prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Den av EK förordade ökningen i beredskap börfå en vidare inriktning till att omfatta även annan industriell verksamhet, därmotsvarande situationer kan uppstå (ex: oQebränder, kemiska giftolyckor).Kärnkraflmyndigheterna bör här samarbeta med de myndigheter som ansvarar förövriga industriell verksamhei. Enbrett upplagd översyn av beredskapskraven avslöjar var riskerna är siörst ochmöjliggör val och prioritering av insatserna. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 223 När det gäller utnyttjande av vattenkraften och därmedförbundna olycksrisker föreslår kommissionen att brottsannolikheten för dammarsom används studeras. Vidare föreslås att beredskapsplanerupprättas för de älvar där risk för stora dammbrott föreligger. Förslagen tillstyrks av remissinstanserna, däriblandcivilförsvarsstyrelsen och CDL. När det gäller frågan om kärnkraftens högaktiva avfallföreslår kommissionen att organisalionen beträffande avfallshantering ochavfallsförvaring ses över. Förslaget stöds av remissinstanserna, däribland SIND.Verkei anser del särskilt angeläget att de organisaioriska frågor löses sombehövs för att säkerställa samhällets inflytande-, insyns- ochkontroUmöjUgheter i samband med fortsatt utvecklingsarbele inom områdel.Kommissionens förslag stöds även av SKI och programrådet för radioaktivtavfall liksom av CDL, som understryker vikten av att myndighels- ochansvarsfrågan ses över. Kommissionen föreslår även att arbetet inom projektkärnbränslesäkerhet, KBS, fullföQs med insatser dels av utvecklingskaraktär,dels för alt successivt öka detaQeringsgraden för nödvändiga anläggningar. Förslaget stöds av remissinstanserna, däribland Sverigeslantbruksuniversitet, SKI, programrådet för radioaktivt avfall, CDL, KF ochStudsvik . Även i län stödjer förslaget ochanför med anledning härav i sitt yttrande: anser liksom utredningen att den iKBS-projektet föreslagna slutförvaringen är betryggande. Det hade emellertidvarit önskvärl att man i projektet inte begränsat sig liU enbart säkerheten islutförvaret utan därutöver även studerat möjligheterna till fortlöpandekontroll och på en eventuell framtida återbearbetning av det deponeradeavfallet. Det är angeläget att dessa frågor utreds vidare. bör enligt kommissionen verka för attinternationellt accepterade normer för säkerhet och kvalitet för slutförvarutfärdas och atl kontrollen av nukleärt material skärps och regleras iinternationella avtal. Förslaget stöds av remissinstanserna, däribland Sverigeslantbruksuniversnet, SKI, programrådet för radioaktivt avfaU, CDL, KF och LO. Kommissionen föreslår vidare att frågan om hantering ochförvaring av plutonium och kapslingsrester som uppstår vid upparbetningstuderas. Förslaget stöds av remissinsianserna, däribland SKI,programrådet för radioaktivt avfaU, CDL och LO. Några av remissinstansernapåpekar alt arbele enligt förslaget pågår internationellt. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 224 2.3.6.5Avfall från kol och olja Beträffandeavfall från kol och oQa föreslår kommissionen att system utarbetas förinsamling av sot och aska från oQe- och kolförbränning vid små anläggningar. Förslagetstöds av och LO. anför i frågan: Naturvårdsverketvill påpeka, med hänsyn till formuleringarna i miQörörelsens alternativaenergiplan och förslag att anordna ceniral insamlingoch behandling av aska och stoft från små oQe- och koleldade anläggningar, attsmå koleldade anläggningar sannolikt inte ekonomiskt kan klara sådan rening somerfordras för att kol skall kunna accepteras som bränsle i tättbebyggt omräde.Små anläggningar har vanligen också låga skorstenar. Det är av liknande skälockså olämpligt från luftvårdssynpunkt alt introducera omfattande förbränningav torv, ved och biomassa i små ineffektiva förbränningsanläggningar inomtättbebyggt område. Kommissionenföreslår vidare att studier genomförs av långsiktiga effekter från askupplag. FOAanser att kommissionen vad avser avfall från olika energislag alltför myckethar koncentrerat sig på kärnkraften och anför med anledning härom i sittyttrande; Behandlingenav avfallsfrågorna har centrerats på kämkraften. Även för andra energikällorfinns långsiktiga effekter, som i väsentliga delar måste bedömas på teoretiskväg. a. borde problem med deponering av kol- och oljeaska ochavsvavlingsslam ha belysts utförligare. Riskerna har inte redovisats ibetänkandet med tillnärmelsevis samma inträngningsgrad som uppnåtts förradioaktivt avfall genom hänvisning till . Med hänsyn tillbefarade hälsorisker från bl.a. metaller i kolaskan vore uppskattningar avexpositionen efter eventuell upplagring och anrikning i olika kretsloppönskvärda. Kommissionen har i sitt huvudbetänkande uttalat att metoder förförvaring av kolaskan borde underkastas en prövning som är lika ingående ochomfattande som för andra energislag med mycket långsiktiga avfallsproblem,t.ex. I det långa tidsperspektivet är det fråga om att tungmetallerlyfts upp i biosfärens övre kretslopp från atl ha varit bundna i ofta djuplliggande kollager. biiräder kommissionens förslag men anser atl problemen med askafrån skifferförbränning och lakrester samt annat avfall från uranutvinning urskiffer har fått en alltför underordnad roll i förhållande till kolaskan.Enligt verkets uppfattning är problemen med utläckning av ämnen medlångtidseffekter allvariigare per producerad energienhet i samband meduranutvinning ur svensk skiffer med låg uran-halt än problemen med kolaskan. Videldning med kol sker utsläpp av radioaktiva ämnen. Även om utsläppen ärrelativt ringa kan enligt 55/ kollekttvdosinteckningen bli inte helt oväsentligom den beräknas över . Detta aktualiserar frågan om Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 225 aktivitetsspridningfrån de stora asklagren, vilken enligt institutet bör granskas närmare. SGUpekar i sitt yttrande på att det inte alltid är eftersträvansvärt att deponeraaska m.fl. restprodukter pä så svårgenomtränglig mark som möjligt. I vissasammanhang kan det enligt verket vara fördelaktigare med deponering pägenomsläpplig mark för att uppnå utspädningseffekt. Med anledning häravframhåller verket behovet av noggranna förundersökningar även vid andra typerav deponering än av använt kärnbränsle. Kommissionensframlagda förslag om studier av långsiktiga effekter från askupplag stöds iövrigt av , CDL, LO och . 2.3.6.6Utsläpp av föroreningar från bränslen Kommissionenföreslår att bilavgasutsläpp från fordonsdrift på metanol, blandningar avmetanol och bensin samt s. k. wide-cutbränslen studeras. Förslagetstöds av remissinstansema, däribland ,, och . Vidareföreslår kommissionen att åtgärder vidtas för att stimulera teknik föravskiQning av kvicksilver ur rökgaser från skifferförbränning, kolförgasningoch koleldning. Idenna fråga anför : Tekniskametoder att begränsa kvicksilverutsläppen vid förbränning av kol saknas fn. Delfinns inte heller nu teknik framme som kan bedömas vara i drift under1980-talet. bedömer emellertid att problemen är av denkaraktären att de bör kunna lösas tekniskt. Såvitt man nu kan bedömakommer kostnaderna att bli höga. har tagit initiativ tiU attvissa projektidéer inom området förverkligas. Reningen kan mycket lätt ordnasi samband med utnytQande av kol för framstäUning av syntetisk gas, metanoleller och i det sammanhanget utgör inte kvicksilverutsläppen sammabegränsning. Kommissionensförslag biträds av liksom av CDL, som anser att kvicksilverutsläpp frånkolförbränning möjligen även kan hållas på låg nivå genom användning av kol medlåg kvicksilverhah. Olikaförbränningstekniska och reningstekniska åtgärder för att reducera utsläpp avpolyaromatiska kolväten bör enligt kommissionen utvecklas. Förslagetstöds av liksom av som isitt yttrande anför; Kunskapenom polyaromatiska kolväten är mycket bristfäUig. Den kunskap som finns äremellertid tillräckligt oroande för att räcka som motiv för att söka minskadosen till människan. Ett flertal av dessa ämnen är starkt cancerframkallande.När det gäller utsläppens storiek är kunskapen bäst beträffande bilavgaserna,medan utsläppen från fasta anläggningar är osäkra. Det ärsannolikt så att man underskattat utsläppen av PAH med hänsyn till vid mätningar vanligen 15 1978179. 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 226 intebeaktat utsläppen i gasfas. Särskilt stor osäkerhet präglar uppskattningarnaav utsläpp från förbränning av biomassa och bedömningarna av möjligheterna attminska utsläppen. kan med hänsyn till detta inte förorda atten stor satsning görs på biomassa . 1 stället börytterligare forskningsinsatser initieras för att ta fram leknik som kanbegränsa dessa utsläpp. ÄvenCDL anser kommissionens förslag vara angeläget och anför sålunda; Uppgiftenbör dock inte begränsas till polyaromatiska kolväten utan även innefatta andraförbränningsprodukter som kan eller förväntas ha genetiska eller cancerogenaeffekter, t.ex. andra cykliska föreningar, kväveoxider eller kväveföreningar,som kan reagera lill nilrosaminer osv. Degrundläggande kunskaperna om hur och i vilka mängder dessa ämnen bildas vidolika energiprocesser är mycket begränsad. Man måste därför försl utveckladessa kunskaper för atl få en grund att slå på för ett fortsatt arbete. Effekternaav de polyaromatiska kolvätenas verkningar - i de koncentrationer som finnsbl.a. i bilavgaser - synes enligt f. n. intevara tillräckligt kända för att utvecklingsresurser skall sältas in nu påförbränningstekniska åtgärder. Föreningen finner del i stället angeläget atteffekterna av polyaromatiska kolvätens verkningar får bli föremål för närmareutredning och att resultaten läggs lill grund för beslul om utveckling avförbränningstekniska och reningstekniska metoder bör ske. Ytterligarestudier bör enligt kommissionen ske av från miQö- och hälsosynpunkt väsentligametallers spridning, cirkulation och slutliga deposition. Idenna fråga framhåller i sill yttrande föQande: Målenför miQövårdsarbetet när det gäller att begränsa metallföroreningar av markoch vatten av metaller som kvicksilver, kadmium, nickel, vanadin och berrylliummåste med hänsyn till dessa metallers effekter på naturmiQö och människorshälsa vara att få ned cirkulationen av dessa ämnen lill den nivå som denaturligen förekommer i. Naturvårdsverketanser att varje, även liten, ändring i den naturliga hallen av metaller i miQönutgör en potentiell risk för rubbning av balansen i del ekologiska systemet. Engrundläggande strävan måste därför vara att inle väsentligt öka melallhallema inaturen över den naluriiga nivån ... Kommissionensförslag stöds av bl. a. , 1 och CDL. Närdet gäller försurning av mark och vatten förslår kommissionen dels altkväveoxidernas bidrag fastställs, dels att sambandet mellan försurning ocheffekter av tungmetaller studeras. Kommissionensförslag biträds i övrigt av bl. a. domänverket och CDL. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 227 Kommissionen lägger inte fram särskilda förslag vad gällerutsläpp och effekier av svaveldioxid. Denna fråga tas dock upp av fleraremissinstanser, däribland flera länsstyrelser. Sålundavill lantbruksstyrelsen fästa uppmärksamheten på de risker som fortsattautsläpp vid förbränning av fossila bränslen innebär för bl. a. den areellaproduktionen. Som underlag för utformningen av en långsiktig energipolitik ärenligt styrelsen ytterligare kunskaper på detta område angelägna. Bl.a. behövsundersökning om hur svavelföreningar sprids i atmosfären under olika klimatiskaförhållanden och hur nederbörd med lågl pH-värde inverkar på jordbruket. Enligt är försurningen långt allvarligareän vad man från början hade räknat med. Slyrelsen anför vidare i sitt yttrande: Försurningen måsle belecknas som det allvarligastemiQöhotet mot våra sötvatten . Från fiskeintressets synpunkt måsteeftersträvas ett minskat oQeberoende och en radikal sänkning av svavelhalten ieldningsoQa. Innan en ökad kolanvändning kan genomföras måste man också hakommit fram lill en effektiv teknik för avsvavling och rening av kol. I annatfall kan kolförbränningen förorsaka ännu svårare miQöskador änoljeanvändningen. anser att en fortsatt ökning avförsurningen av mark och vatten i inte kan accepteras. Med hänsyn tillsvavelutsläppens långväga transport bör enligt verket arbela för attnedbringa utsläppen från länderna på den europeiska kontinenten. Vidare kanytterligare minskningar av svavelutsläppen komma att krävas för att begränsalokala miljöproblem. Nytillkommande anläggningar med stora svaveldioxidutsläppbör dessutom undvikas i försurade områden. Verket betonar också vikten av attett program för svavelnedtrappningen fastställs i anslutning tillstatsmakternas ställningstagande till kommissionens olika förslag inomenergiområdet. Vad gällerkväveoxidernas betydelse för försurningen ärden fortfarande enligt verket oklarmen kan f. n. uppskattas till av bidraget från svavelföreningarna.Någon ökning av kväveoxidutsläppen bör därför enligt verket inte accepteras iframtiden. 5GL' framhåller atl försurningen inte bara beror påsvavelulsläpp vid förbränning. Verket anför sålunda i sitt yttrande: Utredningen synes förutsätta att den i många delar avlandet pågående försurningen av mark och vatten helt förorsakas avluftföroreningar och därmed förknippat svavelnedfall. Därvid bortser man frånatt en långsam naiurlig försurning av naturen äger rum till föQd av viltrings-och urlak-ningsprocesser. Den naluriiga försurningens andel av de observeradepH-förändringarna är ännu inle klarlagd men anses av vissa forskare varabetydande och borde under alla förhållanden ej negligeras vid bedömningar avmöjliga verkningar av sänkta svavelutsläpp. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 228 Liknande synpunkter framförs av Svenska petroleuminstUutet. Som har nämnls lar flera länsstyrelser uppproblemet med svavelutsläppen. Sålunda framhäller i Östergötlandslän att svavelutsläppen måste reduceras kraftigt. Länsstyrelserna i Kronobergsoch län framhåller det nödvändiga i att arbetet med att minskasvavelnedfallet ges högsta prioritet både på det nationella och internationellaplanet. Liknande synpunkter framförs också av bl.a. i Blekingelån. Svavelnedsfalletutgör enligt DFE energisystemets f. n. aUvariigaste miljöproblem. Ävendelegationen anser det angeläget att minska de nationella utsläppen med detsnaraste genom ökad grad av avsvavling av bränsle och rökgaser samt altinternationella överenskommelser träffas om att minska utsläppen. bör enligt kommissionen verka för ytterligareinternationella forskningsinsatser beträffande effekter av en ökadkoldioxidhalt i atmosfären. I denna fråga anför FOA följande: av de stora avfallsproblemen vid användning av fossilabränslen är uppenbariigen upplagringen av koldioxid i atmosfären. FOA villpåpeka att detla problem, som knappast behandlats tillräckligt utförligt, är avstörre belydelse än de flesta andra nämnda miQöfrågorna. Medan frågan i mångafall gäller att finna lämpliga reningsprocesser m. m., kan koldioxidproblemeteventueUt visa sig ha sådana dimensioner att världsomfattande restriktionerframtvingas mot t.ex. kolanvändning. Redan det förhållandet att risken inle kanuteslutas, kan komma att påverka vår inriktning av energisystemet. Kommissionens förslag biträds av då enligt instttutetkoldioxid bedöms vara den ur klimatsynpunkl aUvariigaste föroreningen vidanvändningen av fossila bränslen. Stor osäkerhet råder dock och forskning ärenligt institutet angelägen i syfte att klarlägga samband mellan människansaktivitet och klimatförändringar. bedömer all klimatpåverkan avbetydelse kan uppslå vid energiomvandlingar genom utsläpp av värme, koldioxid,stoft, kväveoxider och viss radioaktiv ädetgas (85). EnUgt verkets bedömningär riskerna för klimatpåverkan störst från koldioxidutsläppen. Kommissionens förslag stöds också av lantbruksstyrelsenoch domänverket liksom av CDL som anser det viktigt att förslaget prioriteras,eftersom en dominerande del av den globala energiförbrukningen ävenfortsättningsvis kommer att tas från fossila bränslen. Enligt kommissionen bör resurserna för epidemiologiskastudier av olika slag förstärkas. Förslaget slöds av det begränsade antalet remissinstansersom tar upp frågan. Sålunda finner del vara ett ofrånkomligtsamhällskrav att 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 229 epidemiologisk bevakning av befolkningens hälsotillståndsnarast kommer tUl stånd. Även statskontoret biträder kommissionens förslag ochanför härvid i sitt yttrande; Vi delar kommissionens bedömning och instämmer iförslaget, men vill påpeka att epidemiologiska undersökningar ställeralldeles särskilda krav på uthållighet i resurstilldelningen eftersom de bl.a.kräver långa observationstider. Det kan också konstateras att det i saknas ett organ med sammanhållet ansvar för denna forskning och attundervisningen på området är av ringa omfattning. Det senare torde huvudsakligenbero på atl universitetens medicinska fakulteter saknar självständigainstitutioner med inrikting på epidemiologi. Frågorna om organisation ochlångsiktig resurstilldelning bör lösas innan beslul fallas om vilkaorganisationer som skall tilldelas forskningsmedel. Förslaget stöds också av CDL. Ett ökat utnyttjande av flödesenergi i form av t. ex. soloch växtmaterial kommer enligt kommissionen genom läg energitäthet alt kräva enväl genomförd anpassning mellan energibehovets krav och energitillförselnskvalitet. Därigenom minskar sannolikt såväl resursanspräk som miQöbelastning. Universitets- och högskoleämbetet framhåller i sittyttrande att flera remissyttranden som ämbetet har erhållit från universitetoch högskolor har tagit upp denna fråga. Därvid har påpekats att energifrågornaförQänar att diskuteras också med avseende på de olika energiformernaskvalitet. Även statens råd för byggnadsforskning tar upp frågan.Enligt rådets uppfattning innebär kommissionens bedömning att ett helt nyttsynsätt på frågan om produktion, distribution och konsumtion av värmeenergierfordras. Enligt rådet måste användningen av s. k. högvärdig energi för uppvärmningav byggnader till normal rumstemperatur starkt begränsas. Mot bakgrund av sin bedömning och för att skapa framtidavalfrihet föreslär kommissionen att lämplig organisation ges ansvaret för attflödesenergi och därmed sammanhängande energisystem studeras och utvecklas.Detta kan då på ett rättvisande sätt beaktas vid fortsatta beslut om långsiktiginriktning av energipolitiken. Förslaget stöds av remissinstanserna eller lämnas utanerinran. Sålunda biträder kommissionens förslag och framhålleratt institutet kan tilldelas en del av ansvaret. Enligt institutet utgör dessdatabank och omfattande erfarenhet av datainsamling och analys därvid ennaiurlig utgångspunkt. Även i instämmer ikommissionens förslag. anför sålunda i sitt yttrande: Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 230 Organisalionen inom energisektorn bygger på en teknisktradilion. Pågående utbyggnader leder därför naturligt till en övervikt förtillämpade former av energiråvaror, oavsett dess meriter i förhållande tillförnyelsebar energi. delar därför kommissionens uppfattning atlutöver de forsknings- och utvecklingsinsatser som planeras för förnyelsebarenergi, också fordras organisatoriska åtgärder för att detta alternativframdeles skall kunna värderas på ett i förhållande till nuvarande energisystemväl avvägl sätl. 1 annat fall finns risk för atl den av kommissionen förordadevalfriheten inte blir reell i delta avseende. Förslaget biträds även av statskontoret, bostadsstyrelsenoch CDL. 2.3.6.8 Strålning i bostäder Åtgärder för bättre hushållning med energi innebär iallmänhet minskade risker pä grund av minskad total miQöbelastning. Ävenhushållningsät-gärder kan dock innebära risker för skadliga bieffekter. I kommissionensarbete har risker till föQd av radonhaltigt och därmed radioaktivt byggnadsmaterialbedömts som ett problem som måste beaktas vid hushållningsprogrammensgenomförande. Kommissionenföreslår att olika byggnadsmaterials betydelse för radonhalten undersöks ochatl lättbelonghus med särskilt hög aktivitet lokaliseras saml atl lämpligamotåtgärder utprovas och genomförs. Vidare föreslås atl forskningsinsatsernabeträffande hälsorisker av strålning i bostäder förstärks. De avkommissionen framlagda förslagen får starkt stöd av remissinstanserna. Viklen av all en utredning kommer till stånd röranderiskerna med radon undersiryks av , som framhåller atl det intekan uteslutas atl antalet cancerfall kan komma att uppgå till 2000 perår på grund av radonuisläppen. Föruiomradon finns det enligt styrelsen en rad ämnen som kan komma att få belydelsefrån hälsosynpunkt vid en minskad ventilation, beroende på den ökandeanvändningen av nya byggnadsmaterial. Ett exempel på ett sådant problem är deav styrelsen uppmärksammade riskerna med formaldehyd. I samband medulredningar rörande radon bör enligt slyrelsen sålunda också andra loxiskaämnen i inomhusmiQön uppmärksammas. Styrelsen anför vidare i sitt yttrande: För all förebygga att människor utsätts för hälsofarligaämnen i sina bosläder är det nödvändigi atl införa produktkonlroll för bygg-och inredningsmaterial. Misslag, på grund av alt kontroll saknas, byggs in ihusen och kan vålla hälsorisker under hela den långa tid som husen används.Ålgärder för att avhjälpa felen kan bli mycket dyra i det färdigbyggda huset.Från hälsoskydds- och även från samhällsekonomisk synpunki är delta enväsenilig fråga när statsmakterna vall att bygga läla hus med minimalventilation. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 231 50, som biiräder kommissionens förslag, anför i sittyttrande: SÖ vill i delta sammanhang understryka att med storsannolikhet nägra skolor är helt eller delvis uppförda av skifferbaseradlättbetong. Vad som framförts i betänkandena om hälsoriskerna på grund avradioaktiva ämnen i byggnadsmaterial till bostäder bör enligt SÖ rimligen ävengälla skolor byggda av samma malerial. Dessa hälsorisker har lidigare inteuppmärksammats i tillräckligt hög grad. Även 55/ tillstyrker kommissionens förslag beträffandestrålningen i våra bosläder. Institutet anser dock del vara missvisande att iså hög grad koncentrera intresset pä husen med skifferbaserad lättbetong,eftersom radonproblemet är väsentligt för mycket stora delar avbostadsbeståndet. Det är enligt institutet ovedersägligt att de högsiaindividuella riskerna föreligger i hus med skifferbaserad lättbetong, men omhänsyn tas till den totala konsekvensen i form av antalet förväntadelungcancerfall måste med lanke på förekomslen av olika byggnadsmaterial ocksåradonproblemet i byggnader av andra malerial beakias. Även om det enligtinstitutet skulle vara möjligl att hell eliminera den skifferbaseradelättbetongen, vilket inte anses realistiskt, skulle radonproblemet kvarstå inästan samma omfattning utom vad beträffar de högsia individuella riskerna. Jämfört med resultatet av strålskyddsinsatser inom andraområden finns enligt institutet mycket atl vinna på kraftfulla insatser för attminska radonproblemet. Skälen härtill är flera. Sålunda är den lolala möjligakonsekvensminskningen stor, av storleksordningen något hundratal lungcancerfallper år. Vidare har enligt institutet lidigare endasl diskuterats de enklasteålgärderna för all hålla radonhalten låg, nämligen åtgärder för godluftomsättning. Dessa är enligt institutet åtgärder som inle längre blirlillgängliga om kraven på energisparande drivs för hårt. Institutet framhålleravslutningsvis att strålriskerna från radon måste anses väga tungt jämfört medkostnaderna för energiproduktion och effekten av energisparande. 1 samband med energibesparingsåtgärder får intressetenligt arbeiarskyddssiyrelsen inte för snävt knytas till radon utan hänsynmäste tas till eventuellt ökade halter av t.ex. organiska ämnen och mineraliskafibrer i arbetsmiQön. Sådana problem kan enligt styreisen uppstå på grund avsvårigheter att på ett säkert sätl ordna återföring av venlilalionsluft ienergibesparande syfte. för byggnadsforskning vill särskilt peka påatl den totala risken med radon påverkas av hur ventilationen är beskaffad ibostadens skilda rum, särskilt sovrum, och delar av rum.