prop · G2039 · 1978-12-31 00:00:00 — Om t. ex, börsstyrelsen uteslutitbörsmedlem på grunder som den uteslutne anser strida mot lagen om Stockholmsfondbörs, kan den uteslutne påkalla bankinspektionens medverkan och fåbeslutets laglighet bedömd av inspektionen. Den uteslutne kan begäraföreläggande förbörsstyrelsen alt återta den forne börsmedlemmen. Dessabankinspektionens relativt vittgående befogenheter kan ses som ell surrogat förbesvärsrälten. Skillnaden ligger däri att den, som inte haft framgång med sinapåpekanden hos bankinspektionen, ej som anmälare blir part med rätt att föratalan mot bankinspektionens för honom negativa beslut vidare genom besvär lillregeringen. Även om anmälaren i denna situation inte har någon formellbesvärsrätt, kan det dock tänkas förekomma att regeringen på ett eller annal sätltill behandling upptar erinring som anmälare inger till regeringen rörandebeslut av bankinspektionen som går honom emot. Även om den formellabesvärsvägen stängts i lagförslaget, innebärdockreglernaom tillsynsmyndighetensbefogenheter alt denna fått sådana ingreppsmöjligheler att, under beaktande avinspektionens ställning som ett regeringen underordnat organ, ett förfarandesom ligger besvärsprocessen nära kan komma att utvecklas. Prop.1978/79:9 287 Sammanfattningsviskan sägas atl den privaträttsliga sammanslutningen utmärksav en rad uttalat offeniligrättsliga drag. Del allmänna utövar också enlångtgående kontroll. Man har dock avstått från åtskilliga rättssäkerhetsgaranliersom eljest brukar komma ifråga, t.ex. införande av reglerna om allmännahandlingars offentlighet, ett klart offentligrättsligt ansvar för de tjänstemänsom inom fondbörsen deltar i vad som närmast har karaktär av myndighetsutövandeverksamhet och överklagandemöjligheter. På dessa punkter har man föredragitatt markera den privairättsliga grundkonstruktionen. Å andra sidan har destatliga tillsynsbefogenheterna blivit så vida atl börsens förmåga atl agerasom enskili rättssubjekt kan nära nog förlamas. De avvägningar som gjortsi del remitterade förslaget får antas ha till syfte all tillgodose olika behovpå det speciella fält som fondbörslagstiftningen avser. Den här företagnagenomgången ger dock anledning lill frågan om det icke funnes anledning attmera systematiskt överväga börsens inplacering i vår rättsordning. Många skältalar för att göra den till en statlig myndighet. Vill man inte ta detta steg,måste å andra sidan de privaträttsliga elementen, bl.a. vad gäller medlemmarnasposition, sammanfogas till en genomtänkt ordning. Idet följande för jag på några punkter fram synpunkter och förslag som har singrund i de allmänna överväganden som jag redovisat i del föregående; se under29,31,32, 35 §§. Förstastycket av denna paragraf innehåller bestämmelser om tillsättande av börschefbeslut därom skall meddelas av börsslyrelsen. Angående entledigande avbörschefen ges ingen direkt bestämmelse utan endast ett stadgande i tredje siyckeiom all beslul därom av styrelsen kräver viss röslövervikt. Lagrådet föreslåratt paragrafen ges följande lydelse: "Dendagliga ledningen och förvaltningen av fondbörsen handhas av en börschef och entledigar börschefen och kan utse ställföreträdare för honom. Beslutom tillsättande och entledigande av börschef skall ha biträtts av minst tvåtredjedelar av börssiyrelsens samtliga ledamöter." Paragrafeninnehåller regler om revisorer. Den lorde böra kompletteras med ett tredjestycke som anger till vem revisorernas berättelse om den utförda revisionenskall avlämnas. Enligt 8 S börsordningen för Siockholms 1978/79:9 288 fondbörsskall nu berättelsen avlämnas lill bankinspektionen. Även börsmedlemmarna somutsett den ene revisorn har anspråk att få del av berättelsen. Stadgandet börfå den lydelsen att revisorerna avlämnar berättelse om granskningen tillbankinspektionen och börsmedlemmarna. Iförsta stycket stadgas alt börsstyrelsen får besluta atl medlemskap skallupphöra om börsmedlem bryter mot lagen om eller föreskriftsom har meddelats med stöd av lagen eller om han av annat skäl är olämplig sombörsmedlem. Meningentorde inte vara all varje överträdelse av lagen eller föreskrift som harmeddelats med stöd av denna skall kunna föranleda beslul om upphörande avmedlemskap. Det måste förutsättas att överträdelsen är av sådan beskaffenhetatt den ger vid handen att börsmedlemmen är olämplig au väva medlem. Detta förhållandekommer till klart uttryck om siyckev utformas på följande sätt: "Ombörsmedlem genom att bryta mot denna lag eller föreskrift som har meddelats medstöd av lagen eller på annat sätt visar sig olämplig som börsmedlem, får börsslyrelsenbesluta atl medlemskapet skall upphöra". Börsmedlemmarnaär alla juridiska personer. De företräds på börsen av börsombud. Varjebörsmedlem föreslås skola i ansökan till börsslyrelsen begära godkännande förden som medlemmen vill låta vara börsombud för sig. Ombudskapet ochgodkännandet är sålunda alltid knutet till viss börsmedlem. Detta förhålhmdeskullekomma lill tydligare uttryck i lagtexten om första slyckel fick följandelydelse: "Somombud för viss börsmedlem (börsombud) får godkännas endast den som är faslanställd hos börsmedlemmen och i övrigt är lämplig för uppdraget" Ioch för sig skulle börsmedlem vara berättigad att ha det antal börsombud hanönskar. En begränsning i denna rätt har av ordningshänsyn befunnits behövligoch regler därom finns nu i 17 S börsordningen för . Omdenna begränsningsregel skall bibehållas, vilket synes vara meningen, bör denfa form av lag och ges den lydelsen alt börsstyrelsen bestämmer det högstaantalet börsombud för varje medlem. Stadgandet kan lämpligen införas som ettnytt andra stycke i denna paragraf varvid nuvarande andra stycke kommer attutgöra tredje stycket. 1978/79:9 289 Stadgandeti första meningen i denna paragraf om upphörande av börsombuds godkännande kansåsom överflödigt utgå. Om någon förlorar sitt medlemskap av fondbörsen, upphördärmed hans möjlighet att där vara företrädd genom ombud och godkännandet avmedlemmens ombud bortfaller automatiskt. Lagrådetanseratt andra meningen i denna paragraf bör ha följande lydelse; "Därvidhar bestämmelsema i 13 § motsvarande tillämpning". Underföredragningen har upplysts att uttrycket "har motsvarande tillämpning"i fortsättningen bör ersättas av "skall tillämpas". Det förutsattesdärvid att de båda uttryckssätten har samma rättsliga innebörd. Att uttryckenemellertid har olika innebörd är tydligt. Det ena åsyftar en direkt tillämpningoch det andra en analogisk tillämpning av regler som egentligen avser andraförhållanden. 1 förevarande fall innebär exempelvis en direkt tillämpning avreglerna i 13 § i ärende angående börsombud alt missförhållande i börsmedlems verksamheiskall beaktas, medan en analogisk tillämpning innebär att det ärmissförhållande i börsombudets verksamhet som skall uppmärksammas. mening kvarstår det lagtekniska behovet av att för analogisktillämpning kunna hänvisa till regler, som rör ett annat fall än det varom manlagstiftar, utan att behöva bruka detaljerade hänvisningsregler. Ullrycket"motsvarande tillämpning" bör alltjämt användas för att tillgodosedetta behov. Enligidefinitionen av fondbörsverksamhet i 1 § består denna av två led, handel medvärdepapper och notering av kurs. 1 förevarande avsnitt, som har rubriken, handlar 18 och 19 §§om inregistrering avvärdepapper, 20 § om handeln och 21 § om notering av kurs. 1lagen anges ingenstädes fondbörsens grundläggande skyldighet med avseende åfondhandeln, nämligen all ordna det i definitionen i 1 § angivna regelbundnasammanförandet av anbud inom fondhandeln. 1 förevarande paragraf synes därför ien första mening böra insättas en regel av innehåll att börsslyrelsen vidtagerde anordningar som behövs för att säkerställa en regelbunden handel vidfondbörsen. Därpå skulle följa en andra mening lydande så: "I handeln fårendast börsombud deltaga." 19 1978/79. 1978/79:9 290 Fleraskäl kan åberopas för införande av regler om besvär över vissa beslul avbörsstyrelsen, framför allt att de får icke oväsentliga rättsverkningar förenskilda. Vidare talar därför den omständigheten alt i 9 och 17 SS liksom i 19 Stredje stycket och 24 S tredje slyckel regler insatts om jäv och kommunikation,hämtade från förvaltningslagen. Om dessa regler skall fä reell mening, bör detbesvärsvägen kunna kontrolleras att de iakttages i del löpande arbetet. Enligtförslaget kan bankinspektionen följa nämnda reglers tillämpning i samband medsin tillsyn och ingripa om den finner orsak därtill. Reglerna är emellertidavsedda atl skydda enskild. Det ligger därför närmare lill hands all ge denberörde enskilde rätt att genom besvär påkalla utomstående myndighets prövningav börsstyrelsebeslut som han finner oriktiga. kan knappast annal organ än bankinspektionen ifrågakomma. Denhar redan enligt 31 § stora befogenheter alt ingripa. En formell rätl för inspekiionenatt även få pröva besvär skulle icke innebära större saklig ändring. Föreningav tillsyns- och besvärsprövningsfunktion hos en och samma myndighet är en oftaförekommande anordning. Inspektionens lillsynverksamhel skulle, om besvärsmöjlighelinföres, också avlastas sådana ärenden vilka rätteligen är besvärsärenden. Enklarare funktionsfördelning skulle därigenom åstadkommas. Rättentill besvär över börsstyrelsens beslut bör icke göras allmän utan begränsastill vissa typer av ärenden. Det kan lämpligen ske så att överklagbara blir debeslut, beträffande vilka förvaltningslagens kommunikationsregler föreslåsskola gälla, och beslul rörande avgift enligt 27 §. En besvärsregel skullekunna ges följande lydelse: "Talanmot börsstyrelsens beslut i ärende som anges i 17,19 och 24 §§saml beslulbeträffande avgift enligt 27 § i särskilt fall får föras genom besvär tillbankinspektionen enligt vad som stadgas i 11 och 12 §§ förvaltningslagen(1970:390)." Om29 och 30 §§ sammanslås till en ny 30 § och rubriken flyttas lill före 30 §, kan utrymme skapas för atl i en ny 29 § ilagförslaget föra in regler om överklagande av börsstyrelsebeslut. Enligtandra stycket får bankinspektionen utsätta vite för att tvinga börsstyrelsenatt efterkomma föreskrift eller förbud som inspektionen meddelat enligtparagrafens första stycke. Viten används i princip inte av en myndighet mol enannan enligt svensk offentlig rätt. Del kan ifrågasättas om detta tvångsmedelskall brukas i relationerna mellan bankinspektionen och börsstyrelsen. 1978/79:9 291 Enligtdenna paragraf ges bankinspektionen befogenhet atl sammankalla börsstyrelsenoch atl närvara vid dess sammanträden och också deltaga i styrelsens överiiiggningar.Med hänsyn till den kvalificerade sammansättning börsstyrelsen erhållit synesrimligt atl något dämpa betonandet av börssiyrelsens underordnade ställning.Paragrafen skulle kunna utformas på följande sätt: "Börsslyrelsenhar att behandla av bankinspektionen väckt ärende om inspektionenbegär det. Bankinspektionenfår icke vägras atl vid börsstyrelsens behandling av visst ärende närvara vidstyrelsens sammanträde och där deltaga i överläggningarna". Meden sådan avfattning av paragrafen bibehålls inspekiionen vid sin rätl allsnabbt få till stånd ett möte i börsstyrelsen utan atl för den skullinspektionen ges formell befälsrätt över styrelsen. Vidare understryks attbankinspektionen äger närvara och medverka i överiäggningarna vid styrelsemötenmen blott i särskilt ärende. Det får antas att inspektionen begränsar sinaframställningar härom lill sådana situationer då denna form för kontaktframstår för bankinspektionen som lämplig och nödvändig. 1paragrafen stadgas att bankinspektionens beslut enligt lagen är generellt överklagbaratill regeringen och att rättsmedlet därvid är besvär. Däremot sägs icke någotom vem som är besvärsberättigad. Härvidlag blir 11 S förvaltningslagen atttillämpa, dvs. besvär får anföras av den som beslutet angår, om det gått honomemot. Huvuddelenav de beslut som bankinspektionen kan fatta enligt lagen synes komma att angåbörsstyrelsen. Om börsen uppfattas som myndighet, skulle den enligt allmännaförvaltningsrättsliga regler icke ha besvärsrätt. Myndighet far nämligen ickeklaga över alt högre myndighet ändrat dess beslut. Betraktas börsen åter främstsom ett enskilt rättssubjekt, får den rätt att anföra besvär över inspektionensbeslut som angår den. I vilken omfattning inspektionens beslut kan komma attangå annan än börsen på sådant sätt att personen ifråga erhåller besvärsrätt,är svårt atl nu överblicka. Iförslaget anges regeringen som enda besvärsinstans i förhållande lillbankinspektionen. 1 enlighet med vad som anförts vid 46 S fondkommissionslagenbör övervägas att låta vissa ärenden gå förvaliningsdomstolsvä-gen. I förstahand gäller detta om beslut i avgiftsfråga i särskilt fall. 1978/79:9 292 enskildafår besvärsrätl beträffande vissa beslul, såsom förordats vid 29 S, börbankinspektionens beslut i sådant besvärsärende i vissa fall överklagas hosförvaltningsdomstol. Det gäller beslul i ärende om upphörande av medlemskaputan ansökan och om återkallelse av godkännande som börsombud. Paragrafenskulle under angivna förutsättningar kunna få följande lydelse: "Talan motbankinspektionens beslut enligt denna lag beträffande avgift i särskilt fallsamt i ärende avseende upphörande av medlemskap utan ansökan och återkallelseav godkännande som börsombud föres hos kammarrätt genom besvär. Mot annalinspektionens beslut enligt denna lag föres talan hos regeringen genombesvär." Underhänvisning lill vad som har anförts vid övergångsbestämmelserna till fondkommissionslagenföreslår lagrådet att föreskriften i punkt 1 om upphävande till viss del av FLutgår. Detvå fall som har sammanförts i punkt 6 är inte parallella i fråga om denlagtekniska behandlingen. Beträffande börsauklion finns en bestämmelse i 56 §FL, medan den nya lagen inte innehåller någon föreskrift härom. Avregistreringav värdepapper regleras däremot inte i FL på annat sätt än att i 27 § 5föreskrivs att regler därom skall finnas i börsordning. Den föreslagna nyalagen innehåller å andra sidan i 24 S en närmare reglering av förutsättningarnaför avregistrering och handläggningen av sådan fråga. Det är med hänsyn härtillinte adekvat att i övergångsbestämmelse till lagen föreskriva att äldrebestämmelser skall gälla, om ansökan om avregistrering har gjorts före lagensikraftträdande. 1 stället bör föreskrivas atl de nya lagreglerna inte skallgälla i sådani fall. om fortsatt tillämpning av de nuvarandereglerna i börsordningen torde fl meddelas i särskild övergångsbestämmelse isamband med att börsordningen upphävs eller ändras i anslutning till den nyalagstiftningens ikraftträdande. Molbakgmnd av del nu anförda föreslås att punkl 6 delas upp i två punkter avföljande lydelse: "6.Har ansökan om börsauktion gjorts före den nya lagens ikraftträdande, skallbeträffande auktionen tillämpas 56 S lagen (1919:240) om fondkommissionsrörelseoch fondbörsverksamhet. 7.Bestämmelsen i 24 S nya lagen om avregistrering av värdepapper skall icke gällaavregistrering av värdepapper varom ansökan har gjorts föreikraftträdandet." Punkt7 i det remitterade förslaget avser hänvisning i lag eller annan författningtill den s. k. fondhandlariistan. Sådan hänvisning torde alltid vara förenadmed motsvarande hänvisning till notering på fondbörs. Eftersom enligt förslagetnågon kurslista förd av sammanslutning av svenska fond- Prop.1978/79:9 293 kommissionärerinte skall finnas i fortsättningen, synes bestämmelsen onödig. I den månhänvisningen avser äldie notering, som förekommit på fondhandlariistan, gällerhänvisningen enligt sin ordalydelse. 1 övrigt saknar den betydelse och dessursprungliga uppgift kommer atl fyllas av hänvisningen lillfondbörsnoteringen. Lagrådet förordar atl förevarande punkt får utgå. Förslagettill lag om rätt att förfoga över annan tillhöriga värdepapper Lagen(1919:242) med vissa bestämmelser om rätt atl förfoga över annan tillhörigafondpapper, vilken nu föreslås ersatt av förevarande lag, inledes med eningress vari anges atl ändring sker i vad 10 kap. 6 S handelsbalken innehållermot lagen stridande. Ingressen insattes i lagen på hemställan av dåvarandelagråd (se NJA II 1919 s. 707). I enlighet med senare lagstiftningstekniksynes en liknande ingress nu kunna undvaras. Förslagenlämnas ulan erinran. 20Riksdagen 1978/79. Prop.1978/79:9 294 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , Åsling, Söder, ,Mundebo,Krönmark, , , , , Wirtén.Föredragande: statsrådet Propositionmed förslag till fondkommissionslag, m. m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1. fondkommissionslag, 2. lag om , 3. lag om rätt att förfoga överannan tillhöriga värdepapper, 4. lag om ändring i lagen(1955:183) om bankrörelse, 5. lag om ändring i lagen(1955:416) om sparbanker, 6. lag om ändring i lagen(1956:216) om jordbrukskasserörelsen. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådethar inte haft något atl erinra mol de gmndläggande reglerna i de remitteradelagförslagen eller mot lagstiftningens allmänna utformning. De erinringar ochändringsförslag som lagrådet har framfört avser i stort sett lagiekniskalösningar och utformningen av vissa bestämmelser. Jag vill redan nu fömlskickaalt jag i allmänhet kan biträda lagrådets ändringsförslag och synpunkter. Omjag inte tar upp lagrådets yttrande till behandling, delar jag lagrådetsuppfattning och har beaktat ändringsförslagen. 11 § 5 i förslaget finns en definition av bl. a. termen värdepapper. Tre avlagrådets ledamöter ifrågasätter på närmare angivna skäl om man inie bordeöverväga atl i förslagen till fondkommissionslag och lag om fondbörsbehålla termen fondpapper för de värdehandlingar som omfattas av legaldefinilionen. Somhar framhållits i lagrådsyttrandet förekommer begreppet värdepapper f n. påmånga håll i lagstiftningen i en annan och mera vidsträckt bemärkelse 'Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde , Prop.1978/79:9 295 äntermen har i lagförslagen. Begreppets innebörd är emellertid skiftande och delär därför i och för sig inget hinder för atl i förevarande lagstiftning användatermen på del sätt som har föreslagits i lagrådsremissen. Med hänsyn till vadlagrådsmajoriteten i övrigt har åberopat kan jag emellertid ansluta mig lilluppfattningen att del kan vara lämpligare alt behålla den i deiiasammanhang använda beieckningen fondpapper. Lagrådet föreslårattbestämmelsen i 7 § första stycket om atl bankinspektionen skall godkänna fondkommissionsbolagsbolagsordning utgår. Enligt lagrådets mening synes bestämmelsen nämligen sakna självsiändigbelydelse med hänsyn till alt bankinspektionen ändå granskar bolagsordningen isamband med prövningen av tillståndsfrågan. Föreskriften är utformad eftermönster i banklagstiftningen. Jag vill särskilt peka på att föreskrifter omgodkännande av bolagsordning, fondbesiämmelser eller reglemente är vanliga isammanhang som ligger fondkommissionsverksamheten nära. Mot bakgmnd avbestämmelsen i andra stycket om att bankinspektionen skall pröva också beslutom ändring av bolagsordning är det enligt min mening mest följdriktigt allbehålla föreskrifien i första slyckel. Jag anser mig därför inte ha anledningatt frångå det remitterade förslaget på denna punkt. Lagrådet anser att detinte uttryckligen behöver sägas att vad som är föreskrivet om aktiebolag iallmänhet gäller också sådant aktiebolag som har tillstånd atl driva fondkommissionsrörelseeller atl reglerna i lagen har företräde framför vad som annars är föreskrivetom aktiebolag. Även om 8 § saknar självsiändig betydelse, anserjag emellertidatt den erinran som ligger i bestämmelsen kan vara av värde vid lillämpningen.Jag vill därför inte ändra del remitterade förslaget på denna punkt. Jag ansluter mig till vadlagrådet har uttalat i samband med 15 och 16 §§. Reglerna om konvertiblaskuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning bör varadesamma i fondkommissionslagen och banklagstiftningen. Frågan om dessavärdepapper skall föras in under 15 § första stycket 4 kan komma atl prövas närresultatet av den pågående översynen av banklagstiftningen föreligger. 1 anslutning till 23 §första stycket, som handlar om begränsning av fondkommissionsbolags möjligheteratl göra vinsiandelsaffärer, pekar lagrådet på vissa svårigheter som kan mötavid tillämpningen. Bestämmelsen reser enligt lagrådet frågan om det överhuvudär lämpligt atl fondkommissionsbolag deltar i vinsiandelsaffärer inom ramenför sin fondkommissionsrörelse och i verksamhei som bolaget enligt 13 § förstastycket driver i samband med denna, Mol bakgmnd av vad lagrådet anför anser jagövervägandeskäl tala föratt fondkommissionsbolags möjligheter till vinstandelsaffärerbegränsas till affärer i verksamhet som drivs med tillstånd enligt 13 § andrastycket. Jag föreslår därför att 23 § ändras i enlighet med vad lagrådet haruttalat. 1 praktiken innebär detta inte någon ändring i förhållande tillnuvarande ordning, eftersom bankinspektionen f n. under åberopande av sundheiskraveti nuvarande lag ingriper mot vinsiandelsaffärer i fondkom- Prop.1978/79:9 296 missionsverksamheten,I och för sig blir den formella behandlingen av fondkommissionsbolag ochbankinstitut i denna fråga inte helt enhetlig. Reglerna om bankinslilulensmöjligheter till vinstandelsavial kan - bl. a. med hänsyn lill de nya fömtsättningamaför bankernas fondkommissionsverksamhet - komma att omprövas i samband med denpågående översynen av banklagstiftningen. Innan resultatet av denna översynföreligger, är jag inte beredd att föreslå några ändringar i reglerna ombankernas rätt att träffa vinstandelsavtal. Jag vill framhålla atl detförefaller föga troligt atl bankerna skulle utnyttja sin nya möjlighet althålla ett handelslager av aktier lill att göra vinsiandelsaffärer. Jag utgårfrån att bankinspektionen följer utvecklingen i detta hänseende. Jagansluter mig till lagrådets tolkning av termen företag i 25 §. Jag godtar ocksåden bestämning som tre av lagrådets ledamöter förordar i fråga om när sambandmellan fondkommissionsbolag och annat företag skall anses föreligga. Jagansluter mig vidare till vad dessa ledamöter anför i fråga om vilka regler ilagen som kan bli tillämpliga pä ett närstående företag. Som lagrådet haruttalat föreligger enligt min mening inte något hinder att uppställa kapiialtäckningsreglerför andra företag än fondkommissionsbolag. Enav lagrådets ledamöter anser all 25 § inte fyller från rättssäkerhetssynpunktofrånkomliga krav på fömtsebarhei vad beträffar den framtida laglillämpningenoch ifrågasätter om möjlighet till förhandsbesked inte borde införas. Jag villerinra om mitt uttalande i lagrådsremissen att tillämpningen av fondkommissionslagenhelt naturiigt bör begränsas till vad som behövs för all tillgodose syftet medbestämmelsen, dvs. all sidoföretaget inte används för att kringgåbestämmelserna för fondkommissionsrörelsen och atl företaget inte innebärrisker för fondkommissionsbolagets kunder. Skulle likväl i något fall tvekanuppstå i fråga om bestämmelsens tillämplighet, utgår jag från attbankinspektionen medverkar till att undanröja denna osäkerhet genom atl snabbidelge de berörda sin uppfattning i saken. Beträffande30 § förordar lagrådet att bankinspektionen inte ges befogenhet atl föreläggabolag, vars tillstånd att driva fondkommissionsrörelse har återkallats, attupphöra med sådan rörelse. Lagrådet invänder mot att ett och samma positivahandlande både kriminaliseras genom en generell straffi)estämmelse i lag, somendast gäller de individer som själva utför eller har ansvaret för gärningen,och beläggs med vite av administrativ myndighet, vilket träffar den juridiskapersonen och dess förmögenhetsmassa. Medden av mig föreslagna ordningen avsågs endast att ge inspektionen möjlighet atli de fall den bedömde att ett viteshoi utgör ett effektivare medel än ettstraffhot använda sig av vitesföreläggande i stället för att lita till straffhotel.En sådan ordning förekommer bl. a. i marknadsföringslagen, firmalagen,aktiefondslagen och arbeismiljölagen. Såvitt gäller de tvä sistnämnda lagarnaär särskilt att märka att vitet föreläggs av administrativ Prop.1978/79:9 297