prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Organisalionerna delarrältighetsskyddsutredningens uppfattning atl lagprövningsrälien skrivs in igrundlagen. hänvisar ulföriigl lill sillyllrande över fri- och rätiighelsulredningens förslag. Förbundel konstaleraratt de synpunkier det anförde i sill yttrande 1976 ungående lagprövningsrällensuiformning har blivit i allt väsentligt tillgodosedda i del föreliggandeförslaget. Emellerlid noierar förbundel också att utredningen inle ibetänkandet har berörl de processuella frågorsom kan föranledas av en lagsiadgad lagprövningsrälieller gåll in på spörsmålet om en vid lagprövningen konslulcrud ogiliighei uv viss deialjbeslämmelse drar med sig ogiliighei uven uv undrusiadganden varmed denna äger samband. Såsom i 1976 årsyttrande vill förbundel framhålla som önskvärl all dessa frågoruppmärksammas under del forlsalialagsiiftningsarbeiei. tillstyrker den avutredningen föreslugna lösningen au lålarådande rällsläge också komma lill uuryck i ell grundlagssiadgande. LRFfinner inte skäl föreligga all ge lagprövningsrälien annal innehållän den anses ha f n. och tillstyrkeri denna del ulredningens förslag. Att lagprövningen kodifieras och får sin ställningreglerad i grundlag är värdefullt. Pressens samarbetsnämnderinrar om atl nämnden i sill yttrande över frioch rälligheisulredningensbetänkande ansåg del vuru vikligl all del slogs fasl alt regler,som strider mol grundlagarna, skall sällasåsido av domslolar och myndigheleroch sålunda inle tillämpas. Nämndenbelruklur del nu liksom som en framsieg att eu stadgande härom införsi RF. Nämnden förutsätter dockall del inle blir frågu om en lugprövningsrällav västtysk eller amerikansk modell. Medborgarrälisrördsen finner i och för sig önskvärl all regler om lagprövning intasi grundlag. 1 och för sig gäller lagprövningenblott det enligt svensk rättsordning självklara att, vid kollision i rältstillämpningenmellan två normer, den som är av lägrekvaliiel skall vika för den som ärav högre. I sislahand skall alltid grundlagen följas.Utredningens förslag lill regler härom godtas i stort setl. tillstyrker förslagei i denna del. Kammarrätten i , domslolsverkel och Svenska avdelningen avIniernaliondlafurisikommissionen förklararalt de inte har nägon erinran mol förslaget såviiiangår lagprövningen. Till de iveksamma hörjuridiska fakulteisnämnden i . Nämnden anföratt utredningens förslag lill grundlagsfästande av domstolars och andra myndigheters lagprövningsrätisynes ge ett adekval uitryck för dethittillsvarande rättsläget. Man torde också kunna antaalt lagprövningen i fortsättningen liksom kommer alt spela enobelydlig roll i prakiiken. Insikten häromtorde vara en förutsättning för utredningsmajoritetens enighel idenna fråga. frågarsig dock om den myckel återhållsamma utövning av lagprövningsräliensom är att vänta verkligen fyller den avsedda funktionen att utgöra ett värnförde grundläggande fri- och rättigheternai trängda lägen. Utredningen framhåller (s. 109) atl möjligheternatill reell lagprövning minskar ju mindre precist denifrågavarande grundlagsregeln är ulformad och nämnersom exempel på vaga gmndlags-regler 2 kap. 12 § andra stycket och 13 S första siycket RF. I det förstnämndastadgandet föreskrivs bl. a. alt en rättighetsbegränsningaldrig får sträcka sig sä långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsomen av Om lagprövningsrälien inle får ulnylljas förrän del är alldelesuppenbarl all den fria åsiktsbildningen är i fara, är del sior risk alldomslolamas reaklion kommer för senl. För all denna yllersl väsenlligagrundlagsregel skall kunna upprällhållas, måsle lagprövningen iriida in på ellsiadium, då del är möjligl all stoppa en hotfull utveckling. Lagprövningsrälienmåsle med andra ord ulövas med en viss akliviiei och oräddhel. Något sådani kanknappasl förväntas av våra vanliga domstolar. HovrättenförÖvre Norriand lycker sig i ulredningens argumentering för atl i RF skriva inlagprövningsrälien kunna ulläsa en belydande tveksamhet om såväl behovei somlämpligheten av en sådan åtgärd. Är della rikligl har hovrällen full förståelseför den iveksamhelen. För domstolarnas del är del knappasl nödvändigi med en särskildbeslämmelse. erinrar om all det i sitt remissyttrande över friochrätiighelsulredningens belänkande hävdade att principen om domstolarnaslagprövningsräti inte borde lagfästas utan all gränsfrågorna mellanrättstillämpning och politiska avgöranden hade närmare analyserals. Förbundetanser det kan ifrågasällas, om del nu framlagda förslagei skapar önskvärdklarhel i dessa avseenden. EnligtLandstingsförbundeis mening medför del uppslällda kravet all del skulle kunnaifrågasättas om ett grundlagsstadgande enligi förslaget har någon egentligfunklion all fylla. En närmare precisering av vad som skall vara uppenbart ärsålunda av allt att döma omöjlig och om endasi tveksamhet föreligger är delinle fråga om ell så uppenbart fel alt åsidosättande är tillåtet. inteoväsentligt kommunall lillämpningsområde kan dock ligga i möjlighelen att prövaom kravel i 8 kap. 5 S RF - att föreskrifier om t. ex. kommunens åliggandenskall meddelas i lag - är uppfylll. LO:stveksamhet all i grundlagen kodifiera den lagprövningsräti domstolarna hartillgripit kvarslår. Om förslaget leder lill grundlagsändring på denna punkl,fömtsälter LO att del i lagens förarbeten myckel klart kommer att framgå att enjudiciell överprövning av beslul får ske endasl i ytterstaundantagsfall. Vidare bör uttrycket "uppenbarl" väl definieras.Riksdagen bör, enligt LO, noga följa en sådan lagändrings prakliskalillämpning. avslyrker förslaget i denna del. Lagprövning- med den innebörd begreppei fått i vårt land - ingår i rällssyslemel, ochprövningen är principiellt inte inskränki till atl avse fel av vissbeskaffenhet. En annan sak är atl domslolar och andra myndigheler hillillsvaril och säkerligen också i fortsältningen kommer all vara försikliga med allåsidosätta bestämmelser i lagar eller förordningar såsom siridande mol andraförfallningsbestämmelser av högre valör. Del har oflasl varil möjligt all medbeaktande t. ex. av vad som förekommit under lagstiftningsarbetet åstadkommaen s. k. sammanlolkning, som upphäver den befarade normkonflikten (jfr senasirällsfallel NJA 1977 s. 288). Dethar i olika sammanhang hävdats all lagprövning skulle innebära all politiskmakl förs över lill domslolarna. I viss bemärkelse är delta naluriigtvis rikligt,men del vikliga i lagprövningen är konirollen av ull den poliiisku mukienuiövus av de orgun som fått den sig unlorirodd och uv ull den uiövus på ellkorrekl säll, "under lagarna" som del hcier i 1 kap. 1 S iredjeslyckel RF. Del prakliska fallel är atl regeringen eller någon underordnadmyndighet hur råkul ulfärda en föreskrift som strider mot vanlig lag. 1 sådunlfull kun lugprövningen sägus ulgöru ell skydd för lagsliftningsmakl.Om det i siällei är fråga om konfliki mellun vanlig lag och grundlag, utgörlagprövningen ell skydd för den i I kap. I S försia slyckel RF fastslagnafolksuveräniteten. Somredan aniytis behövs inte någoi uiiryckligl lagslöd för all lagprövningenskall komma lill stånd. I frågan om man ändock skall införa ellgrundlagsstadgande i iimnet anför ulredningen på s. 109 all del mölersvårigheter atl formulera en laglexl som förenar eftersträvad klarhel medönskvärd smidighel i lillämpningen. Hovrullen delur den uppfallningen och anserall ulredningens förslag lill lydelse av 11 kap. 14 S RF inte uppfyller deangivna önskemålen; hovrättens invändningar gäller främst andra meningen ipar-agrafen. Såsom anföris ovan kan lagprövningsrälien principielll inle ansesvara inskränki lill all avse endasl uppenbara fel. Och inle ens med bortseendefrån den aspekten är paragrafens andra mening någoi bra underiag för en smidigpraxis. Enligi hovrällens mening föder siadgandel fler problem än del löser. Däremotkan någon saklig invändning inle resas mol ett sladgande som omfattar endaslförsta meningen i den föreslagna puragrafen. En så formulerad bestämmelseskulle emellerlid - sedd mot bakgrund av hittillsvarande praxis - kunna ge detfelaktiga intrycket all lagprövning var avsedd aii i forlsällningen vara en reguljärföreleelse. Riksskatteverketsäger sig ingel ha all tillföra frågan om den närmare innebörden av gällandepraxis om domstolarnas och övriga myndigheters lagprövningsräli. Deföreskrifier och molsvarande som verkei uifärdar efter bemyndigande fallernaluriigtvis också under denna form av normkoniroll. Verkei inslämmer iulredningens uppfattning atl del saknas anledning all göra några sakligaändringar i lagprövningsrälien. Därmed kvarslär endasl frågan om rådanderällsläge bör bestå oreglerat eller om det bör kodifieras. En kodifiering ärenligt verkets mening fbrenad med vissa risker. En uttrycklig grundlagsregelkan i sig få den effekien all lagprövning - trots alt den skall utövas medrestrikliviiel - för de enskilda medborgarna och myndigheiernas Ijänslemänkommer att framslå som ett mer normall led i myndigheiernas verksamhet.Förekomsten av ett grundlagssiadgande om lagprövningsrälien skulle därmed ocksåkunna leda lill att enskilda parier etc. hos domslolar och andra myndigheleroftare än nu begär au det i ärendei skall företas lagprövning, om inte bifallkan vinnas i saken redan på maleriell grund. Myndighelerna skulle bl. a. isådana fall ivingas att sälla av resurser för undersökning avlagprövningsfrågan trots atl lagprövning avsetts bli utnyttjad medrestrikliviiel. Den regel om lagprövningsräli som föreslagils styrs bl. a.av utiryck som "något väsentligt hänseende" och "felet äruppenbarl". Dessa uttryck är enligt verkels mening vaga och svåra altmotivera så all lolkningen regelmässigl blir den avsedda. Rekvisilen skallsedan i sin tur appliceras på bl. a. allmänt hållna grundlagsregler som t. ex.2 kap.12 S andra siycket och 13 S försia siyckei RF - och även en så lill innehålletvug regel som den föreslagna regeln med förbud mol relroakliv skallelag. Deisagda innebär en fara för all innebörden av lagprövningsrälien kun komma alt ilillämpningen hos under- och mellaninstanser förskjutas i inskränkande ellerutvidgande riklning. Därmed skulle också de högsia domsiolsinstanserna ställasinför arbetsuppgifter med svåröverblickbara konsekvenser för dessu domsiolursroll. Verket framhåller i summunhanget ull högsiu domstolen (beiänkundei s.105) har ullryckl ivekun i frågun om en tidigare föreslagen lagreglering avsaken skulle medge en tillräckligt differentierad lillämpning. Verkei anserall även del nu föreliggande förslaget ger anledning till sådan Ivekan. Verkeiframhåller vidare atl den föreslagna lagregeln knappasl ger uttryck för den avhögsta domstolen lidigare understrukna principen au av förvaliningsmyndighelutfärdade föreskrifier lorde kunna underkännas även om ell formfel som harbegåtts vid föreskrifternas tillkomst inle kan belecknas som grovt. Denföreslagna föreskriften förutsätter nämligen ett "väsentligt" formfelvid en föreskrifts tillkomst för all denna skall kunna åsidosällas. Verkeianser all vad därefter uttalas om atl felet beiräffande lag eller förordningmäsle vara "uppenbarl" inle synes ha någon entydig innebörd såvittrör av förvaltningsmyndigheter uifärdade föreskrifter. I allt fall kan inte denav högsia domstolen hävdade principen anses ha kommii till ullryck iparagrafen. Det försia ledel av paragrafen har ansetts som en regel snarare omlagtolkning än om lagprövning (jfr prop. 1975/76:209 s.92 och 211).Ulredningen synes inte närmare ha övervägl vilken betydelse kodifiering igrundlag av denna laglolkningsregel ev. kan fä för andra laglolkningsproblemoch lagstiftarens ställning lill dessa renl generellt. Verkei anser alt del kanifrågasättas om denna i och för sig självklara regel om hur lag skall lolkas iell avseende bör göras till föremål för lagstiftning utan närmare övervägandeav berörda effekier. Sammanfattningsvis anser verket atl övervägande skällalar mol atl en kodifiering av lagprövningsrälien nu genomförs. Enligt verketsmening bör man avvakia de yUeriigare erfarenheter av den konstitutionellapraxis och den rättspraxis som kan utvecklas i anslutning lill RFsärskilt i fråga om dess reglering av de medborgerliga rällighelerna innan enkodifiering av lagprövningsrälien på nyu aktualiseras. 1yttrande fri- och raiiighelsulrednings betänkande "Medborgeriigafri- och rättigheter; regeringsformen" harjag lagit ställning emoi eu därframlagl förslag au lagfästa en rätt för domstolar och andra myndigheler atlingå i prövning om föreskrifts överensstämmelse med grundlag eller annanöverordnad författning. Jaghar alltjämt samma åsikt och kan därför inle tillstyrka rällighelsskyddsuiredningensförslag. Jag vill ytterligare säga följande. Ulredningenhävdar all dess förslag enbart kodifierar gällande rält. Den lagprövningsrätisom f n. antages exisiera haremellertid inte något preciserat innehåll.Rällspruxis, om med dellu skull förslås uvgörunden uv högsiu domsiolen ochregeringsrällen, är myckel spursum i ulll full i vud rör grundlugsenlighelcn uvlug. Ålskilligu spörsmål slår därför hell olöslu, inic minsi gäller dellufrågun hur man skall se på giliighelen uv äldre lugregler. Ulredningen har påinlel sätt försökt ge sig i kast med dessa problem. Enpunkl i förslaget som särskili kräver närmure belysning ur domsiols eller annanmyndighets behörighel all vägra lillämpa föreskrift på grund UV fel imulerielli hänseende eller vid föreskriftens tillkomst. Kommunala beslul, ävennormbeslui, kan ju överklagas i därför sludgad ordning. Om besvär inte unförisinom lugu lid eller unförda besvär ogillats, måste i varje fall huvudregelnvaru atl beslulels giltighei inle längre kun ifrågasättas. Räiiigheisskyddsulredningenavser förmodligen inle uu derus förslug skall innefalla något nyll, förul inieexisterande unduniag från huvudregeln, men förslagei är ägnal all viickahuvudbry och bör i varje läll inie lagfästas ulan ytteriigare undersökning. Länsstyrelseni delur ulredningens uppfattning atl ell syslem med särskildaför fa 11 n i ngsdo m s to I a rellerdylikl inle är lämpligt hos oss. En sådunordning skulle sannolikt politisera lagprövningen. Också läiisstvretsen iKronobergs län delar ulredningens uppfattning all ell syslem medförfattningsdomstol inle bör införas. Avannan åsikt är juridiska fakullelsnämnden i som finner det förvånande altulredningen ulan egenilig molivering avvisar lunken på inrällande av enförfaiiningsdomslol. En sådan domstol, sammansatt av både yrkesdomare ochledamöter valda av , skulle kunna få erforderlig auktoritet för allulöva lagprövningsrälien på ett självständigt säll och därigenom värna om degrundläggande fri- och rällighelerna även i sådana kriiiska siiuaiioner, dåräilighetsskyddel verkligen behövs. vill sålunda med kraftunderslryka all frågan om inrällande av en författningsdomstol inte somhillills bör avfärdas med alt den "inte är akluell" ulan i slälletbör bli föremål för allvarliga sakliga överväganden. Medborgarrälisrördsenanser att den enskilde har mycket begränsade möjligheler all på ett effektivtsätl åberopa del skydd gmndlagen i ett särskilt fall ger honom. Del behövsenligt organisationen domsiolarsom kan pröva en skedd rältighetskränkning.Frågan om ett förfatlningsdomsiolssyslem av någon art avvisas avrättighetsskyddsutredningen. Huvudmotivet är atl de rältslillämpande organeninle får ha vad ulredningen kallar politisk makl. Medborgarräitsrörelsennolerarail ulredningen upprepardel i olika sammanhang åberopade argumenlet motalla slag av författningsdomstolar, nämligen au risk föreligger för enpolilisering av domstolarna. Givet sägs vara atl, vid en domsiolskontroll avatl myndigheler på olika nivåer inte har överträtt grundlagens regler, det intekan undvikas att domstolarna då och då slälls inför spörsmål med politiskaktualitet och även spörsmål som kan vara politiskt infekterade. Domslolensbeslut kan i dylika fall få politisk belydelse. Så är emellertid redan nuförhållandel i många lägen och riskerna för en ökad poliiisk belaslning avdomslolarna skall enligt organisationen ime överdrivas. EnligtMedborgarräiisrörelsens mening måsle man på denna punkl la några risker.Vilkel iniresse hur medborgarna uv un domslolarna aldrig utsätts fbr någonpolitisk belaslning, om prisel därför är ull medborgurnu icke ges någonprukiisk möjlighel ull få skydd hos domsiol? Medborguren kan nu ej fårältsligen prövat om myndigheien gjort inirång i huns grundlagsskyddade rälligheler.Vud är grundlugsskyddel värt, när det ej kan åberopas av den enskilde lillvinnande uv rällelse. är i ell märkligl liige. Allu invånare iSverige kan hos Europarådels kommission för de mänskliga rällighelerna åberopaEuroparådels människorälligheiskonveniion och där begära ålgärder mol Sverigedärför all svensk myndighei överträtt konventionen genom att göra inirång ivederbörandes enligt konventionen skyddade rättigheter. Däremoi saknar sammeperson möjlighel all i ärendei vända sig lill svenskl organ och där åberopa densvenska regeringsformens rälligheler för all få rällelse.Medborgarräitsrörelsen anser ull dennu situation i längden är ohållbar förSverige som rällsslat. Fleraremissinsianser har lagil upp kravel all föreskrift som har beslulals avriksdagen eller regeringen skall sättas åt sidan bara om fe let är uppenbarl. /SRuttalar atl det är värdefullt all författningar stiftade av riksdag ellerregering måste vara uppenbart lagstridiga för all kunna åsidosällas. En merlångtgående lagprövningsräti skulle innebära risker för en politisering avdomaruinämningarna. Uppenbarhelskravelkriliseras i några yllranden. Regeringsråden Pelrén och anmärker altkravel innebär alt de två högsta statsorganen vid sin normgivning skulleåtnjuta en siörre felmarginal än andra organ med normgivningsmakt. En sädanolikbehandling synes icke förenlig med den grundläggande bestämmelsen i RF:sportalparagraf En regel om lagprövning måste nämligen ses som ell uifiöde avprincipsiadgandei i 1 kap. 1 S RF om alt den offentliga makten ulövas underlagarna. Del kan därvidlag icke gälla olika regler för olika normgivare. Allasom fattar normativa beslut måste vara i lika mån förpliktade alt hålla siginom den i nyssnämnda grundlagsbud anvisade ramen. Mol denna bakgrund är detofrånkomligt att andra meningen i den föreslagna paragrafen utgår. Skall kravpå all felet hos den prövade är uppenbart uppställas som förutsäuningför att ej skall tillämpas, måste della villkor gälla lika vid allanormprövningar. Del måsle emellertid förutsättas som självklarl alt domstoleller annan myndighet icke lar ell så allvarligl sleg som atl underlåla alllillämpa en norm ulan all den har blivit övertygad om alt ell fel förelupil.Ett särskilt uppenbarkriterium blir därför överflödigt. i Siockholm noterar att rättighetsskyddsutredningen medåberopande av skilda uttalanden - bl. a. av de båda högsta domstolarna - itidigare lagsliftningssammanhang emfatiskt fastslår all dess förslag utgör enkodifiering av gällande rätl. erinrarom att bl. a. juridiskafakulteten i var av annan mening vad gäller det s. k.uppenbarhetsrekvisitet snariika förslag. ocksåsakliga skäl mol uppslällundei uv ell sådani rekvisil. Rällighelsskyddsuiredningensförslag lill besiämmelserom lagprövning är lydligivis resullalei av en politiskkompromiss, vilkel begränsar möjlighelerna all åsiadkomma förändringar iförslagei. anser del i della läge föga meningsfullt alt ålerargumentera i denna fråga, som har blivit allsidigl belysl i samband medbehandlingen av förslag. Även om nämnden sålunda förordar atluppenbarheisrekvisilel ulgår, vill nämnden inle motsätta sig en lagstiftningenligt förslaget, om alternativet är ull frågun om grundlagsfästande avlagprövningsrälien hell får falla. och anmärker all förslagetinnebär att de två högsia statsorganen riksdag och regering skall ges en störrefelmarginal än andra organ som beslutar normativa föreskrifter. Medborgurnu haremellerlid uppenbarligen anspråk på un ullu myndigheler håller sig inom den ramsom är dem anvisade i grundlag och annorslädes vid normgivning, även riksdagoch regering. Del finns icke någon anledning all härvidlag göra någon skillnadmellan olika organ. Ärdet klariagi all fbreskrift är till form eller innehållolaglig, skull den inle lillämpus, oavsell vilkel organ som är upphovei lill föreskriften.Organisaiionernu föreslår durför ull sisla meningen i den föreslagnaföreskriften får uigå. Del ärav viki ull om lagprövning är lydligaoch inle ger ulrymme för politiska värderingar då den rältslillämpandemyndigheten skall la ställning lill om något fel förelupil. Uttryckel "inågot väsentligt hänseende" kan ur dennu synpunkt kritiserus såsom alltförvagl. Organisaiionernu unser det önskvärt med en meru precis formulering. OcksåMedborgarräitsrörelsen förklarar all förslaget innebär all man vid lagprövningskall slälla lägre krav på riksdag och regering än på undra organ som besluiargenerella föreskrifter. Enligi organisulionens mening ur dennu Slåndpunklohållbar. Tväriom måsle man kunna slälla de slörsla krav på riksdag och regeringdå del gäller alt noggranl fblja de föreskrifter som bl. a. grundlagarnainnehåller, t. ex. rörande dessa organs medverkan i lagstiftandet.Organisalionen måsie sålunda besläml molsäila sig regeln i den föreslagnaparagrafens andra mening all förekomslen uv "uppenburi" fel skullvara en förulsäiining för au vid prövning av lagenligheten av norm beslutad avriksdagen eller regeringen denna icke skall lillämpas. Är riksdags-ellerregeringsföreskriften felaktig, skall den inte lillämpas. JKharennärmasi molsall uppfaiining. Enligt hans mening kan skillnaden mellan enföreskrift som har beslutals av eller regeringen och en föreskrift avlägre dignitet diskuteras. Med den föreslagna regeln finns det en risk för atttillämpande myndigheter och organ underlåter all tillämpa föreskrifter av lägredignitet i en ulsiräckning som inle kan vara avsedd. Eftersom det många gångerkan vara svårt all avgöra eller vara yllersl diskutabell huruvida ell fel ärför handen, lämnas fallel öppel för bedömningar och värderingar som kan varasubjektivt färgade eller osakliga, ja de kan I.o.m. vara politiska. Man kanexempelvis tänka på föreskrifier. uilurdudeuv sociulslyrelsen, , riksskatieverkei, kommuner osv. EnligiJK tulur dessa synpunkier för ell krav på "uppenbarhel" över helalinjen. Sumiidigi ur det emellertid givet ull den tröskel som bör varu pusserudinnun en fbreskrift fåråsidosällus inie kan undgå all påverkas uv frågun vemsom beslulal föreskriften. Med hänsyn till au frågan om eu åsidosuiiunde uvföreskriften normalt kan förutsättas t sisia hand komma alt prövas av domstoleller unnal kvalificeral orgun unser JK ulredningens förslag kunnu godius.Domstolsverket lur upp en frågu om hur föreskriften om lagprövning skulllillämpas i prakiiken. Närdelgälleren föreskrift som har beslulals uvregeringen eller skall lillämpning uv föreskriften underiåtas endusiom felet ar uppenbart. Atl ell sådani fel skulle förekomma utan all det harupptäckts och rällals är i prakiiken i del närmasle olänkbart. Det finns durförinle någon anledning för en domstol eller myndighei all självmani efterforskahur en sådan föreskrift har kommii lill. Om en part framställer yrkunde i dellahänseende bör del få ankomma på honom au framlägga del material som tyder påatt föreskriften inle skall tillämpas. När föreskriften har beslulals av enförvaltningsmyndighet eller kommun är risken enligt verkei siörre för all felhar förekommii än när det gäller en föreskrift som har beslutats av regeringeneller . Domstolen eller myndigheten är skyldig all åsidosäliaföreskrifien, även om felel inie kan betecknas som uppenbart. Dessaförhållanden bör emellertid enligt domstolsverkels mening inie föra med sig altdomslolar eller myndigheler avsätter lid lill au självmani efterforska ev. fel.En part, som framställer ell yrkande om au föreskriften inle skall lillämpas,bör även i dessa fall vara skyldig alt lillhanduhållu utredning om deförhållanden han åberopar. Rältighetsskyddsutredningensförslag har i denna del fåll ell övervägande posilivi mottagande avremissinstanserna.