prop · G203210 · 1978-12-31 00:00:00 — Skyddel för upphovsrätlsliga verk och förfotografier har ocksä alltid utredningsmässigt behandlats i etl sammanhang.Sålunda har den nuvarande upphovsrätlsul-redningen enligl sina direktiv att seöver den upphovsrätlsliga lagstiftningen och därvid innefattas ävenfotografiet. Med hänvisning till delta föreslår KLYS att kretsen av personerutvidgas till att omfatla även sådan framställare av fotografisk bild som avsesi lagen 1960 om rätt till fotografisk bild. Beredningenanför som skäl för att begränsa rätten till inkomslomlördel-ning till justkonstnärerna att deras inkomster såsom upphovsmän enkelt går alt avgränsa. RSVinstämmer i all konstnärerna bildar en speciell grupp. Saken kan ocksåuttryckas så alt utövande konstnärer, till skillnad frän andra egenföreiagare,är förhindrade att bedriva sin skapande verksamhei i aktiebolagsform. Detta ärenligt RSVs mening i och för sig ett skal som i viss mån talar för förslaget. Åandra sidan kan upphovsmannainkomster vara svåra att avgränsa från de andrainkomster konstnärer har. RSV vill redan här ifrågasätta om beredningenavgränsat de föreslagna reglerna riktigt. Såviii RSV förslår borde även deupphovsmän som av,ses i lagen om rätt till fotografisk bild omfattas avförslagel, Införandelav upphovsmannakonto skulle framstå som mera acceptabelt om motsvarandemöjligheter även skapas för andra grupper av anställda och rörelseidkare. Medhänsyn lill de ökade möjligheter som finns till tjänstledighetför studier m. m. kan ett uppskov med beskattning av inkomster ge godamöjligheter till finansiering av sådana studier. Dessutom skulle sannolikt delallmänna sparandet öka högst avsevärt. Även ur konjunklurpolitisk synvinkelkunde en sädan lösning vara värd atl närmare utreda. 5.3Upphovsmannaintäktens andel av de totala inkomsterna Delföreslagna kravet att upphovsmannainläkten mäsle uigöra den övervägande delenav den skaltskyldiges sammanlagda bruttointäkter av olika förvärvskällor berörsendasi av ell fåtal remissinstanser. RSV menar atl jämförelsen med övrigabruttointäkter framslår som diskutabel och ifrågasäller om inle t. ex. avdragför räntor på lån i egen villa bör få avräknas från intäkterna. Ellpar av yttrandena innehåller en ingående granskning av förslagels praktiskakonsekvenser. Förall uppskov skall kunna komma ifråga fordras enligt 2 § bl.a. atlupphovsmannainläkten utgör den övervägande delen av den skattskyldigessammanlagda intäkter av olika förvärvskällor. Härmed avses uppenbarligenbruiloinkomslerna i de olika förvärvskällorna före avdrag för olika utgifter.Följden härav blir alt en person som har upphovsmannainkomsi på . (antag att inga kostnadsavdrag förekommer) och bruttointäkter av annanfastighet på . med kostnadsavdrag pä . inle kan få uppskoveftersom bruttointäkten av annan fastighet överväger. Ärdäremotfastighets-intäkterna ./. - nettoiniäki av annanfastighet , kan uppskov förekomma. Ytterligareexempel mä anföras. Anlag all personen bedriver sädan konstnärlig verksamheivarav följer stora kostnadsavdrag i den förvärvskälla vartill upphovsmannainläkten hänför sig. 1978/79:210 302 upphovsmannainkomster men redovisar inga kostnadsavdrag,Inkomsiför-hållandena ett visst år ser ut somföljer. ra,slighei.s-inkoni,ster 65 000 50 000 65 000 50 000 Efter avdrag förkostnader är inkomströrhållandenaidentiska, A har möjlighet utt la uppskov eftersomupphovsmunnainiäkterna överstiger övrigabruttointäkter, B kan ej få uppskov eftersom övrigu bruttointäkter överstiger bruttointäkiernu i denlorvijrvskällu vartill upphovsmannuinkom-stenhänför sig. Jämföres å andra sidan inkomstema efterkostnadsavdrag (nettointäkterna) skulle såväl A som Bkunnu få uppskov. Fn sådun tolkning av bestämmelserna är dock inte möjlig. 449 säges visserligen att "rätt till uppskov skall föreligga endast om den såsom inkomsi uv rörelsedeklarerade upphovsmannainkomsien utgörden övervägande delen uv den skallskyldiges bruttointäkter". Åena sidan skulle första delen av citerat avsniu kunnatolkas som om man avsåg upphovsmannainkomsien efterkostnadsavdrag (nettointäkten) men å andru sidun kan denna inte gärna jämföras med vad som benämnes "den skaltskyldiges bruttointäkter" om man med sistnämndabegrepp förstår vad som avses enligt normalt språkbruk.Fråga är om det är särskilt lämpligt att jämföra bruttointäkternu. I det sist lämnade exemplet skulle en jämförelse av netloiniäklernai olika förvärvskällor medfört att såväl A som B kunnat erhållu uppskov. Beredningens förslaginnebär som visats något annat. Författares och konstnärers bruttoinkomster flukturerar ofta starkt år . Inom ramen förbruttoinkomsten kan upphovsmannainkomsien variera mycket mellan olika år. Ett årdå en kulturarbetare har lägre upphovsmunna-inkomsl än andra inkomster kommer dessa andra inkomster attdominera i bruttoinkomsten. Enligt beredningens förslag skulle upphovsmannen ett årdå inkomstema fördelar sig päovannämnda sätt inle ha rutt att unvända upphovsmannakonlo. Det är inte ovanligt att kultururbeture förutom rörelseinkomsthar annan inkomst, t.ex. av anställning,vissa år för att kunna ackumulera kapital föratl senare kunnu ägna sig åt renl konstnäriigverksamhet. Den av beredningen föreslagnainskränkningen kommer således alt i ett sådani fall molverka syftet med upphovsmunnakontot. är därför emot villkorel om att den såsom inkomst deklarerude upphovsmannainkomsien skuutgöra den övervägande delenav den skaltskyldiges bruttointäkter, Beredningen föreslårutt rutt till avsättning ska föreiiggaendusi om den som rörelse deklarerude upphovsmannainkomsien "utgörden övervägande delen 1978/79:210 303 av den skuttskyldiges bruttointakter, dvs, åtminstonenågot mer un hiilftcn uv de loiulu intäkternu". Beredningen ger ingu skälför dennu sin stundpimkt och synes även i dennu del helt hu förbisett despeciellu förhållundenu för upphovsmännen, I självu verkel skulle detta förslag om del genomfördes påett kutusirofult sätt rasera de möjligheter som upphovsmunnukonlot som såduntskulle kunna ge upphovsmännen. Det hur ovan påvisats hur just denna typ uvupphovsmän hur behov uv ett inkomstutjämningskonto som kan ge dem möjlighetdels ult pluneru sin ekonomi, dels att sumla medel på koniot för ull bli istånd alt övergå lill den konstnärliga verksamheten under relativ trygghet. Det är väl uniugligl att beredningen tänkt på välbetaldalöntagare som ytterst tillfiilligt ägnursigål författarskap och menar det vuraorutirurdigl om de får möjlighet till uvsätining. Men ell sådant resonemanghuller inte. Om en professor skriver en framgångsrik romun på vilken hun tjänarnäst intill professorslönen skulle hun enligt försluget inle få göraavsättning. Men om han avser att fortsätta atl vara professor ger avsättningenhonom inte någru förmåner som han inte skulle kunna uppnå med bestämmelserna omackumulerad inkomsi. Avser han därtill att fortsätta sin litterära verksumhel-och kanske atl varu framgångsrik därutinnan -spelar ju avsättningsmöjligheteninte heller någon roll för samhället. Han har alllså inte uniedning utt begäraavsättning med mindre han vill ägnu sig åt förfutlarskupel påbekostnud av tjänsten. Det är således orikligt att mot bakgrund av sådana falleliminera de möjligheter som andra kan behöva för atl få till stånd en sådaninkomstutjämning atl de kan för framtiden ägna sig åt konstnärsskapet. Om en konstnär haren tjansleinkomsl på 80 000-100 000kronor kommer hans upphovsmannainkomster att bli mycket högt beskattade. Om huni ett extremfall - och sådana finns - skulle tjäna 200 000 elt enda år på enbok skulle uvsätining få ske endust med 100 000 och de återstående 100 000kronorna skulle i stort sett skattas bort ovanpå tjänsteinkomsten. Tur manblygsammare fall, då en tjänsteman under några är har extrainkomster om75 skulle han med full avsättningsrält ha möjlighet alt"ladda upp" och sedan ägna sig åt kostnärsskapel medanhan enligl beredningens förslag (kompletterat med KLYS' förslagom jämförelse-år)skulle skatta bort i huvudsak och få etl konto om endast75 . Skulle man fullt ut följa beredningens förslag beträffandejämförelseårskulle koniot endasi komma atl innehålla 25 000-hänföriiga lill år I. Skulle mun slutligen beaktaberedningens förslug beträffunde rätten för tjänsteman alt alls göra avsättningskulle i själva verkel inle någon möjlighet skapas för honom alt övergå lillförfattarskapet. Det bör än en gång understrykas atl de resonemang som härförs inte leder till oberättigade förmåner: förr eller senare ska pengarnabeskattas och om den anställde behåller sin anslällning kommer kontoutlagen atlmarginalbe-skallas precis som . KLYS fär mot bakgrund av det sagda föreslä all avsättning får ske till upphovsmannakonto oavsett ominkomster av detla slag ulgör övervägande delen uv den skaltskyldigesnettointäkt eller inte. all del övervägs att vid fastställande av evenluellnbeloppsgranser räknu in ijänsieinkomstermed följd att i dylikt fall heluupphovsmannninknn-iiJtpn kun 1978/79:210 304 Detbör påpekas alt inkomsi av kapital icke rimligen ska få räknas in vidfastställande av beloppsgränser. 5.4Jämförelse med tidigare års inkomster beredningens förslag uppställda förutsättningen att upphovsmannainläkten medminst 50 "6 måste översliga motsvarande inläkt under det närmaslföregående beskattningsåret lämnas utan erinran av så gott som samlligaremissinslanser. Å'/. }'5'anför emellertid: Somovan påpekats kan en inkomsltopp för en upphovsman inte utan vidare knytas tillett kalenderår- det rör sig i stället ofta om en "puckel" på en iövrigt jämn, ofta låg inkomsllinje, en puckel som kan omfatla flera är. Enbildkonstnär kan sålunda fä elt uppdrag som under tre är ger honom dubblainkomster mot normalt. Alla inkomster som baseras på royaliy kommer mednödvändighet - bl. a. på grund av avtalens konstruktion ochredovisningster-minernas utformning - att fördela sig . Enlillfällig framgång kan också dra med sig ytteriigare ell par års intensivuppmärk.samhet som därefter avtar. 1detla sammanhang måste det också påpekas atl de inkomslfluktuationer om vilkahär kan bli tal ibland är myckel beiydande. Redan en skillnad mellan ellnormall år på och ett framgångsrikt år pä görnaturligtvis mycket i marginalskatt. Men det finns lillfällen dä en framgång säatl säga "spränger alla gränser" och ligger helt utanförupphovsmannens planering och förväntningar. Inkomster pä 100 000-500 000 omåret kan faktiskt vara aktuella även för upphovsmän vilkas normalinkomst liggerpä eller därunder. Författarnasavtals- och avsättningsförhållanden torde ge det bästa exemplel pä hurverkligheten kan ge.stalla sig: En författare har normalinkomster pä 40 000kronor, vilket alltså ocksä gäller för del av ulredningen föreslagnajämförelseårei =år0. 1 konlraklerar han med sitt förlag en (somdel visar sig) succéroman, vilken också placeras i en bokklubb. Han uppbär vidkontraktskrivningen etl garaniibelopp liksom garanti för bokklubbsutgävan.Boken placeras genasi hos elt antal utländska förläggare, frän vilka han ocksåinkasserar garantibelopp. Detla ger honom under årl en inkomstökning på 100 000kronor. Försäljningen i bokhandeln I och fram lill 1.4. är 2 redovisasförst 2, och han får dä redovisning frän föriag och utländskaföriag på . Den fortsalla försäljningen 2 (dvs. och av är 3 redovisas sisinämndaår, t.ex. med . kommer ell filmkonlrakt in i bilden ochpå della tjänar han för opiionsräilen samt, under år4,100 000 för den slutliga filmräilen. Under alla dessa är har han kvar sinbotleninkomsl på , beslående av biblioteksersätlning,radioinkomster, lalboksinläkler och mindre royaliies på lidigare böcker. Tilldenna normalinkomst återgår han är 5. Meddet av beredningen föreslagna systemet skulle - med iakttagande jämväl av vissaandra beloppsgränser som kritiseras nedan-effeklen förden exemplifieradeförfattaren bli följande: Prop.1978/79:210 ' 305 ÅrO Årl År 2 År3 År 4 År 5 Upphovsmannain- 40 000 140 000 180 000 140 000 140000 40 000 upphovsmannakonto O 70 000 O O O O avsättning 40000 70 000 180 000 140 000 140 000 40 000 Exempletvisar all av en samlad inkomsltopp pä utöver del normala har delföreslagna systemet endast medgivit avsättning av sammanlagt ,medan tre av de lyckosamma åren blir maximalt beskattade. Om man i stället -med accepterande av all avsättning fär ske med högst av intäkten - lät årO bli jämförelseår för samtliga toppar skulle man i stället få följande labell: ÅrO Årl År 2 År 3 År 4 År 5 Upphovsmannain- 40 000 140 000 180 000 140 000 140000 40 000 upphovsmannakonto O 70 000 90 000 70000 70 000 O avsättning 40 000 70000 90 000 70 000 70 000 40 000 Resultatetskulle alltså bli att av topparens "övervinst" på 440 000 knappt 3/4kunde avsällas och tillföras inkomsi och beskallning senare år. Medslöd av del anförda menar KLYS alt man underen period på upp lill skakunna göra avsättning med utgångspunkt från silualionen år 0. Del kan mot detlamöjligen invändas, att den som under en så som får en inkomst somväsentligen överstiger O-årets synes kunna bedömas som inkomsttagare på dennahögre nivå. Del har redan påpekats alt ell dylikt antagande är felaktigt; delfinns många exempel pä hur en häftig framgång omfattar nägra är men sedanhastigt avlar. Men del bör också upprepas, all del av KLYS föreslagna syslemetinle leder lill några olägenheter för statsmakterna: om det skulle visa sig atlden höga inkomsten är bestående kommer ju ullag från kontot all ske underhöginkomstår och beskallning kommer alt ske med samma höga marginalskatt somskulle ha skett avsäitningsårel om avsättning ej skett. ö?favsättning fär ske om upphovsmannainläkten med minsl 50 96 (se dock reservationnedan)överstiger motsvarande inläkl underdel närmast föregående året(är 0) samtatt därefter avsättning får ske under med utgångspunkt ioch jämförelse med år 0. Detkan i och för sig låla rimligt all upphovsmannainkomsien bör uppvisa en ökningför atl avsättning ska få ske. 20Riksdagen 1978/79. 1978/79:210 306 förefalleremellerlid väl högt. öm vad KLYS föreslår beträffande jämförelseår beakias,finns del också anledning atl ylterligare granska ökningstalel. Slulligen finnas situationer då det egentligen vore befogat atl efterge kravet på ökning. Omberedningens förslag går igenom skulle en konstnär som ökar sin inkomsifrån normala 70 000 lill 100 000 ej kunna avsälla mellanskillnaden. ärolyckligt särskilt om redan jämförelseinkomsten ligger högre än lidigareinkomster. En ökning med 20-25 96 skulle säkert vara tillfyllest. Omutgångsläget (år 0) är relalivl högl blir ju en procentandel därav ocksårelalivl myckel räknat i kronor, öm vi som år O räknar en inkomst på 80 000 ochdärefier en framgång som ger sammanlagda inkomster 1: , år2: , är 3: , är 4: , är 5: 80 000kronor skulle en sådan inkomsttopp om sammanlagt fördelad om man tillämpar 50 96-kravet inte kunna föranleda avsättning vare sigenligt beredningsförslagel eller enligt KLYS-förslagel; i intet fall föreliggeren inkomstökning som med 50 96 överstiger den närmast föregående.KLYS-förslagel skulle dock vara tillämpligt I uppvisat dennaökning. Fören konstnär som har ijänsteinkomsler (jämför nedan) kan del - trots jämnaupphovsmannainkomster- uppkomma särskilda behov av avsättning. öm han ovanpåIjänsteinkomsterna haft en upphovsmannainkomsi om 75 000 som han låtit fulltbeskatta får han inle myckel över; en övergäng lill konslnärsyrkel kan knappastske med slöd av netlobehällningen. Om han nu beslutar sig för all sökaavsättning får den göras endasi om han uppnår en upphovsmannainkomsipä . Del beloppet kan han möjligen tjäna om han odelat får ägnasig ål konstnärsskapet, men för atl komma dit måste han rimligen fä säua avtill upphovsmannakontol. Del bör därför i fall som dessa fö ske oavsell allökning kanske inle alls föreligger. KLYSfär i denna del föreslä attökningstalel sätts generellt lill 25 96 av föregående ärs inkomsi för allavsättning ska få ske, attdel ges möjlighet atl i undanlagsfall (synnerliga skäl) medge avsättning trotsall ökning inte föreligger om del avsatta beloppet när en viss storlek (t. ex.50 000 kronor) och ligger över en viss lolal inkomstnivå (t. ex. 100 000kronor). 5.5Begränsningar av uppskovsbeloppets storlek Deföreslagna reglerna om atl uppskov skall fö medges med högst hälften avnettointäkten av förvärvskällan samt all . skall uigöra lägstauppskovsbelopp godtas av samlliga remissinstanser utom KLYS. Belräffande det avberedningen uppställda kravet att intäkten av förvärvskällan efter uppskov intefår understiga . framförs dock invändningar från ytteriigare någraremissinslanser. Enliglberedningens förslag för uppskov med beskattningen inte åtnjutas med störrebelopp än atl inkomslen av förvärvskällan efter uppskov men före schablonavdragför egenavgifter kommer atl uppgå till minsl . Enligt länsstyrelsensmening bördetta lägsta belopp sättas i relation lill utvecklingen av det s. k. basbeloppet. Del lägsta belopp, lill vilket inkomslen av Prop.1978/79:210 ' 307 förvärvskällanenligt ovan fär uppgå, bör sålunda sällas i relation till basbeloppel vidingången av året närmasl före laxeringsåret, varigenom beloppel kommer auuppräknas i takt med den allmänna prisutvecklingen. Föratt inflalionsskydda det belopp över vilket avsättning till konto kanifrågakomma, enligt förslaget , bör della anknytas lill basbeloppelvid årets ingång och då förslagsvis 5 basbelopp. Statenskulturråd ifrågasäller villkoret med hänvisning lill atl mångakuliurarbetargruppers medelinkomst är betydligt lägre än . Enliglförslaget bör avdrag inle medges med siörre belopp än all nettointäkten avförvärvskällan därigenom uppgår till . Uppskov bör enligtutredningen inle heller fä avse mer än 50 96 av nettointäkten (före avdrag).Slulligen föreslås atl avdragels lägsta gräns ska sällas vid . Beredningenhar inle särskilt motiverat föreliggande förslag och man fär utgå från alt debygger pä allmänna skähghetsöverväganden. KLYS måste dock ånyo erinra om allberedningen underiåtii atl analysera och beakta de säregna förhållandena förupphovsmännen. 50000-kronorsregeln och 50 96-regeln ger anledning lill skilda synpunkler för detfall den skaltskyldige endast har upphovsmannainkomster och för det fall hanäven har andra arbetsinkomster. Det senare fallet kommer alt i sin helhetbehandlas nedan under särskild rubrik. Här kommer därför endast aU bedömasbeloppsgränserna för "rena" upphovsmannainkomster. Förslaget all denåterstående inkomslen ej fär understiga måste bygga på enjämförelse med lönearbetare och på uppfattningen atl upphovsmän iinkomsthänseende kan jämställas med dessa. Emellertid är det ej alls ovanligtalt upphovsmän har inkomster på , öm man i elt sådant fallplötsligt Hr dubbla inkomsten men får rält att avsätta endasi den inkomsi somöverstiger skulle som synes ej mycket vara vunnet (och med dennedre gränsen om 10 000 skulle hela avsättnings-rätten kunna komma atl hänga pänågon enstaka krona! Kombinerarman sedan denna beslämmelse med 50 96 -regeln kommer del atl ha mycket negativaeffekler för de upphovsmän vars hela inkomsttopp är koncentrerad till ell är,t. ex. bildkonstnärer som fär inkomster av en försäljningsutställning. Låt ossla exemplel atl en dylik konstnär har en normalinkomst om och är1 har en utställning som ger honom mångdubbelt denna inkomst. Om han säljer förmindre än netto kommer 50 000-kronorsregeln atl begränsaavdraget och säljer han därulöver sker begränsningen genom 50 96-regeln. Om hansålunda har utställningsinkomster på (och del bör betraktas somvarken uppseendeväckande eller omoraliskt alt avyttring av många ärs produktionger etl sådant resultat), får avsättning ske med högst 75 000, vilket innebärall han år 1 ska deklarera en inkomsi på del normala trots atl handärefter kanske behöver 5-10 är på sig för atl "måla ihop" en nyutställning. Närdel gäller skogskonto synes endast en enda gräns gälla, nämligen allavsättningen ej får leda till underskoll i förvärvskällan. Del ter sigsjälvfallet atl underskotl ej ska få åsiadkommas medelst avdrag. Beträffandeupphovsmannakontol kan det - för de fall som diskuleras - möjligen vara 1978/79:210 308 rimligtall ocksä fastställa en undre gräns för den återstående inkomslen. Det bör dåvara hell tillräckligt all sälla denna gräns vid nettointäkten år O, dvs, deninkomsi med vilken jämförelse ska göras för alt avsättning alls ska få ske. Alldärulöver sätta en kvolgräns synes oss inle befogal. Delföreslagna minimibeloppet förefaller något högt; det torde med fördel kunnasällas lill . KLYSfär med slöd av det anförda föreslå anavdrag inle får ske med högre belopp än all nettointäkten av förvärvskällandärvid uppgår lill lägsl molsvarande inläkl år O, anom intäkten år O överstigit den angivna gränsen dock får sättasvid detla belopp, aitbegränsningar i avsättningen därulöver ej ska gälla i vidare mån än allavsättningen måste uppgå till . Beredningensförslag alt uppskov med beskallning av medel pä upphovsmannakonlo skall kunnakomma i fråga under högst kritiseras av KL YS som anför: KLYShar ovan yrkal all avsällningsperioden ska få omfatta . Redan av detla skälhar KLYS anledning alt begära utsträckning av föbrukningsperio-den till 10 är. Menäven om 5-årsförslagel inle skulle bifallas behövs en längre förbrukningsperiod.Ty (som framhålls vid framläggande av 5-årsförslaget) upphovsmannen kan intesjälv "styra" sina inkomster och framgången kan komma alt sträcka sigöver flera är. öm detla förhållande inle godtas som skäl för en 5'-årigavsällningsperiod mäsle det åtminstone godtas som skäl för aU förbrukningeninte ska behöva påbörjas förrän framgången ebbat ul. En substansiell avsättningska därvid inte behöva las ut pä en enda gång utan jusl på etl urfördelningssynpunkl rimligt säll spridas över flera är. Skullebehov av ullag aldrig komma är ju, som ovan upprepade gånger påpekats, ingenskada skedd: upphovsmannen nödgas ju då ta ul pengarna och få dem beskattade påtoppen av övriga löpande inkomster. 6Aktiebolags skattskyldighet för utdelning (avsnitt 11.14) Beredningensförslag i delta avsnitt innebär i korthel följande. Aklier som ägs av eltaktiebolag eller en ekonomisk förening skall antingen behandlas somkapiialplaceringsaktier eller som organisaiionsakiier. Härigenom avskaffasbegreppel rörelsebetingade aklier. Utdelning på kapiialplaceringsaktier ärskattepliktig medan utdelning på organisaiionsakiier är skattefri. För attaktier skall räknas som organisaiionsakiier skall i princip fordras atlägarföretaget innehar och röstar för minst 25 96 av aktierna i del utdelandebolaget. Lägre röstetal eller ägarandel kan emellertid godlagas om ägarbolagetvisar all innehavet har direkl anknytning till eller väsenllig betydelse förägarbolagels rörelse. Full avdragsräii föreslås för ränta som 1978/79:210 ' ' 309 För svarta fåmansbolag föreslås alt utdelningsinkomst sometl sådant bolag uppbär skall vara skattefri respektive skattepliktigundersamma fömlsällningarsom förövrigaaktiebolag. Etl fåmansbolags aklier ietl fastighetsförvaltande bolag skall dock oavsell innehavets Slorlek behandlassom kapitalplaceringsaktier såvida det utdelande bolagets fastigheter inleanvänds i ägarbolagets rörelse, jordbruk eller skogsbruk. Förslagelom alt avskaffa de särskilda regler som f n. gäller för rörelsebetingadeaklier lillslyrks överiag av remissinslanserna. Olika åsikter har däremoiframförts beträffande den föreslagna gränsdragningen mellan organisaiionsakiieroch kapiialplaceringsaktier. I allmänhel lillslyrks förslagel i princip av deskattemyndigheter som behandlal frågan medan organisalioner som företrädernäringslivet avstyrker. Remissinslansersom i huvudsak tillstyrker förslagel. Frände synpunkler RSV har alt företräda finns främsi anledning att undersirykabehovel av atl de skatlerältsliga reglerna på området bör utformas så atl deblir förhållandevis enkla all tillämpa likformigt. a. allundantagen frän dubbelbeskatiningsprincipen bör vara sä fä som möjligt och välavgränsade. För rättstillämpningen innebär beredningens förslag i detlaavseende förbättringar jämföri med dagens regler.