prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Ävenom en utvidgad civil utbildning av trafikfiygare kommer till stånd torde deländå inte kunna undvikas - åtminstone - atl rekrytering avmiliiära flygförare till civil luftfart kommer alt fortsätla. De miliiäraförarna torde även bl.a. genom sin flygerfarenhet komma all ha enkonkurrenskraftig ställning gentemot civilt utbildade piloter. Uiredaren bördärför också överväga denna fråga och lägga fram förslag lill lämpligaåtgärder. överväganden beträffande en eventuellt utvidgad civil utbildning börutredaren la upp frågan om lämplig lokalisering av flygförarulbildningen.Därvid bör de resurser som frigörs vid nedläggning av floUiljer samt delärarresurser mm. som frigörs i samband med förändrad verksamhei vidflygvapneis ulbildningsanstaller beaktas. Utredaren bör dessutom beakla desamordningsmöjligheter som föreligger genom all förlägga hela eller delar avutbildningen till flyglrafikledarskolan i där vissa utbildningsresurserav direkt iniresse för en civil irafikfiygarutbildning finns. Vidare börmöjlighelema till militär och civil samordning av utbildningen prövas. Påuppdrag av regeringen har och luftfartsverket lidigare utrettfrågan om behovet av en ceniral fiyglärarutbildning. Utredaren bör samråda meddessa båda myndigheter saml med universilels- och högskoleämbetet och övervägahuruvida en sådan fiyglärarutbildning organisatoriskt kan samordnas med enutbyggd civil trafikflygarutbildning. Vidare bör i syfte atl uppnå ettrationellt resursutnyttjande möjlighelerna till samordning med annan civilflygutbildning prövas. Somjag tidigare nämnl är rekryteringen av flygförare lill SAS delvis enskandinavisk fråga. Utredaren bör därför även pröva förutsättningarna förensamordning med utbildningen i och . Utredaren bör vidare varaoförhindrad all la upp andra än här nämnda frågor som sammanhänger medutbildningen och rekryteringen av traflkflygare. Utredningsarbetetbör bedrivas så all förslagen, efter remissbehandling, kan ligga till grund förställningstaganden i samband med budgetarbetet . Uiredaren börvidare arbela i nära koniaki med berörda personalorganisationer. Medhänvisning lill vad jag har anförl hemställer jag atl regeringen bemyndigarchefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om Del II K:9 Skr 1978/79:103 158 rekryteringoch utbildning av flygförare till den civila luftfarten, m.m.. attbeslula om sakkunniga, experier, sekreterare och annat biträde ål utredaren. Vidarehemställerjag att regeringen föreskriver attkoslnadema för ulredningen skall belasla fjärde och sjätte huvudtitlarnaskommiltéanslag lill lika delar. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. Departementschefen,slalsrådet , anför. Lagstiftningenom yrkesmässig trafik har reformerats såvitt avser godstransporter ochbusstrafik. Jag hänvisar i det sammanhanget till prop. 1977/78:137 om vissayrkeslrafikfrågor m.m. och riksdagsbehandlingen härav (/78:27, rskr1977/78:365). Reformen berör frågor av belydelse för en utveckling mot ett meraeffeklivi utnyttjande av transportapparaten och ett mindre inslag avkonkurrenshämmande regleringar i fråga om den yrkesmässiga laslbilsirafiken.När del gäller busstrafiken kan nämnas prop. 1977/78:92 om åtgärder för altförbättra lokal och regional kollekliv persontrafik (/78:28, rskr1977/78:364). Statsmakternas beslul innebär bl.a. att förutsättningar harskapats för atl huvudmannaskapet för den lokala och regionala trafiken pålandsväg utövas genom interkommunal samverkan mellan landstingskommunen ochkommunerna i resp. län. Genom denna reform uppnås en integrering av lokal ochregional trafik saml en ökad samordning av irafikresurserna. Taxitrafikenhar - om än vissa delreformer genomförls - inie setts över på molsvarande säll.Jag kommer i del följande - framför allt mot bakgrund av laxitrafikens ökanderoll i den kollektiva transportapparaten och de många önskemål och synpunkiersom har framförts i fråga om företagsstrukturen -alt la upp frågan om enuiredning som kan leda lill en samlad översyn av laxinäringen. Denförfaltningsmässiga regleringen av taxilrafiken finns främst i förordningen(1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m.m. (omtryckt 1978:449) (YTF). Enförutsäitning för att få driva taxitrafik - liksom annan yrkesmässig trafik-ärenligt YTF att trafiktillstånd har meddelats. Bestämmelserna omtrafiktillstånd gäller i tillämpliga delar även tillstånd lill utökning avtrafiken. Trafiktillståndfårenligi huvudregeln meddelas endasl om den ifrågasatta trafiken är behövligoch i övrigi lämplig. Även sökandens lämplighet skall prövas. Tillstånd lillbeställningslrafik får meddelas juridisk person endasl om särskilda skälföreligger. Kan del aniagas all irafikförsörjningen inom viss kommun främjas,om besiällningstrafiken för personbefordran med person- 159 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:9 bil,dvs. taxilrafiken, utövas av juridisk person, får emellertid kommunen göraansökan om lillsiånd för den juridiska personen eller om överlåtelse avtillstånd på denne. Tillståndkan begränsas lill all omfatta vissa slag av transporter eller viss kortaretid. Om tillståndet avser beställningstrafik skall siationsort beslämmas förbil som används i trafiken. Sedanlänge tillämpas den s.k. lurordningsprincipen eller"äldsieförare-principen". Denna innebär alt ledigblivna tillståndtilldelas den förare på orlen som har den längsta tjänstgöringstiden. Principenfinns inte fastlagd författningsmässigt utan har utvecklats genom praxis.Bakgrunden var att man ville tillförsäkra den anställde föraren en tryggadframtida försörjning genom atl möjliggöra för honom alt själv blilillståndshavare. Särskildaregler gäller om fortsättande av laxirörelse och överlåtelse av tillstånd viddödsfall och konkurs. Trafiktillståndkan återkallas eller dras in bl.a. i samband med missförhållandenvid irafikutövningen. I vissa fall kan i slället vaming meddelas.Trafiktillstånd kan också återkallas i samband med all ansökan föreligger frånen sökande om nyll irafikiillslånd. När tillstånd återkallas i samband med attnytt irafikiillslånd har lämnats, kan den nye tillslåndsha-varen förpliktas alllösa in rörelsen. Beställningslrafik förpersonbefordran får bedrivas inom slalionsorten. För trafik utanförslalionsorten gäller begränsningar. Länsstyrelse kan dock medge vissa undanlagfrån vad som gäller om geografiska begränsningar. Länsslyrelse kan ocksåföreskriva alt samtrafik skall ske mellan olika områden. Med vissa angivnaundantag gäller befordringsplikt för innehavare av tillstånd lill yrkesmässigtrafik för personbefordran med personbil eller i linjelrafik. Innehavareav trafiktillstånd kan åläggas all ansluia sig lill förening av utövare av yrkesmässigtrafik med syfte att hålla beställningskonior eller handha de gemensammauppgifter i övrigt som tillslåndsmyndigheten finner lämpliga. Utövareav yrkesmässig trafik för personbefordran i beställningslrafik med personbileller i linjetrafik är underkastad de laxebeslämmelser som fastställs avlänsstyrelsen. Frågorrörande laxinäringen - främst då tillståndsgivningen och företagsstrukturen -har tagits upp i olika sammanhang. avlämnadeulredningen rörande företagsstmkturen inom den yrkesmässiga vägtrafiken, dens.k. yrkestrafikulredningen, sitt betänkande (SOU 1971:34) Lastbil och taxi.Yrkestrafikulredningens betänkande var utgångspunkten förprop. 1972:81 medförslag till bl.a. ändringar i YTF (TU 1972:13, rskr 1972:232). Övervägandena ipropositionen mynnade ul i slulsatsen all anledning inte förelåg all - såsomyrkeslrafikulredningen hade föreslagil - vidta någon tvångsvis omstruktureringav laxinäringen mol större enheter i bolagsform. I proposilionen föreslogsdäremot åtgärder för att kommunernas inflytande över taxitrafikens anordnandeskulle kunna ökas. Förslagen innebar att kommun - om del kunde antas alltrafikförsörjningen inom kommunen skulle främjas av alt taxitrafiken utövadesav juridisk person - kunde söka tillstånd för den juridiska personen. Förslagenföranledde vissa ändringar i YTF. Enarbetsgrupp tillsatt av . ochSvenska transporlarbetareförbundet har utarbetat förslag lill ändradföretagsstruktur för taxinäringen och behandlal vissa andra därmed Del II K:9 Skr 1978/79:103 160 Gruppen, den s.k. slrukturarbelsgruppen, har överiämnal sin rapport.Taxinäringen - förslag lill ändrad företagsslruklur m.m., tillförbundsstyrelserna. Rapporten har därefier getts in till kommunikationsdepartementetoch remissbehandlats. Arbelsgruppen föreslår all laxilillsiånd företrädesvisbör meddelas siörre företag som driver verksamheten i aktiebolagsform. 1 varjekommun bör i princip bildas ell aktiebolag för taxilrafiken med ell för helakommunen gemensami beställningskonior. Från denna regel bör enligtarbetsgruppen undantag kunna göras för de slörsla tätortskommunerna. Allanuvarande lillståndshavare föreslås få räll att förvärva aktier i bolaget.Turordningsprincipen bör slopas och ersältas med ell förturssyslem i fråga omhembud av aktier. Vidarehar () i skrivelse till kommunikationsdepartementetlagit upp frågorsom rör bl.a. företagsstrukturen inom taxinäringen. NOframhåller bl.a. aU kravel i YTF om all särskilda skäl skall föreligga för alljuridiska personer skall få trafiktillstånd bör slopas. Iskilda framställningar har och Svenska taxiförbundetbegärt en Översyn av reglerna om faslslällande av taxor för taxitrafiken.Förbunden hävdar att faslställelse av taxor bör ske genom en ceniral myndighetsförsorg. Transporiforskningsdelegationenhar publicerat rapporten (1977:4) Taxi och framtiden. I rapporten redovisasresultatet av ett projekt, Taxi-85, som har genomförls vid universitet.Huvudsyftet med projektet var all försöka bedöma laxinäringens framlida roll itransportsystemet. Till stöd härför har taxinäringens nuvarande situationkartlagts och analyserats bl.a. med avseende på ekonomi och organisation. Slutligenkan nämnas att lidigare har uttalat sig rörande taxifrågorna. av godkända betänkande (/ 78:27, rskr1977/78:365) med anledning av prop. 1977/78:137 om vissa yrkeslrafikfrågor m.m.förutsattes alt man i arbetet med taxifrågorna beaktar den roll somtaxilrafiken har i den kollekliva trafikapparaten. Vidare anfördes atlregeringen snarasi för borde lägga fram förslag till lösningar isyfte all förbättra företagsstrukturen inom taxinäringen och i övrigt anpassalagstiftningen i fråga om taxilrafiken till gällande trafikpolitiskavärderingar. Blandlaxinäringens mera traditionella uppgifier kan nämnas personbefordran lill ochfrån låg, bussar och flygplatser liksom till och från sammankomster av olikaslag, nöjeslokaler, läkare, sjukvårdsinrättningar etc. Taxiharemellertid inom den kollektiva irafikförsörjningen fått även andra uppgifierän dem somjag nu har nämnt. Framförallt har kommunerna-som ett led i sinaskyldigheter all sörja för kommuninvånarnas service - kommii atl bidra lill altutvidga taxis traditionella verksamhetsområde. Kommunerna utnyttjar numera iallt större utsträckning taxi föratt uppnå en tillfredsställandetransportförsörjning. Som exempel på uppgifter som har förändrat laxinäringensinrikining kan nämnas färdtjänsten som har fått stor betydelse för människorvars handikapp medför svårigheler atl använda buss och järnväg. Skolskjutsningoch sjuktransporter utförs lill stor del genom taxis försorg. Vidare har taxikommit att fylla en vikiig uppgift för trafikförsörjningen i glesbygderna. Jagtänker då framför allt på kompletleringslrafiken, dvs. sådan trafik som utförssom ersättning för annan kollekliv trafik. Somen inte oväsentlig del i taxis verksamhei ingår också vissa godstransporter.Som exempel härpå kan nämnas paketdislribution, mattransporier till 161 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:9 skolorsaml post- och telegramförmedling. Del finns mycket som talarför atl taxi kommeratt få en alltmer betydelsefull roll inte minslinom ramen förden kollekliva persontransportförsörjningen. Genom sinfiexibilitet bör taxi som transportmedel utgöra en viktig länk mellantidlabellsstyrda kollektiva persontransportmedel och privatbilen. Vad jag nu har sagt börkunna leda till en förstärkning av taxis ställning inte bara när del gäller detraditionella arbetsuppgifterna. Nya uppgifter, vilka kan lillgodosekonsumentintressena, kan bedömas tillkomma. I glesbygdsområden börtaxiservicen vad avser kompletleringstrafik kunna utökas och förbättras. Mankan också tänka sig nya irafikformer inom mera tätbebyggda områden, såsom s.k.samiaxi, varigenom fier än en beställare skulle kunna utnyttja en laxibil.Bl.a. härigenom skulle sannolikt konsumenternas behov av förbätirad laxiservicei de siörre tätorterna kunna tillgodoses i högre grad än f n. Över huvud tagelbör möjlighelerna lill samverkan mellan såväl olika yrkesutövare inomlaxinäringen som mellan denna näring och andra irafikslag las lill vara. Enytteriigare ulvidgning av taxis uppgifter och dess integrering i den kolleklivatrafiken släller krav på laxinäringen vad gäller kapacilel, organisation elc.Vidare är del en förutsättning atl kommunerna beaktar taxilrafiken i sambandmed den lokala trafikplaneringen. Somframgått lidigare har föreslagits atl laxinäringen omstruktureras mol siörreföretag. För egen del anserjag inte alt man bör påtvinga en näringsgren en vissföretagsstruktur eller företagsform. I stället bör öppnas möjligheter atl frittvälja lämplig företagsform på ett sätt som främjar förelagsekonomisk ochsamhällsekonomisk effektivitet. Vidare bör lagstiftningen utformas så all enmed hänsyn till lokala och andra förhållanden ändamålsenlig utveckling främjasutan onödig detaljreglering. Molbakgmnd av att fiera frågor rörande taxinäringen kvarslår olösta och med tankepå den betydelsefulla roll som taxi har och kommer atl få inom ramen fördenkollektiva personlrafikförsörjningen förordarjag all en särskild utredaretillkallas för atl göra en översyn av taxilrafiken och dess roll itransportsystemet. De frågor som särskilt böruppmärksammas i utredningsarbetet är samordningen med den kollektiva trafiken iövrigt, förelagsstrukturen och möjlighelerna till val av lämplig företagsform,en förbättrad service samt hur taxitjänsternas utbud smidigt skall kunnaanpassas till variationer i efterfrågan. Andra viktiga frågor som börbehandlas är befordringspliklens utformning och omfattning,lurordningsprincipen saml taxesystemels uiformning och handläggning. Uiredarenbör i sitt arbele sträva efter all handläggningen av laxifrågorna blir så enkeloch snabb som möjligl. Uiredaren bör vidare lämna förslag lill deförfattningsändringar som resultatet av utredningsarbetet föranleder lill. Utredaren bör varaoförhindrad att ta upp även andra frågor som har samband med dem somjagharangen i det föregående. Arbetet bör bedrivas skyndsamt. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen bemyndigarchefen för kommunikalionsdeparlemenlel atttillkalla en särskild utredare med uppdrag alt företa en översyn avlaxinäringen, altbesluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annat biträde åt utredaren. II Riksdagen1978/79. Del II K:10 Skr 1978/79:103 162 Vidarehemställer jag atl regeringen föreskriver alt kosinaderna för ulredningenskall belasla själie huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 10.Parkeringsöverträdelser på tomtmark m.m. Departementschefen,slalsrådel Bondeslam, anför. Pågrund av en ökad bilism har det vid trafik- ochbebyggelseplaneringen varit nödvändigt au göra en avvägning som bl.a. har lettlill begränsningar i möjlighelema att parkera fordon. 1 den mån som detharbedömls önskvärl med hänsyn lill miljöaspekterna hardock stora insaisergjorts för alt komma lill rätta med parkeringssvårigheterna. På galor ochallmänna vägar anordnas sålunda genom väghållarnas försorg parkeringsplatser.I många fall täcker dessa dock inte behovet. Särskilt i de centrala delarna avsiörre kommuner är brislen på parkeringsplatser stor på grund av bl.a. trafik-och bebyggelsesaneringsarbeie. Den nu antydda utvecklingen har lell till ökadefterfrågan på och en ökad uibyggnad av parkeringsplatser på tomtmark. Sådanaanordnas i betydande omfattning på mark som lillhör staten, kommun ellerenskilda. Normall upplåts de mol belalning lill allmänheten. Närdet gäller allmän väg och gatumark beslutade (prop. 1975/ 76:106,TU1975/76:16,rskr 1975/76:240,SFS1976:206)under våren 1976om ett nytt syslem förbeivrande av parkeringsöverträdelser. Systemet, som började tillämpas den 1april 1977, innebär i korthet att de fiesta av de lidigareparkeringsförseelserna har avkriminaliserais och all parkeringsboien harersatts med en avgift som fordonsägaren är betalningsansvarig för. Invändningmot en parkeringsanmärkning inverkar inte på skyldigheten att eriägga avgiftenmen denna återbetalas, om invändningen godias vid den rättsliga prövning somfordonsägaren kan begära. I fråga om indrivning av felparke-ringsavgift gälleri huvudsak samma regler som vid uppbörd och indrivning av restförd skall. Deltainnebär bl.a. alt någon särskild exekutionstitel utöver parkeringsanmärkningeninte behövs för atl kronofogdemyndigheten skall kunna göra utmätning hosfordonsägaren. Felparkeringsavgift kan också tas ul genom införsel. Denlillfaller i princip vederbörande kommun efter avdrag för slatsverkelsadminislralionskoslnader. Genom det nya systemet har -ulan all rällssäkerheleneftersatts - tillskapats en enklare och mindre resurskrävande men samiidigieffeklivare ordning för beivrande av parke-ringsöverträdelser. Närdel gäller parkering på annan mark än allmän väg eller gala finns ingasärskilda besiämmelserom sanklioner. En olillåten uppställning av fordon påtomtmark är straffrälisligt i princip atl betrakta som egenmäktigt förfarande.De närmare villkoren för att få ställa fordon på tomtmark brukar anges påskyltar på eller vid parkeringsplatserna. Bland villkoren finns som regel en 163 Kommittéer: Del II K:10 beslämmelseatt, om något av villkoren åsidosätts, en särskild avgift - ofta benämndkontrollavgift - skall erläggas. Ett avtalsförhållande anses uppkomma mellanmarkägaren och bilföraren, varvid avtalsvillkoren ulgörs av de regler varomskyltarna ger upplysning. Bryter föraren mot angivna villkor vid parkeringföreligger civilrättsligt sett ett avtalsbrott som medför skyldighet förföraren alt ulge kontrollavgiften. För att få belalning för denna ärmarkinnehavaren hänvisad lill samma regler som gäller för fordringar iallmänhet. Markinnehavaren kan alltså föra talan mol den som har parkeratfordonet oriktigt och därvid få betalningsskyldigheten fastställd. Med slöd avdomslolens avgörande kan sedan ansökan göras om exekuliva ålgärder molbilföraren. Ofta saknar dock markinnehavaren kännedom om vem som har parkeratett fordon på parkeringsplatsen. 1 de fall markinnehavaren vill kräva inkontrollavgiften har han därför som regel ingen annan möjlighet än atl riktasitt anspråk mol ägaren av del fordon som har parkerals oriktigt Gör ägareninvändning om att han inte har fört bilen vid tillfället, är del ofta svårt atlvisa vem betalningsskyldigheten åvilar. Vadjag nu har sagt om kontrollavgift gäller i tillämpliga delar också skadestånd ide fall det bland anslagna villkor saknas uppgift om kontrollavgift. Tvist om parkering påenskilda parkeringsplatser ansågs lidigare i praxis utgöra fråga om arrendeenligt 8 kap. jordabalken. Mål om sådana tvister prövades därför avfastighetsdomstol och lagen (1974:8) om rättegången i tvisiemål om mindrevärden - småmålslagen - kunde inte lillämpas på processen. 1977/78:67med förslag om ändring i lagen om rällegången i tvistemål om mindre värden,m.m. föreslogs all tvist med anledning av tillfällig upplåtelse av mark ellerhus eller del av hus för uppställning av fordon skulle undantas frånfastighetsdomstolarnas kompetensområde. Sådana tvister skulle i stället prövasav allmän underrätt i den orl där fasligheten är belägen. Förslagen godtogs avriksdagen (JuU 1977/78:15, rskr 1977/78:106) och de ändrade bestämmelsernaträdde i krafl (SFS 1977:1145-1146). är alllsåsmåmålslagen i princip tillämplig på tvister av förevarande slag. 1skrivelse till regeringen har tagit upp vissa frågor som rörolovlig uppställning av fordon på slalen lillhörig tomtmark. Skrivelsenutmynnar i en hemslällan alt regeringen måtte vidla sådana lagstiftningsåtgärderatl registrerad ägare till bil kommer att ansvara för skyldigheter enligt avtalom parkering oberoende av vem som har fört bilen. Till slöd för sin hemslällanhar slyrelsen pekat på atl del enligt gällande ordning inte finns någon klarrättslig grund på vilken en bilägare kan göras ansvarig för parkering påtomtmark om någon annan har parkerat bilen. gör det svårt för styrelsenatl på ett effektivt och ekonomiskt försvarbart sätt kräva in sådana avgifter.I de fall invändning görs om att annan än ägaren har parkerat bilen kan avprakliska och kostnadsmässiga skäl riktigheten i invändningen inte uiredas.Styrelsen finner del därför yllersl angeläget alt det införsbestämmelser som ger styrelsen rätt att, i de fall fordon ställs upp påtomtmark i strid mol angivna villkor, rikta krav på erläggande av extra avgiflmot den registrerade ägaren av fordonet. 1 eninom datainspektionen upprättad promemoria, vilken har överlämnats lilljustitiedepartementet, har behandlats vissa frågor rörande lillämpningen avinkassolagens (1974:182, ändrad senasi 1975:744) bestämmelser i olikaavseenden. Härvid har bl.a. framhållits att problem uppstått vid tillämpningenav 8 § när del gälll inkassoärenden som avser kontrollavgift för Del II K:10 Skr 1978/79:103 164 Fråganhuruvida belalningsanspråk kan riklas mol annan än den som har parkeratfordonet har behandlals av bl.a. JK. 1976 avgjort ärende ullalade JKalt svaret ytterst måsle ges av domstol men au det enligi hans mening endasl iundantagsfall lorde föreligga sådana omständigheter alt ägaren - t.ex. genomresonemang där föraren belraklas som ställföreträdare för ägaren - kan görasansvarig för avgiften även om annan person har fört bilen. Om det ansesnödvändigi all generellt uppnå ell sådani resultat krävs enligt JK:s meningsärskild lagstifining. Medanledning av en motion om bilägares betalningsansvar vid loml-marksparkeringhar lagulskollel i belänkande LU 1977/78:31 understrukit vikten av att frågansnarasi blir föremål för uiredning. Liknande överväganden har också redovisatsi trafikutskottets belänkande /76:14. Båda betänkandena har godkänts avriksdagen. 1anslutning lill vad jag nu har anförl vill jag också nämna alt del i olikasammanhang-bl.a. i motion 1977/78:469-hardiskuterats möjlighelerna altreservera parkeringsplatser på gatumark för boende inom särskilda områden. Sominledningsvis framhållits har utvecklingen lett lill ökad efterfrågan påparkeringsplatser på tomtmark och i parkeringshus saml en ökad uibyggnad avsådana parkeringsplatser. Del är inte realistiskt all räkna med ökadeparkeringsmöjligheter på gatumark. Ett väl fungerande system medtoml-marksparkering är därför nödvändigi och bidrar till atl ökaframkomligheten på gator och vägar. Parkeringsplatser på tomtmark måsle därvidutnyttjas rationellt. Därav följer självfallel all del är väsentligt aUvillkoren för parkering iakttas och att man, i de fall så inte sker, kan beivraöverträdelser på eu smidigl sätt. När det gäller parkeringsöverträdelser påallmän väg och gatumark har, såsom framgåti av vad jag har anförl i delföregående, införts ett rationellt system. Vid olovlig tomtmarksparkering ärdel däremot enligt gällande ordning svårt atl med rimliga insaiser driva inkontrollavgifter. Denna omsländliga och resurskrävande ordning är intetillfredsställande. Motbakgrund av del anförda anser jag det angelägel all de angivna frågorna omparkeringsöverträdelser på tomtmark och i parkeringsgarage etc. ses över. Förändamålet bör en särskild utredare tillkallas. Jag har i ärendet samråll medchefen för justiliedepartementel. Enutgångspunkt för uiredaren bör vara alt lämna förslag till förenklingar avförfarandet utan att kravel på rätlssäkerhet eftersatts.