prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — Storsjöbygden saml , och Ljusnansdalgångar av den fysiska riksplaneringens geografiska riktlinjer. Länet berörsäven av de primära rekreationsområdena och Åre. Markdispositionsplaner harredovisats för områden med geografiska riktlinjer, med undantag förIndalsälvens dalgång inom kommun och Storsjöbygden inom kommun.Någon särskild redovisning av planeringsarbetet inom de primärarekreationsområdena har inte lämnals. Områdesplaner som har antagils avkommunfullmäktige har redovisats för etl område i Ås i och förområdet mellan och i kommun. Av fullmäktige godkändaredovisningar för åtgärder som kommunerna har vidtagit eller avser all vidtaför all genomföra den fysiska riksplaneringens intentioner har lämnats av sexav länels åtta kommuner. har lämnat en ålgärdsredovisning somhar godkänts av kommunstyrelsen. kommun har redovisat etl avbyggnadsnämnden godkänt åtgärdsprogram. kommun har förutom ålgärdsredovisning ocksåredovisat etl av 1978/79:213 Bilaga 1 261 fullmäktige antaget åtgärds program för Gimåområdel. i harställt samman och utvärderat de kommunala redovisningarna samt i yttrande tillämbetsverken och regeringen redovisat sina synpunkter med anledning av arbetetunder planeringsskedet. Preliminärt sammanfattande yttrande har avgetls avlänsstyrelsen . Detta har tillsammans med länsstyrelsensövriga redovisning sänts för yttrande lill och för kännedom lillkommunerna. Slutligt sammanfallande yttrande har avgelts av länsslyrelsen den24 . Till redovisning harfogals en förteckning över regionala utredningar. Vidare har bifogats yllrandenfrån , försvarsområ-desbefälhavären för försvarsområde,, , lantbruksnämnden och skogsvårdssiyrelsen. Yllranden över det redovisadematerialet har lämnats av berörda ämbetsverk, andra myndigheter,forskningsinstitutioner, organisationer m. fl. (Se avsnitt 1. Kommunerna har beretls tillfällealt komma in med kompletterande synpunkter med anledning av länsstyrelsernas,landstingens och ämbetsverkens yttranden. Länsstyrelser och landsting harlikaledes getts tillfälle att komma in med synpunkter pä verkens yttranden. har synpunkter lämnats av länsslyrelsen och Åre kommun. Allmänt om planeringsskedets utfaU Den fysiska riksplaneringensriktlinjer har enligt länsslyrelsen fört med sig all den översiktligaplaneringen i länet har tagit elt stort steg framåt, även om stora ochbetydelsefulla arbetsuppgifter kvarstår. Riksplanearbetel har ökat insikten omplaneringsbehoven, fäst uppmärksamhet på väsentliga frågor som bör behandlas iplaneringen och utvecklat metoder för hantering av planfrågorna. Stymingen av arbetet fråndepartement och ämbetsverk har emellertid enligt i vissa fallinneburit att områden i länet har behandlats för vilka kommunema inte Har varilmogna för ställningstaganden. Det gäller framför alll delar av områdena medgeografiska riktlinjer för vilka samlade ställningstaganden till den framtidamarkanvändningen därför har blivit svagt underbyggda. Det är enligt länsslyrelsenangeläget att de gynnsamma förutsättningar för översiktlig planering som harskapats genom det ulförda arbetet under planeringsskedet tas till vara, bl. a.genom att del fortsatta planeringsarbetet inriktas på att utvecklakommunöversiklerna och områdesplaneringen samt i övrigt koncentreras till demest akuta planeringsproblemen. Länsslyrelsen framhåller atl det är angeläget atl denfysiska riksplane- 1978/79:213 Bilaga 1 262 ringen, den regionalpolitiska planeringen och denregionala trafikplaneringen samordnas. Förutsättningarna för samordning haremellertid varit mindre gynnsamma. Enligt är kommunöversikler ochkommunomfattande markdispositionsplaner de fysiska planinstrument som lämparsig bäst för samordning av olika planeringsformer på och regionalnivå. Kommunema tycks emellertid ännu inte vara beredda att ta ställning tillstrukturfrågorna och markanvändningen på elt sådant säll all bättre samordningmellan de olika planeringsformema uppnås. anger att den har tagitinitiativ till olika utredningar som möjliggör en bättre samordning.Som exempel nämns ulredningen om förutsättningar för turismens utveckling ilänet (TUR-75) samt utredningar om jord- och skogsbrukel som utgör ett led iden fortsatta regionalpoliliska planeringen. anser atl det finnsbetydande problem med atl vidmakthålla de obrutna Qällområdenas vildmarkskaraktär.Ett exempel härpå är upprustnings- och utbyggnadsplanema inom och i anslutningtill -Helagsområdel. De obrutna Qällområdena har olika karaklär och delfinns stora skillnader mellan dem vad gäller åtkomlighet och påverkan från närliggandeanläggningar för Qällturism. anser därför att de obrutna områdenamåste analyseras och behandlas var för sig och atl varje områdes struktur ochförhållande till omgivningen bör utredas i någon form av plan. Vid utformningav bestämmelser för resp. område bör effek-lema på sysselsättningen särskiltuppmärksammas. Slalsmaklemas beslut atl angesärskilda s. k. primära rekreationsområden får enligt ses somett nationellt anspråk på alt få utnytQa dessa områden för etl varierat utbudav rekreationsmöjligheter för hela landets befolkning. Urvalet av områdenkännetecknas inte endasl av områdenas förutsättningar för friluftsliv utanäven av deras karaktär i fråga om natur och landskap, befolkningenslivsbetingelser samt mlQöförhållanden, kulturtraditioner osv. Riktlinjema förde primära rekreationsområdena bör uppfattas som ett skydd för områdenassärart. De bör ge underlag för bedömning av vad som är ett ändamålsenligtnylQande av områdena för bl. a. rekreation och turism. Det kan enligtlänsslyrelsen föreligga risk för atl områdena uppfattas som tillgängliga för enutbyggnad av turismen på ett sätt som innebär atl områdenas särart gårförlorad. Risken förstärks av benägenheten att försöka dra kortsiktiga fördelarav en snabb och omfattande utbyggnad inom områdena. Del är därför enligtlänsslyrelsen angelägel att betona atl del nationella intresset alt utnylQaområdena för rekreation vägs mot kravet på en god hushållning med mark ochvallen enligt den fysiska riksplaneringens övriga riktlinjer. Planeringen av de primärarekreationsområdena förutsätts bli utförd av kommunerna. Det finns emellertidenligt , mot bakgrund av Prop.1978/79:213 Bilaga 1 263 det starka riksintresset, skäl atl överväga hur denkommunala planeringen kan stödjas så atl en hög ambitionsnivå upprätthålls närdet gäller atl ta tillvara områdenas särart och naturresurser samt atltillgodose rekreations-intresset. Länsslyrelsen framhåller att stora förhoppningar knytstill utvecklingen av fritidsbebyggelse och turism och lill alt effektema häravhuvudsakligen skall vara positiva för den berörda bygden och kommunen, t.ex.genom ökad sysselsättning, förbättrat serviceunderlag samt bättre vägar och kommunikationer.Exploateringsförelagens volym och inriktning styrs emellertid enligilänsstyrelsen mer av de ekonomiska och andra krav som verksamheten ställer, änav de anspråk på stimulans som finns i bygden och de förutsättningar som dennaerbjuder. Den ursprungliga bygden får Qäna som lockbete för alt därefter blihelt underordnad den nya verksamhelen. Effekterna av en sådan utveckling kanenligt länsslyrelsen vara starkt negativa för lokalbefolkningens fysiska ochsociala miQö, för kommunens ekonomi och administration och även strida mol denfysiska riksplaneringens ambitioner beträffande natur- och kulturminnesvård,friluftsliv m. m. Ämbetsverkens allmänna synpunkter på planeringen inomQällen redovisas i avsnitt 4.4. Belräffande anförs därutöverföQande. konstaterar atl översiktligamarkdispositionsplaner har redovisats för hela Qällområdet i län.Den planerings- och utredningsverksamhet som har bedrivits av iJämtlands län utgör enligt planverket en god grund för kommunernas fortsattaarbete. I de södra torde enligt verket samarbete överlänsgränsen erfordras i syfte att nå samordnade bedömningar. Berörda komunerbör ges fortsatt statligt ekonomiskt stöd för planeringen. är berettalt samråda med länsstyrelser och kommuner om målsättningar m. m. för arbetetsamt i mån av resurser även delta i arbetet. anser i likhet med atlexploaleringsverksamhe-ten för fritidsbebyggelse har varit ell av kommunernasstörsta planeringsproblem . 1 vissa fall har fritidsbebyggelse-och turistorter med en kapacitet av över 10000 bäddar planerats. Som exempelnämner verkel de ursprungliga planerna för och iHärjedalens kommun. Verket anser allmänt att den snabba tillväxten avfritidsbebyggelse i södra inte stämmer överens med riktlinjernaför den fysiska riksplaneringen. Flera kommuner har anförtsysselsältningspoliliska skäl för omfattande utbyggnad av fritidsbebyggelse.Verket bedömer att enskild fritidsbebyggelse inte har ett sådantsamhällsekonomiskt värde som kan motivera att värdefulla'naturresurser får tasi anspråk. Det ekonomiska utbytet för kommunema av sådan bebyggelse blirenligt verket dessutom kortsiktigt som områdenas värde för turism ochfriluftsliv minskar. Vissa större aktuella exploaleringsprojekl torde enligtplanverket vara 1978/79:213 Bilaga 1 264 svåraalt bedöma beträffande bl.a. deras inverkan på naturen. I vissa fall kan ävenstörningar på de areella näringarna uppslå. För atl man skall kunnakonlrollera utvecklingen och bevara handlingsfriheten bör enligt verkel störreexploateringsföretag utföras i etapper med möjlighel atl efter utvärderingavbryta vidare utbyggnad. Till dessa etapper bör utbyggnad av infrastrukturoch service kopplas. hänvisar lill sitt yttrande över tidigareförslag lill områdesplaner för utbyggnad i och därverkel har föreslagit en sådan elappindelning kombinerad med en minskning avexploateringarnas totala omfattning. Enligt bedömning kan de slorasvårigheterna i del södra inte lösas på annal sätl än genom all enöversiktlig områdesplanering som grundas på bl.a. naturinvenleringar snaraslkommer till stånd för resp. kommuners Qällområden. I avvaktan på atl områdesplanernafärdigställs bör detaQplaner för fritidsbebyggelse inte anlas eller fastställas. Riksanlikvarieänibeiel framhåller atlkulturminnesvårdens kunskapsunderlag i Qällområdena är utomordentligtbristfälligt. Direkta konflikter med kulturminnesvården har därför noteratsendast i samband med ulbyggnad av fritidsbebyggelse i det södra ,framför alll i . Ämbetet anser t. ex. alt även del omarbetadeförslagel lill områdesplan för innebär sådana konflikter medkulturminnesvårdens intressen all del inte kan godtas. Länsslyrelsen framhåller med anledning av verkensyllranden alt behovet av resurser och styrmedel är slorl om man skall kunnamöta exploateringsönskemålen och genomföra planeringen inom Qällområdet påavselt sätt. Det är enligt brislen på resurser och styrmedel ochinte bristande viQa hos kommunerna som inger oro för utvecklingen. Den fysiskariksplaneringen har medfört alt inställningen till exploatering för fritidsbebyggelsehar förändrats. kan i sin lur enligt leda lill enförändring av fritidsbebyggelsens utveckling. anger att frågan om planeringsprogramför fortsatt planering i bl. a. vissa delar av Qällområdet utreds inomlänsstyrelsen av en särskild arbetsgrupp. Länsslyrelsen ifrågasätterlantmäteriverkets redovisning av antalet obebyggda tomter förfritidsbebyggelse. Verkels uppgifter tycks enligt bedömningbetydligt överskrida del verkliga antalet obebyggda tomter. Frilidsboendeanläggningar för uthyrning bör enligtlänsslyrelsen stödjas i Qällområdet eftersom vistelsetiden i Qällen i regel ärkort för varje hushåll, ofta högst . förutsätter att naturvårdsverketsförslag om områdesplanering inte avser helläckande områdesplaner, vilkelenligt länsslyrelsen skulle vara orealistiskt. Med tanke på de primärarekreationsområdenas grova avgränsning förefaller verkets anspråk på hur deskall behandlas vara alltför onyanserade. Exempelvis skulle verkels kravinnebära alt ingen 1978/79:213 Bilaga 1 265 ytterligare enskild fritidsbebyggelse får tillåtas inomÅre kommun i avvaktan på sådan områdesplanering. Det torde enligtlänsslyrelsen allmänt sett vara svårt alt påvisa alt en detaQplan förfritidsbebyggelse så uppenbart strider mot de tämligen opreciseraderiktlinjema i den fysiska riksplaneringen atl fastslällelse måste vägras. Åre kommun anser atl planverkelssynpunkter på fritidsbebyggelse i Qällområdena är betydelsefulla och atl de börQäna som underlag för den fortsatta planeringen. Del utredningsarbete belräffandeStorsjöbygden som har genomförts av en kommitté med representanter för deberörda kommunerna ger enligt länsslyrelsen god ledning för all säkerställariksintressena. Ulredningen har belyst naturvårdens, friluftslivets ochkulturminnesvårdens intressen samt förutsättningarna för fritidsbebyggelse ochturism. Kommitléns förslag innehåller elt antal områden där tätfritidsbebyggelse bedöms kunna få komma till stånd. Områdena innehåller oftabetydande värden för friluftsliv och turism. Kommunerna har enligtlänsstyrelsen i allt väsentligt anslutit sig lill kommitténs förslag i sinaplaner. Tätortsutvecklingen har dock enligtlänsstyrelsen behandlats summariskt i utredningen. Den fortsatta planeringen ifrämsl och kommuner bör därför bl. a. behandla frågor omlätortsutveckling och bebyggelsemönster. konstaterar altplaneringen inom Östersund-Krokomområdel är inriktad på att man skall ta slorhänsyn till jordbrukels intressen trots atl sådan hänsyn kan leda till etlmyckel splittrat bosättningsmönster. Länsslyrelsen framhåller altviktiga struklurpåverkande ålgärder diskuteras och planeras i Storsjöbygden,t. ex. atl ersälta färjförbindelser med broar och att flytta den civilaflygstalionen på med åtföQande förändringar i vägsystem ochkommunikationsmöjligheter. Sådana åtgärder kan få stor belydelse för bygdensutveckling. anser alt det är angeläget atl Slorsjöbygden somhelhet ägnas särskild uppmärksamhet i den fortsatta fysiska planeringen och iövrig regional utvecklingsplanering. Bevakningen av riksintressena bör ihuvudsak kunna ske på regional nivå. anser att detutredningsmaterial för Slorsjöbygden som den inlerkommunala kommittén harutarbetat är myckel värdefullt. Det är angeläget att fortsätta arbetet med allbelysa utvecklingen i Krokom-Östersundsområdet saml arbetet medmarkanvändningsplanering för området mellan och . De störreområden för rekreation och fritidsbebyggelse som har föreslagils av kommitténbör enligt planverket disponeras så atl strandområdena förblir tillgängligaför allmänheten. Förutsättningama för anläggningar för friluftsliv börundersökas ytteriigare och mark reserveras för sådana anläggningar. För ett stort antal områden inom Storsjöbygden har förordnandenenligt 1978/79:213 Bilaga 1 266 Med tanke på de knappa resurser som finns för säkerställande börenligt nalurvårdsverket en prioritering ske som visar vilka områden som iförsta hand bör skyddas. konstaterar att berörda kommuner harvidtagit planeringsåtgärder för huvudälvamas dalgångar i den omfallning somhar varit möjlig med tanke på den osäkerhet som råder om vattenkraftutbyggnad.Kraftförsörjningsanläggningarna med sina vattenmagasin har en betydandeomfattning inom länet. Till bilden av påverkade vattenområden bör enligtlänsstyrelsen läggas den förändring av naturmiQön som sker genom atl vallenfallförsvinner och älvsträckor torrläggs. Anläggningar för kraftförsörjning har enligtlänsslyrelsen inte diskuterats nämnvärt under planeringsskedet. Det harsannolikt atl göra med de särskilda utredningar som har haft uppdrag attklargöra förutsättningarna för ytleriigare kraftproduktion i Norrlandsälvarna.I kommun har emellertid en diskussion om konsekvenserna av olikautbyggnadsförslag förts även under planeringsskedet. Länsslyrelsen konstateraralt kommunen tidigt klargjorde sin negativa inställning lill ytterligarekraflverksul-byggnader och regleringar av älvar. Kommunen har i sina planerförsökt befästa de naturvårds-, friluftslivs- och kullurminnesvårdsintressensom finns inom aktuella områden. , och kommuner behandlarenligt överhuvudtagel inte anläggningar för kraftförsörjning isina planer. kommun vill enligt länsslyrelsen avvakta med en slutligplanering av Ammerån lills utbyggnadsfrågan har avgjorts. Liknande tendenserkan påvisas även hos andra kommuner. accepterar enligtlänsstyrelsen en ulbyggnad av Granboforsen. Åre kommun avvisar bestämt enulbyggnad av , Kviisleströmmen och Damman. Ämbetsverkens allmänna synpunkter på planeringeninom älvdalarna redovisas i avsnitt 4.5. Beträffande anförsdärutöver föQande. Planverketanser alt markanvändningsplaneringen bör fullföQas för Ljusnans, ochIndalsälvens dalgångar, där efterfrågan på mark för bebyggelse och anspråkenfrån friluftslivet och naturvården är betydande. Utbyggnad av vattenkraft itätortsnära områden kan enligt verket spoliera stora rekreativa värden.Älvsträckor inom sådana områden bör i största möjliga omfattning bevarasorörda. konstaterar att osäkerhet råder om ytterligareregleringar av vallendrag och kraflverksulbyggnader. Det krävs enligtindustriverket beslut av stalsmakiema som underlag för del fortsattaplaneringsarbetet i kommunerna. 1978/79:213 Bilaga 1 267 Jordbrukets intressen har enligtlänsstyrelsen ägnats stor uppmärksamhet under såväl den fysiskariksplaneringens programskede som dess planeringsskede. Flertalet primäraintresseområden för jordbrukel omfallas av riktlinjer som i stort avvisar nybebyggelse om den kan utgöra ett hinder för rationellt jordbruk. Tätortsutbyggnad på jordbruksmarkutgör enligt inte något stort problem i länet, med undantag förÖstersunds kommun samt delar av . För vissa små tätorter, t. ex.Hammarstrand i kommun, kan jordbruksmark behöva tas i anspråk avekonomiska och funktionella skäl. Planeringen inom området mellan ochKrokom är enligt länsslyrelsen inriktad på att man skall ta stor hänsyn tilljordbrukets intressen. bedömer i likhet medskogsvårdsstyrelsen att orsaker lill konflikter mellan kommun och markägare omskogsbrukel bör kunna elimineras på etl tidigt stadium genom en direkt dialogmellan parterna. anser atl kommunerna överlag har visat storomsorg vad gäller skogsbruket och förståelse för skogsbruketsproduktionsformer. Kommunernas planer på vissa restriktioner mot etl rationelltskogsbruk får därför enligt mera betraktas som ett önskemål om inom vissa avgränsade områden skall kunna reglera eller modifiera formernaför uttag av skogsråvara snarare än att man vill undanta vissa skogsarealerfrån ell produktivt skogsbruk. framhåller attQällbarrskogen på många håll utgör en ursprunglig skogsmiQö av omistligt värdeför naturvården och friluftslivet. Verket föreslår att en särskild utredningtillsätts för alt se över skogsfrågorna i . I avvaktan härpå börett tioårigt avverkningsförbud för området ovanför skogsodlingsgränsen införas. Enligt är etlgenerellt förbud mot skogsbruk i Qällnära områden inte motiverat. Styrelsenhänvisar i övrigl till de synpunkter som styrelsen har lämnat pånaturvårdsverkels och planverkets utredning Obrutna Qällområden. Den lämplighetsprövning avplanerade skogsvårdsåtgärder som i föreslår, kanenligt () vara en framkomlig väg att regleraförhållandet mellan storskogsbruket och renskötseln. Oberoende härav är detenligt SSR nödvändigt att skyndsamma åtgärder vidtas för att förhindra alt enenskild sameby berörs av skogsvårdsåtgärder i sådan omfattning att renskötselndirekt hotas. Vinterbetesmarkerna bör enligt SSR generellt ges ell bättreskydd. SSR påpekar att samemaserfarenheter av samråd med skogsbrukets företrädare är mycket dåliga.Ett reellt samrådsförfarande bör enligt SSR innebära atl även skogsbrukelsföreträdare är beredda all jämka sina 1978/79:213 Bilaga 1 268 Svenska anser altbarrskogarna i Qälldalama är en väsenllig del av Qällandskapel. De bör inte fåbetraktas som mark för skogsproduktion. konstaterar altlänels sjöar och vattendrag är intressanta för fritidsfiske. Fisket har därföri slor utsträckning behandlats i samband med friluftsliv och turism. Flertaletkommuner avser enligt att under kommande planeringsperiodbehandla fiskets intressen mer ingående. konstaterar atlfiskels intressen inte har tillgodoselts i planeringsarbetet i länet. De sjukommuner i länet som berörs av fiskets viktigare intresseområden bör enligtstyrelsen vid kommande revidering av kommunöversikler ochmarkdisposilionsplaner redovisa hur man avser alt säkerställa dessa områden. Åre kommun framhåller alt bristemabeträffande fritidsfiskels behandling under planeringsskedet huvudsakligenberor på att varken länsslyrelsen eller kommunen funnit lämpliga former föratt i den kommunala planeringen föreslå åtgärder som tillgodoser fisketsintressen. I samband med revidering av kommunöversikten avser kommunen altvidga samarbelet med förelrädare för fiskets intressen. Rennäringen har enligtlänsslyrelsen sådan omfattning och betydelse i länet att bevakningen av dessintressen har varit en viktig del i planeringsarbetet. Näringen har sitt bästaskydd genom rennäringslagen. Lagen ger emellertid enligt länsslyrelsen intenågol skydd mol förändringar i markanvändningen inom de områden utanförårelrunlmarkema som disponeras med sedvanerält. Dessa områden är oftade mesl attraktiva för turism, fritidsbebyggelse och friluftsliv. anser altrennäringens förelrädare har tillförsäkrats samrådsmöjlighet i länet genomriktlinjerna i kommunöversiktema med undantag för kommunöversiklerna förStrömsunds och kommuner. kommuns beslut kan enligtlänsstyrelsen uppfattas som att sedvanerätten sälls ifråga. Sedvanerältensinnebörd och konsekvenser för markanvändningen bör därför studeras ytterligare. påpekar atl de irennäringslagen angivna rättigheterna och statsmakternas uttalanden bl. a. isamband med den fysiska riksplaneringen ger rennäringen stöd för alt bedrivaverksamheten i alla berörda län i hittillsvarande omfattning. och kommunerhar enligt planverket skjutit ställningstaganden lill vissa viktigarenskötselmarkers behandling . Samråden med rennäringensförelrädare bör fördjupas bl. a. i Ström- 1978/79:213 Bilaga1 269 Den i länet utarbetade modellen för kommunöversikt irenskötselområdet bör utvecklas ytterligare. Vid revidering eller fortsattbearbetning av kommunöversikter bör befintliga och eventuella framlidamelodexempel utnyttjas. Ett par kommuner i har enligtlanlbruksslyrelsen kommii längst när det gäller metoder att behandlarenskötselmarkerna i kommunöversiklerna. Metoder och samrådsformer förrenskölselns behandling i den kommande planeringen bör dock ytterligareulvecklas. I första hand bör och kommuner i samråd medberörda samebyar komplettera sina kommunöversikter med riktlinjer till skyddför renskötseln. Utvecklingeni de primära rekreationsområdena kan enligt lantbruksstyrelsen komma i starkmotsatsställning till rennäringens intressen. Belydande renskölselintressen ibl. a. och ligger inom primära rekreationsområden som ärmycket attraktiva för Qällturism. För all ren-skölselmarkerna skall kunnasäkerställas bör en övergripande markanvändningsplanering ske inom resp.primärt rekreationsområde. Företrädare för rennäringen bör enligtlanlbruksslyrelsen få möjlighel atl påverka planeringen för derekreationsområden som berör viktiga rennäringsintressen. () påtalar behovet av centralt utfärdade direktiv ochanvisningar för kommunemas planering vad gäller rennäringens intressen. 1 ettflertal kommunöversikler finns enligt förbundet belydande brister. SSR betonaratl det är en nödvändig förutsättning för atl renskölselns markanvändning skallbeaktas i planeringen alt föreskrivna samråd verkligen kommer till stånd.Härutöver bör sameby betraktas som sakägare i byggnadslagstiftningens mening iförsta hand inom de centrala och viktiga delarna av renskötselmarkema. Den negativa effekt som exploateringen för turismoch rekreation har på renskötselns markanvändning har enligt SSR inteuppmärksammats i riksplanearbetet. Förbundet påpekar atl man i förslagel tillområdesplan för inte har redovisat områden för rennäringen.Det är nödvändigt att instrument skapas för en samlad bedömning av hur rekrealionsinlressenaoch rennäringens intressen skall kunna samordnas. Naturvård,friluftsliv och kulturminnesvård