prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Bolaget har redan tidigare i annatsammanhang på samma grunder kritiserat de nya isoleringsbestämmelserna i , som leder till mycket kostnadskrävande isolering av alla nya byggnader,oberoende av uppvärmningssätt. Det är angeläget att man väQer enisoleringsstandard som är anpassad till det uppvärmningssätt som den kommunalaenergiplaneringen påbjuder för områdel ifråga. Enligt kommissionen bör krav på obligalorisksoluppvärmning i vissa sammanhang, t.ex. simbassänger, övervägas. Förslagetkommenteras bara av ell fåtal remissinstanser. Sålunda anser Riksförbundeteldistributörerna att solenergin bör tas till vara för bl. a. utomhusbad,medan anser att kommissionens förslag verkar varamindre välbetänkt, då därigenom lika bra eller bätire lösningar kan hindras iutvecklingen. 1 stället bör enligt bolaget övervägas föreskrifier av andra slagt. ex. mot överdriven användning av el eller imporlbränslen för de avkommissionen åsyftade ändamålen. Remissinstansernas övriga ställningstaganden tillkommissionens förslag avseende soluppvärmning redovisas senare (avsnitt2.3.5.5). Inom samhällsplaneringen bör ökad vikt läggas videnergihushållningsaspekter föreslår kommissionen. Detta bör gälla såväl vidplaneringen av nya områden och byggnader som vid förbättring och sanering avbefintliga områden. Lämpliga vägar för detta föreslås utredas inom ramen för planlagstiftningen. Förslaget stöds av ett flertal remissinstanser, däriblandbostadsstyrelsen som i sitt yttrande bl. a. anför: När det gäller planeringen av nya områden är det givetvisav stort värde både för de boende och från energipolilisk synpunki omplaneringen syfiar till korta avstånd mellan bostäder och arbetsplatser samt omdet nödvändiga transportarbetet kan utföras till fots, med cykel eller medkollektiva transportmedel. Detta har framhållits i andra statliga utredningaroch i den översiktliga planeringen börjar man mer och mer att prioritera sådanamål. När det gäller genomförandet av sådanaplaneringsintentioner visar det sig ofta att de styrmedel som står en enskildkommun till buds ofta är för Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 144 svagasamt att konkurrensen mellan olika kommuner om företag och skattebetalare imånga fall försvårar ett genomförande av de vällovliga ambitionerna. Stödjerförslaget gör även statens råd för byggnadsforskning. Rådet framhåller attsärskilt frågor som berör införandet av flödesenergisystem, främst solvärme ochvärmepumpar kopplade till energilager, i befintlig och ny bebyggelse börbeaktas inom samhällsplaneringen. Detav kommissionen avgivna förslaget bör enligt och preciseras. a. bör kommunen i sin fysiska planering beaktamöjlighetema i ett längre tidsperspektiv att försörja olika geografiskaområden med erforderlig transportservice. Vidare måste enligt institutetkommuner och andra samhällsplanerande organ analysera problemet medenergihushållningens beroende av huruvida den framtida bebyggelsen styrs in motett kompakt eller glest mönster. Liknandesynpunkter framförs även av statens planverk. Verket pekar på att genom lagenom energiplanering har förutsättningar skapats för planering avenergiproduktton och distribution i syfte att främja energihushållningen. Denkommunala energiplaneringens samordning med annan planering, bl. a.fysisk översiktsplanering, transport- och trafikplanering, måste dock enligtverket utvecklas. Flera länsstyrelserstödjer kommissionens förslag. Sålunda stödjer I länförslaget och menar dessutom att energifrågor bör ges utrymme inom ramen förden regionala utvecklingsplaneringen. Liknande synpunkter framförs också avlånsstyrelserna i , , , , ochÖrebro lån. och stödjer kommissionens förslag.Organisationerna framhåller i sitt gemensamma yttrande: Kommissionenmenar "ökad vikt läggs vid energihushållningsaspekter inomsamhällsplaneringen". Vi ser denna attityd som positiv. De olikasektorerna i samhället kan inte behandlas var för sig som så ofta görs iutredningar. En mer utspridd bebyggelse innebär t. ex. ökat transportbehov,ökade kommunala kostnader, sämre möjligheter för Qärr- och solvärme etc. Viser därför med oro på den alltmer ökande andelen småhus, inte minst ur densynvinkeln att värdefull jordbruksmark tas i anspråk. En lagom utspriddbebyggelse där inslaget av skolor, arbetsplatser och service är stort och därlokala energikällor spelar en stor betydelse är ett attraktivt alternativ. Planeringsfrågornasbetydelse framhålls även i Svenska yttrande. Närdet gäller energisparande i nytillkommande bebyggelse vill föreningen långtstarkare än kommissionen förorda att byggnaderna ges en sådan utformning ochlokalisering att solstrålningen på platsen tas till vara på bästa sätt. Dettakräver ett delvis ändrat tänkande både i fråga om sam- 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 145 hällsplaneringen och i fråga om byggnadskonstruktionen.Med tanke på att den bebyggelse som byggs kommer att bestå i huvudsak oförändradoch därmed låsa byggnadens värmeegenskaper i stort till i varje fall långt inpå är det angeläget att det önskade nya tänkesättet slår igenom inyproduktionen omgående. Det är nödvändigi att hela boendeplaneringen inklusiveplaneringen av bostadskomplement och serviceinstitutioner sätts in i ett störreenergipolitiskt sammanhang framhåller Svenska . I ett sådant sammanhangbör därför belysas sambandet mellan bebyggelsestraktur, trafikförsörjning,arbetsplatslokalisering, planering av fritidsbebyggelse, hushålls-straktur m.m. och total energiförbrukning i samband med boendet. Andra remissinstanser som stödjer kommissionens förslag ärHyresgästernas riksförbund, HSB och Näringslivets byggnadsdelegation. Utöver redovisade förslag till specifikaenergihushållningsåtgärder för industri, samfärdsel och byggnader läggerkommissionen fram förslag syftande till förbättrad energieffektivitet i bl. a.hushållsapparater och gatubelysningsarmaturer. Vidare föreslås att alternativaoch kompletterande uppvärmningsformer till elvärme i fritidshus utreds. För att effektivisera användningen av el i hushållenföreslås att energideklaration av hushållsapparater införs. Förslaget stöds avflera remissinstanser, däribland . Verket, som harväckt frågan, framhåller att förhandlingar mellan verket och näringslivet harinletts i syfte att ta fram riktlinjer för nämnda deklarationer. Ett införande av energideklaration bedöms av CDL kunnabidra till ett ökat energimedvetande hos allmänheten. Däremot anses enenergideklaration i sig inte medföra någon nämnvärd minskning av energiförbrukningen. Förslaget stöds också av användning då det kan få viss psykologisk verkan. Enligt föreningenfår dock inte underskattas svårigheterna att fastställa entydiga mätmetoder.Även framhåller svårigheterna härmed. Andra remissinstanser som stödjer förslaget ärenergisparkommittén och . Avstyrker förslaget gör SIND. Verket framhåller att det ärlångt ifrån säkert att en apparat med låg energiförbrukning är densamhällsekonomiskt mest lönsamma. I stället bör information lämnas tillkonsumenterna om hur hushållsapparater kan utnytQas på ett effektivt sätt. För att stimulera en övergång till energieffeklivaapparater föreslår kommissionen att ålgärder genomförs inom den statligabostadslånegivningen. Förslaget stöds av energisparkommittén. förutsätter att föreslagna åtgärderär tänkta atl tillämpas såväl vid ny- och ombyggnad som vid utbyte av äldreenergikrävande 10 1978179. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 146 Enligt verket medför förslaget sannolikt attgränsvärden måste fastställas för vad som är godlagbar energiförbrukning medhänsyn tagen till funktion och kapacitet. Verkei harinlett arbetel med en fältmätning av hushållens praktiska energiförbrukning. Deresultat som kommer fram och de mätmetoder för energiförbrukning som fastställsi riktlinjerna för energideklaralion bör enligt verket kunna utgöra ettlämpligt basmaterial vid fastställandet av gränsvärden. I och försig anser det vara av värde att energisnåla apparater användsi hushållen. Styrelsen anser dock att åtgärder ej genomförs i den statligabostadslånegivningen utan i stället bör behandlas i likhet med andrakonsumentinriktade åtgärder inom konsumentorganisatto-nerna. ÄvenNäringslivets byggnadsdelegation ställer sig avvisande lill förslaget,eftersom man bara kan styra en del av hushållselförbrukningen medbostadslånegivningen i och med atl åtskilliga apparater installeras utan varjesamband med byggnadsåtgärder. I det fall reglering skall ske bör den enligtdelegaiionen vara utformad på samma sätt som gällande regler för bl. a.S-märkning, dvs. gälla det slag av lös egendom som kontrollen avser att styra. 1 syfteall motverka onödig energiförbrukning erinrar om sitt i annatsammanhang väckta förslag om utvidgning av marknadsföringslagen (1975: 1418).Enligt förslaget bör det med hjälp av nämnda lag skapas möjlighet att förbjudaföretag atl säQa produkter som är onödigi energislukande i förhållande lillandra, från funktionssynpunkt likvärdiga produkler. Förslagatl införa obligatoriska startklockor för motor- och kupévärmare har ej lagtsfram av kommissionen. Däremot stöds införandet av en sådan åtgärd avenergisparkommUtén och användning. bör användas effektivare armaturer i gatubelysningen. Förslagetstöds av användning och . eldistributörerna lorde bättre resultat frånenergihushållningssynpunkt erhållas om normer ges för vilka stråk som skallbelysas och hur Qusstark gatubelysningen bör vara. Övergångtill effektivare armaturer kan enligt kommissionens expertgrupp förenergihushållning förmodas ge en besparing av . Kostnaderna för attuppnå detta resultat har ej beräknats. Enligt tordeden angivna besparingen förutsätta bl. a. förtida utbyte av armaturer.Kosinaden blir härigenom orimlig enligt föreningen. Alternativaoch kompletterande uppvärmningsformer till elvärme i fritidshus bör enligtkommissionen utredas. Förslaget stöds av CDL och Näringslivetsbyggnadsdelegalion. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 147 Delegationenunderstryker emellertid att uppvärmning av fritidshus med elradiatorer harbetydande fördelar i jämförelse med andra uppvärmningsformer. Delegationenanser det därför vara väsentligt att den föreslagna utredningen inte inriktarsig alltför hårt på viss typ av uppvärmningssystem utan lämnar spelrum föralternativa möjligheter. Enligt SIND är enutredning i enlighet med kommissionens förslag onödig, då statens planverk harett motsvarande uppdrag. Föratt skapa förståelse för behovet av att åtgärder i energibesparande syftevidlas är det väsentligt att allmänheten fortlöpande informeras och utbildas.Det är också viktigt att människornas uppslag, idéer m.m. om olika åtgärder kankanaliseras till berörda organ. Kommissionen föreslår därför atl informationtill och från allmänheten och utbildning i energifrågor, inte minst i skolan,förstärks. Förslagetstöds av remissinstanserna, däribland SIND. Beträffandeförstärkningar av insatserna är det enligt verkets bedömning i första handfråga om att samordna insatser för information och utbildning med deutrednings- och utvärderingsinsatser som görs på olika håll. Denna samordningbör berörda myndigheter och kommittéer kunna åstadkomma inom ramen för sinanuvarande resurser. Beträffandeskolundervisningens betydelse i sammanhanget har verket uppfattningen att enallmän höjning av kompetensnivån är förmånlig, men att en bättre kunskap om huroch var insatser bör göras är önskvärd innan insatserna verkställs. Anspråkenpå skolväsendel kan vara så pass stora f. n. all energiundervisningen börinriktas på att komplettera fackutbildningen på olika nivåer snarare än denallmänna grundutbildningen. En ökad utbildning inomenergiområdet är mycket angelägen anser SÖ. För all utbildningen skall blieffektiv fordras emellertid att berörda lärare får lämplig fortbildning. DetlagäUer i första hand lärare i tekniska och vissa yrkesinriktade ämnen men ävenlärare i naturvetenskap och samhällskunskap. Kommissionens syn påbehovet av förstärkta informations- och utbildningsområden inom energiområdetdelas av CDL, som emellertid konstaterar atl det inte finns personaltillgänglig med erforderliga kunskaper för arbetsuppgifterna. Därför föreslåsatt insatserna i första hand inriktas på utökad utbildning av energitekniker. Flerainstanser som delar kommissionens förslag framför förslag och synpunkter påhittills gjorda informationsinsatser på energiområdet samt på hur sådanainsaiser skall få ökad effekt. Sålundaanför statskontoret i sitt yttrande: Pågrund av en vitt spridd medvetenhet om energiproblemen är det möjligl atlsituationen på kort sikt trots allt är gynnsam för atl allmän 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 148 energisparpropagandaskall ha effeki. Om medborgarna emellertid skall visa uthållighet i ettsamhällssolidariskt hushållningsarbete torde det vara nödvändigt attkomplettera de informativa insatserna med absoluta och tydliga resiriktionerför utmanande lyxkonsumtion av energi (sportbilar, motoryachter, simbassänger)i de samhällsskikt där hushållsekonomin inte lägger hinder i vägen för en frånsamhällets och andra medborgares utgångspunkt utmanande livsstil. Föralt energisparåtgärderna skall få full genomslagskraft krävs det enligtkonsumentverket att konsumenterna själva vid produktval och i samband medförbrukning är medvetna om att det är angeläget att spara energi och vet hurman kan åstadkomma ett sådant sparande. Detta aktualiserar enligt verketfrågan om konsumenternas informationsbehov och möjlighetema att lämna adekvatinformation till dem. Konsumentverketkan här liksom en rad andra myndigheter göra vissa insatser. Detta sker isamarbete med energisparkommittén som här har ett huvudansvar. Ett av problemeni sammanhanget är att etermedierna som från effektivitetssynpunkt är särskihlämpliga för sådan information är tillgängliga i endast begränsad omfattning.Konsumentverket anser det vara beklagUgt att i sinprogramverksamhet endast i ringa utsträckning behandlar konsumentfrågor. Inteminst gäller detta information om möjligheterna att spara energi på de punkterdetta verkligen kan löna sig både hushålls- och samhällsekonomiskt. Enligtlänsstyrelsen i lån är det angeläget att informationen omenergisparåtgärder fortlöpande förnyas så att intresset för översyn avenergianvändningen vidmakthålls och helst ökas. Inte minst viktigt är detdärvid att informationen också direkt riktar sig till övriga företag i sådanabranscher inom vilka statsbidrag har utgått och där utvärderingen visar påentydigt goda resultat. Riktad information bör förutom till näringslivetenligt även ges till kommuner, landsiing, bostadsföretag m.fl. Informaiionoch utbildning kan ha sin betydelse när det gäller att öka förståelsen förenergisparande anser , som dock framhåller atlviktigare än ett slort utbud av informationen är informations innehåll. Förmycket och för ensidig information kan enligt förbundel medföra andra resultatän man tänkt. Liknande synpunkter framförs av eldistributörernasom menar att energisparkampanj inle bör vara en ständig företeelse utan endasttillgripas vid akuta fall. Föratl öka försörjningstrygghelen vad avser landets oQeförsörjning föreslårkommissionen att statsmakterna skall ingripa med ålgärder i syfte att hindraatl oQepriserna tillåts sjunka under en viss nivå. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 149 införasådana åtgärder, t.ex. i form av en försörjningsmotiverad avgift, skapas kommersiellagarantier för dem som satsar på introduktion av till oQa alternativa bränslen. Kommissionenföreslår vidare att insatserna för prospektering efter oQa utomlands kraftigthöjs och att den statliga kreditgarantin om 2000 miQ. a. förvärv avandelar i oQefynd höjs. Enligt kommissionen bör sträva efter att slutalångsiktiga avtal om leveranser av råoQa och produkter från vissaoQeproducerande länder varför förhandlingarna med bordefullföQas. Initiativ bör även tas till förhandlingar med andra oljeproducerandeländer för att ingå liknande avtal. Undersenare tid har de svenska raffinaderierna kommit atl befinna sig i ettbesvärligt lönsamhetsläge, främst till föQd av konkurrens från import avfärdiga produkter från den s. k. spotmarknaden. Utvecklingen medför att såvälberedskapen för kortsiktiga akuta kriser som den långsiktiga försörjningstrygghetenär i fara. Kommissionen föreslår därför att åtgärder vidtas för attsäkra den inhemska raffinaderikapaciteten. Osäkerhetenom utvecklingen av oQemarknaden kan innebära krav på att landets oQeberoendemåste minskas snabbare än vad man hitttlls haft anledning att räkna med.Kommissionen föreslår därför att planeringen genomförs så att åtgärder förbättre hushållning, övergång till alternativa bränslen och oQepolitiskaåtgärder kan påskyndas och utvidgas. Kommissionensförslag till att öka försörjningstryggheten i oQeförsörj-ningen får i stortstöd av remissinstanserna utom vad avser förslaget om införandet av en försörjningsmotiveradavgift på oQa. Del sistnämnda förslagettillstyrks dock av domänverket. säger sålunda i sitt yttrande: Domänverketbiträder uppfattningen att långsiktiga incitament bör skapas för att påskyndautvecklingen av alternativa bränslen. Införandet av minimipris måste dock skemed mycket stor försiktighet med beaktande bl.a. av de ekonomiskakonsekvenserna för svensk industri. En kombination av minimipris eller skattpå oljeprodukter med samtidig stimulans av alternativa energibränslensuccessivt introducerade i takt med det sam-häUsekonomiska utrymmet kan vara enframkomlig väg. Föreslagen utredning om lämpliga former för erforderligstyrning bedömes angelägen. SINDstöder syftet med kommissionens förslag men anser inte att en särskild avgiftär motiverad. Verkets synpunkter framgår av föQande utdrag ur verketsyttrande: Osäkerhetenom den framtida prisulvecklingen på petroleumprodukter är betydande. F. n.kännetecknas oQemarknaden av ett överskott till föQd av en svag inlernationellefterfrågan. Denna kan häriedas till den låga ekonomiska akttvitet som sedannågra år ttllbaka råder i västväriden. Priset på oQeprodukter har sålundatidvis fallit både i reala och i nominella termer. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 150 Det torde dock råda en någorlunda bred enighet om att deaktuella pristendensema är ett övergående fenomen främst föranledda av kortsiktigakonjunkturella störningar. För såväl företag som hushåll innebär den aktuellasituationen att investeringsbeslut som baseras på nuvarande oQepriser blirfelaktiga sedda i ett längre perspektiv. Del kan gälla såväl valet avproduktionsteknik i industrin som valet av uppvärmningsform bland hushållen. SIND kan stödja syftet med detta förslag men anser inleatt en särkild avgifl är motiverad. Med den styrmedelsinriktade funktion somenergibeskattningen avses få förefaller del naturligare atttillgodose det ovan angivna syftei inom energibeskattningens ram. Vad detgäller är att energipriserna ges en med hänsyn till allmänna energipolitiskamål avvägd nivå. Kortsiktiga avvikelser från en på basis av långsiktigaöverväganden fastlagd politik motiverar inte att någon särskild avgift införsav den typ som EK föreslår. Förslaget avvisas av SPK, CDL, HSB, ,, handelskammare, ,, CF-STF ochSveriges grossistförbund. Sålunda framhåller CDL att ett minimipris på oQa iSverige kan befaras medföra fördyrad oljeimport och försämrad konkurrensförmågaför exportindustrin. Ett införande av minimipris på oQa måste därför ske genominternationella överenskommelser. Liknande synpunkter framförs även frånJernkontoret. Då ej ser någon möjlighet till attoQepriserna kommer atl sjunka finner institutet inte skäl föreligga för ettinförande av den föreslagna avgiften. Förslagetom att insatserna för prospektering efter oQa utomlands skall höjas stöds avbl.a. SIND, domänverket, I , IVA, CDL,, , . I sitt yttrande framhållerStatsföretag atl erfarenheterna givit vid handen atl det är svårlalt finna prospekteringsobjekl i tillräcklig omfattning i . Därför börenligt företaget även projekt sökas utanför detta område. och också betydelsen av atl prospekieringen efter olja i Sverigefortsätter. Kommissionens förslag avseende ålgärder inomprospekteringsområdet delas inle av och . framhåller i sitt yttrande att deresurser kommissionen föreslår för oQeprospektering och förvärv av andelar iredan konstaterade fynd synes vara alltför marginella som man börbeakta att utvin-ningskoslnaderna i de aktuella områdena är kraftigt stigande.Enligt verkets uppfattning bör i första hand andra medel användas för attförsöka uppnå långsiktiga leveranser av oQa. Svenska negativa inställning tillkommissionens förslag är grandad på att flertalet av de förslag som kommissionenlägger fram avseende oQa syftar till att öka försörjningstryggheten och intetill atl 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 151 Föreningen anser därför att depengar som kommissionen föreslår på olika sätt skall användas till att ökaförsörjningstrygghelen i stället bör användas lill alt öka tillgången på tilloQa alternativa bränslen. För att möjliggöra förvärv av andelar i redan konstateradeoljefynd och deltagande i investeringar för utvinning av oQa föreslårkommissionen all den statliga kreditgaranti som finns lillgänglig för sådantändamål höjs. Förslaget tillstyrks av i stort samma instanser somtillstyrkeratt insatserna för prospektering höjs. De remissinstanser somavstyrkte sådana insatser är som har redovisats tidigare även negativa mot härifrågavarande förslag. Kommissionensförslag om att initiativ bör tas till all förhandlingar kommer till ståndmellan och vissa oljeproducerande stater, inkl. , får slöd avkommerskollegium, SIND, domänverket, i ,CDL, . Även LO stödjer förslaget och framhåller däruiöver i sillyttrande; Beträffande de bilaterala förhandlingarna med anserLO det viktigt att dessa ägnas starkt intresse från svensk sida och bedrivsaktivt. Det är dock inte bara en fråga om att uppnå vissa utfästelser områoljeköp från . Här aklualiseras ömsesidigt samarbete inom helaindustriområdet, där verkstadssektorn, den elektro-tekniska industrin, kemiskainduslrin, raffinaderiutbyggnaden m. m. bör bli föremål för överenskommelser.Delsamma gäller eventuellt samarbele om nalurgasutvinning och -transport. tar i sitt yttrande upp fråganom möjligheten att minska riskerna för slörningar på oQemarknaden. Institutetföreslår därvid att regeringen inom (lEA) ellerannal lämpligt internationellt organ skall verka för att en samverkan kommertill stånd med de oljeexporterande staternas organisation om den framtidaoljeförsörjningen. Även LO betonar vikten av arbetet inom lEA. Däremot anserFältbiologerna all skall lämna organisationen. Av skäl som lidigare har redovisats är negativt inställd ttll alt åtgärder vidtas enligtkommissionens förslag. Även är mycket tveksam omlångsiktiga avtal om leveranser av oQa bör eftersträvas. De inhemska raffinaderierna befinner sig i ett besvärligtlönsamhelsläge, vilket kan komma att påverka möjligheterna till inhemskförädling av råoQan. Kommissionen föreslår därför alt ålgärder snarasi vidtasför all säkra den inhemska raffinaderikapacitelen. Förslaget stöds av som dock framhållerall ett större statligt ekonomiskt engagemang för alt bevara befintligraffinaderikapacitel endast kan komma i fråga av försörjningsberedskapsskäl.Förslaget Slöds även av SPK, SIND, domänverket, LO, SAS och Svenska värme-i'erksförenlngen. 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 152 har inget att erinra mot all åtgärder vidtas för att säkraden nuvarande inhemska raffinaderikapacitelen, inte minst frånberedskapssynpunkt. Svårigheten ligger enligt institutet emellertid i atturforma ett sådant stöd, utan att detta kommer att innebära diskrimineringgentemot förelag, som raffinerar råoQa vid egna raffinaderier i andraeuropeiska länder och inle minst vid raffinaderier belägna i övriga skandinaviskaländer. Det bör dessutom observeras, att nuvarande raffinaderikapacitel icketäcker de svenska behoven. Import av raffinerade produkter är en nödvändighetframhåller institutet.