prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Den är lätt att reglera efter elkonsumtionensvariationer och utgör därför ett värdefullt komplement lill annankraftproduktion som inte lika lätt kan regleras. Den har hög tillföriitiighetoch är av utomordentligt stor betydelse för leveranssäkerheten ielkraftsystemet vid störningar i stamnätet och vid plötsliga bortfall av storavärmekraftverk. Vattenkraften kan dessutom i allmänhet byggas ut med godekonomi. Enligtmin uppfattning finns det således flera starka skäl för att inom ramen för deriktlinjer i den fysiska riksplaneringen som beslutat om och medbeaktande av speciella bevarandeintressen få tili stånd en så storvattenkraftutbyggnad som möjligt. Utbyggnadsmöjligheter finns inom ramen förgällande riktlinjer enligt tabell 10.4. Sammanlagtär alltså vattenkraftprojekt med en årsproduktion på drygt fria förprövning enligt vattenlagen. Härav hänför sig drygt till s.k.effektutbyggnader, dvs. utbyggnader med obelydlig energiproduktion. Med hänsyntill del låga värdel av sådana effektuibyggnader i det svenska kraftsystemetunder kommer denna typ av projekt i allmänhet att vara mycketolönsamma . Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 228 Tabell10.4 Möjlig vattenkraftutbyggnad enligt gällande riktlinjer, GWh/år 'Klassindelningen anges enligt utredningarna SOU 1974: 22 och 1976: 28. Någon justeringmed hänsyn till remissutfallet har inte gjorts. Blandde i tabellen redovisade utbyggnadsmöjligheterna finns även en del projekt sominte är tillräckligt bearbetade för att en utbyggnad skall hinna genomförasunder . Energikommissionenräknar i sitt betänkande, med hänsyn till att speciella bevarandeintressenföreligger, endst med ett smärre tillskott av produktionskapacitet ivattenkraft fram lill år 1990.1 de räkneexempel som kommissionen presenteraranges produktionsnivån till . Remissinstanserna har med några fåundantag förordat en större utbyggnad än vilkel uppenbarligen innebäratt man anser att beslut om riktlinjer i den fysiskariksplaneringen för vattendrag i norna och bör omprövas. Föregen del är jag inle beredd att förorda en sådan omprövning. Jaganser med hänsyn lill de starka bevarandeiniressena att ett bidrag på 65 TWhfrån vattenkraft är ett eftersträvansvärt utbyggnadsmål mol bakgrund avde begränsningar beträffande vattenkraftutbyggnaderna som beslutades avriksdagen . Beslutet innebär bl.a. att de fyra s.k. huvudälvama undantasfrån fortsatt vattenkraftutbyggnad. Nivån motsvarar etttillskott på jämfört med nuvarande ulbyggnadsnivå inkl. projektunder byggnad. För att denna utbyggnad skall komma till stånd under 1980-taletfordras att åtskilliga projekt som kommer atl aktualiseras ävenkommer lill utförande. Man kan förvänla sig alt konflikter med motståendeintressen kan uppstå i flera fall. De övergripande bevarandeintressena har ihuvudsak lillgodosetts i samband med att riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen för fortsatt vattenkraftutbyggnad lades fast. Vidsin prövning enligt vattenlagen av en föreslagen vattenkraftutbyggnad kanregeringen, om företagel är av synnerlig belydelse från allmän synpunkt, lämnamedgivande till det även om hinder möter mot företagets tillåtlighet. Härigenomkan regeringen ta hänsyn lill bl. a. energiförsörj-ningsbehovel. Härvid kansåledes beaktas del ökade värde som vallenkraften har fått för landetsenergiförsörjning bl. a. till följd av en restrikti- Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 229 vareinställning till kärnkraften och ökade oljepriser. måste naluriigtvisbeaktas de intressen som i det aktuella fallet talar mot utbyggnad. Underlagför regeringens tillåtlighetsprövning inhämtas föratom från vattendomstolenockså genom remissbehandling. Det får härefter ankomma på regeringen att göraden avvägning som måste göras mellan främst energiförsöijningsintressena, å enasidan, och motstående närings- eller bevarandeintressen, å den andra sidan. Förså gott som samtliga projekt i vattenfallsverkets rapport om statligavattenkraftutbyggnader gäller att de f n. inte kan genomföras på striktkraftekonomiska grunder. Vidare kan prövningen enligt vattenlagen komma attlägga hinder i vägen för deras genomförande. Åtminstone en del av de tänkbarautbyggnaderna skulle kunna spela en viktig roll för att mildra de struktur- ochsysselsättningsproblem som uppstår såväl hos vattenfallsverket som på annathåll bl.a. till följd av att utbyggnaden av större vattenkraftstationerslutförs. Jag tänker bl. a. på de strakturproblem som en alllför snabb nedtrappningav vattenkraftutbyggnaderna medför för vissa orter i . Det är därförviktigt att återstående utbyggnader föriäggs så i tiden att såvälvattenfallsverkets som de berörda orternas strukturomvandling kan ske i enacceptabel takt. Föratt uppnå detta måste en del vattenkraftutbyggnader kommatill stånd tidigare än vad som blir fallet om enbart de kraftekonomiskaförutsättningama blir avgörande. För att åstadkomma sådan tidigareläggning fårman i en del fall enligt min mening vara beredd att skjuta till statliga medelför att täcka den andel av kostnaderna för utbyggnaderna som inte kan förräntasi kraftsystemet. Som exempel på utbyggnader för vilka sådan subventionering kanbli aktuell vill jag nämna den planerade nya tunneln vid Vietas kraftstationsamt vissa effektutbyggnader i Lule älv och Skellefte älv, vissa utbyggnader iSkellefteälven saml i Malån och i övre delen av . För samtligautbyggnader är del naturligtvis en förutsättning att de vid prövningen enligtvattenlagen bedöms tillåtliga. Slutlig ställning till om utbyggnader skall skepå det sätt jag här har antytt kan givetvis inte tas förrän de olika projektenär närmare utredda bl. a. med avseende på bevarandeintressen och på behoven avsärskilda medeltillskott. Ställningstagande får i de enskilda fallennaturligtvis också ske med hänsyn till det aktuella sysselsättningsläget på deorter som kan komma att beröras. En föratsättning för att tidpunkten förvattenkraftutbyggnaderna skall kunna bestämmas av sådana faktorer är vidareatt även de projekt som inte är krafteko-nomiskt lönsamma blir utreddaoch prövade enligt vattenlagen. Jagvill i detta sammanhang erinra om vad jag har anfört i fråga omtidigareläggning av vattenkraftutbyggnader i min anmälan till prop. 1978/ 79:127om åtgärder för att främja sysselsättningen i tidigare denna dag. Ettsärskilt problem med vattenkraftutbyggnad är i detta sammanhang den långaförberedelsetid som krävs för bl.a. prövningsförfarandet enligt 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 230 vattenlagen.För att kunna anpassa tidpunkterna för vattenkraftutbyggnader tillsysselsättningsförhållandena måste därför stora krav på planering ställas påkraftproducenteraa, vilket konkret innebär bl. a. att utbyggnaderna börförberedas och ansökan inlämnas till vattendomstol tidigare än vad som skulleske om enbart behovet av krafttillskott beaktas. Enligtförordningen om statsbidrag till energibesparande åtgärder inom näringslivetutgår bl. a. bidrag med högst för åtgärder som syftar till attvidmakthålla, öka eller få till stånd elproduktion i vattenkraftverk med eneffekt av 1 500 kW eller lägre. föreslår att tillvaralagandeav vattenkraft från små vattenkraftverk stimuleras genom att de lokalaeldistributörerna åläggs att till visst pris ta emot kraft från små lokalaproduktionsenheter, även vindkraftverk. utfärdadeunder rekommendationer till sina medlemsföretag om de ekonomiskavillkoren för samköming mellan mindre produktionsanläggningar (mindre än 1 500kW) och eldistributörer. Där fastläggs som princip att kraftverksägare skall fåen ersättning som motsvarar den kostnadsminskning den inmatadekraftproduktionen medför för eldistributören. Jämfört med tidigare förhållandeninnebär detta väsentligt förbättrade ekonomiska villkor för ägarna av småkraftverk. Tillsammans med bidragssystemet för små vattenkraftverk börElverksföreningens rekommendation innebära en påtaglig stimulans för utbyggnadav små vattenkraftverk. Denställning som ägare av småkraftverk har gentemot sin eldistributör är iallmänhet svag. Jag anser därför att det bör övervägas att eldistributör gesskyldighet att ta emot elenergi från småkraftverk. Detta bör ske i samband medden översyn av ellagen somjag återkommer till i det följande (avsnitt 10.8). F.n. finns i sex kärnkraftblock i kommersiell drift. Den sammanlagdainstallerade effekten uppgår till ca 3 700 MW. Den första anläggningen,1, togs 1972. till januari1976 påbörjades driften vid ytteriigare fyra block, nämligen 2,samt . Elproduktionenfrån kärnkraftverken har ökat successivt. uppgickproduktionen till ca för att därefter öka till i , 15,2TWh , och . Förall belysa kärnkraftverkens driflresultat brukar man bl.a. använda sig av dens.k. Denna beräknas som faktiskt producerad elenergidividerad med teoretiskt maximalt möjlig elproduktion. Värdet skulleinnebära att kärnkraftverken utnytQades med full kapacitet varje timme åretrunt. Del högsta värde som kan uppnås i Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 231 praktiskdrift är , varvid hänsyn tagits till nödvändig avställningstid föröversyn och bränslebyte. Kärnkraftverkdrabbas emellertid liksom andra elproducerande anläggningar av tekniska fel,vilket reducerar utnytQningsfaktorn ytterligare. I planeringen räknarkraftföretagen i allmänhet med en utnytQningsfaktor på under det förstakommersiella driftåret, under det andra, under tredje och slutligen70 % för det Qärde och därpå följande driftår. Denvägda genomsnittliga utnytQningsfaktorn för de kärnkraftblock som varit i driftresp. år är för de fyra 55, 55,63 resp. . Om de ovan nämndaplanerade utnytQningsfaktorerna uppnåtts skulle utfallet ha blivit 59, 60, 63resp. Variationen i utnytQningsfaktor mellan de olika blocken är relativtstor. Sammantaget får kärnkraftverkens driflresultat under de senaste årenbetraktas som tillfredsställande. Likväl skulle det givetvis vara av storekonomisk betydelse om driftresultaten ytterligare kunde förbättras. Jag anserdet därför vara värdefulU att det arbete som lagts ned på att ökakärnkraftverkens driftsäkerhet målmedvetet drivs vidare. Ytterligaretvå kärnkraftblock, och , är färdigställda. Som jagtidigare redogjort för har tillstånd enligt villkorslagen att tillförareaktorerna kärnbränsle dock inte meddelats för dessa anläggningar.Reaktorerna och kommer enligt kraftföretagens planer attfärdigställas resp. . Även i detta fall blir tidpunktenför laddning beroende på om och när tillstånd enligt villkorslagen kanerhållas. Mot bakgrund av vad som har redovisats inför regeringens beslut ioktober 1978 med anledning av ansökningarna enligt villkorslagen att få laddaRinghals 3 och måste kraftproducenternas möjligheter att slutgiltigtuppfylla lagens krav bedömas vara goda. I1975 års energipolitiska beslut förutsågs ett behov av sammanlagt 13kärnkraftreaktorer . Beställningar för reaktorerna 11 och 12 -Forsmark 3och III - lades ut . Med hänsyn till de successivtnedreviderade elprognoserna beslutades inte om utbyggnad av det trettondekärnkraftblocket. har arbetet på anläggningen Forsmark 3bedrivits i mycket begränsad omfattning. Anledningen härtill var atlregeringen önskade behålla handlingsfriheten att besluta om fortsatt utbyggnadav eller lägga ned projektet i samband med del kommandeenergipolitiska beslutet. Alternativeitill kärnkraft är på kort sikt ett ökat utnytQande av oQeba-serade kraftverk.Elproduktionen från ett kärnkraftblock av typ eller Forsmark 1molsvarar en ökad oljeåtgång på ca 1,2 milj. ton om oljekondens äraltemativ och drygt 0,5 milj. ton om kraflvärme är alternativ. Om endastsex reaktorer utnytQas skulle, med den elförbrukningjag räknar med,oljeförbrukningen 1985 vara över 5 milj. ton större än somskulle vara fallet vid ett utnytQande av samtliga kärnkraftblock.Leveranssäkerheten i kraftsystemet skulle därtill vara oacceptabelt låg. 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 232 bör man f n. varken avveckla kärnkraften eller binda sig vidkärnkraften som en oundgänglig del av vårt energisystem genom en större ökningav kärnenergiverksamheten i . Pågående utbyggnad bör fullföQas eftersomdet risktillskott detta leder till är marginellt. En avveckling av kärnkraftenskulle innebära ett betydande risktagande inte bara för energiförsörjningenutan också for samhällsekonomin. Enligt kommissionens kalkyler skullemerkostnaden i alternativ B med avveckling av kärnkraften jämförtmed alternativ C med ett begränsat kärnkraftprogram bli ca 25 000 milj. kr. förperioden fram och ca 100000 milj. kr. för perioden fram till år2000. Enmycket stor majoritet av de remissinstanser som yttrat sig om kommissionensprincipiella inställning till kärnkraftens roll i det svenska energisystemetdelar kommissionens uppfattning. Fråganom kärnkraftens kostnader är föremål för en fortlöpande debatt. Särskilt harkostnaderna för kärnbränslecykelns slutsteg och kostnader för rivning avkärnkraftverk diskuterats och varit föremål för mycket skilda bedömningar. Föratt se över och komplettera den bild av kärnkraftens kostnader som redovisatsav har den norska konsultfirman /S påindustridepartementets uppdrag närmare analyserat de kostnader som kanförknippas med elproduktion i kärnkraftverk. Utredningen redovisas i bilaga1.8. Studienssyfte har varit att ta fram de kostnader som bör belasta elproduktionen frånde svenska kärnkraftverken nu och . Studien har baserats på såvälsvenskt som utländskt, främst amerikanskt, underiags-material. Analysen haromfattat kostnader för anläggningar, drift, bränsle, avveckling,koncessionsbehandling och myndighetskontroll samt historisk och framtidaforskning och utveckling. Resultatetav studien är att el producerad i de svenska kärnkraftverken i prisnivåndecember 1978 bör belastas med en genomsnittlig kostnad på ca per kWh år1978 och ca per kWh . Kostnaden för ny kärnkraft ()beräknas uppgå till ca per kWh. Av dessa kostnader utgör ca0,per kWh de historiska och framtida forsknings- och utvecklingskostnadersom enligt utredningen bör belasta kärnkraftproduktionen. I likhet har Scandpower baserat sina beräkningar på kalkylräntan . Kostnadernaför kärnbränslecykelns slutsteg, dvs. lagring, transport, upparbetning ochslutdeponering, beräknas uppgå till ca per kWh. Genom att tillgodoräknavärdet av vid upparbetningen utvunnet uran och plutonium reduceras denresulterade kostnaden till per kWh. Alternativet med direktdeponeringutan upparbetning beräknas bli något dyrare. Kostnadenför avveckling av kärnkraftverken beräknas i utredningen bli obetydlig utslagenper producerad kWh. För exempelvis beräknas rivningskostnaden i fastpenningvärde bli ca 200 milj. Prop.1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 233 ungefär5% av anläggningskostnaden, om den definitiva rivningen sker efter detatt driften avslutas. Avvecklingskostnaderaa för de svenska kärnkraftverkenbelastar enligt utredningen den genomsnittliga elkostnaden med endast 0,03 öreper kWh. Om man räknar med O % kalkylränta blir kostnaden per kWh. uppgår den totala kostnaden för ny kärnkraft till ca 9 öreper kWh i prisnivån . Detta kan antas motsvara 10,5 - 11öre per kWh i prisnivån , aUtså något lägre än den uppgift förForsmark 3 som anges i utredningen. Utredningenbestyrker alltså uppfattning att kärnkraften frånekonomisk synpunkt är överlägsen andra elproducerande anläggningar med undantagför vissa vattenkraftverk. Jaganser i likhet méd och en stor majoritet avremissinstanserna att man f. n. varken bör avveckla kärnkraften eller binda kärnkraften som en oundgänglig del i vårt energisystem genom en störreökning av kärnenergiverksamheten i . Jag har tidigare (avsnitt 5.2)redovisat de insatser som enligt min mening bör göras för att på olika sättförbättra kärnkraftens säkerhei. Den omfattning som verksamheten påkärnkraflområdet f. n. har i landet - med anläggningar koncentrerade till ettbegränsat antal platser - anser jag vara överblickbar och hanterbar och kaninte anses innebära bindningar som nödvändiggör en framtida ökning avkärnkraftproduklionen eller introduktion av flera led i kärnbränslecykeln. EttutnytQande av kärnkraften medför ett minskat oljeberoende och en förbättradförsörjningstrygghet inom elsektorn. Jag anser emellertid att det är önskvärtmed en begränsning av kärnkraftprogrammet. Utöver de tio reaktorer som är idrift eller nästan färdigställda bör endast de reaktorer som därutöver harkoncession enligt atomenergilagen färdigställas. Detta innebär en begränsningav kärnkraftprogrammet till tolv reaktorer. Enligt min mening bör någonutbyggnad därutöver inte komma i fråga. Jaganser i likhet med att den inhemska tekniska ochindustriella kompetensen inom kärnkraftområdet bör bibehållas för attdriftsäkerheten hos de befintliga reaktorerna skall kunna upprätthållas och ommöjligt ytterligare förbättras. Denbegränsning av kärnkraftprogrammet i förhållande till energipolitiskabeslut somjag här har förordat innebär att bl. a. Asea-Atom måste anpassa sigtill en förändrad situation. Överläggningar härom kommer att las upp i sambandmed förhandlingar mellan staten och Asea om fortsatt samarbete inom Asea-Atom. 1978/79:115 Bilaga1 Industridepartementet 234 Deninstallerade effekten i oljekondenskraftverk uppgår f n. till ca 3000 MW. Häravfmns 1 000 MW i och 850 MW i Stenung-sundsverket.Kondenskraftverk med undantag av kämkraftverk - för andra bränslen än oljafinns f n. inte i landet. Verkningsgraden i denna typ av kraftverk ärförhållandevis låg - endast av bränslets energiinnehåll omvandlas tillel. Kondenskraftverkens utnytQningstid varierar kraftigt bl. a.beroende på vattentillgången. , som var år med relativtlåg vattenkraftproduktion, producerades 7 resp. oljekondenskraft. Underår 1978, som var med större vattenkraftproduktion varoljekondensproduktionen låg, ca . CDLredovisade i studien av kustföriagda koleldadevärmekraftverk föratsättningama för att placera koleldade kondenskraftverk vidden svenska kusten. 1 studien, som ingår som ett led i den fortlöpande fysiskariksplaneringen, uttalas inte någon rekommendation att bygga koleldadekraftverk. I rapporten diskuteras de miljöproblem som är förenade med koleldadekraftverk och vilka krav som måste ställas på lägen för framtida kolkraftverk.Miljöproblemen i samband med kolkraftverk har jag tidigare redovisat. Irapporten framhålls all det främst är kraftöverföringssynpunkter och behovet avavsvavling som är styrande för val av lämpliga lägen. På grund härav anges attde i rapporten prioriterade lägena på ostkusten, dvs. Tunaberg iOxelösundstrakten, Sunnäs vid och Åsehorn vid f. n. är attföredra framför lägen på . Etttänkbart läge för ett framtida kolkondenskraftverk är vidare på Gotland.Här kan dock endast ett mindre kraftverk komma ifråga. Somjagtidigare framhållit är ett av de vikligaste målen för energipolitiken attminska landets oljeberoende. Någon utbyggnad av enbart oljeeldadekondenskraftverk bör därför inte komma ifråga. Såsom jag tidigare nämntbör framtida anläggningar avsedda för förbränning av torv eller flis i förstahand utgöras av kraftvärmeverk eller hetvattencentraler. Koleldning bör kunnakomma ifråga för såväl kondenskraftverk som krafivärmeverk. Skälen härför är ihuvudsak att förutsättningar måste finnas för att säkerställa tillräckligproduktionskapacitet och att erfarenheter avkolhantering och kolmarknad måste vinnas. Innan helt tillfredsställandelösningar har presenterats på miljöproblemen i samband med kolförbränning, kandock endast ett litet antal koleldade anläggningar komma i fråga. Deerfarenheter som erhålls från dessa ger den nödvändiga kunskapsbakgrunden föratt senare - när miljöproblemen kan lösas på ett tillfredsställande sätt ochdet från andra synpunkter bedöms lämpligt - öka satsningen på kol. Jag vill idetta sammanhang erinra om de satsningar för att lösa kolets miljöproblem somjag tidigare föreslagit (kapilel 5). Prop.1978/79:115 Bilagal Industridepartementet 235 Jagförordar alltså att planeringen inriktas så att möjligheter skapas att takolkondensblock i drift av . I den elbalans förår 1990 somjag har redovisat (avsnitt 10.1) harjag vid den högreanvändningsnivån räknat med ett kolkondensblock på 600 MW. Humvida någonanläggning bör komma till stånd i detta tidsperspektiv får givetvis bedömas motbakgrund av bl. a. kraftförsöijningsläget vid vilken slulligtbeslut måste fattas. Jaganser vidare - i likhet med att undersökningar bör görasom möjligheterna att anpassa befintliga kondenskraftverk till eldning med fastabränslen. Denna fråga bör lämpligen tas upp i samband med att de väntadeförslagen från utredningen om omställbara eldningsanläggningar behandlas. avses anläggningar i vilka el och Qärrvärme kan producerassamtidigt. Det vatten som cirkulerar i Qärrvärmenätet används som kylmedium ikraftverket. Härigenom kan det bränsle, som tillförs kraftverket, utnytQas iväsentligt högre grad än i ett kondenskraftverk, där en stor del av dentillförda energin förioras i kylvattnet. Processens verkningsgrad blir ungefärdubbelt så hög i ett verk med kombinerad el- och Qärrvärmeproduktion som i ettkondenskraftverk. Den totala verkningsgraden i ett kraftvärmeverk uppgår tillungefär räknat på energiinnehållet i tillfört bränsle. Kraftvärmeverkbenämns också mottrycksverk. F.n. är den installerade mottryckseffekten i landets kraftvärmeverk ca 2 000 MWel och den årliga elproduktionen ca . finns i tolvkommuner. Större kraftvärmeanläggningar finns bl.a. i , ,, och . Energikommissionenföreslår atl kraftvärmeverk byggs i sådana tätorter där Qärrvärmenätelsomfattning är sådan att värmeunderlaget samhällsekonomiskt sett motiverar enkraftvärmeutbyggnad. I syfte atl stimulera en sådan utbyggnad bör enligtkommissionen en förbättrad finansiering för kraftvärmeverk ordnas. Samarbetemellan den etablerade kraftindustrin Och kommunerna bör enligt kommissionenstimuleras. Vidare anser kommissionen att större nytillkommande anläggningarbör utrustas för fasl-bränsleeldning. Genom lämpliga stödinsatser bör enligtkommissionen garanteras att några anläggningar eldas med torv så att praktiskaerfarenheter härav erhålls. Deremissinstanser som uttalar sig i frågan ansluter sig i huvudsak till har anfört. År1977 tillsattes en informell arbetsgrupp med representanter för industridepartementet,Svenska kommunförbundei. , statens industriverk och meduppdrag att kartlägga problem i samband med 1978/79:115 Bilaga 1 Industridepartementet 236 kraftvärmeutbyggnaderoch atl föreslå åtgärder för att främja fortsatt utbyggnad. Arbetsgrappenhar nu lagt fram resultatet av sitt arbete i en rapport. Denna redovisas ibilaga 1.10. Avrapporten framgår bl.a. följande. Utvecklingen på Qärrvärmeområdet är avavgörande betydelse för möjligheterna att bygga kraftvärmeverk eftersom etttillräckligt stort värmeunderlag är en förutsättning för att bygga kraft värmeverk. Utredningarom utbyggnad av kraftvärmeverk har genomförts eller pågår i åtskilligakommuner. Emellertid har få beslut fattats om utbyggnadav nya kraftvärmeverk. F. n. pågår ingen utbyggnad. Det grandläggande hindretför en mer omfattande utbyggnad av kraftvärmeverk torde enligt arbetsgruppenunder perioden vara att behovet av ytterligareproduktionsresurser är begränsat eftersom elförbrukningens ökningstakt harminskat väsenttigt jämfört med tidigare prognoser. Kraftutbyggnaden planeradesi energipolitiska beslut för en elförbrukning, inkl.överföringsförsluter, om . I prognoser som lagts fram senare haremellertid elförbrukningen antagits öka långsammare. angavsålunda i en prognos förbrukningsnivån till . Nupågående och beslutad övrig kraftutbyggnad är så omfattande i förhållande tilldenna förbrukning att behovet av ytterligare kraftvärmeverk - utöver de beslutade- är litet. Denna slutsats gäller under föratsättning att de kärnkraftblocksom är under byggnad tas i drift. Denväntade lägre ökningen av elförbrukningen medför också vissa lönsamhetsproblemför sådana nya kraftvärmeprojekt som inte har ett väl utbyggt värmeunderlag ochsom därmed inte får tillräckligt långa drifttider under de första årens drift. Arbetsgruppentar vidare upp bl.a. vissa samarbetshinder.