prop · G203110 · 1978-12-31 00:00:00 — Ulredningen har föreslagit all skogsvårdssiyrelsen vidsidan av den prövning som ingår som ett led i tillsynen skall kunna särskiltpröva om viss mark ulgör skogsmark i lagens mening. Det måste emellertidifrågasättas om markägarna eller myndigheten har något större behov av ensädan prövningsmiijlighet. Någon särskild beslämmelse om prövningav markfrågan harjag därför inte anseit nödvändig. Jag har i den allmänna motiveringen förordat attskogsvårdslagcn görs tillämplig på all skogsmark och därmed också på denskogsmark som utgör kyrklig jord. Någon remissinstans har ifrågasatt om intedet förhållandet att skogsvårdslagen görs tillämplig på den kyrkliga jordenkräver lagändring som fordrar kyrkomötets samlycke. För förvaltningen av detkyrkliga skogsbruket gäller enligt 14 § lagen (1970:939) om förvallning avkyrklig jord att förvaltningen skall inriktas på atl egendomensavkastningsförmåga tillgodogörs på ekonomiskt bästa sätt. Bestämmelsen kan inleanses slå i strid med bestämmelserna i den föreslagna skogsvårdslagen. Någonändring av lagen om förvaltning av kyrklig jord behövs därför inte. Denna lag hindrar inte atl skogsmark tas i anspråk förannal ändamål än virkesproduktion. Paragrafen molsvarar 3 § första stycket i utredningensförslag och lill viss del 30 S i nuvarande lag. Bestämmelsen innebär att lagens krav på åtgärder föråterväxt och restriktioner i fråga om avverkning sätts ur spel när skogsmarktas i anspråk för att användas till annat än virkesproduktion. De fall somåsyftas är ianspråktagande i sådan utsträckning och för sådant ändamål attmarken inle längre blir att betrakta som skogsmark enligt 2§. En motsvaranderegel finns i 30 § nuvarande lag för de fall skogsmark omläggs till trädgård,åker, byggnadstomt, väg eller annat liknande ändamål. Omläggning till äng ellerbetesmark för varaktigt belesbruk får däremoi inle ske utan skogsvårdssiyrelsenslillsiånd. För lillsiånd krävs atl marken är lämplig för ändamålet och inte avstörre ytvidd än vad som kan anses skäligt. Prop.1978/79:110 62 Under vilku förutsättningar och i vilken omfattningskogsmark skall få las i anspråk för undru ändamål än virkesproduktion är inteen fråga som bör regleras i skogsvårdslagsiifiningen. Intresset av att så långtmöjligt förhindra att skogsvårdslagens bestämmelser kringgås under förebärandeav en ändrad markanvändning skulle däremot kunna uigöra ett skäl för enskyldighet att inhämta tillstånd till en omläggning. Ettgenerellt tillståndstvång för att motverka enstaka fall av missbruk skulleemellertid enligt min mening föra alltför långt. Det syfte ett sådanttillståndstvång skulle tjäna bör i huvudsak kunna uppnås genom den anmälningsskyldighetulredningen förordal. 1 enlighel med ulredningens förslag bör därförskyldigheten att anmäla förestående avverkningar utsträckas till att omfaltuäven avverkningar som sker för att möjliggöra en ny användning av skogsmarken.Bestämmelser om anmälningsskyldigheten finns i I7S. Med stöd av 31 S nuvarande lag kan skogsvårdssiyrelsenbestämma inom vilken de för omläggningen nödvändiga åtgärderna skallvara vidtagna. Fullföljs inte omläggningen inom den angivna tiden, kan detytterst fä till följd att ny skog anläggs på markägarens bekostnad. Något behovav en sådan bestämmelse vid sidan av de regler om tvångsmedel somjag har tagitin i 24 S torde inte föreligga. Vad jag nu har behandlat gäller omläggning av skogsmark iallmänhet. Jag återkommer i det följande till de särskilda regler som bör gällai fråga om svårföryngrade skogar och skyddsskogar. Denna lag skall inte tillämpas i den mån den strider motföreskrifter som har meddelats med stöd av naturvårdslagen (1964: 822) ellerannan lag. Paragrafen, som saknar motsvarighel i den nuvarande lagen,överensstämmer med 4 § i utredningens förslag. 1 paragrafen anges hur gränsdragningen skall ske mellanskogsvårdslagens tillämpningsområde och tillämpningen av andra föreskrifterför skogsbruket. Beträffande föreskrifter utfärdade med stöd avnaturvårdslagen kan en sådan gränsdragning bli aktuell framför allt när detgäller naturreservat. 1 den mån skötselföreskriflerna för reservatet över huvudtagel inle rör skogsbruket skall skogsvårdslagen gälla fullt ut och i annatfall i de avseenden som inte regleras i skötselföreskrifterna. Exempel påannan lagstiftning som innebär inskränkningar för skogsbruket är lagen (1974:434)om bevarande av bokskog, lagen (1942; 350) om fornminnen och de förbud motträdfällning som gäller enligt 17 och 40§§ byggnadslagen (1947:385) och som kansärskilt utfärdas enligt 110 § byggnadslagen. Ny skog skall anläggas på skogsmark 1. om markensvirkesproducerande förmåga efter avverkning eller på grund av skada på skogeninte tas till vara på ett godtagbart sätt, 2. om markenligger outnyttjad, Prop.1978/79:110 63 3. om skogen är så gles eller lill så stor del består avför marken olämpligt Iriidslug ull dess tillväxt är uvsevärt lägre än dentillväxt som är möjlig. Åtgärd enligt förstu stycket skall vidtas i fall som angesi I och 2 utan dröjsmål och i fall som anges i 3 inom skälig tid. som molsvarar 6S i utredningens förslag, angerunder vilku förulsäiiningur ny skog skall anläggas och inom vilken tid dettaskall ske. 1 den nuvarande lagen regleras dessa frågor i 14-I6S§. Jag har lillviss del behandlat frågornu i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.3). Enligt den nuvurunde lagen krävs återväxtåtgärder omskogen efter en avverkning eller inträffad skada inte kan anses nöjaktig medhänsyn till naturförhållandena. Någon ändring i sak är inte avsedd med den ipunkt 1 vuldu beskrivningen. När del däremoi gäller punkt 3 innebär bestämmelsen enskärpning i förhållunde till nuvarande lag enligt vilken motsvarande skyldighetinträder försl om skogstillståndet är uppenbart otillfredsställande. Till ledning för den bedömning som förutsätts i förstastycket punkterna 1 och 3 krävs verkställigheisföreskrifter. Vad som ärgodtagbart enligt punkt 1 bör i likhet med vad som f. n. gäller bestämmas medhänsyn till det kvarvarande virkesförrådets storlek, till i vilken utsträckninghuvudstammar har lämnats kvar och till den ytmässiga fördelningen avhuggningen eller skadan. En utgångspunkt vid bedömningen bör vara attskyldighet alt anlägga ny skog inträder när beståndets virkesförråd nedgåttlill ungefär hälften av det med hänsyn till bonitet, trädslag och beståndelsålder möjliga förrådet. När det gäller punkt 3 bör skyldigheten att anlägga nyskog inträda när beståndets tillväxt är mindre än hälften av den möjligatillväxten vid ifrågavarande beståndsålder och för marken lämpligt trädslag.Beträffande yngre bestånd bör utrymme finnas att ta hänsyn till beståndetsmöjligheter att uppnå den angivna tillväxtnivån. Med olämpligtträdslag avses även trädslag av olämplig härkomst. Enligt andra stycket ställs när det gäller den tid inomvilken ny skog skall anläggas strängare krav i de fall som avses i punkt I och2 än i de i punkt 3 avsedda fallen. Även i fråga om dessa tidskrav fordrasföreskrifter till ledning för lillämpningen. Enligt de nuvarandetillämpningsanvisningarna gäller som huvudregel när föryngring skall ske genomplantering eller sådd att återväxtåtgärderna skall påbörjas efter enavverkning och vara avslutade . Del vore givelvis önskvärl atl enkortare lid kunde lillämpas. Den föreslagna besiämmelsen ger också ulrymme förall ställa strängare krav. Emellertid delar jag utredningens uppfattning attansträngningarna f. n. i första hand måste inriktas på att uppfylla detgällande tidskravet och att detta därför tills vidare bör behållas oförändrat. Om ett skogsbestånd är så överårigt att markens virkesproducerandeförmåga tas till vara endast i ringa utsträckning, får skogsvårdsstyrelsenbesluta alt beståndet skall slutavverkas och ny skog anläggas. Prop.1978/79:110 64 Paragrafen, som saknar motsvarighet i nuvarande lag,överensstämmer med 7§ i utredningens förslag. Som framgår av den allmännna motiveringen (avsnitt 2.2.3)är förevarande paragraf inte tillämplig i andra fall än när tillväxten äronormalt låg på grund uv röta eller självgallring. Är tillväxten i ettöverårigt bestånd starkt nedsatt på grund av gleshet eller luckighet, kanskyldighet att anlägga ny skog inträda enligt 5§. Den bestämmelsen är däremotinte tillämplig om den låga tillväxten bara beror på beståndets höga ålder. Skogsbeståndet bör anses sä överårigt som anges iparagrafen när den löpande tillväxten efter avdrag för självgallring och annanvirkesförlust är mindre än hälften av den genomsnittliga produktion som ettnyll bestånd kan ge. För att skyldighet enligt denna paragraf skall inträdakiävs beslut i det enskilda fallet. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fårmeddela föreskrifter om föryngringsmetod, markberedning, sådd, plantering, vårdav plantskog och andra åtgärder som kan behövas för att trygga återväxten avskog av tillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt. Paragrafen, som motsvarar 8§ i utredningens förslag,innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter för hur anläggningen av nyskog skall gå till och hur den nyanlagda skogen skall vårdas. Frågan om de kravsom närmare skall gälla har jag behandlat i den allmänna motiveringen (avsnitt2.2.3). Självfallet måste kraven liksom anpassas till de skildaförutsättningarna för skogsbruk som gäller i olika delar av landet. Om det är påkallat från skogsvårdssynpunkt, får regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter som förbjudereller släller upp villkor för 1. användning avvissl slag av skogsodlingsmaterial av inhemskt eller utländskt ursprung vidanläggning av skog, 2. handel medsådant material. Med skogsodlingsmaterial avses frön, plantor, sticklingaroch andra former av förökningsmaterial, avsedda för anläggning av skog. I paragrafen, som saknar motsvarighet i nuvarande lag, harbestämmelserna i 9 och 21 §§ i utredningens förslag förts samman. Paragrafens innehåll har jag behandlat i den allmännamoiiveringen (avsnitt 2.2.3). Bemyndigandet i punkl 1 behövs för att kunna delsförhindra användningen av skogsodlingsmalerial som är olämpligt för orteneller marken i fråga, dels begränsa användningen av främmande trädslag ochklonmaterial för att därigenom minska riskerna för framtida omfattande skador. 1978/79:110 65 Föreskrifter för handel med skogsodlingsmaterial, punkt 2,kan somjag nämnt i allmänmotiveringen bl.a. gälla skyldighet förden somöverlåter skogsodlingsmaterial att lämna uppgifter om t.ex. mateiialetsgeografiska härstamning och genetiska ursprung så att köparen kan bedöma desslämplighet för hans marker. Uppgiftsskyldigheten bör kunna avse allahandelsled, inte bara detaljistledet. Förbud bör också kunna meddelas altförsälja olämpligt material. Vad beträffar importen av skogsodlingsmaterial kanföreskrifter om kontroll av sädanl malerial meddelas med stöd av lagen(1975:85) med bemyndigande atl meddela föreskrifter om in- eller utförsel avvaror. Röjning av plantskog eller ungskog skall ske, när skogenär så tät eller av sådan beskaffenhet i övrigt att produkiionen av värdefullivirke väseniligi hämmas. Om skogen är nära gullringsbar ålder, fårskogsvårdsstyrelsen i särskilda fall medge att röjningen ersätts med lidiggallring. Frånsett vissa redaktionella ändringar överensstämmerparagrafen med 10 S i utredningens förslag. 1 den nuvarande lageninrymmer 14 § en skyl dighet att röja plantskogen medan däremoi någon skyldighet att utföra ungskogsröjning inte föreligger. Bestämmelsen kräver verkställighetsföreskrifter som angernär röjningsskyldighet föreligger, senaste tidpunkt för röjningen och lämpligtstamantal per hektar efter röjning. Med hänsyn till det föreliggande storabehovet av ungskogsröjning kan införandet av en röjningsskyldighet övergångsvisskapa problem. 1 den mån problemen inte kan lösas med tillstånd till gallringmed stöd av andra stycket får särskilda föreskrifter meddelas. Ett bemyndigandeatt meddela sådana föreskrifter har lagits in i övergångsbestämmelserna. lOS Skogsmarkens ägure är unsvarig för anläggning och vårdav ny skog. Purugrufen motsvurar delvis 18 S i nuvarande lag och 5 § iutredningens förslug. Frågan om vem som skall bäru ansvaret för skogens skötselharjag behandlat i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.6). Enligt förevarunde paragraf skall, i likhet med vad somf.n. gäller, skogsmarkens ägare svara för att ny skog anläggs. Bestämmelseninnebär vidure utt markägaren har utt svara för nödvändig röjning ellergallring enligi 9 §. Någon bestämmelse motsvarande den i 18 § andra stycketnuvarande lag om kostnadsansvar för tidigare ägare och innehavare avavverkningsrätt harjag inte ansett nödvändig. Skogsvårdssiyrelsen får i särskilda fall medge undantagfrån 5 och 9 §§. Prop.1978/79:110 66 1 vilka full har anledning att medgeundantag från uppställdu kruv fur nännare anges i verkställigheisföreskrifter.Möjligheten utt medge undanlag bör som regel inle komma till utnyttjande iandra fall än när kruven framstår som oskäligt betungande. Avsteg bör bl.a.kunna görus när det gäller den tid inom vilken åtgärdema för skogsodling skallvara avslutade. En förlängning av är i vissa fall påkallad för attminsku angreppen av snytbaggen och andra för skogsplantorna skadliga insekter. Del förhållandet atl dispensiegeln endast avser 5 och 9 SSinnebär inte alt unduniug i enskilda full är uteslutnu när del gäller de skyldighelersom uvses i 7 och 8 SS. De sistn'ämndu bestämmelserna förutsätter all regeringenmeddelar föreskrifter i förordning och regeringen kan därmed också reglera ivilku full und;intug skall få görus från dessa föreskrifter. Avverkning på skogsmark får inte ske på annal sätt ängenom 1. röjning eller som främjar skogens utveckling, 2. slutuvverkning som är ändumålsenlig för anläggning uvny skog. Paragrafen motsvarar 11 S i utredningens förslag och delarav 6 och 7 SS i nuvurande lug. Frågan om tillåtnu avverkningsformer harjagbehandlat i den ullmännu motiveringen (avsnitt 2.2.4). Enligt nuvurunde 6 S får en uvverkning i denuivecklingsbaru skogen inte utun tillstånd göras på annat sätt än genom engallring som är ändumålsenlig för skogens utveckling. För den ickeutvecklingsbara skogen regleras inte avverkningsformerna i vidare mån än genombestämmelsen i 7 S andra stycket som förbjuder avverkning som avsevärtförsvårar återväxten. Den sistnämndu bestämmelsen är enligt förarbetena tillämpliginom områden där det är svårt eller kostnadskrävande att åstadkomma återväxt.Genom att i förevarande paragraf ställa kravet att all gallring skall främjaskogens utveckling och att all slutuvverkning skall vara ändamålsenlig föranläggning UV ny skog ges ett vidgai skydd mot att olämpliga huggningarföretas i den äldre skogen. Med de kruv som ställs beträffande gallringenkommer den huggningsformen endast undantagsvis i fråga i den äldre skogen. Punkt 1 innebär för de beståndsvårdande huggningarna att dessaskall utföras sä att en hög produktion av värdefullt virke främjas. För slutavverkninginnebär punkt 2 i normalfallet trakthuggning med eller utan fröträd. Att unnunuvverkningsform undantagsvis kan komma i fråga i fjäll-skogsområdenu harjagberörl i den allmänna motiveringen. Skog får inte slutavverkas förrän den har nått sådan ålderatt endast en mindre ökning av dess medelproduktion kan erhållas, om skogen fårstå kvar. Medelproduktionen beräknas som tillväxten i medeltal från detatt skogen anlades. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar före- 1978/79:110 67 skrifter om den tidigaste slutavverkningsålder som skullgälla för oliku tiädslug inom skildu delur uv lundet på mark uv olika bonitet. Skogsvårdssiyrelsen får i särskildu full medge unduniugfrån försia stycket. Paragrufen motsvurar 12 S i utredningens förslag och 6 S inuvarande lag. Som frumgår uv den ullmänna motiveringen (avsnitt 2.2.4) innebärparagrufen den ändringen i förhållande lill den gällande bestämmelsen attskyddet för den yngre skogen direkl knyter un till de växttider som ger en högproduktion. Som ftumhällits i den ullmänna motiveringen måsleregeringen eller ge närmare föreskrifter om den lägsta tillåtnuuvverknings-åldern för oliku trädslug, regioner och boniteter för ull denallmänt hållna grundregeln i första stycket skall gå alt tillämpa. Enbestämmelse härom finns i undru stycket Unduniug från huvudregeln med slöd uv tredje slyckel börliksom kunna komma i fråga i bl.a. följande fall. Avsteg från delägsia tillåtna slutavverkningsåldrarna kan vara motiverade för att åstadkommaen jämnare åldersfördelning eller behandlingsenheter av lämplig storlek ochform i brukningsenheiens skog. Undantag bör också kunna medges för attmöjliggöra avverkning av ett mindre lämpligt trädslag. Den begränsning i avverkningsrätten som förevarandeparagraf innebär gäller självfallel inte när skyldighet att anlägga ny skogföreligger enligt 5 S. Skogsmarkens ägare svarar för atl slulavverkning bedrivsså att en jämn åldersfördelning uv skogen på hans brukningsenhet främjas. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar föreskrifter om hur stor andel av en brukningsenheis skogsmarksarealsom eller eljesl får slutavverkas. får i särskilda fall medge undantagfrån första stycket. Puragrafen motsvarur 13 S i utredningens förslag och 7 Sförsta stycket i nuvarande lag. Skyldigheten att begränsa slutuwerkningen föralt därigenom ransonera den äldre skogen harjag behundlui i den allmännamotiveringen (avsnilt 2.2.4). Den föreslagna bestämmelsen bygger på den principen uttden årliga sluiavverkningsyian på varje brukningsenhet skall begränsus så atten jämn åldersfördelning upprätthålls eller uppnås. Därigenom skapas förutsättningför en jämn virkesuvkustning. Vid sidan av en jämn åldersfördelning fordrasfören jämn virkesavkastning också ell tillräckligt stort virkesförråd. Någruivingunde regler som innebär ull uvverkningurna skall inriklas mot bestånd medlågl virkesförråd och låg tillväxt bör emellertid inte uppställas. 1 de för tillämpningen nödvändiga föreskrifierna bör angesvilken andel av skogsmarken som med hänsyn lill bonitet ärligen fårslutavverkas. Prop.1978/79:110 68 Dessa föreskrifter bör åtminstone f. n. inte utformas såatt de innebär en hårdare begränsning av avverkningama än den som följer av denuvarande tillämpningsanvisningarna. Somjag har berört i den allmännamotiveringen bör i föreskriftema också anges de större andelar som kan tillåtadels om brukningsenheten har mera avverkningsmogen skog än normall, dels omavverkningen inriktas på bestånd som är glesare än normalt. 1 vissa fall börett antal tillåtna årsavverkningar få sammanföras för att avverkas på en gång.1 vilken utsträckning sådana sammanföringar skall få göras bör anges iföreskriftema. Med stöd av bestämmelsen i tredje stycket skallskogsvårdsstyrelsen i särskilda fall kunna ge tillstånd till störreavverkningar än de som tillåts enligt de generella reglerna. Sådana tillståndbör liksom kunna meddelas för att möjliggöra kostnadskrävandeinvesteringar på brukningsenheten eller en rationell avverkning som sker isamverkan mellan olika fastighetsägare. Som jag har framhållit i den allmännamotiveringen bör finansieringsfrågan vid tillskotlsförvärv och nyetableringlösas på annat sätt än genom särskilda avverkningstillstånd. Föreligger skyldighet enligt 5 § atl anlägga ny skog blirförevarande paragraf inle tillämplig. Till skillnad frän vad som skall gällabeträffande lagens övriga avverkningsbestämmelser skall skogsmarkens ägareensam svara för atl ransoneringsbestämmelsen iakttas. Som brukningsenhet skall räknas den skogsmark inom enkommun som tillhör samma ägare, om ej annat följer av föreskrifter som meddelasav regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen motsvarar i huvudsak 14 S i utredningensförslag och delvis 8 S i nuvarande lag. Med det i föregående paragraf använda begreppetbmkningsenhel skall i regel förslås samma ägares skogsmark inom en kommun,oavsett om detla markinnehav beslår av en eller flera fastigheter. Avsteg skallkunna göras så att markinnehavet inom en kommun delas upp i två eller flerabrukningsenheter eller atl markinnehavet i två eller flera kommuner sammanförslill en brukningsenhet. Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt2.2.4) bör sådana medgivanden komma i fråga bara om det är lämpligt med hänsyntill sysselsättningsunderlaget inom olika arbetskraftsområden. skall på begäran meddela beslut påförhand huruvida viss avverkning är förenlig med 13 eller 14 §. Paragrafen motsvarar 16 S i utredningens förslag och 10 Si nuvarande lag. Prop.1978/79:110 69 Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.4)har jag till gmnd för lagens avverkningsbestämmelser valt principer som skallkunna omformas till förhållandevis enkla öch entydiga tillämpningsföreskrifter.Det måste emellertid fömtsältas alt det i vissa fall även i fortsättningen kommeratl finnas ett behov av att inhämla mening om en planeradavverkning är förenlig med lagens bestämmelser. Det gäller inle minst i sådanafall när skogslillslåndet markant avviker från vad som är normalt. Skogsmarkens ägare är skyldig atl underrättaskogsvårdsstyrelsen om avverkning som skall äga rum på hans mark enligtföreskrifier som meddelas av regeringen eller myndighei som regeringenbesiämmer. Paragrafen överensstämmer, frånsett smärre redaktionellaändringar, med 17 § i utredningens förslag och 8 a § i nuvarande lag. Frågan omavverkningsanmälan har behandlals i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.4). Med stöd av den nuvarande bestämmelsen om hyggesanmälanhar föreskrifter för anmälningsskyldigheten meddelats dels i kungörelsen(1974: 1029) om anmälan av skogsavverkning, dels i skogsstyrelsenslill-lämpningsanvisningar. Föreskrifierna innebär i huvudsak att anmälningsskyldighetenendast omfattar sådan avverkning som föranleder återväxtåtgärder, dvs.slutavverkning. Vidare har anmälningsskyldigheten begränsats tillslutavverkningar som omfattar minst 0,5 ha. Anmälan skall göras senasi en månadföre avverkningen utom inom de områden som särskilt angetts av ,där anmälan skall göras senast tvä mänader i förväg. Föreskrifier med i huvudsak samma innehåll bör gälla äveni fortsättningen med de tillägg som föranleds av att anmälningsskyldighetenbör utsträckas lill atl omfatta avverkning som sker för att ta i anspråk skogsmarkför annan användning. Den frågan harjag tagit upp i anslutning lill 3S. Ävennär det gäller sådan anmälan kan en arealbegränsning vara motiverad. Om enanmälan om avverkning avser omläggning lill åker eller bete börlantbruksnämndens yttrande kunna inhämtas. Regeringen får föreskriva att skog som är svår altföryngra på grund av dess ogynnsamma läge eller som behövs som skydd mot sand-eller jordflykt eller för att förhindra att fjällgränsen flyttas ned skallavsättas som svårföryngrad skog eller skyddsskog. Paragrafen, som molsvarar 25 S i nuvarande lag,överensstämmer i huvudsak med 18 § i utredningens förslag. 1 den allmännamotiveringen (avsnilt 2.2.5) harjag föreslagit att de nuvarande gränserna iavvaklan på Prop.1978/79:110 70 en översyn skull behållus oföiändrude. De nuvurundebesluten giiller tills vidare med stötl uv punkt 6öveigångsbeslunimelsei . 1 svårtöryngrad skog eller skyddsskog får avverkning inieske ulan tillstånd. 1 samband med att tillstånd ges kun skogsvårdssiyrelsenbeslula om åtgärder för all begränsa eller motverka olägenhel och iryggaåterväxien. Tillslund behövs inte för röjning eller somftimijur skogens utveckling. Pur;igiufen överensstämmer med I9S i utredningens förslug.Den svurur delvis mot bestiimmelsernu i 26-28 SS och, såvitt gäller omläggninguv skogsmark, 30S i den nuvurande lugen. ,v puiugrufens fiirslu och tretlje stycke följer att ulluvveikning utom röjning och skull krävu skogsvårilsstyrelsenstillstånd. Förstu stycket omfuttur således inte baru skiluvverkning mun ocksåavverkning som skei för ull tu murk i unspråk för unnul ändamål.