnd. 1 samband därmed föreslås atl besvärsnämnden görs friståendefrån . Verket bör emellertid även i fortsättningen ombesörja altbesvärsnämnden har tillgång lill föredragande- och kanslipersonal. Utredningen pekar också på att bättre möjligheter attövervaka och granska myndigheternas hantering av rättshjälpsfrägor kan skapasom man inför någon form av allmäni ombud i rältshjälpsfrågor. Något förslag haremellertid inte lagts fram i detta hänseende. De remissinstanser som behandlar besvärsnämndens ställningintar en positiv hållning till förslaget alt göra nämnden fristående iförhållande till . 1 fråga om nämndens lokalisering anser ett parinstanser all nämndens fristående ställning bör betonas genom atl nämndenflyttar lill annan ort, förslagsvis . För detta skulle ocksårekryteringsskäl lala. Jag delar utredningens mening att även ifortsättningen bör fungera som ceniral tillsynsmyndighet över rältshjäipsnämnderna.Domslolsverkel bör liksom f. n. dessutom ha vissa befogenheter som berör övrigamyndigheters handhavande av rättshjälpen. Sålunda bör det ankomma på verketatt fastställa bl.a. taxa vid bestämmande av biträdesersätlning saml delnärmare innehållei i ansökan om allmän rättshjälp. Del är angeläget att alla beslut i rättshjälpsfrågor,således även t. ex. beslul som innefattar beviljande av rättshjälp, kanöverprövas. gäller oavsett vilken myndighet som har fattal beslutet. Jaganser därför att en representant för det allmänna bör få möjlighet attfullfölja lalan inte bara när beslutet har fattats av allmän domstol ulan ocksåi övriga fall. Del är naturligt att denna talerätt läggs på . Förde fall då talan Prop.1978/79:90 197 fullföljs hos besvärsnämnden förutsätter emellertid dennaordning atl besvärsnämnden frigörs från verket och blir en självsiändigmyndighet. Jag förordar alltså att besvärsnämnden görs till enfristående myndighet och att får rätt atl fullfölja talan motbeslul i rältshjälpsfrågor av alla myndigheter i den mån beslutet äröverklagbart. Nämnden bör liksom nu ligga i . 11.11 Ikraftträdande m. m. Det är givetvis angeläget all de ändrade reglerna irättshjälpslagen träder i kraft . För att den nya ordningenskall kunna fungera fordras emellertid ett visst förberedelsearbete. Genom attbeslutsbefogenheter enligt lagen sprids ul på ett slorl antal myndigheter samladvokater och biträdande jurister vid advokatbyrå fordras en omfattande informations-och utbildningsverksamhet. Vidare måsle nya mtiner beträffande bl. Nedskärningen av rättshjälpsorganisationen . Sålunda måste bl. a. eftersträvas att personalavvecklingenlöses på ett för berörda parter tillfredsställande sätl. Med beaktande av nu angivna synpunkter förordar jag attreformen i princip skall träda i krafl den . Jag avser emellertidall förorda övergångsbestämmelser som innebär atl de ärenden vari rättshjälphar beviljals före reformens ikraftträdande i vart fall övergångsvis Skallhandläggas enligt äldre bestämmelser. Även vissa bestämmelser av materiellnatur rörande ärenden om allmän rättshjälp utan beslut av rättshjälpsnämnd börefter reformen alltjämt gälla i dylika ärenden som inte avslutats vid ikraftträdandet.En sådan ordning ger möjlighel för regeringen att genomföra en successivavveckling av verksamheten vid de rältshjälpsnämnder som skall upphöra. Ävenfrågan om medel och tjänster under avvecklingsskedet för de rättshjälpsnämndersom skall upphöra avser jag att ta upp i samband med behandlingen avbudgetpropositionen för /80. Utredningen framhåller att det är svårt att göra nägra exaktaberäkningar av de ekonomiska konsekvenserna av utredningens förslag. Den nuvarande rältshjälpsorganisationen beräknas avutredningen kosta omkring 8 milj. kr. Utredningen anser att dessförslag åtminstone innebär att kostnaderna bringas ned med omkring 50 %eller omkring 4 milj. kr. Någon kostnadsökning av betydelse anses ejuppkomma hos dem som övertar rättshjälpsnämndsuppgifter, nämligen advokateroch domstolar. Förslaget om en enklare ordning för fördelning av motparts ersättningsskyldighettorde enligt utredningen medföra vissa Prop.1978/79:90 198 kostnadsbesparingar hos kronofogdemyndighet. Summan avbesparingarna hos kronofogdemyndigheterna motsvarar ungefär statsverketsutgifter för att i vissa fall överta den rättssökandes fordran pårättshjälpsavgift. När det gäller kosinaderna för rådgivning räknarutredningen med en viss kostnadsökning men anser atl storleken inte kan anges. Utredningen föreslär vidare ökade möjligheter tillrättshjälp i massärenden och för näringsidkare samt bätire förmåner vidbodelning med anledning av äklenskapsskillnad eller boskillnad. Utredningenhar också rekommenderat en generösare praxis när det gäller allmän rättshjälpi förvaltningsärenden. Den kostnadsökning som föranleds av dessa förslag beräknarutredningen till 6,5 milj, kr. Förslaget att låta advokat själv bevilja allmän rällshjälpoch arbeta pä ett ärende innan rältshjälpsfråganunderställs nägon myndighets prövning kan enligt utredningen innebära riskerför en praxisförskjutning som medför viss kostnadsökning. Utredningen räknaremellertid inte med atl det kan bli fråga om några nämnvärda belopp. När det gäller den föreslagna generösare regleringen avförutsättningarna för offentligt biträde i ärenden om främst administrativafrihetsberövanden och utlänningsärenden uppskattar utredningenkoslnadsökningen lill 2,7 milj. kr. Sammanfallningsvis beräknar utredningen den sammanlagdakostnadsökningen till omkring 9 milj. kr. Två av utredningens experterhar emellertid i särskilt yttrande uttalat att kostnadsökningarna förstatsverket kan väntas bli 4 milj. kr. störte än vad utredningsmajoritetenräknat med. Vad gäller de inbesparingar som följer av att personalenoch antalet nämnder minskas kan jag i stort sett biträda utredningensuppfattning alt åtminstone kostnaderna bör minska med omkring 50 %.Statsverkets koslnader för rättshjälpsnämnderna uppgick lilli runda tal 9 milj. kr. För /78 kan kostnadema beräknas hauppgått till drygt 9,5 milj. kr. De ändradereglerna om beslutsfunktioner tillför främst tingsrätterna ökadearbetsuppgifter. Eftersom de ökade arbetsuppgifterna sprids till samtiigatingsrätter torde ökningen vara av mindre belydelse och rymmas inom ramen förbefintiiga medel. Några större koslnadsökningar för rådgivning lorde inteuppkomma med hänsyn bl. a. till den mer restriktiva praxis som skall gälla förnedsättning och efiergift av rådgivningsavgifi. 1 fråga om antalet ärenden angående allmän rättshjälplorde endasl de ändrade reglema om rällshjälp för näringsidkare medföra enökning. Jag räknar som tidigare nämnts med en fördubbling av antalet sädanaärenden, dvs. en ökning med 500. Om man uppskattar kosinaden per ärende lill ca1700 kr,, skulle resultatet bli en kostnadsökning om . Från dennasumma skall avräknas vad som flyter in i rätlshjälpsavgift. Eftergift eller nedsättning av rätlshjälpsavgift torde ifortsättningen bli 1978/79:90 199 Vad som kommer att inbetalas i sädan avgiflär emellertid svårt atl uppskatta. Biträde enligt rättshjälpslagen kommer i fortsättningenatl i större utsträckning ulföra ersätlningsgilll arbete utan föregåendeprövning av myndighet. Delta är en följd av förslagen om rätt för advokat ochbiträdande jurist vid advokatbyrå atl bevilja allmän rättshjälp samt om rätttill retroaktiv ersättning för arbete m. m. före biträdesförordnande. Genom attprövningen av ersättningen alltid ligger hos myndighet torde emellertid någrakostnadsökningar inte behöva befaras. De regler som har föreslagits i fråga om ersättning förvissa inställelsekostnader vid läkarundersökning enligt 21 kap. FB och omparts ersättningsskyldighet för räitshjälpskostnader vid gemensam ansökan omäktenskapsskillnad eller boskillnad kan antas föranleda endast obetydliga koslnadsökningar. Vissa kostnadsökningar föranleds av nya regler som rörmedling, expeditions- och exekulionsavgifter samt vissa kungörelsekostnader.Även de ändrade reglerna om fördelning av motparts ersättningsskyldighet förkostnad för allmän rättshjälp kommer att leda till fördyringar. Det ärvanskligt att närmare beräkna de samlade kostnadseffekterna av dessa förslag.Merkostnaderna torde emellertid i stort sett uppvägas genom alt förfarandetförenklas i avsevärd mån. Utredningens förslag lill vidgade möjligheter att fåoffentligt bilräde föranleder, som har nämnts, ej någon ålgärd frånmin sida i detla ärende. Sammanfattningsvis bedömer jag att de besparingar somföljer av de organisatoriska förändringarna uppgår till ca 5 milj. kr. ,räknat i dagens kostnadsläge. De kostnadsökningar som uppslår lill följd av deolika reformförslagen torde, under de förutsättningar som jag har ,täckas av detta belopp. 1 enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429), 2. lag om ändringi , 3. lag om ändringi , 4. lag om ändringi förvaltningsprocesslagen (1971: 291), 5. lag om ändringi lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten, 6. lag om ändringi lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder, 7. lag om ändringi lagen (1976: 839) om statens va-nämnd, 8. lag om ändringi utsökningslagen (1877: 31 s. 1). Prop.1978/79: 90 200 9. lagom ändring i lagen (1966: 293) om beredande avsluten psykiatrisk vård i vissa fall, 10. lagom ändring i lagen (1967: 940) angående omsorger om vissa psy kiskt utvecklingsstörda. Vid upprättande av lagförslagen under 5 samt 9 och 10 harsamråd skett med cheferna för resp, socialdepartementet.Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. 13.1 Förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen(1972: 429) Enligt departementsförslaget har rällshjälpslagenomdisponerats något. Paragrafindelningen har dock i möjligaste mån behållitsoförändrad. Förevarande avsnitt upptar en fullständig genomgång avbestämmelsema i lagen. I de delar som inte berörs av departementsförslagetåsyftas ingen ändrad innebörd i förhållande till vad som gäller f. n. Av gällande lag torde följa att den rättsliga angelägenhetför vilken rättshjälp begärs måsle angå den rällssökande personligen. Vidvarje form av rättshjälp anges det behov av bistånd som skall vara för handen.Att, som utredningen har föreslagit, införa en generell föreskrifi därom i deinledande bestämmelserna torde inte vara nödvändigt. Paragrafen kan sålundabi-behällas oförändrad. Försia slyckel i paragrafen behålls oförändrat. I andra stycket fmns f. n. en beslämmelse om all chef förallmän advokatbyrå skall vara advokat. Ifrågavarande bestämmelse kan lämpligenlas in i författning som i övrigi reglerar sådan advokatbyrås verksamhei. Andrasiycket har därför fått utgå. Paragrafen innehåller liksom f n. vissa centrala regler omrättshjälps-nämnderna, I två nya stycken införs forumbestämmelser, som avsersamtliga rättshjälpsfrågor som handläggs av rättshjälpsnämnd. 1 huvudsak motsvararbestämmelsema vad som f. n, gäller om vilken nämnd som skall uppta ansökan omallmän rättshjälp och om offentligt bilräde. I näst sista stycket i 3 § gesföreskrifi om att rättshjälpsnämnd skall stå under tillsyn av domslolsverkel.Bestämmelsen har berörts i den allmänna motiveringen (avsnitt 11,10,2) 1978/79:90 201 Paragrafen motsvarar 4 § gällande rättshjälpslag. Isakligt hänseende har den ändringen dock gjorts att rältshjälpsnämndernaslekmannaledamöter utses efter förslag av efter hörande avlandstingskommuner och kommuner uianför landstingskommun inom rättshjälpsnämndensverksamhetsområde. Kommuner utanför landstingskommun tillhör numeraLandstingsförbundei. Den angivna ordningen föranleds av all antalet rättshjälpsnämnderminskas betydligt. Paragrafen, som behandlar beslutförhet m. m. vidrätlshjälpsnämnd, har behållits oförändrad. Paragrafens försia stycke upptar en föreskrift om att detför prövning av besvär i vissa frågor om rättshjälp finns en besvärsnämnd.Besvärsnämndens ställning har berörts närmare i den allmänna motiveringen. Enligt andra stycket skall närmare bestämmelser ombesvärsnämnden meddelas av regeringen. I paragrafen anges vilka organ som skall vara jämställdamed allmän domstol vid lillämpningen av vissa bestämmelser i rättshjälpslagen.Omfattningen av den krets som jämställs med allmän domstol har närmare berörtsi den allmänna motiveringen. Till paragrafen, som i övrigi behållits oförändrad i sak,har lagts en föreskrift om atl det ankommer på regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, att meddela närmare föreskrifter förberäkning av den rättssökandes ekonomiska förhällanden. Innebörden av allmän rättshjälp är att staten betalarkostnaderna i den rättsliga angelägenhet som rättshjälpen avser. Vilka dessakostnader är framgår av 9 och 10 §§, Den rättssökande skall efter förmåga självbidra till att betala kostnaderna. Vidare kan en tappande motpart förpliktasbetala dessa kostnader. Beslut om rättshjälp har emellertid även andraverkningar som kan vara till fördel för den rällssökande. Sålunda är den somhar rättshjälp t. ex. i viss utsträckning befriad frän avgifisskyldighet (jfr9 a §). F. n. torde gälla att endast den är berättigad till allmänrättshjälp som har kostnader som faller in under någon av reglerna om förmånervid allmän rättshjälp (9 och 10 §§). Finns inte sådana kostnader anses behov avallmän rättshjälp inte föreligga. Denna huvudprincip bör beslå även i denändrade lagen. I 9 a § har emellertid, som antytts, införts bestämmelser ombefrielse från vissa avgifter och kungörelsekostnader. Prop.1978/79:90 202 peditions- och exekutionsavgifter. Även den som endastskulle ha kostnader för sådan avgift eller kostnad bör kunna beviljas allmänrättshjälp. Avgiftsbefrielsen utgör emellertid inte nägon kostnad förrättshjälpen. Vid tillämpning av bl.a. reglerna om återbetalningsskyldighet förtappande motpart skall sålunda exempelvis kungörelsekostnad inte beaktas. Paragrafen, som handlar om allmän rättshjälp lill dödsbo,har, bortsett från en formell jämkning av samma art som i 6 § försia stycket,lämnats oförändrad i sak. I denna paragraf har i punklerna 1 och 2 företagits enändring av redaktionell nalur i syfte att uppnå en terminologi som är ensarladmed den i 16 S andra slyckel. Vidare har punkt 3 rörande näringsidkare ändrats.Syftei är att åstadkomma en viss liberalisering av möjligheterna förnäringsidkare att få allmän rättshjälp. Den närmare innebörden av bestämmelseni denna punkt framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 11.5.2). I andrastycket'har förelagits en jämkning av formell natur. I försia siycket har andra meningen tagits bort som enföljd av att institutet allmän rättshjälp utan beslul av rättshjälpsnämndutmönstras. Till kretsen av domstolar i andra slyckel punkl 2 harförts . Som en ytterligare förmän i andra stycket punkt 4 harförts in kostnad för inställelse vid läkarundersökning enligt 21 kap. 10 §föräldrabalken. Genom en ändring i 21 kap. 11 § införs samtidigten möjlighet att i viss utsträckning fä ersättning för motsvarande kostnadutanför rättshjälpssystemets ram. Likartade bestämmelser utanför rättshjälpslagenfinns bl.a. i förvaltningsprocesslagen (1971:291), utlänningslagen (1954:193)och LSPV. Beträffande förhållandet mellan de särskilda bestämmelserna omersättning för inslällelse enligt dessa lagar och bestämmelsen i 9 § andrastycket 4 rättshjälpslagen gäller atl de särskilda bestämmelserna skalltillämpas i första hand. Försl om ersättning inte kan utgå enligt dessa reglerbör rättshjälpsreglema tillämpas (prop, 1972:4 s, 261, 1972:132 s. 216).Motsvarande bör gälla i förhållandel meUan rättshjälpslagen och den nu berördabestämmelsen om ersättning enligt 21 kap. II § . 1 9 § andra stycket 5 upptas f. n. bestämmelser om vissaexpeditions- och exekulionsavgifter. 1 enlighet med vad som har förordats i denallmänna motiveringen har huvuddelen av dessa avgifter fått utgå urrättshjälpslagens förmånskalalog som avgiftsbefrielse införs imotsvarande mån. Endast tilläggsavgift som utgår enligtexekutionsavgiftskungörelsen Prop.1978/79:90 203 (1971:1027) kvarstår som förmån i punkl 5. Normalt omfattas verkställighet inte av den rättshjälp somlämnats i den angelägenhet som lett fram till exekutionstiteln. Föreliggerbehov av allmän rättshjälp i del exekutiva förfarandet får rättshjälp sökassärskilt i denna angelägenhet. Ett undantag från den angivna regeln finnsemellertid. Verkställighet som avser kvarstad, skingringsförbud eller annansäkerhetsåtgärd omfattas nämligen av den rättshjälp som lämnals i den angelågenhetsom föranlett säkerhetsåtgärden. Finns enligt vad som sagls beslut om allmänrättshjälp som omfattar även verkställigheten och skall till-läggsavgift utgåomfattas avgiften av förmånssystemet. Kostnad för verkställighet av säkerhetsåtgärd kan, med detundantag som anges i 199 § 1 mom. andra meningen ulsökningslagen (1877 nr 31 s.1), inte tas ut i verkställighetsärendel. Sådan kostnad kan däremot utdömassom en rällegängskoslnad i mål som den rällssökande redan anhäng-iggjort ellersom han har alt anhängiggöra i samband med att säkerhetsåtgärden beviljas.Kostnaden kommer följaktiigen att falla in under bestämmelserna i 31 och 32 §§saml 33 § första-tredje styckena rättshjälpslagen. Genom all endasttilläggsavgift kvarstår som rätlshjälpskostnad får reglerna endast betydelseför denna typ av kostnad. Säsom framgår av den allmänna motiveringen har ändringamai reglerna om exekutionsavgifter föranleits bl.a. av önskemålet atl domstolenskall ha kännedom om samtliga kostnader när ersättning fastställs så attslutreglering kan ske av domstolen. Har i rättslig angelägenhet som handläggsvid domstol uppkommit kända kostnader för verkställighet som ryms inom beslutetom rättshjälp lorde det inte föreligga några problem för domstolen att beaktakostnaderna när rätlshjälpsavgift skall fastställas och avräkning med biträdeskall ske. Det bör åligga domstolen i nu angivna fall att inom ramen för sinskyldighet jämlikt 32 § att självmant fastställa ersättningsskyldighetenenligt 31 § undersöka om någon sådan rättshjälpskostnad uppkommit. Blir detförst efter domstolens slutreglering känl att verkställighet avsäkerhetsåtgärd föranlett rätlshjälpskostnad skall ny reglering ske. Av 29 §följer atl ärendet då handläggs av rättshjälpsnämnd. Vad som sagts rör de fall där allmän rällshjälp gällerför det ärende där tilläggsavgiften uppkommit. Gäller inte sådani beslut - omexempelvis den rätissökande har haft allmän rättshjälp i ärendei som lett lillexekutionstiteln men ej har det i verkställighetsärendet - kan rättssökandenlikväl fä befrielse från avgiften genom bestämmelse därom i 6 a § exekutionsavgiftskungörelsen(1971:1027). Kostnad för kungörelse i mäl eller ärende vid allmändomstol, krigsrätt, arbetsdomstolen eller bostadsdomstolen enligt 9 § andrastycket 6 har utgått ur förmånskatalogen. I stället har i 9 a § motsvarandebefrielse från kostnadsansvar införts. Nuvarande punkterna 7 och 8 motsvaras i förslaget avpunktema 6 och 7, 1978/79:90 204 Som sista punkt i andra stycket har upptagits kostnad förmedling enligt 42 kap. 17 § . Besiämmelsen har berörts i denallmänna motiveringen (avsnitt 11.6.3). I denna paragraf har tagils in de föreskrifier somreglerar befrielsen från vissa expeditions- och exekutionsavgifter samt vissakungörelsekostnader inom rättshjälpssystemet. Både i lagtekniskt och sakligthänseende innebär bestämmelsema i huvudsak en återgång till det system somgällde enligt lagen om fri rättegång. Första siycket innehåller bestämmelserna om befrielse frånvissa expeditionsavgifter. Den närmare omfattningen av befrielsen har berörtsi den allmänna motiveringen. Om den rätissökande som han anhängiggörett mål vid domstol ansöker om allmän rättshjälp skall ansökan behandlas innanfrägan om ansökningsavgift las upp. För alt missbmk av rätten till kostnadsfriexpedition skall kunna förhindras föreskrivs atl befrielsen endast avserexpedition som är erforderlig i målel eller ärendei. I andra stycket har tagils in en regel om befrielse frånskyldighet att förskjuta och betala utsöknings- och försäljningsavgifterenligt exekutionsavgiftskungörelsen. Att regeln om befrielse frånbetalningsansvar ej påverkar ulsökningssvarandens ansvar har berörts i allmännamotiveringen. Bestämmelsen avser såväl fallet att någon åtnjutit allmänrättshjälp i ärendet fram till lagakraftvunnen dom som fallet atl den som haftsådan rättshjälp begär allmän rättshjälp på nytt för exekution. Vidareinbegrips den situationen att allmän rättshjälp begärs försl när verkställbartavgörande föreligger och begäran om rättshjälp således avser exekution. Den nu förordade ordningen kommer att föranleda attbestämmelsen om befrielse från samma avgifter enligt 6 a §exekutionsavgiftskungörelsen kan utgå. Däremoi bör 6 a § bibehåUas, såvittavser tilläggsavgift, 1 tredje stycket i paragrafen har intagits en föreskriftom befrielse från betalningsansvar från de kungörelsekostnader som tidigareomfattades av bestämmelsen om förmän i 9 § andra stycket 6, Befrielsen frånkostnadsansvar i förevarande hänseende har berörts i den allmänna motiveringen(avsnitt 11.6.5), 1 denna paragraf föreslås ingen ändring i sak. Dettainnebär all om rällshjälp beviljats, vare sig detla skett av advokat,biträdande jurist, allmän domstol eller därmed jämställd myndighet ellerrättshjälpsnämnd, det bör ankomma på rätlshjälpsnämnd atl utfärdaansvarsförbindelse enligt paragrafen . Vad i specialmotiveringen liU 9 § andra stycket 5 sagts omkostnad för verkställighet av säkerhetsåtgärd och behandlingen av sådan kostnadvid fastställande av ersättningsskyldighet är tillämpligt även på kostnadenligt Prop.1978/79:90 205 10 § (prop.1972:132 s. 219). Del bör alltså åligga domstol att i förekommande fall isamband med atl ersättningsskyldighet enligi 31 § skall fastställas undersökaom kosinad uppkommit i anledning av att säkerhet ställts enligt 10 §. Haransvarsförbindelse enligt 10 § föranlett kosinad som blivit känd först efterdomstolens sluireglering följer av 29 § att ärendet då skall handläggas avrätlshjälpsnämnd. I första stycket upptas regler om rätlshjälpsavgift.Termen rättshjälpsavgift motsvarar den nuvarande termen kostnadsbidrag.Grundprinciperna för hur den rättssökande skall bidra till kostnaderna förrättshjälpen undergår ingen förändring. Ett maximibelopp förrällshjälpsavgiften skall på förhand räknas ut så att den rättssökande fårveta vad han högst får betala. Översliger rättshjälpskostnadernarällshjälpsavgiften svarar staten för dessa överskjutande kostnader. Ärrättshjälpskoslnaderna lägre än maximibeloppet motsvarar den avgift somslutligen skall belalas dessa kostnader. Maximibeloppet skall bestämmas närrättshjälpen beviljas (19 §).