prop · G203190 · 1978-12-31 00:00:00 — Det finns f. n. inga lagliga föreskrifier i kraflbeiräffande relationstal egel kapital/förbindelser eller risklillgångar, ulomifråga om banker som specialiserar sig på kredilgivning tillavbetalningshandeln, där det föreskrivs all sådana krediler får uppgå lillhögsl tio gånger del egna kapilalel. 1 del egna kapilalel inräknas enligt praxis olika slag avreserver och under vissa specifika villkor maximall av uteslåendekonvertibla obligationer. Det pågår emellerlid en deball rörande införandel avbeslämda relalions-lal beträffande del egna kapilalet som ett led i enharmonisering av banklagstiftningen inom EG. De egna fonderna i franska banker är förhållandevis småoch del gäller inle minst hos de tre stora nationaliserade bankerna som svararför huvudparten av de franska bankernas rörelsevolym. införande avkapilalkrav i överenssiämmelse med vad som kan komma alt gälla i en framlidaharmoniserad banklagstiftning inom EG skulle ställa krav på kapitalökningar ide franska bankerna. Det finns ingel syslem för inlåningsförsäkring iFrankrike. Vid ensiaka bankfallissemang på senare lid har emellerlid insällarnahållits skadeslösa genom bistånd från andra banker. kan, med godkännande av CICR(Comitalo Inier-minisleriale per il Crediio e il Risparmio), fastställa en vissrelation mellan en banks egna fonder och dess lolala förbindelser. Den kanvidare sälla en gräns för förhållandet mellan en banks akiiekapilal och dessplaceringar i fasta lillgångar och aktier. har dock inle begagnal dessamöjligheler all faslsiälla sådana relalionstal. De enda krav som hillillsuppsiällis avser maximiregler beiräffande siora krediler. 1978/79:190 76 Del egna kapilalel ulgörs föruiom av inbelall akiiekapilalav reserver, krediiförlustreserveringar och del evenluella övervärde som kanföreligga, dä värdepapper är bokförda lill lägre värde än börsvärdel vidlidpunkien för den senasle balansräkningen. Förlagslån får i allmänhei ickeemitleras av banker. Kravel på egel kapilal enligi gällande banklag relaleraslill lillgångama, som indelas i olika riskgrupper. För bl.a. krediler lilloffenlliga seklorn och lill ulländska regeringar krävs ingel kapilal. Övrigariskklasser fordrar ell eget kapilal på 2,, 3 1/, och . Tilläggskravoch maximiregler gäller beiräffande siora kiediler. Kapilalkraven omfaiiarvissa garaniier lill fulla beloppei, medan andra garaniier inle alls kräverkapilalläckning. För parlicipalioner i finansiella institutioner ärkapilalkravel , medan del förändra aktieinnehav utgör 10%.Anläggningstillgångarna får inle översliga egel kapital. I det egna kapilalel får inräknas både synliga och doldareserver. Däremot får inle avsättningarna för akula föriusirisker medräknas. Förlagslånfår likställas med egel kapilal under förutsättning all lolala förlagslån inteöverstiger eget kapilal och all årliga amorteringar inle översliger av egelkapilal (kan medge undanlag från dessa villkor). Myndighelerna har föreslagil atl obligalorisk inlåningsförsäkringskall införas om bankerna inte enas om ell omfaUande syslem på frivillig väg. Enligi banklagen skall en affärsbanks egna kapilal utgöraminsl 6,av bankens lolala förbindelser. Från dessa får avdragas ett beloppmolsvarande bankens kassabehållning, lillgodohavande hos och påposlgiro, innehav av skattkammarväxlar, statsobligationer och statsgaranteradesådana saml utlåning med garanti av siaten eller statsinstitutioner somfinansdepariemenlel i della iivseende jämsläller med slalen. 1 kapilalläckningskravel innefattas inle en banksgarantiförbindelser, som dock som regel inle får översliga det egna kapilalel. 1 del egna kapilalel får fonder och avsättningar (utomskalteavsätlning-ar) inräknas. Utom beskattade reserver inräknas även vissaavsättningar till speciella ändamål (t.ex. investeringsfonder). Däremot fårkonsolideringsreserver för utlåning och obligationer inte inräknas. Föriagslånkan efter regeringens medgivande hell eller delvis få jämslällas med aktiekapital. I balansräkningen får obligationer värderas tillanskaffningsvärde och behöver inle skrivas ned om marknadsvärdei understigerdella. I årsredovisningen måsle dock anges skillnaden mellan anskaffningsvärdeoch marknadsvärde på obligaiionsportföljen. 1978/79:190 77 Affärsbankerna har gemensami bildal en garaniifond(sikringsfond). som har lill uppgift all stödja medlemsbankernas verksamhei ochslälla i.ex. garanii för alt en medlemsbank uppfyller sina skyldigheler.Fondens kapilal skall uigöra minsl 1 1/av medlemsbankernas sammanlagdainlåning från allmänheien. 1 tillämpningsförordningen till banklagen(Vollziehungsverordnung) stipuleras som en allmän regel all en banks skulderinle får översliga 10 gånger dess egna medel. 1 den mån förbindelserna läcks avkassamedel ulgör dock kapilalkravel endasl 2 1/. För den del av skulderna sommoisvaras av uilåning som säkerslällls av panibrev inom belåningsvärde ärkapilalkravel , liksom för lån till eller mol garanii av slal, kommun ellermolsvarande. kan emellertid med slöd av banklagen ispeciella fall medge undanlag från föreskrifierna beiräffande l. ex.kapiialläckningen, ly enligi lagen är del fråga om "vägledande principersom skall följas under normala förhällanden". Sådana avvikelser kan dockmedges endasl för begränsad lid och för finansielll sunda banker. Om en bank har av förbindelserna i ullandel,ökas kapilalkravel för del som översliger , med ytteriigare . 1 del egna kapilalel inräknas även dolda reserver,förulsalt alt dessa lagils lill beskaiining. Förlagslån för banker är en okänd föreleelse i . Del förekommer ingen inlåningsförsäkring, men i fråga omkantonalban-kerna garanlerar kanlonerna insällningar upp lill 5 000 Sfrs. 1 finns inga i lag eller förordningarfastställda kapitaltäckningskrav . använder sig i egenskap avbankinspekterande myndighei av ivå slag av relalionstal: 1) egna fonder i relation lill lotala förbindelser 2) egna fonder i förhållande till risklillgångar. har inle tillkännagivit några generellarelalionstal (ra-lios) ulan behandlar varje bank för sig. Som en allmän regelbrukar dock anges all en banks risklillgångar icke bör översliga en mullipel av20 gånger del egna kapilalet. Vad beträffar anläggningslillgångar, dras värdel av demfrän egel kapilal, varefter reslerande belopp, s. k. fria resurser färanvändas i solidilets-beräkningarna. 1 det egna kapitalel inräknas alla slag av reserver.Vidare får i del egna kapitalel medräknas föriagslån i både inhemsk ochutländsk valula. har angeti en önskvärd ursprunglig löplid påminsl , och helst . Prop.1978/79:190 78 Regeringen har presenterat ell förslag om en obligalorisk"", administrerad av . Enligtförslagei skulle sysiemel omfaila insällningar upp lill £ 10000. Enligt kreditlagen (Kredilwesengeselz) skall ellkreditinstituts egel kapilal vara så avpassal all inslilulel kan uppfylla sinaförplikielser. Del ankommer på konlrollmyndigheten (Bundesaufsichlsaml) allbedöma om detta krav är uppfylll med ledning av normer (Grundsälze) som denuifärdar i samråd med . Den skall också konsullera bankföreningarnaangående dessa normer. Enligi nu gällande normer får ell kreditinstitutskrediivolym inte översliga 18 gånger del egna kapitalel. Vid beräkningen avkapilaltäckningen mediages vissa krediler med endasl 50 eller av nominellavärdel, och vissa krediler till offenlliga sektorn utelämnas hell. Tilläggskrav och maximiregler lillämpas beiräffande siorakrediler, varmed avses en kredil som molsvarar avkredilinslilulels egna kapilal. Garanliförbindelser beaktas endast lill hälften vidberäkningen av kapilalläckningskravel. I del egna kapitalet får inräknas endasl beskattadereserver. Förlagslån får inte likställas med egel kapilal. Beiräffande värderingen av obligaiioner gäller allobligaiionsportföljen uppdelas i två kaiegorier. "Anlageobligalionen"som ulgör en långsiklig placering och "Umsaizobligaiionen" som ärföremål för löpande handel och omsättning. De förra får upplagas lill anskaffningsvärde, de senarelill högst marknadsvärde. Det finns inget lagligt krav på inlåningsförsäkring, menpå frivillig väg bildade de privala bankerna 1975 en försäkringsfond förinsällningar (från andra än banker) ,'iv egel kapilal. Tillfonden belalar varje bank en avgifl om 0.3 "/(.o av den försäkradeinlåningen. fanns ell syslem där endasl insättning upp lill 20000 DMläcktes. Sparbankerna och föreningsbankerna har egna försäkringssysiem. Enligi "Regulations ofthe oftheFederal Reserve" skall en banks egel kapilal (nei capital and surplus)vara "adequale in relalion lo the character and condition of ils assetsand lo ils deposit liabilities and other corporie responsibililes". Delankommer på "supervisor" och "bank management" all bedömavad förhållandel bör vara. Därför har kapitalläckningskvoler (capital ratios)iradilionelll använis av konlrollmyndighelerna för all bedöma bankernassolvens. De lillämpade formlerna, har varierai . 1978/79:190 79 dä bankema i sior ulsiräckning måsle inveslera islalspapper och delta innehar en hög lakl av monelär expansion, övergavsprincipen all bedöma kapitalbehovet i relalion till inlåning till förmån förell mera realistiskt synsäll, nämligen all jämföra egna kapilalet medrisklillgångar. Del finns emellertid inga enhetliga kapilalläckningsregler. Denormer som tillämpats har reviderats nedåt från gång till annan. Enligt normer som f n. lillämpas, indelas lillgångama iolika riskgrupper, för vilka kapilalkraven ulgör O %, , , , , , .50 % och (för vissa anläggningslillgångar). I ju mera likvid form somen banks lillgångar är, deslo lägre blir del sammanlagdakapilalläckningskravel. Den undersenare år snabba volymexpansionen har här, liksom i många andra länder,inneburil belydande problem när del gäller all vidmaklhålla en acceplabelkapilalslruklur. För många banker har aklieemissioner inle kunnai komma i frågapå grund av rådande akliekurser. En ulväg har varil all i stället emilleraförlagslån (debenlures or capital noles). I viss utsträckning accepleras dennaform av kapitalläckning av lillsynsmyndigheterna men belraklas inte som en likagod kapitalkälla som aktiekapital. Vad inlåningsförsäkring beträffar, är sedan längeprivatpersoners insällningar i bankerna obligatoriskt försäkrade upp lill 40000$. Försäkringen adminisireras av Federal Deposil Insurance Corporalion (FDIC)som också är en av lillsynsmyndighelerna i . En jämförelse av olika länders kapilalkrav och derasinnebörd försvåras av skillnader i definiiioner och i skalle- ochredovisningsregler. Med reservation för dessa svårigheter synes följandeslutsatser kunna dras: - Kapitalkravenrelaleras allt mer lill de risker som olika slag av lillgångar kan bedömasinnebära, i siällei för - som ofta lidigare- lill enbarl verksamheiens volym. - Varje landskravprocent och definiiioner är så olika alt del är svårl alt göra korrektajämförelser och beräkna genomsnittliga procent krav. - Kapilalkravenulomlands beiräffande anläggningslillgångar och parlicipalioner varierar myckel.I vissa fall föreskrivs atl anläggningstillgångarna inle får översliga egelkapilal, som i , , och FörbundsrepublikenTyskland. I andra fall siipuleras en kapilalläckning på eller också drasderas värde från del egna kapilalel, innan della får användas isolidiletsberäkningarna som i . 1 vissa länder nämns specielltparlicipalioner. Sålunda är kapitalkrav förparlicipalioner i finansiella inslilulioner mol för andra aklieinnehav. IBelgien är kravel för vissa parlicipalioner för andra . eller delsammasom för vissa andra grupper av lillgångar. - I vissa länderär kraven ifråga om garanliförbindelser lägre än beträffan- 1978/79:190 80 I och jämsiälls garaniierna,liksom i , med övriga förbindelser. I och medräknasendasl av garanlibeloppel och i omfaiias bara vissagaraniier av ell kapitalkrav. I räknas inte garaniierna in bland förbindelserna,men de får enligt en särskild regel inle översliga egel kapilal. - 1 många länderfår reserver av konsolideringskaraktär likslällas med egel kapilal. Sä är t.ex.fallel i , , , och Slorbritannien. IFinland får bankerna rätt atl likslälla av kredilföriuslreservermed egel kapital. Ofta skiljs i de utländska bankreglerna mellan sådanaavsällningar som görs för akula förluslrisker och sådana som görs ikonsolideringssyfle. Som regel får avsällningar förakula förluslrisker inlejämslällas med egel kapilal. Ett undantag härvidlag ulgör Slorbrilannien, däräven sådana avsällningar ("specific provisions") får medräknas i deegna fonderna. - Del är vanligtatl förlagslån får jämställas med eget kapilal. Ofta gäller dock en maximigränsoch regler om viss minimilöptid. Ett undanlag är t. ex. FörbundsrepublikenTyskland, där förlagslån ej får inräknas i eget kapital. - FöreHersiatt-kraschen förekom inlåningsförsäkring endasl i ochFörbundsrepubliken . Därefter har förslag framlagls om införande avinlåningsskydd även i och , samiidigi somskyddssyslemel kraftigl försiärkis i . 4 Översikt av debatten om kapitaltäckningsfrågorna I del följande redovisas vissa synpunkier som under senareår i den allmänna debatten förls fram beiräffande kaplitaltäckningsreglerna ochsolvensen inom bankväsendel.' (jenomgående undersiryks viklen av alt en bankhar en tillfredsställande <;olidiiel. Sålunda framhålls alt en banks kanske viktigastelillgång är förtroendet för banken; den fasta förvissningen hos omvärlden altbanken i alla situationer står för sina förpliktelser. All bankerna har entillfredsställande soliditet ligger emellerlid inle endast i bankernas egetiniresse. är också en väsenilig förulsäiining för irygghelen hosinsällare, krediliagare och anslällda inom bankväsendel. ' Redovisningen bygger på följande ariiklar i Ekonomiskrevy nr 4/1975 "Kapital-kravet från samhällssynpunkl" av StenWalberg, "Kapitaltäckning och solvens från banksynpunkt" av StureUlvskog, "Ränlabiliielen och bankernas kaplialförsörjning" av CurtG. och . Malsson och "Varför går banker omkull" av JanWallander. Som underlag för framställningen ligger vidare bankinspeklionensskrivelse lill regeringen med begäran om en översyn avkapitalläckningsbesiämmelserna samt uppsalsen "Solvens och räniabiliiei -inflalionens inverkan på bankrörelsen" av L. E. Thunholm publicerad i"Från skilda fäll. Uppsatser lillägnade den 5 okiober1974". 1978/79:190 81 Vidare framhålls all ell slarkl bankväsende med förmågaalt göra uiveck-lingsfrämjande insaiser och ta de därmed förenade riskernaförutsätier all bankerna har lillfredssiällande solvens saml all ell siarkt ochmolsiånds-krafiigi bankväsende är ell nödvändigi insirumeni för den forlsaliaekonomiska och sociala uivecklingen i våri land. En bankkrasch däremoi ärnågot av en nationell olycka, som kan spoliera förtroendet inom del ekonomiskalivel och desorganisera detta. Det är mot bakgrund härav ell belydandesamhällsintresse alt förtroendet för bankerna inle rubbas. Efiersom staien inlegärna kan slälla sig som löftesmän för bankerna, måsle den därför genomlagsiiftning och offenilig kontroll se till att bankerna har en sådankapitalslyrka, alt insätlarna kan få sin räll även i lider av allmän kris ellervid kalastrofförlusl för en bank, något som på vissa håll i ullandel på ellslående säu illustrerades , valutaförlusternas år. Fierlalel banklagarinnehåller därför också utförliga bestämmelser om minimikapital i förhållandelill inlåning, utlåning eller annal lämpligt mall. 1 vän nuvarandekapitaltäckningssystem ulgörs della minimikapital av bankernas egel beskattadekapilal. Del framhålls alt detla kapital ulgör en banks yttersta resurs i ennödsituation, dess strategiska reserv. Den försia och viktigaste försvarslinjenutgör den skicklighet och försiklighel som ägnas bankens placeringar och övrigaaffärer. Såsom en andra försvarslinje kan man betrakta den kontroll som ulövasav bankens egna organ och bankinspektionen. Den iredje försvarslinjen utgörsav bankens reserver i form av värderegleringskonton. Om man lar hänsyn lill deobeskallade reserverna och den begränsning av riskerna som följer av förbudetför bank alt äga aktier, kan de svenska kapitalläckningsreglerna inte ansesvara särskilt liberala. Vid en internationell jämförelse framgår också attsvenska affärsbankers kapilalläckning och lönsamhei skiljer sig fördelakliglfrån vad man kan uppvisa i en del andra länder. Del hargenomgående belonals all det lill följd av inflalionens inverkan blivit alltsvårare för bankerna att upprälthålla en tillfredsställande soliditet.Förklaringen härtill är följande. En banks balansräkning består å ena sidan avpenningskulder och å andra sidan av penningfordringar. En bank gör därför, ivart fall på längre sikl, varken inflaiionsvinsler eller inflations-förluster.Ett vikligl undantag härifrån ulgör dock en banks egna fonder ochkonsolideringsreserver. Dessa följer nämligen inle aulomatiskt med i eninflationsutveckling utan urholkas genom en fortlöpande försämring avpenningvärdet. När tillgångar och skulder i bankrörelsen blåses upp avinflationen krävs därför tillskoll till redovisade egna medel och ökadeavsättningar till värderegleringsreserverna för att en banks solvens inle skallförsämras. Del finns också skäl all relativt setl t. o.m. öka värderegleringsreserverna efiersom inflationen tenderar all medföra nyariskmoment i bankrörelsen. Del konstateras atl bankernas in- och utlåning samtrörelseresullal 1974 visade god följsamhei tillinflationstakten. Prop.1978/79:190 82 emot försvagades bankernas solvens underdenna period. Vidberäkningen av solvensen har hänsyn tagils till såväl del egna kapilalet enligtkapitalläckningsbesiämmelserna som llll värderegleringsreserverna. Det är ifråga om kapilalläckningsmedlen som försvagningen skell. Värderegleringsreservernahar däremot följl metl i rörelsens expansion och därigenom fåll ökad belydelsefrån solvenssynpunkl. Sålunda ökade kapilalläckningsmedlen för affärsbankernaendasl mellan och , medan å andra sidanvärderegleringsreserverna steg . Vid utgången av var ökningenav värderegleringsreserverna och dessa uppgick lill sammanlagl 5 760 milj.kr. Vid de angivna beräkningarna har hänsyn dock inle lagils lill alt 2 757milj. logs i anspråk för all läcka skillnaden mellan anskaffningsvärde ochmarknadsvärde på obligaiioner. Del framhålls därför all de verkliga reservernai huvudsak beslod av del belopp om 2400 milj. kr. som fanns påvärderegleringskonlon för uilåning. Dessa konlon hade ökats . För sparbankernas del utgjorde värderegleringskonlona för utlåning 706 milj.kr. vid uigången av . Inom föreningsbankerna uppgickvärderegleringskonlona för utlåning vid uigången av till 163 milj. kr.mol 73 milj. kr. vid uigången av . Med dessa siffror skall jämföras detlotala beskattade egna kapilalel som vid uigången av för affärsbankernauppgick till 3 226 milj. kr., för sparbankerna lill 1 219 milj. kr. och förföreningsbankerna lill 168 milj. kr. All del kapiialläckningsgrundandekapilalel relalivi sell kunnai sjunka 1974 förklaras medden belydande liberalisering av kapitaltäckningsreglerna som genomfördes år1969 och såviti gäller affärsbankerna även med de strukturförändringar som äglrum. De legala reglerna gav således ulrymme för en viss försvagning avkapitalrela-lionen något som dock lill väsenilig del motvägdes av en avsevärdförstärkning av värderegleringsreserverna. Bankerna kom därför under dennaperiod inle all uppfälla solvensproblemel som särskili akut. Del överulrymme ikapitalläckningshänseende som skapades hade emellerlid tillbelydande del lagils i anspråk. Skall bankerna klara av sinkapilalläckning måsle de därför kraftigl förstärka sin kapitalbas. Halva dennakapitalökning kan bankerna få genom atl ge ut förlagslån. Den andra hälften avkapitalökningen måste ske i form av eget kapital och härför krävs föraffärsbankernas del näslan en fördubbling av del egna kapitalel fram lill år1980. I fråga om möjlighelerna all emillera förlagslån och låladessa bli kapiialläckningsgrundande framhålls atl dessa möjligheler begränsasav kapitalläckningsbesiämmelserna saml att bankernas soliditet inle förbällrasgenom dessa lån. Vidare anförs alt del föreligger praktiska svårigheter all fåplals för lånen på det mycket trånga utrymmet på den svenska kapilalmarknadenoch au ulländska föriagslån är dyra och ofta har korta löptider samt medförkursrisker. Vad gäller möjlighelerna atl öka det egna kapilalel genomöppna fonde- 1978/79:190 83 ringar framhålls all sparbanker och föreningsbankerhuvudsakligen kan göra della endasl med de medel som uppkommit genom överskolli rörelsen. Affärsbankerna har dock möjlighel all öka del egna kapilalet ävengenom nyemission av aklier. Såvittgäller möjligheterna all höja del egna kapilalel genom öppna fonderingarframhålls au sådana fonderingar har den nackdelen atl de medför ökadskattebelastning för bankerna. Öppna fonderingar minskar därför kraftigtulrymmei för avsällningar till värderegleringsreserver. Man slälls därför infördilemmat, all en fondering av beskattade vinslmedel, hur nödvändig den än ärmed hänsyn lill kapiialläckningskvolen, molverkar den inre konsolidering somjust i inflalionstider ler sig specielll angelägen. Beiräffandenyemission av aklier framhålls all lillgången på riskvilligi kapilal är lilen iförhållande lill efierfrågan och all de myckel höga avkastningskraven på densvenska aktiemarknaden när del gäller bankaktier gör atl della är en myckeldyrbar form av kapitalanskaffning. Vid en reell expansion av bankrörelsen medbibehållen lönsamhei växer bankernas förmåga all ge uidelning även pänyemitierade aktier. Det sätts emellerlid i fråga om del är rikligl atl ge utnya aklier och höja utdelningen när syflel härmed endasl är atl täppa igen delhål i kapilalbasen som inflationen rivit upp. ökadeockså uldelningsbeloppel avsevärt långsammare än rörelseresultatet. Måslebankerna i framliden irygga sill lilllagande kapitalbehov genom nyemissioner avaklier kan del dock komma alt krävas en liberalare uldelningspolilik frånbankernas sida. Högre uidelning kräver högre redovisade nellovinsier och endärav föranledd ökad skallebörda. Den ökade utdelning som kommer atl krävas förall affärsbankerna skall kunna öka del egna kapilalet genom nyemissioner kommerdärför i viss konfiikt med bankernas övriga säll all förbättra sinkapilalläckning och soliditei. För all bankerna skall klara en konsolideringgenom öppen fondering och avsällning till värderegleringskonlon krävs nämligenalt en betydande andel av rörelseöverskollel hålls kvar i förelagen. I fråga om värderegleringskonlona för uilåning,obligationer och utländska valutor framhålls alt dessa konlon i vart fallmåste byggas upp i lakl med expansionen inom bankväsendet. Som skäl härtillanges bl.a. följande. Riskmomenten i bankrörelsen tenderar all öka underinflationstider. De riskfaktorer inflaiionen för med sig vid en expanderandekreditgivning är visserligen lalenla lill all börja med, efiersom inflaiionendå kan verka resullalförbätlrande för förelagen. Riskmomenten aktualiseras docksnabbi vid en konjunkturnedgång och en forigående inflationsutveckling kandärför komma att medföra ett ökal antal kreditförluster för bankerna. Ett annal riskmomenl har bankerna i sillobligalionsinnehav. Siigande ränlor belyder kursfall på fasl förränlandeobligaiioner och särskili med hänsyn till bankernas av bostadspolitiska skälstarkt ökade innehav av långfristiga bostadsobligationer har della riskmomenlunder senare år fåll 1978/79:190 84 alli siörre belydelse. beräknades all denlolala föriuslen på affärsbankernas obligalionsporlfölj uppgick till närmare 3miljarder kr. Denna utveckling hade dock ej lell till en nedpressning avbankernas lolala räntemarginal efiersom del skell en förbällring avförräntningen av andra lillgångar. annalriskmomenl som kraftigl belönas är de siora engagemang inom ullandsrörelsen sombankerna numera har. Sålunda framhälls de risker som lillkommil i bankernasvaluiarörelse lill följd av de fluktuerande växelkurserna och de labilaförhållandena på de internationella penningmarknaderna.