prop · G20328 · 1978-12-31 00:00:00 — Vidare är det enligt delegationen oklart hur bestämmelserna i68 § UL skall tillämpas vid betalningssäkring. Enligt detta lagrum får urgäldenärens bo inte utmätas egendom som tillhör annan. Påstår någon att hanäger egendom som utmäts är han, om han inte genast kan styrka sin rätt,hänvisad att få ändring vid domstol. Eftersom beslut om betalningssäkring kanverkställas utan att gäldenären underrättas har varken denne eller tredje mannågon möjlighet alt klargöra äganderättsförhållandena för utmätningsmannen. Föratt undvika detta bör 69 § UL tillämpas analogt vid betalningssäkring. Utredningens förslag om betalningssäkringsed har iallmänhet lämnats utan erinran. Endast ett begränsat antal remissinstanser ärkritiska mot förslaget. Till de positivt inställda remissinstanserna hörFöreningen och kronofogdemyndigheterna i ochMariestad. Föreningen framhåller att det vid exekution finns goda möjligheterför gäldenären att sabotera verkställigheten genom att inte lämnautmätningsmannen erforderliga uppgifter. Ett sådant förfarande är intestraffbart. Lika litet kan vilseledande uppgifter beivras. Utmätningsed ellerkonkursed är enda sättet att under straffhot tvinga gäldenären att lämnarikliga uppgifter. Betalningssäkringsed är därför ett nödvändigt komplementtill belalnlngssäkringsinsti-tutet. Sådan ed bör kunna komma i fråga bl. a. närgäldenären saknar full täckning för skulden eller när uppgiven tillgång ärtvistig. Gäldenären kan ibland ha stort intresse av att neutralisera beslut ombetalningssäkring. skall få önskad effekt krävs därförall hämtning kan ske redan första gången förhandling är aktuell. Några remissinstanser, nämligen ,hovrätten över och , RSV, i ochStatstjänstemannqförbundei ifrågasätter det lämpliga i att ett nyttförhörsinstilut av exekutions-rättslig art införs. Remissinstanserna hänvisartill alt lagberedningen i förslaget till utsökningsbalk föreslår altutmätningsed skall ersättas av förhör inför kronofogdemyndighet. Sådant förhörskall kunna hållas även vid verkställighet av kvarstad. RSV framhåller att denav utredningen föreslagna eden kommer att ställa stora krav på den som lederförhöret. Prop.1978/79:28 102 denerfarenhet som kronofogdemyndigheterna besitter på området talar övervägandeskäl för att dessa myndigheter skall fä möjlighet att hålla förhör vidverkställighet av betalningssäkring. Kronofogdemyndigheterna i , , Göteborgoch samt Lantbrukarnas skattedelegaiion avvisar förslaget ombetalningssäkringsed. Remissinstanserna är av den uppfattningen att det f. n.inte föreligger något behov av ett sådant institut. Beträffande frågan vilka uppgifter det föreslagnaedsinsti-lutet bör o m fa 11 a går meningarna isär bland de fåtalremissinstanser som yttrat sig härom, och hovrätten över och Blekingeanser att eden endast bör omfatta gäldenärens tillgångar, RSV,i och Föreningen menar attedsinstitutet skulle vara av ringa värde om eden inte skulle komma au avse -förutom tillgångar och skulder - även rättshandlingar, t. ex.gåvotransaklioner, som gäldenären har företagit inom viss lid föreförhörs-tillfället. Endast därigenom lås upplysningar för bedömning av fråganom återvinning kan ske genom konkurs. Principen att kronofogdemyndighet skall ägabehörighet att verkställa beslut om betalningssäkring godtas över lag avremissinstanserna. Närdetgällerfråganomförval t ning av fastegendomär/?SKoch kronofogdemyndigheterna i och kritiska motutredningsförslaget. Enligt dessa myndigheter är del inte lämpligt attförvaltningen av fast egendom delas upp på olika myndigheter. Överexekutor börhandha förvaltningen av fast egendom som har tagits i anspråk genom betalningssäkringi enlighet med vad som f n. gäller i fråga om utmätt fast egendom. Kronofogdemyndigheteni Ma/mö anser i och för sig att det är fördelaktigt att kronofogdemyndigheternafår rätt att förvalta fast egendom men ifrågasätter om den före.slagnalagtexten ger en sådan behörighet. Enligt myndigheten bör uttryckligabestämmelser härom tas in i lagförslaget. Det övervägande antalet remissinstanser anslutersig till utredningens förslag alt utrusta betalningssäkringsinstilutet medförmånsrätt. Till de remissinstanser som i princip sluter upp bakomutredningens förslag om förmånsrätt hör RÅ, hovrätten över och ,RSV, skattetilläggsutredningen, i , etl stortantal kronofogdemyndigheter, Föreningen , och Siatstjänstentannaförbundei. Några av dessaremissinstanser anmärker emellertid på den laglekniska utformningen avbestämmelserna om förmånsrätt. Det är RSV och skattetilläggsutredningen somframhåller att ett verkställt Prop.1978/79:28 103 beslutom betalningssäkring inte hindrar aU gäldenären överiåter fast egendom somomfattas av åtgärden. Den uppkomna förmånsrätten i egendomen kan efteröverlåtelsen Inte utnyttias eftersom den inte kan utmätas för fordran hosöverlåtaren. Härigenom uppkommer den egendomliga situationen, att staten genombetalningssäkring har fått en förmånsrätt för sin fordran utan att ha någonmöjlighet att kunna utnyttja denna. RSV anser alt det borde kunna gå att skaparättsregler som medger utmätning trots överiåtelsen. Utan sådana regler synesäven betalningssäkring av överhy-potek komma att medföra problem. Om ettöverhypotek blir föremål för betalningssäkring torde det med tillämpning avgällande rättsregler inte vara möjligt att ta fastigheten I anspråk. Genombeslut att fastigheten tas i anspråk anses den fasta egendomen enligt 91 a § 3mom. UL utmäu och kan säljas. Däremot torde det vara möjligt all verkställabetalningssäkring genom att pantförskriva pantbrev för statens fordran enligt91 b § UL. Skatletllläggsut-redningen framhåller att det allmänna i endast tvåfall kan få betalt för sin fordran genom betalningssäkring I fast egendom somgäldenären därefter överiåter. Del ena fallet är då egendomen säljs på grund avutmätning för annan fordran och det andra då jämte den fasta egendomen pantbrevhar tagits i anspråk genom säkerhetsåtgärden. Panträtten gör det möjligt attinitiera exekutiv försäljning av den fasta egendomen oavsett i vems ägo denbefinner sig. Utredningen finner det otillfredsställande att det endast i dessasituationer är möjligt att eliminera verkningarna av en överiåtelse av fastegendom. Det kan enligt utredningen ifrågasättas om inte kronofogdemyndighetbör medges rätt att få exekutivt realisera fordringen då den har säkrats genombetalningssäkring i fast egendom. Enligt Lanibrukarnas skattedelegaiion bordeutredningen ha angett vilket slag av ianspråktagen egendom som gäldenären fårdisponera eller förfoga över. Utredningen borde vidare ha förklarat vad som böravses med att det allmännas intresse skadas. Hur bestämmelsen om inskränkningari gäldenärens förfoganderätt kommer att fungera i praktiken är enligtdelegationen helt avhängigt av vilket tillgångsslag som är föremål förbetalningssäkringen. Enligt delegationens uppfattning bör I motivuttalandenklargöras hur olika tillgångsslag skall bedömas. JK, stålens jordbruksnämnd ochTaxeringsnämndsordjörandenas riksförbund ställer sig tveksamma till förslaget omförmånsrätt. JK har inte något att erinra mot förmånsrätt vid betalningssäkringför fastställd och till betalning förfallen fordran. Däremot finns inte någotskäl för all slaien skall ha förmånsrätt i fråga om icke fa.siställdafordringar. hovräll, ka inmanat len i , Sverigesadvokatsamfund och SHIO menar att förmånsrätt bör få förekomma vidbetalningssäkring endast om motsvarande institut ställs till förfogande förcivila borgenärer. Enligt får staten, som redan genom denallmänna förmånsrätten har en bättre ställning än andra borgenärer, genomförslaget sin ställning avsevärt förstärkt till ytteriigare men för enskildaborgenärer. Prop.1978/79:28 104 sådanordning är inte förenlig med rimliga rättvisekrav. Genom att en icke fastställdfordran får förmånsrätl på sätt som har föreslagits uppkommer även problem dåden lanspråktagna egendomen tas i mät för annan fordran och försäljes. Det kanexempelvis visa sig att det allmännas fordran är avsevärt mindre än denbeslutet om betalningssäkring avserelleratt ålgärden av annat skäl bör hävas.Utredningen har inte berört vad som därvid skall ske med den del avköpeskillingen som har avsatts för det allmänna. Frågan om förmånsrätt på grundav säkerhetsåtgärd bör enligt hovrättens uppfattning lösas i ett störresammanhang. Det allmänna bör Inte tidigare än andra borgenärer ges förmånsrätt.1 förslaget till utsökningsbalk (SOU 1973:22) föreslår lagberedningenbestämmelserom förmånsrätt på grund av kvarstad. Om det anses brådskande att fåregler som förenar säkerhetsåtgärd för skattefordran med förmånsrätt bör detvara möjligt att samordna bestämmelser härom med motsvarande bestämmelser förcivilrättsliga fordringar och eventuellt ur den utsökningsbalk som är underutarbetande bryta ut bestämmelserna om kvarstad och låta dessa leda tilllagstiftning före balken I övrigt. Sverigesadvokatsamfund pekar bl. a. på att utmätning och betalningssäkring ger sammaförmånsrätt och företräde framför senare verkställighet I samma egendom.Utredningen hävdar att den föreslagna lösningen är nödvändig för att åtgärdenskall fylla sin fiskala funktion. Samfundet reagerar starkt mot detta betonandeav de fiskala intressena på bekostnad av de privatekonomiska. Utredningensförslag innebär en förtäckt väg alt ytteriigare stärka den privilegieradeställning som tillkommer det allmännas fordringar i jämförelse medoprioriterade borgenärers. Så länge säkerhetsåtgärderna enligt UL och RB inteär förenade med förmånsrätt anser samfundet det uteslutet att någon särskildförmånsrätt skall kunna ges åt institutet betalningssäkring. Det förtjänarpåpekas att enligt den av utredningen lämnade redogörelsen för främmande rättfinns inte i någon av de övriga nordiska länderna förmånsrätt vidsäkerhetsåtgärder för det allmännas skattefordringar. 7.3.6Ställande av säkerhet m. m. Remissinstanserna godtar utan undantag den avutredningen föreslagna möjligheten att ställa säkerhet. Vissa problem I sambandmed tagande av säkerhet behandlas i några remissyttranden. RSV anser att utredningen I tillräcklig månhar klariagt hur Institutet ställande av säkerhet kommer att förhålla sig tillgällande regler av motsvarande slag. Bestämmelser om ställande av säkerhetfinns i 49 § 2 mom. UBL, I förordningen (1968:276) om uppskov i vissa fall medbeskattning av realisationsvinst, i förordningen (1954:40) om särskildinvesteringsfond för avyUrat fartyg m. m. samt i förordningen (1967:752) omavdrag vid inkomsttaxering för avsättning till fond för återanskaffning avfastighet. Prop.1978/79:28 105 framhållervidare alt kronofogdemyndigheterna endast undantagsvis tar emot säkerhet Iallmänna mål. Det finns emellertid etl stort behov av att få motta erbjudensäkerhet vid indrivning. Verket uigår ifrån att regler härom meddelas iförslaget till utsökningsbalk. Ett flertal remissinstanser efterlyser utföriigaregler om förfarandet när pant skall tas emot eller tas i anspråk. i menar att reglernai 49 § 2 mom. UBL om säkerhet vid anstånd med inbetalning av skatt bör kunnatiäna som förebild vid utformningen av bestämmelsen om stäljande av säkerhet iden föreslagna lagen. i knyter an tillett uttalande av JO enligt vilket mottagande av pant är förenat med allvariiganackdelar(JO 1960 s. 291 fQ. Förfarandet fordrar därför en närmare reglering. 1förslaget till utsökningsbalk finns bestämmelser om ställande av säkerhet.Dessa bör kunna tjäna som förebild. Enligt kionqfögdemyndlgheien i framgår inteav förslaget huruvida bankgaranti får godtas som säkerhet. Myndigheten påpekarvidare att del allmänna utan specialregler i fråga om ianspråktagande av panteller borgen kommer alt vara hänvisad till process vid domstol. Besvärilgaproblem kan då uppkomma eftersom säkerhet som har ställts av tredje man intekan utmätas för gäldenärens skuld. Enligt Lanibrukarnas skattedelegaiion bör ävensäkerhet som har ställts av gäldenären kunna godtas. Gäldenären bör gestillfälle att ställa säkerhet med hänsyn till den skada som offentliggörandetav beslutet om betalningssäkring kan vålla honom. För det allmänna och övrigaborgenärer är del en fördel om gäldenären kan förmås alt ställa säkerhet, t. ex.i form av företagslnieck-ning. Utredningens förslag i fråga om behörighet altpröva erbjuden säkerhet m. m.har föranlett yttranden från endast etl fåtalremissinstanser. Huvudparten av dessa har avvisat utredningsförslaget. Enligtderas uppfattning bör kronofogdemyndighet äga exklusiv rätt att pröva säkerhet.Några remissinstanser har utvecklat sina synpunkter på frågan. RSV samt kronofogdemyndigheterna i , Falun.Malmö, Mariesiad och menar att kronofogdemyndigheterna har godaförutsättningar att bedöma värdet av ställd säkerhet. Kronofogdemyndigheternahar enligt gällande rätt att i vissa fall värdera ställd säkerhet (39 § UL). Deåtgärder som kommer i fråga när säkerheten skall tas i anspråk liggerindrivning mycket nära. Det är därför lämpligt att överlåta även dessa åtgärderåt kronofogdemyndighet. Med en sådan ordning elimineras risken au indrivningsker som realisation av ställd säkerhet pågår eller förbereds. Föreningen menar att prövningav erbjuden säkerhet i betalningssäkringsmål i allmänhet inte blir aktuell Isamband med beslut om säkring utan först när målet har nåttverkställighetsstadiet. Av denna anledning är det naturiigast att låtakronofogdemyndighet pröva säkerhet. Prop.1978/79:28 106 Myndighetenhar i sin exekutiva verksamhet också förvärvat en betydande erfarenhet aubedöma värdet av utfästelser i skilda avseenden och värdera egendom av olikaslag. 7.3.7Besvär m. m. De föreslagna bestämmelserna om besvär har Iallmänhet lämnats utan erinran. Från några håll har emellertid kritikframförts. De kritiska synpunkterna kan återges enligt följande. Hovrättenöver och påpekar att enligt lagförslaget kommer talan mot beslutom betalningssäkring för arvs- eller stämpelskatt alt föras direkt hos hovrätt.Enligt hovrätten är det mer lämpligt att sådana besvär handläggs av tingsrätt. /?5'Fanser aU utredningen borde ha mer utföriigt behandlat frågan om hur detföreslagna institutet skall passas in i den ordning som har fått sin regleringi förvaltningsprocesslagen. En fråga är därvid om betalningssäkring skall sessom en säkringsåtgärd i en process eller som ett fristående mål. Om åtgärdenvidtas innan taxeringsprocessen inleds, ligger det närmast till hands att sesaken som eU särskilt mål. Frågan om betalningssäkring kan emellertidaktualiseras i en pågående taxeringsprocess genom att den skattskyldigebesvärar sig över ett först då fattal beslut om betalningssäkring ellerframtvingar en omprövning av ett fattat beslut. Det ligger dånärmare till hands att se ålgärden som en del av taxeringsmålet. Det kan vidarediskuteras om inte målet om betalningssäkring bör kopplas ihop med huvudmåletså att besvärsinstansen måste ta ställning till frågan om ålgärden skall bestånär den avgör huvudsaken. Härigenom undviks att betalningssäkring och taxeringsamtidigt ligger i olika besvärsinstanser liksom alt prövningen av frågornainte blir samordnade. Processekonomiska skäl liksom intresset av rättssäkerhetI förfarandet talar för en sådan lösning. Även inom förvaltningsprocessen ärdet naturiigt att se domstolens förordnande om omhändertagande av egendom somett beslut under rättegång i avvaktan på att huvudsaken avgörs, F, ö, bör tilläggasatt bedömningen av handläggningen får betydelse från fullföljdssynpunkl. Ansesdet att säkerhetsåtgärden bör behandlas som ett särskilt mål, fordrasprövningstillstånd vid besvär till regeringsrätten. Om betalningssäkringsfråganI stället ses som en del av huvudsaken och kammarrätten under måletshandläggning meddelar beslut i frågan om betalningssäkring, fordras inleprövningstillstånd för att frågan skall bli omprövad av regeringsrätten.Utredningen framhåller att enskild part när som helst kan begära omprövning avbeslut om betalningssäkring hos myndighet och att detta gälleräven efterbesvärstidens utgång, RSV delar i och för sig denna ståndpunkt men villtillägga följande. Om den enskilde kan anföra nya omständigheter till stöd föratt ett beslut om betalningssäkring skall hävas bör beslutet kunna hävas avbeslutsfattaren även om det tidigare beslutet efter besvär har fastställts avhögre instans. Vidare bör gälla att Prop.1978/79:28 107 beslutsfattarenäger häva ett beslut om betalningssäkring i anledning av den enskildes besväröver beslutet. Det kan även ifrågasättas om inte gäldenären bör äga rätt attbegära att säkerhetsåtgärden las upp till prövning av den besvärsinstans somhandlägger huvudsaken. Verket vill även framhålla att det hoskronofogdemyndighet kan uppkomma fråga om lämplig samordning av målet angåendebetalningssäkring och efterföljande mål om utmätning. Enligt verkets mening börmål om betalningssäkring handläggas som allmänt mål. Huruvida målet efter enresultatlös förrättning bör bevakas eller redovisning ske till den som fattatbeslutet om betalningssäkring är tveksamt. Även i andra hänseenden måstelämpliga administrativa åtgärder övervägas innan förslaget genomförs. Dessatorde böra komma till uttryck i en särskild förordning tillbetalningssäkringslagen. Verket vill slufiigen påpeka attlänsstyrelseenligtVTSL är beskatlningsmyndighet i fråga om vägirafikskati.Eftersom besvär över länsstyrelses beslut i ärende om sådan skall förs hoskammarrätten, bör enligt verkets uppfattning besvär över länsstyrelses beslutom betalningssäkring rörande detta skatteslag även föras hos denna domstol.Besvärsbestämmelserna lämnar även utrymme för tvekan om vem som i vissa fall ärbehörig att företräda staten som part i besvärsmålet och vilken besvärsordningsom bör gälla. Talan om betalningsskyldighet enligt 77 a § UBL,48 a § ML och 27a § FKL skall väckas vid allmän domstol i den ordning som gäller för tvistemåleller såvitt avser 77 a § UBL I brottmålsordning när talan om uppbördsbrottförs . Med den utformning bestämmelserna i betalningssäkringslagen harfått skall besvär från juridisk persons ställföreträdare prövas av allmändomstol medan den juridiske personens besvär skall prövas av skattedomstol. Enligt lagförslaget skall beslut ombetalningssäkring hävas helt eller till viss del om åtgärden intelängre behövs. Detta innebär enligt Lantbrukarnas skalledelegation att i defall då länsskatterätt nedsätter taxering til! viss del skall beslut omnedsättning av betalningssäkring fattas av den som beslutat om åtgärden. Motbakgrund av att beslut om betalningssäkring får fattas även om fordringen inteär slutligt bestämd kan emellertid betalningssäkringen komma att bestå i sinursprungliga omfattning. Det räcker med att laxeringslntendenten anser attfordran är större än den redan beslutade. Om laxeringslntendenten överklagarlänsskatterättens beslut till kammarrätten kan han anse sig ha fog föratt Intenedsätta betalningssäkringens belopp. Om gäldenären inte har anfört besvär idenna del lär del ursprungliga beslutet om betalningssäkring stå fast. Detfinns därför enligt delegationens uppfattning ett behov av att införabestämmelser om att den Instans som prövar laxeringen eller annat beslut tillvilket betalningssäkringen är knuten skall nedsätta betalningssäkringen i defall taxeringen eller beslutet om avgift ändras. Vidare bör enligtdelegationens uppfattning besvär kunna föras över beslut all vägra godtasäkerhet. Den föreslagna ordningen lämnar inte utrymme för besvär mot sådantbeslut. Fråganom besvär I samband med ställande av säkerhet tas även upp av Prop.1978/79:28 108 Mot bakgrund av vad som f n. gäller beträffandebesvär I samband med anstånd och ställande *av säkerhet ifrågasätter RSV frånsåväl skatterättslig som exekutionsrättslig synpunkt om besvärsrätt bör medgesI detta fall. menar däremot att den föreslagnaordningen är naturlig med hänsyn till säkerhetsåtgärdens konstruktion. Enligtlagförslaget skall beslut om betalningssäkring hävas helt ellertill viss del, om åtgärden Inte längre behövs för aU säkerställa betalning avfordringen. Institutet ställande av säkerhet är således intimt förknippat medde materiella förutsättningarna för beslutets existens. Om besvärsrätten Inteomfattar denna fråga förfogar besvärsinstanserna Inte över målet I hela dessvidd. Utredningens förslag att klagan över utmätningsmansförfarande skall ske hos överexekutor, hovrätt och högsta domstolen harföranlett yttranden av endast ett fåtal remissinstanser. framhåller att I de falldå kronofogdemyndighet vid verkställighet vägrar att godkänna erbjuden säkerhetkan det med stöd av lagförslaget göras gällande att talan mot sådant beslutskall föras i samma ordnlngsom beträffande verkställighet,dvs. Att så inte har varit avsett är uppenbart.Skattetilläggsutredningen föreslår därför, att det stadgas förbud mot attbesvära sig över beslut, varigenom kronofogdemyndighet avvisar erbjudensäkerhet. Den enskildes befogade intresse I deua sammanhang får ansestillgodosett genom att beslutet skall underställas för prövning. Staisijänstemannaförbundei menar att något skälInte har anförts för att låta tiden för besvär vara obegränsad. Förbundet hardärför svårt att bedöma om den föreslagna regeln bör införas. Frågan bör bliföremål för ytterligare överväganden i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Utredningens förslag till följdändringar I olikaförfattningar har I allmänhet lämnats utan erinran. De uttalanden som hargjorts begränsar sig I huvudsak till följande. Förslaget om a! 1 män förmånsrätt för arvs- ochgåvoskatt avstyrks av kammarräiten i . Enligt kammarrätten saknas ibetänkandet varje motiv för den föreslagna ändringen. Bestämmelsen får inleheller någon praktisk betydelse. Det måste höra till sällsyntheierna att detsaknas någon reell behållning i de dödsbon som debiteras arvsskatt eller attinsolventa personer får gåvoskattepliktiga gåvor. Ändringen strider dessutommot 33 § 1 mom. första stycket AGL enligt vilket lagrum arvsskatt utgår endastI den mån det uppkommer överskott i konkurs. När överskott finns föreliggeringet utrymme för förmånsrätt. Det torde inte heller kunna bli fråga omarvsskatt när det inle finns något överskott i boet. Något behov av att kunnatillgripa säkerhetsåtgärd för det allmännas anspråk på arvsskatt ellergåvoskatt föreligger således inte. Liknande uppfattning uttalas av Prop.1978/79:28 109 /Slutvecklarsynpunkterpäföreslagnaändringar i U L. Verket anser sålunda ändringen I 72 § 2 mom. UL onödig eftersomdet allmänna har förmånsrätt i den lanspråktagna egendomen till skillnad frånsådan enskild borgenär som erhållit kvarstad eller skingringsförbud. Av hänsyntill borgenär som till säkerhet för sin fordran har fått kvarstad ellerskingringsförbud bör ändringen utformas på så sätt, alt betalnings.säkringliksom utmätning företrädesvis bör verkställas I egendom, som Inle är belagdmed kvarstad eller skingringsförbud. Även det föreslagna tillägget llll 139 SULär enligt verket onödigt. Bestämmelsema i 151 S 1 mom. UL får anses läckaäven den situation att egendom som har lagils i anspråk genom betalningssäkringutmäts för annan fordran. Deav utredningen föreslagna ti lläggen till 25 och 34 §§ FfL behandlas I yttrandenfrån RSV och i . Myndigheterna menaratt deföreslagna bestämmelserna är onödiga. De anför till stöd härför I huvudsakföljande. Fordran med förmånsrätl på grund av utmätning las upp Isakägarförteckning med hänsyn till att fordran är känd för överexekutor (U VIIIs. 131 ff och prop. 1971:20 s. 215 fO. Detta sker oavsett om fastigheten säljspå grund av utmätning eller av annan anledning. Samma regler bör gälla vidbetalningssäkring. Huvudregeln i 34 § FfL stadgar att fordran inomskyddsbeloppet skall innestå i fastigheten I avräkning på köpeskillingen.Bestämmelsen omfattar endast fordran som är förenad med panträtt, dvs. Inte denförmånsrätt en betalningssäkring eller utmätning ger. Även om belalnlngssäkradfordran skulle betraktas som en fordran vilken skall innestå i fastigheten,torde fordran likväl vara sådan som avses I 26 § tredje stycket samma lag, dvs.fordran som är beroende av villkor eller tvistig. Utredningensförslag till ändring i RB godtas i princip av RÅ, hovräll ochskaiieiilläggsutredningen.