prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — De ändringar iskattelagstiftningen som jag har nämnt nu kan emellertid inte ansestillräckliga för att eliminera nackdelarna med den gällande indexregleringen avunderhållsbidragen. Liksom de sakkunniga anser jag därför att man bör begränsastorleken av de generella ändringarna av dessa bidrag. Denläsning som de sakkunniga har föreslagit innebär sedd isolerad inte någonlättnad för de underhällsskyldiga som betalar ett underhållsbidrag som uppgårtill eller understiger bidragsförskottets nivå. Lösningen skall emellertidställas samman med de sakkunnigas förslag till nytt ålerkravssyslem förbidragsförskott. Enligt detta skulle den underhållsskyldigesåterbelal-ningsplikt fortlöpande anpassas lill hans betalningsförmåga. När nudetta ålerkravssyslem inte genomförs, kan knappast heller de sakkunnigas metodatt begränsa indexhöjningarna väljas. Denna skulle nämligen missgynnabidragsskyldiga som har lägre inkomster och sådana som har fiera barn attbetala bidrag lill och som till följd därav betalar låga underhällsbidrag. Önskvärt hade givetvisvarit att finna en metod att automatiskt justera underhållsbidragen med hänsynlill pris- och inkomstutvecklingen så alt bidragen kom all ligga på samma nivåsom efter en omprövning av domstol. En sådan metod går dock knappast att finna.Fördetia är förhållandena under olika år och mellan skilda grupper avunderhållsskyldiga alltför växlande. Man får nöja sig med en reglering somgenomsnittligt seil kan väntas ge ett någoriunda rättvisande resultat. 1 övrigtfår parterna även i fortsättningen hänvisasatt la i anspråk möjligheten att jämka fastställda bidrag vid ändradeförhållanden. Den generella regleringen bör vidare utformas så, atl del intesom nu alllid är den bidragsskyldige som behöver la initiativ till korrigering,om reglerna i ell särskilt fall skulle ge ett orättvist resultat. Fråndessa utgångspunkter föreslår jag att indexändringen av underhållsbidrag tillbarn för framtiden dämpas på del sättet atl den bestäms lill viss andel avändringen av basbeloppet. Andelen bor skäligen sättas lill sju tiondelar. Meddenna regel skulle t. ex. årets höjning på ha stannat vid 9 procent.Metoden innebär all lättnaden i förhållande lill nuvarande ordning kommer allaunderhällsskyldiga lill del i proportion till siorieken av underhållsbidraget.Däremot bör del inte ske någon motsvarande begränsning av höjningen avbidragsförskottet, som också det är anknutet lill basbeloppet. Barnelsgrundbehov är därför under alla förhållanden tryggat även vid inflation. Delallmänna träder med andra ord emellan i fråga om barn som har bidragsförskottoch lar över kostnadsansvaret lill den del höjningen av bidragsbeloppenbegränsas. Underutredningsarbetet med samhällsstödet till särlevande föräldrar får övervägas påvilket sätt bidragsförskottet eller den förmän som kan komma i dess ställeskall anpassas till pris- och kostnadsutvecklingen. I samband därmed kan detfinnas anledning atl ompröva den nu föreslagna regeln om indexreglering avunderhällsbidragen. Denna får alltså anses ha i viss mån provisorisk karaktär. Desakkunnigas förslag att underhällsbidrag skall kunna indexändras varje månadvåren följd av den föreslagna samordningen mellan underhållsbidrag ochbidragsförskott. Uteblir en sådan samordning, har man enligt min mening inteanledning att gå ifrån nuvarande ordning med generell ändring avunderhållsbidragen endasl en gång . Förslaget bör följaktligen i dendelen inte leda till lagändring. Denuvarande bestämmelsema om och när underhållsbidrag ändras med hänsyn lillpenningvärdet har emellertid den nackdelen att bidrag som har bestämts kort lidföre den räknas upp med samma procenttal som bidrag som har varitoförändrade eller t. o. m. . Som har framhållits underremissbehandlingen kan detta leda till överkompensation för deunderhållsberiilligade. Visserligen skall i princip hänsyn las till en väntadindexhöjning när bidraget fastställs (jfr prop. 1966:155 s. 21), men dettalorde man i praktiken ofta underlåta. Saken skulle kunna riiltas till genom atthöjningen bestäms lill olika procenttal, beroende på när under del gångna åretsom underhållsbidraget har fastställts. Detta skulle emellertid leda tillpraktiska och administrativa komplikationer, något som också framhölls redanunder förarbetena till indexlagen. Enklast kan man enligt min mening komma tillrätta med det berörda tröskelproblemet genom atl vid en omräkning förbigå debidrag .som har fastställts närmast före omräkningen. Dessa bidragkommeratt justeras törsi vid nästa omräknings- 1978/79:12 126 tillfälle,med det procenttal som då är aktuellt. För egen del anserjag del Allmänskäligt atl bidrag som har beslämls före en motivering generell ändring, dvs. under liden , på detla sätl fårslå över den omräkningen. Förslaget kan inte anses leda till all barnetsberättigade intresse av kompensation blir lidande. Sammanfattningsvisföreslår jag alltså sådana ändringar i indexlagen att höjningar av basbeloppetinte fullt ul får slå igenom i generella höjningar av underhållsbidragen lillbarn och att uppräkning inte görs av bidrag som har blivit fastställdagenom dom eller avtal. 5.2.8Preskription av fordran på uiv.lerhållsbidrag Rättenlill underhåll enligt FB är som sådan inte föremål för preskription. Har ellunderhållsbidrag blivit bestämt, preskriperas däremot fordran på betalning tioår från förfallodagen. Preskriptionen kan emellertid avbrytas på olika sätt, i.ex. genom indrivningsförsök, krav eller endasl en erinran om skulden. Om någotunderhållsbidrag inte har blivit bestämt torde bidrag kunna krävas ut längst före den dag krav på bidrag framställs. 1976/77:5 föreslogs en lag med nya bestämmelser om allmänfordringspreskription. Förslaget innebar all fordran enligt huvudregeln skullepreskriberas från den dag fordringen tidigast kunde göras gällande. Enpreskriptionstid skulle dock i princip gälla för fordran som grundarsig på skriftligt fordringsbevis eller som är fastställd genom dom. Detlainnebar att den nuvarande tioåriga preskriptionstiden skulle behällas förfordran på underhållsbidrag enligt dom eller skriftligt avtal. I frågaomfordran på underhåll som inte har blivit fastställd genom dom eller skriftligtavtal skulle däremot den kortare preskriptionstiden pä gälla.Möjligheten lill preskriptionsavbrolt skulle alltjämt finnas kvar, men kravenföreslogs bli skärpta. Förslagetlill en ny preskripiionslagstiftning avslogs av (LU 1976/77:24, rskr216). beslöt emellertid att uppdra ål regeringen alt medutgångspunkt i en treårig preskriptionstid närmare utreda utformningen avsärskilda preskriplionsbestämmelser på konsumentområdet. Ett förslag lill enny preskriptionslag har därefter lagts fram i promemorian (Ds Ju 1977:14)Reviderad preskripiionslagstiftning. I promemorian föreslås all preskriptionstidenför konsumenlfordringar skall vara räknat från fordringens tillkomst.För övriga fordringar skall den allmänna preskriptionstiden även iforlsällningen vara . Gällande bestämmelser om preskriptionsavbroltbehålls i allt väsentligt. Preskriptionsavbrolt skall normall leda till atl nypreskriptionstid börjar löpa. - Remissbehandlingen av promemorian har nyligenavslutats. Molbakgrund av del nämnda propositionsförslaget om en förkortning avpreskriptionstiden för fordringar i allmänhet har de sakkunniga föreslagit en särskild reglering i FBbeträfiande fordringar på underhållsbidrag. Enligt de sakkunnigas förslag börsamma preskriptionstid i princip gälla oavsett om bidragsbeloppet har blivitfastställt eller inte. Med tanke på all underhållsbidrag har lill syfte atttillgodose borgenärens behov av medel för sin löpande försörjning har mananledning att ställa sig restriktiv till krav på bidrag för förfluten lid. Dentreårstid som föreslogs som huvudregel i den nämnda propositionen ar enligt desakkunniga väl avvägd och lämpad för preskription av fordran på underhåll. Isyfte all förekomma stora underhållsskulder bör man i princip inte tillåta attpreskriptionen avbryts. De sakkunnigas förslaginnebär närmare bestämt alt rätlen att göra gällande fordran påunderhållsbidrag som har blivit faslsiälll skall upphöra efterförfallodagen ulan möjlighet lill preskriptionsavbrolt. Om utmätning härsken pågrund av fordringen före preskriptionstidens utgång eller om denunderhållsskyldige har blivit försalt i konkurs på ansökan som har gjortsdessförinnan, skall dock betalning för fordringen fl tas ul ur den utmättaegendomen eller erhållas i konkursen även sedan treårsliden har gått ul. Harnågot underhållsbidrag inte blivit fastställt skall preskriptionstiden räknasbakåt från den dag krav framställs. Preskriptionen skall i delta fall kunnabrytas, men endast genom atl talan om underhållsbidrag väcks. I målet skaliunderhållsbidrag kunna dömas ut högst för en lid av före den dag talanväcktes. Av domen i målet kommer att framgå när förfallodagen inträffar, ochfrån den dagen löper en ny preskriptionstid. De sakkunnigas förslag harfäll ett övervägande positivt mottagande under remissbehandlingen. FöreningenSveriges kronofogdar har framhållit atl en regel om en absolut preskriptionstidi enlighel med förslaget skulle fylla ell praktiskt behov som har existerat imånga är. Några instanser har dock ansett att förslaget inte i tillräcklig gradtillgodoser de underhållsberättigades intresse eller alt det i vart fall intebör genomföras så länge den allmänna preskriptionstiden är . Genomförsde förslag som har lagts fram i promemorian Ds Ju 1977:14, kommer den allmännapreskriptionstiden också i fortsättningen att vara , medanpreskriptionstiden för konsumentfordringar blir . En nypreskriptionslagstiftning efter dessa riktlinjer skulle alltså inte ändrariitts-läget i ftåga om preskription av fordringar på underhållsbidrag. Dettahindrar naluriigtvis inte all man genom särskilda bestämmelser i inför enpreskriptionstid för underhållsfordringar som är kortare än . Somfamiljelagssakkunniga har framhållit är syftet med underhållsbidragen atltillgodose den bidragsberättigades behov av medel för sin löpande försörjning.Genom sin starka inriktning på ett aktuellt behov skiljer sig fordringar påunderhållsbidrag från flertalet andra fordringar. Det underhållsberättigadebarnets intresse av att kunna kräva ut underhållsbidrag i efterhand minskasockså i de flesta fall genom att det allmänna genom bidragsförskotttillförsäkrar barnet pengar för uppehälle. Dennuvarande tioåriga preskriptionstiden i förening med de långtgående möjligheternalill avbrott i preskriptionen för med sig att ansvaret för gamlaunderhållsbidrag kan stå kvar . Gjorda undersökningarpekar på atl en växande underhållsskuld medför betydande sociala påfrestningarför åtskilliga underhålisskyldiga. Från kronofogdehäll har underremissbehandlingen hävdals atl den omständigheten atl utmätning har kunnatbegäras bidragsskulder till ansenliga belopp har medverkat tillatt skapa ett belalningsmotstånd hos vissa underhållsskyldiga, vilka på allt sättsöker undvika all eriägga även löpande bidrag. Preskriptionsregler som fårsädana konsekvenser gagnar tydligen inte någon parts intresse. De nu angivnaomständigheterna talar enligt min mening med styrka för all preskriptionstidenför fordran på underhållsbidrag förkortas och i princip görs absolut. Ocksåönskemålet att undvika tvister kring äldre rättsförhållanden och att besparamyndigheterna tidskrävande och oftast resultatiösa indrivningsätgärder kanåberopas. Å andra sidan får naluriigtvis preskriptionsbesiämmelserna inteutformas så atl de gynnar en gäldenär som avsiktligt försöker undgå betalning.Delta lalar föratt man inte inför en alltför kort preskriptionstid. Den lid som de sakkunniga har förordat finner jag för min del vara lämpligtavvägd. Den ansluter f. ö. lill de bestämmelser som finns om föräldrarsskyldighet atl lill kommunen betala ersättning för socialhjälp till barn ellerför vård som har lämnats omhändertaget barn. Talan om sådan ersättning skallnämligen väckas senast från del all socialhjälpen eller vårdenlämnades, 39 § socialhjälpslagen (1956:2) och 73 § barnavårdslagen (1960:97). Ocksånär det gäller den närmare utformningen av preskriptionsreglerna ansluter jagmig till de sakkunnigas förslag. Detla innebär att fordran pä underhållsbidrag.som harblivit fasi. ';iälld genom dom eller avtal preskriberas frånförfallodagen, i princip utan all möjlighel finns att avbryta preskriptionen.Är något underhållsbidrag inte tidigare faslsiälll, kan parterna i avtal frittbestämma för hur tillbaka bidrag skall utgå. Kan någon uppgörelse intenås, måste den underhållsberättigade väcka talan vid domstol. Domstolen kan -om inte den underhållsskyldige medger annal -döma ul bidrag längst för före talans väckande. Som de sakkunniga har påpekat betyder detta atlfordran på underhållsbidrag som inte har varit fastställt kan hållas vid liv imer än . Det bidrag som i domen bestäms för förfluten tid kan nämligenkriivas ui intill efter den dag då bidraget förfaller till betalnmg,vilkel del i princip gör när domen vinner laga kraft. Risken för att dettaskall leda till en oskäligt stor underhållsskuld motverkas naturligen genom attriiiten i ett sammanhang beaktar den underhållsberäitigade.s behov avrctroaklivt bidrag och den underhållsskyldiges förmåga att erlägga ett beloppför den gångna tiden, eventuellt vid sidan av ett bidrag för framtiden. Ianslutning lill de sakkunnigas förslag om en förkortning av preskrip- lionsiidenför underhållsbidrag har under remissbehandlingen tagits upp också ett parfrågor som rör införsel. F.n. gäller att genom införsel får tas ut endasl bidragsbelopp som har förfallittill betalning tidigast före början av den kalendermånad under vilkenverkställigheten skall ske, 5 § andra stycket införsellagen (1968:621). Om endelbetalning flyter in på en underhållsberältigads fordran skall enligt 15 §tredje stycket införsellagen avräkning i första hand ske på del belopp som harstått ute längst och som fortfarande kan tas ut genom införsel. Enremissinstans har föreslagit att införselliden förlängs så all den sammanfallermed den föreslagna preskriptionstiden för obetalda underhållsbidrag. En annaninstans har ansett att den föreslagna förkortningen av preskriptionstidenskulle få siörre saklig betydelse om vid införsel betalning i första handräknades av på den löpande underhållsfordringen och inte som på den äldstadelen av reslskulden. Molförslaget att utvidga införselmöjlighelerna lill atl avse underhållsbidrag somär upp lill kan anföras all den undérhållsskyldiges situationskulle försämras jämfört med lägel . Del kan vidare rent allmänt sättas ifråga om införselinstitutet bör stå öppet för indrivning av fordringar som äräldre än tvä år (jfr uttalanden av första lagutskottet ILU 1951:7 s. 7-9 ochföredragande departementschefen i prop. 1963:52 s. 174). Utvidgningen skullekanske kunna godtas om den förenades med den avräkningsordning som harförordals under remissbehandlingen, dvs. avräkning i första hand på löpandeunderhållsfordran. En sådan ordning har tidigare tillämpats inominförselsysiemei men övergavs därför all den ansågs ha påtagliga nackdelar förden underhållsberättigade (se SOU 1964:57 s. 155-157 och prop. 135och 136). Del lorde med hänsyn lill den underhållsberättigades intresse intevara lämpligt alt , när dessutom preskriptionstiden för fordringen som sådanföreslås förkortad, återgå till denna avräkningsordning. En ändring som gällerbåde omfattningen av de införselbara underhällsbidragen och avräkningsordningenskulle också innebära en ganska betydande omläggning av införselsysiemei.Tillräckligt underlag saknas för all pröva om en sådan omläggning är lämplig.Då några mer påtagliga nackdelar inte synes föreligga med de nuvarandebestämmelserna förordarjag all de i varje fall tills vidare får bestå i sakoförändrade. Formenför handläggning av vårdnads- och underhållsfrägor Frågorom underhåll lill bam skall enligt gällande rätt alltid handläggas i denordning som är föreskriven för tvistemål. Vårdnadsfrågor behandlas däremot iprincip i den enklare ordning som anges i lagen (1946:807) om handläggning avdomstolsärenden (ärendelagen). Om frågor angående vårdnad och underhåll kommerupp i samband med mål om äkienskaps- 9 1978/79. 1978/79:12 130 skillnadhandläggs de dock gemensamt i äklenskapsmålei (15 kap. 4 § andra Allmänslyckel GB, 6 kap. 12 S första stycket och 7 kap. 10 S andra stycket FB). I motivering praxis lorde underhälls- och vårdnadsfrägor som väcks ävenannars handläggas tillsammans i ett tvistemål. Däremot kan underhällsfråganinte las upp inom ramen för ett ärende om vårdnad. Ettärende vid domstol upptas efter ansökan. I tvistemål måsle talan normalt väckasgenom stämning. Fråga om äktenskapsskillnad kan dock anhängiggöras genomansökan, om båda makarna vill skiljas. Är fråga om äktenskapsskillnadanhängiggjord på rätt sätt, kan make utan särskild stämning framställa yriandeangående bl. a. underhåll och vårdnad (15 kap. 4 § GB). Också i övrigi ärhandläggningen av äklenskapsmål förenklad. Sålunda kan domstolen utanhuvudförhandling meddela dom bl. a. i underhålls- och vårdnadsfrågorna, omparterna är eniga (15 kap. 7 § tredje stycket GB). Parterna behöver alltså inteinställa sig vid rätten. Attföräldrar inte annat än i samband med äklenskapsmål gemensamt kan ansöka bådeom överfiyllande av vårdnad och om fastställande av underhållsbidrag haransetts som en brist (LU 1975/76:33 s. 115 0. Familjelagssakkunniga har därförföreslagit att parterna genom ansökan i samband med ärende om vårdnad skallkunna väcka talan om underhållsbidrag lill barnel, om de är eniga iunderhällsfrågan. En mer genomgripande reform som innebär all också Ivisligaunderhällsfrågor får las upp i förenklad form bör enligt de sakkunnigaövervägas i ett siörre sammanhang. Desakkunnigas förslag förutsätier all en fråga om vårdnad om barn fortfarande somhuvudregel skall handläggas enligt ärendelagen. Del lämpliga i detta haremellertid ifrågasatts i en skrivelse från Sverigesadvokatsamfund. Samfundet påpekar där all den vanliga ivistemålsproce-duren äratt föredra framför ärendeformen utom när parterna är ense. Skrivelsen mynnarut i en hemställan om lagstiftningsåtgärder i syfte atl göra del möjligt fördomstolarna att välja alternativa rättegångsformer vid behandling av umgänges-och vårdnadsfrägor enligt FB. Med anledning av framställningen beslutaderegeringen den 30juni 1977 genom tilläggsdirektiv (dir. 1977:91) atl uppdra ålrättegångsutredningen (Ju 1977:06) all vid sill arbete beakta de problem somsamfundet har fäst uppmärksamheten på. Familjelagssakkunnigasförslag orn en förenklad handläggning i vissa fall av underhållsfrågor harvälkomnats under remissbehandlingen. Spörsmålet om rällegångsformen förvårdnadsfrågor har emellertid väckts på nytt, av ochGöteborgs tingsrätter. Dessa förordar sådana lagändringar redan i del nuaktuella lagstiftningsärendet all i varje fall ivisliga vårdnadsfrågor förframtiden handläggs i den ordning som gäller för tvistemål. Frågorom vårdnad och underhäll kan i äklenskapsmål handläggas i en ordning som svararmol de praktiska behoven. Sedan nya regler om vårdnad infördes fr. o. m. år1977 torde del emellertid bli vanligare all frågor om vårdnadoch underhåll prövas ulan samband med äktenskapsskillnad. De procedurregler somdå skall följas leder enligt vad som har omvittnats från våra tvä störstatingsrätter och från till besvärande ölägenheter. Jag harkommit till den uppfattningen att dessa möjligt bör undanröjas. Eftersamråd med rättegångsutredningen tarjag därför redan nu i dess helhet uppfrågan om rällegångsformen för vårdnads- och underhållsfrågor. Den lösning somjag föreslår kan naluriigtvis komma att beröras av rättegängsulredningensblivande förslag lill reform av rättegångsordningen i allmänhet.Handläggningen i vårdnadsmål lorde också komma atl behandlas av utredningen (Ju1977:08) om barnens rätt. Handläggningi ell tvistigt vårdnadsärende skall enligt ärendelagen i princip äga rum undermedverkan av nämnd. Muntlig förhandling kan förekomma. Lagen utgår närmast frånall endast en förhandling hålls i ärendet. Många gångar kan del emellertid varaav värde att en förberedande förhandling äger rum inför rätten. En sådanförhandling förekommer regelmässigt i tvistemål av denna lyp och leds då avensamdomare. Kravet på all nämnd skall medverka även vid en förberedandeförhandling i ell ärende gör förfarandet tungrott och kostsamt. Som Stockholmstingsrätt har framhållit blir följden lätt all domstolen avstår från atl hållamuntlig förberedelse i ärendet. Ävenandra nackdelar ar förenade med atl ivisliga vårdnadsfrägor ibland handläggssom ärenden. Om vårdnadsfrågan prövas i samband med ell äklenskapsmål kommerrättens avgörande atl meddelas i form av dom, medan avgörandet i ell vårdnadsärendesker genom beslut. Skilda fullföljds-regler gäller då. Även handläggningen ihovrätt följer olika regler. Talan mol en dom prövas i tvistemål, och sakenavgörs vid huvudförhandling vid vilken nämnd i allmänhet medverkar. Tingsrättsbeslut i ett vårdnadsärende prövas däremot i ett besvärsmål, vilket innebär atthuvudförhandling inte äger rum. Endast muntligt förhör med part eller annan kankomma i fråga. I besvärsmålen är hovrätten domför med enbart juristdomare.Detta innebär att i dessa mål grundtanken om nämndemäns medverkan även ihovrätt i familjerällsmål inte förverkligas (jfr JuU 1975/76 :44 s. 28). Deolägenheter som jag har pekat på nu visar atl reglerna om domstolsärenden ärmindre väl lämpade för handläggningen av ivisliga vårdnadsfrägor. Enligt minmening bör sådana frågor i stället prövas i den ordning som är föreskriven förtvistemål. Målformenär i första hand anpassad för rätlstvisler enskilda emellan. Det kan därförligga närmast lill hands all en fråga om överfiyllande av vårdnad fortfarandebehandlas som ärende när föräldrarna är överens om den sökta åtgärden.Praktiska skäl talar emellertid för all värdnadsfrägan även i ett sådani fallhandläggs som mål. Därigenom skapar man nämligen förutsättningar förattvårdnads-och underhållsfrågorsom har samband med varandra alllid kan handläggastillsammans, oberoende av om tvist råder i någon av 1978/79:12 132 frågornaeller om full enighet föreligger mellan parterna. vinner Allmänman att vårdnads- resp. underhållsfrägor alllid behandlas inom ramen för en motivering och samma processform. Redan svårigheterna all från början ange omen fråga är tvistig eller inte gör det f. ö. mindre lämpligt att bestämmahandläggningsformen utifrån detta kriterium. Vadsom främst kan tyckas tala mot den angivna lösningen är att man skulle gä misteom den förenkling i handläggningen som ärendelagen erbjuder när frågorna inteär ivisliga. Denna konsekvens är emellertid inte nödvändig. a. reglerna omäklenskapsmål visar alt förfarandet i ett mål kan göras smidigt när parterna ärense. Efter mönsier av dessa regler bör kunna föreskrivas all vårdnadsfråganfär upptas efter gemensam ansökan, ulan stämning, och all dom får meddelas ulanhuvudförhandling. I så fall lorde del inte uppstå extra besvär eller kostnadför parter eller domstol som följd av att icke ivisliga vårdnadsfrågor förframtiden behandlas i tvistemåls-ordningen i stället för ärendevägen. Jagförordar på grund av det anförda atl både ivistiga och icke tvistiga frågor omändring i vårdnadsförhällandena handläggs enligt tvisiemålsreglerna. Dennaordning bör alltså tillämpas också när enligt 6 kap. 9 § FBbegär atl förälder skall skiljas från vårdnaden därför att föräldernsdellagande i denna innebär fara för barnets utveckling. Undantag bör däremotgöras för vårdnadsfråga som åsyftas i 10 §. Paragrafen gäller fall då barnetslår endasl under en förälders vårdnad och denna dör. Rätten skall då påansökan av den andra föräldern eller efter anmälan av barnavårdsnämndenförordna den andra föräldern att utöva vårdnaden, om det inte är uppenbart medhänsyn till barnets bästa atl vårdnaden bör anförtros åt särskilt förordnadförmyndare. I dessa fall lorde del i allmänhet inte finnas någon motpart tillsökanden, och vårdnadsfrågan bör därför fortfarande handläggas i form avärende.