prop · G20342 · 1978-12-31 00:00:00 — Därvid skolasåsom värden å lagren vid jämförelseårens utgång hava upptagilsanskaffningsvärdena eller, däresi återanskaffningsvär-dena å balansdagarnaifråga varit lägre, sistnämnda värden, i förekommande fall efter avdrag förinkurans. I fråga om djur på jordbmksfastighei eller i renskötselrörelse gällerdock atl värdet av djuren skall hava upptagits till fulla det värde somriksskatteverket fastställt enligt föregående stycke eller lill fulla allmännasaluvärdet. Föreligger sådant fall au av nyssnämndamedelialsvärde övesiiger värdet av lagret vid beskattningsårets utgång, måavdrag åtnjutas jämväl för del överskjutande beloppet, därest en häremotsvarande avsättning i räkenskaperna gjorts till lagerregleringskonto. Då avdragför sådan avsättning medgivits, skall avsättningen återföras till beskaiiningnästföljande beskattningsår, därvid frågan om avdrag för förnyad avsättninglill dylikt konto får prövas enligt bestämmelserna ovan. Ingå i lagret råvaroreller stapelvaror, må lagrei av sådana varor eller del därav upptagas tilllägst av värdel å tillgångarna i fråga beräknat efter lägstamarknadspris under beskattningsårei eller under något av de närmast föregåendenio beskattningsåren. Därest sist angivna grund för värdering av varulagreteller del därav tillämpats, skall vad ovan sägs om värdering med hänsyn tagenlill medeltalet av värdena å lagren vid utgången av de två närmast föregåendebeskattningsåren icke gälla. Utan avseende å vad fömtstadgals angående den lägsta värdesällning å lagret, som vid inkomstberäkningenkan godlagas, må det lägre värde å lagret godtagas som skattskyldig med hänsyntill föreliggande risk för prisfall visar vara påkallat. femte och sjätte styckena här ovan sägs angående det lägsta värde å 1978/79:42 46 skattskyldigsvarulager, som må vid inkomstberäkningen godtagas, har icke avseende åpenningförvaltande förelags och försäkringsföretags placeringar av förvaltademedel i aktier, obligationer, lånefordringar m. m. eller å skaltskyldigs lagerav fastigheter och liknande tillgångar beiräffande vilka en sådan värdesällningfinnes icke vara godtagbar. Värdet å lager av nu avsedda tillgångar skallupplagas till vad som med hänsyn lill risk för föriust, prisfall m. m. framstårsåsom skäligt. Förvärvasaktie i svenskt aktiebolag av skallskyldig, som driver bank- eller annanpenningrörelse eller försäkringsrörelse, eller av annan skatiskyldig, förvilken aktien utgör varulagertillgång, och är del icke uppenbart alt denskatlskyldige därigenom erhåller tillgång av verkligt och särskilt värde förhonom med hänsyn till hans rörelse, må sådan nedgång i aktiens värde som berorpå utdelning lill den skatlskyldige av medel, vilka vid förvärvet funnos hosdet utdelande bolaget och icke motsvara tillskjutet belopp, ej föranleda allaktien vid inkomstberäkningen för den skatlskyldige upplages lill lägre beloppän som motsvarar hans anskaffningskostnad för aktien. Har denna, innan sådanutdelning skett, upptagits lill lägre belopp än den skaltskyldigesanskaffningskostnad, må aktien vid utgången av det beskattningsår, varunderutdelningen äger rum, icke upptagas tili lägre belopp än aktiens värde ibeskattningshänseende vid ingången av med tillägg av ett belopp, sommotsvarar skillnaden mellan den skattskyldiges anskaffningskostnad för aktienoch nämnda värde, dock högst av det utdelade beloppet. Sker utdelning utan alldel värde för aktien, som ligger lill grund för beräkningen av denskaltskyldiges inkomsi, påverkas och medför delta all den skattskyldige efteröveriåtelse av aktien eller upplösning av bolaget redovisar förlust, skalldärifrån avräknas det belopp som motsvarar utdelningen. Utdelning som avses idella stycke anses i första hand gälla andra medel än sådana som motsvara tillskjutetbelopp, Vad som sägs om aktie i detla stycke äger motsvarande tillämpning påandel i ekonomisk förening. Med tillskjulet belopp avses därvid inbetaldinsats. Avdragför inkurans må icke medgivas med siörre belopp än vad den skallskyldige enligtvid självdeklaralionen fogad utredning visar svara mot den konstateradevärdenedgången å lagret å balansdagen. Oaktat vad nu sagts må dock avdrag förinkurans medgivas med fem proceni av det lägsta utav lagrets anskaffnings- ochåteranskaffningsvärden, däresi detla ej framstår såsom uppenbart opåkallat,eller med det högre procenttal därav som kan hava för lagreninom vissa branscher eller hos vissa grupper av skattskyldiga angivit. Vidbestämmandet av lagrets anskaffningsvärde skall så anses som om delagerlillgångar, vilka kvariigga i lagret vid beskattningsårets utgång, äro desenaste av den skaitskyldige anskaffade eller av honom tillverkade. Förtillgångar, som den skatlskyldige framställt eller bearbetat, skola såsom 1978/79:42 47 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse anskaffningsvärde anses direkta tillverkningskostnader(materialkostnader och arbetslöner) ökade med ett tillägg som motsvarar vad somav de indirekta tillverkningskostnaderna skäligen belöper å nu ifrågavarande tillgångar,därvid hänsyn dock icke behöver tagas lill ränta å eget kapital. Nedskrivning av värdel å rättigheter till leverans avlagertillgångar enligt ej fullgjorda köpekontrakt må godkännas endast i den måndel visas, att inköpspriset för tillgångar av samma slag å balansdagenunderstiger det koniraherade priset, eller det göres sannolikt, atl dyliktprisfall kommer alt inträffa innan tillgångarna levereras ellerav denskattskyldige i oförändrat eller förädlat skick försäljas. Beträffande värdel årättigheter till leverans av maskiner och andra för stadigvarande bruk avseddainventarier enligt ej fullgjorda köpekontrakt må nedskrivning av värdet därågodkännas endast i den mån den skattskyldige visar,att inköpsprisetföriillgångarav samma slag å balansdagen understiger det koniraherade priset,eller det göres sannolikt, alt dylikt prisfall kommer atl inträffa innantillgångarna levereras. Vad här är stadgat gäller särskilt då fråga är ombestämmandet av det år, varunder en inkomst skall anses hava åtnjutits eller enutgift skall anses hava ägt rum. I sistnämnda avseende gäller alltså, altinkomst skall anses hava åtnjutits under det år, då densamma enligt allmäntvedertagen köpmannased eller enligt vad som beträffande jordbruk är allmäntbrukligt bör i räkenskaperna uppföras såsom inkomstpost, även om den ännu ickeav den skattskyldige uppburits i kontanta penningar eller eljest kommii honomtillhanda t. ex. i form av levererade varor, fullgjorda prestationer eller påannat härmed jämföriigt sätl. Vad sålunda gäller i fråga om inkomstposterna harmotsvarande tillämpning i fråga om utgiftsposterna. Avdrag för tantiem ellerliknande ersättning från fåmansföretag till företagsledare eller honomnärstående person fär dock åtnjutas först under det år då ersättningen harulbetalais eller blivit tillgänglig för lyftning. I frågaom tiden förinkomst-och utgiftsposters upplagande enligt bokföringsmässiga grundertillämpas i allmänhet del förfaringssättet, alt fordringar uppföras såsominkomst under det år, då de uppkomma, och au ränteintäkter hänföras tillinkomsten , pä vilket de belöpa, i bägge fallen oberoende av humvidade verkligen influtit under nämnda år eller icke. A andra sidan lärer det varavedertaget, att förskottsvis infiutna räntor, som till större eller mindre delbelöpa å ett kommande år, lill denna del bokföringsmässigi hänföras lill detsistnämnda årets inkomst. Avdrag för ränta på lån ur statens lånefond för lånmed uppskjuten ränta ålnjutes då räntan har betalats. Har avverkningsrätt lill skog upplåtits mot betalning, somskall erläggas under loppet av , må såsom intäkt upptagasden del av köpeskillingen, som influtit. Avdrag för minskning iingående virkesförråd m. m., vartill upplåiaren kan vara berättigad, fördelasdärvid på de särskilda åren i förhållande lill den influinalikviden. Ifråga om avdrag för kostnader för reparation och underhåll av fasiighel varav intäkternaberäknas enligt 24 § I mom. gäller även punkl 7 av anvisningarna lill 25 . , med frångående av den skatlskyldiges på hans räkenskapergrundade inkomstberäkning, såsom inkomsi beskattat vinst, som enligtde vid bokföringen tillämpade gmnderna först ell senare år framkommer såsombokföringsmässig vinst, skall vid inkomstberäkningen fördel följandeår, dåvinsten i bokföringen kommer lill synes, det sistnämnda årets i bokföringenredovisade vinstresuliai med hänsyn härtill justeras på sådant sätt, alt denredan beskattade vinsten icke för del året ånyo tages till beskattning. Motsvarandegäller för det fall, att beskailningsmyndighel anseit förlusl, av beskaffenhetatl avdrag därför får ske, icke böra beaktas vid inkomstberäkningen fördel år,under vilkel den kommit lill synes i räkenskaperna, eller beskallningsmyndigheteljest frångått den skaltskyldiges bokföring i avseende, som kan havainflytande på följande års inkomstberäkning. gäller såsom allmän regel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under del år, då densamma från den skaltskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detla är framför all t förhållandet, då inkomsten av den skallskyldige uppburils eller blivit för honom lillgänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in nalura, då den på annat sätl kommit den skatlskyldige till godo, delta oberoende av huruvida inkomsten intjänats eller lidigae. Vissa iniäkter, i. ex. av tjänst, ränta å i bank eller annan penninginrätlning innestående medel o.s.v., kunna dock hänföras till nästföregående år.5 inkomst, ehuru de icke uppburits "I fråga om annan förvärvskälla 2. I fråga om annan förvärvskälla änjordbruksfastighet eller rörelse än jordbruksfastighet, ö/7/7a«,/o5»g- helvarav inkomsten beräknas enligi bokföringsmässiga grunder eller rörelse gällersåsom allmän regel, all inkomsi skall anses hava åtnjutits under del år, dådensamma från den skatlskyldiges synpunki är att anse såsom verkligen förvärvadoch lill sill belopp känd. Detta är framför allt förhållandet då inkomsten avden skatlskyldige uppburits eller blivit för honom tillgänglig för lyftningeller, såsom i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in nalura, då den påannat sätt kommit den skallskyldige lill godo, detta oberoende av huruvidainkomsten intjänats eller tidigare. Vissa intäkter, t. ex. avtjänst, ränta å i bank eller annan penninginrätlning innestående medel o.s.v., kunna Prop.1978/79:42 49 ellervarit tillgängliga för lyftning dock hänföras till nästföregående års förrän efter nämnda års utgång, inkomst, ehuru de icke uppburits Föruisättningenhärföräremellenid, eller varit tillgängliga för lyftning att de intjänats under beskattnings- förrän efter nämnda års utgång, året och uppburils eller blivit för Förulsäiiningen härföräremelleriid, lyftning tillgängliga efter att de intjänats under beskattnings- del årets utgång eller i varje fall så året och uppburits eller blivit för tidigt under nästföljande år, alt de lyftning tillgängliga efter praktiskt tagel kunna hänföras till del årets utgång eller i varje fall så inkomsten under beskattningsårei, tidigt under nästföljande år, att de Likaledes böra vissa intäkter, t.ex. praktiskt laget kunna hänföras till hyror av en hyresfastighet, vilka inkomsten under beskattningsåret, influtit redan före beskattningsårets Likaledes böra vissa intäkter, l. ex. ingång, hänföras till nämnda års hyror av en hyresfastighet, vilka inkomst, däresi de avse beskatt- influtit redan före beskattningsårets ningsåret ellerdel därav samt infiulil ingång, hänföras lill nämnda års före åreis ingång. inkomsi, därest de avse beskatt- ningsåret ellerdel däravsamt influtit före årets ingång. Å andra sidan skola utgifterna ochomkostnaderna för inkomstförvärvet avdragas från iniäkten under det år, då deverkligen blivit av den skatlskyldige bestridda, även om de avse inkomst, somtidigare förvärvats eller först beräknas inflyta. Även härgäller, all en utgift, som verkställts före eller efterbeskattningsåret, kan vara alt praktiskt taget hänföra till utgift under beskattningsåret.Så kan exempelvis, om ränta å en i en hyresfastighet iniecknad skuld eriagtsomedelbart efter beskattningsårets utgång, räntan vara atl anse såsom utgiftunder beskattningsåret, nämligen fördel fall, all räntan hänför sig tillbeskattningsåret. Om avdrag för kostnader för reparation och underhåll av sådanfasiighel, varav intäkterna beräknas enligt 24 § 1 mom,, gäller även punkl 7 avanvisningarna till 25 §, 1 fråga om avdrag för utgifter, som hänföra sig tillrealisationsvinst, gälla särskilda bestämmelser Ofr anvisningarna till 36 §punkt 1). Ienlighet härmed skola fordringar för utfört arbete räknas såsom inläkt för detår, varunder de inflyta, och utgifter, vilka icke , avräknasfrån intäkterna , varunder de betalas. Ränta å penningar, som inneståi bank å sådan räkning, å vilken räntan gottskrives insätlaren per den 31december, anses såsom nämnda dag influten intäkt, medan däremot ränta åpenningar, som innestå å annan räkning, räknas såsom inkomst , dåräntan förfaller till betalning, även om räntan lill någon del belöpt å etttidigare eller senare år. Om någon upplåtit avverkningsrätt till skog motbetalning, som skall eriäggas under loppet av fiera år, skall såsom intäkt förvarje år upptagas den del av köpeskillingen, som influtit. 4 1978/79. 1978/79:42 50 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Avdragför minskning i ingående virkesförråd m, m,, vartill upplåtaren kan varaberättigad, fördelas därvid på de särskilda åren i förhållande till den undervarje år influtna likviden. Detsamma gäller i tillämpliga delar i fråga omannan terminsvis infiytande inläki i egentlig mening. Är åter fråga om intäkt,vilken icke regelmässigt är att anse såsom skattepliktig - exempelvisköpeskilling vid icke yrkesmässig avyttring av fast eller lös egendom - menvilken i förekommande fall under härför stadgade förutsättningar skallbeskattas såsom realisationsvinst, är det ulan belydelse, om köpeskillingeneller ersättningen skall erläggas på en gång eller i särskilda terminer. Såskall realisationsvinst respektive realisationsförlust beräknas med hänsyn lillköpeskillingens loiala belopp, oavsett om delta skall betalas på en gång ellerterminsvis. Dennalag iräder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på den harutkommit från trycket i . De nya bestämmelserna i 25 § 1 mom. och 2 mom.,punkt 2 a och punkl 7 andra slyckel av anvisningarna till 25 § samt punkt 2 aav anvisningarna lill 36 § tillämpas beiräffande ombyggnadsarbete ochenergibesparande åtgärder för vilka preliminärt lånebeslui har meddelats efterutgången av . 1 övrigt tillämpas de nya bestämmelserna förstagången vid 1979 ärs laxering. 1978/79:42 51 1Inkomstberäkning enligt bokföringsmässiga grunder m m. Enligtden nya bokföringslagen (1976:125), BFL, är enskild person som hyr ut byggnadeller del av byggnad bokföringsskyldig, om verksamheten är atl anse som hotell-eller pensionatrörelse eller omfattar mer än två lägenheter som regelmässigthyrs ut och inte ulgör del av egen bostad. Vid inkomstbeskattningen gällerdäremot all inkomst av annan fastighei fortfarande skall beräknas enligt den s.k. koniantprincipen. Denna princip innebär att inkomster i regel skall las tillbeskattning det beskattningsår då de har uppburils eller har blivitlillgängliga för lyftning och att utgifter skall dras av det beskattningsår dåde har betalats. Koniantprincipen lillämpas både när beskattning sker enligtden schablon som är tillämplig på det stora flertalet en-ochtvåfamiljsfasligheler (schablonmetoden) och när beskattningen baseras påfastighetens verkliga intäkter och kostnader (konventionell metod). Medhänvisning till om faslighelsägares bokföringsskyldighethar () i en framställning lill budgeldepartemenletföreslagit att alla fastighetsägare, som har atl redovisa inkomsi av annanfastighei enligt konventionell metod, skall åläggas att beräkna inkomstenenligt bokföringsmässiga grunder i stället för enligt koniantprincipen. Vidarehar RSV föreslagit atl bestämmelserna om brutet räkenskapsår i 3§kommunalskatielagen (1928:370), KL, skall anpassas lill reglerna omräkenskapsår i BFL. Efterremiss har yttranden över RSV:s framställning avgells av kammarrätterna iStockholm och , länsstyrelserna i , saml Göteborgsoch län, , Föreningen auktoriserade revisorer.Hyresgästernas riksförbund. Hyresgästernas u. p. a.. (), Näringslivetsbyggnadsdelegalion, Stockholms bostadsföreningars cenlralförening, , , , , allmännyttiga bostadsföretag,, , och . LRF hänvisar isitt yttrande till utlåtande av Lanibrukarnas skatledelegalion. Vidremissbehandlingen har RSV:s förslag tillstyrkts av vissa remissinstansermedan andra har ställt sig mer kritiska lill förslaget. Kritiken har främstavsett den föreslagna avgränsningen av den krets av fastighetsägare som skullebli skyldiga alt tillämpa bokföringsmässiga grunder vid inkomstberäkningen.Kritikerna har framhållit atl förslaget skulle innebära att mångafastighetsägare, som inte är bokföringsskyldiga enligt civilrätlsliga regler,ändå skulle bli skyldiga alt vid beskattningen tillämpa bokföringsmässigagrunder. Man har befarat au en sådan skyldighet i många fall skulle upplevassom onödigt betungande. Några remissinstanser har också framfört 1978/79:42 52 önskemålom alt reglerna för beskattning av inkomst av annan fastighei skall ändras iandra avseenden än RSV har föreslagit. Man har sålunda begärt bl. a. enutvidgning av begreppet förvärvskälla i inkomstslaget annan faslighet samtändring av reglerna om avdrag för värdeminskning av lösa inventarier ochvärdeminskning vid utnyttjande av naturtillgång. Denkritik som har fram förts vid remissbehandlingen har gett anledning allöverväga om det är möjligt alt göra en annan avgränsning av den krels avfasiigheisägare som skall tillämpa bokföringsmässiga grunder. 1 del följandediskuteras detla avgränsningsproblem och andra frågor som rör övergången tillinkomstberäkning enligt bokföringsmässiga grunder. Även frågorna om utvidgningav förvärvskällebegreppet och rätten att använda brutet räkenskapsår kommeratttas upp. Äv skäl som redovisas i avsnitt 1.5.1 behandlas däremot inte de övrigafrågor som har väckts vid remissbehandlingen. Begreppetfastighet har inom skatterälien i princip samma innebörd som inom civilrätten.En fasiighel ulgör i beskattningshänseende antingen jordbruksfastighet ellerannan fastighet. Beskattningsnaturen bestäms vid fastighetstaxeringen. Vidfastighetstaxeringen utgör i allmänhet varje registerfasiighei entaxeringsenhet (8 § 2 mom. forsla stycket KL). 1 vissa falt skall dock del avregisterfastighet utgöra taxeringsenhet eller flera registerfastigheter sammanföraslill en taxeringsenhet. Beträffande annan fastighei gäller sålunda att flerafastigheter som ägs av samma person skall sammanföras till en taxeringsenhet,omfastigheterna gränsar till varandra och används på likartat sätt samt slårunder gemensam förvaltning (8 § 2 mom. fjärde stycket KL). Inom planlagt områdebör dock endast fastigheter inom ett kvarter eller motsvarande sammanföras , medan å andra sidan fastigheter utanför planlagt område kansammanföras även om de skiljs åi av mark som används för väg eller annatkommunikationsändamål (punkt 4 av anvisningarna lill 8 § KL). En grundläggandeförutsättning för att fiera markområden skall få sammanföras till entaxeringsenhet är vidare enligt 8 § 2 mom. sjätte siyckei KL atl fastigheternaär belägna i samma kommun. I deolika inkomsislagen skall inkomsten av varje särskild förvärvskälla beräknas försig (17 § andra stycket KL). Enligt 18 ij KL gäller i frågaom såväljordbruksfastighet som annan faslighet all man som särskild förvärvskälla skallbehandla varje fasiighel, fastighetsdel eller komplex av fastigheter,som är anansesomenförvaltningsenhet. Till den del annan faslighet ingår i rörelse somägaren bedriver skall den dock anses tillhöra förvärvskällan rörelse. Ipunkterna 1 och 2 av anvisningarna lill 18 § KL finns närmare föreskrifter omhur begreppet förvaltningsenhet skall tolkas. Punkt 1 avser jordbruks- Prop.1978/79:42 53 fastighei.Där anges till en början att förvärvskälla i allmänhet torde sammanfalla medlaxeringsenhel. Därefter lämnas föreskrifterom i vilka fall fierataxeringsenheter skall anses bilda en enda förvärvskälla. Som allmänförutsättning anges alt fastigheterna (taxeringsenheterna) skall stå underöverinseende av den gemensamme innehavaren eller dennes representant och att dedessutom skall slå under gemensam förvaltning och drift på sådant sätt att deekonontiskt sett framträder som en naturlig enhet. I ett exempel, som avserfiera hemman på ett större gods, understryks alt fastigheterna i ägarens handskall bilda ell verkligt driftkomplex som inte bara har gemensam centralledning utan även gemensam förvaltning eller andra gemensamma driftkostnader.Slutligen innehåller anvisningspunkten 1 en hänvisning lill 56 S KL såvittavserden kommunala fördelningen av inkomst av sådan förvärvskälla som beslår avfastigheter belägna inom olika kommuner. Ipunkt 2 av anvisningarna lill 18 § KL - som avser annan fastighet - görs iförsta hand en hänvisning till bestämmelserna i punkt I. Hänvisningenhar följande lydelse: "Om fiera fastigheter av annan faslighels natur iägarens hand har varit atl anse som förvaltningsenhet, gäller därom vad ovanunder punkt I är sagt angående jordbruksfastighet." Som exempel påförvaltningsenhet nämns villor på en bmnns- eller badortsanläggning ochsommarställen på en fastighet. Vidare anges atl fastighetsbolagsfastighetsinnehav i regel torde utgöra en förvärvskälla. Det understryksslutligen att det är av vikt att kravet på fastigheternas karaktär avförvaltningsenhet upprätthålls i nämnda fall. Tolkningenoch tillämpningen av de här återgivna bestämmelserna i punkt 2 av anvisningarnatill 18 § KL har skiftat. Detta kan bero bl. a, på all innebörden avhänvisningen lill anvisningspunkt 1 är oklar. Som huvudregel torde dockbeträffande annan fastighei - liksom i fråga om jordbruksfastighet - gälla altförvärvskälla sammanfaller med taxeringsenhet. När det gäller frågan om tvåeller flera taxeringsenheter skall kunna behandlas som en enda förvärvskällasynes praxis ha slagit in på en restriktivlinje. I regel har man medgett att skilda taxeringsenheter sammanförs till enförvärvskälla bara i de fall som uttryckligen anges i punkt 2 (villor påbrunns- eller badortsanläggning, sommarvillor på en fasiighel ochfastighetsbolagens fastigheter). Hyresfastigheter som tillhör t. ex. enstiftelse eller en fysisk person har således i regel inte fått behandlas som enförvärvskälla. En viss uppmjukning har möjligen skett ; seavgöranden av kammarrätten i i RRK 1974 K 1:74 (byggmästares innehavav hyresfastigheter i flera kommuner) och 1975 K 1:13 (hyresfastighetertillhöriga ). Mer utförliga hänvisningar tillrättspraxis finns i K , Beskattning av inkomst av hyresfastighet,s. 17 ff, och i det förstnämnda RRK-referatet. Inkomstav annan fastighet beräknas antingen enligt schablon eller enligt s. k.konventionell metod. 1978/79:42 54 Schablonmetodenlillämpas dels för faslighet som är inrättad lill boslad åt en eller tvåfamiljer med personliga tjänare (24 ij 2 mom. första stycket KL), dels förfasiighel som tillhör bostadsförening, bostadsaktiebolag eller allmännyttigtbostadsförelag (24 ij 3 mom. första och andra styckena KL). Om enfamiljs- ellerivåfamiljsfaslighet i inte bara ringa omfattning brukar utnyiijas iförvärvssyfte på annat sätl än för uthyrning till stadigvarande bostad ellersom bostad för ägaren, skall schablonmeioden dock inte tillämpas (24 ij 2 mom.sisla stycket KL). En fastighet anses ha utnyttjats i bara ringa omfattning förändamål som diskvalificerar från tillämpning av schablonmeioden, om den årligabruttointäkten vid sådant nyttjande av fastigheten uppgår till högst 2 400 kr.eller överstiger detta belopp men inte 2 96 av fastighetens taxeringsvärde.Frågan om en fastighet skall anses inrättad som boslad ål en eller två familjerbedöms med hänsyn lill förhållandena vid beskattningsårets utgång.