prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — Det bör i sammanhangetobserveras att en omprövning av uppskattningsvärdel för ett lämnatinteckningslån kan antas medföra kostnader, som inte kan belastas låntagaren. Största andel aktier i samma bolag Utredningen har föreslagil höjning av den andel aktier isamma bolag som ett försäkringsbolag ulan medgivandehögst får äga från av för större aktieandeli samma bolag än . Av motsvarande skäl som ovan anförts beträffande 24 § UFLanser vi att 25 S UFL bör ändras genom att orden ""en tjugondel""ersätts med "" ". Vi tillstyrker i sak de utvidgningar av placeringsreglerna,som utredningen föreslår i kapilel 14. 1978/79:165 Bilaga 3 272 alt 24 § UFL allljämt bör utformas i nära anslutning lill274 § FL och utan hänvisning till della lagrum, att ifrågavarande utvidgningar av placeringsreglerna förunderstödsförening bör kunna ske utan annan prövning avFörsäkringsinspektionen än som följer av nu gällande UFL, samt att tillämpningsföreskrifter föruppskattningsreglerna för understödsföreningarna bör göras enkla. 9.8 köpmannaförbunds pensionskassa,försäkringsförening Kassan har under sin trettioåriga verksamhei strikt följlde bestämmelser som gäller för försäkringsföreningar att placera sinatillgångar. Med hänsyn till de relativt snäva gränser som föreligger har någrakapitalförluster inle uppstått beroende på felaktiga placeringar. Kassan harfunnit det adminisiraiivt tillfredsställande och tillräckligt säkert all utförasina placeringar endast med hänsyn taget till taxeringsvärdena. En övergång lillförsäkringsbolagens placeringsbeslämmelser skulle innebära alt hänsyn alltidskall tas till uppskattningsvärden och att man vid varje lånetillfälle nödvändigtvismåste få tillgång till nägon form av värdering av det föreslagna fas-tighelsobjektel.Med hänsyn till att övervägande delen av kassans medel är placerade inom 80 %av taxeringsvärdena och till marknadsmässiga räntor finner kassan det inte varaav intresse att övergå till bolagens placeringsregler. Kassan finner av skrivningen all om man övergår tilluppskattningsvärden av fastigheter har man inte möjligheter att även då belryggandesäkerheter finnes hålla sig till de traditionella taxeringsvärdena, vilketmåste anses vara felaktigt. 1 många fall - inte minst med lågt liggandepantbrev kan det vara tillräckligt att följa de gällande taxeringsvärdenamedan det för något mera riskvillig placering uppskattningsvärdena skulle fåkomma till användning. Systemet med att låsa en försäkringsförening lillantingen det ena eller det andra systemet finner kassan felaktigt då enövergång till uppskattningsvärden måste medföra ökade kostnader från låntagamassida bl. a. genom koslnadema för värderingsinslrument. Kassan förordar därföratt en övergång till uppskattningsvärden inte skall förhindra en försäkringsföreningatl altemativt nöja sig med de traditionella taxeringsvärdena om detta kananses tillförlitligt. Med hänsyn till den ingående regislrering som sker av lånehandlingamakan tillsynsmyndigheten få kännedom om vilket av de båda beräkningsunderlagensom använts i del enskilda fallet. 9.9 kommunalanställdas pensionskassa,försäkringsförening De föreslagna ändringama i lagen om understödsföreningarger försäkringsinspektionen möjlighet att medge sådan understödsförening, somhar tillräckliga administrativa och andra resurser att placera fondmedel enligtsamma regler, som enligt utredningens förslag till ändring i lagen om försäkringsrörelseskall gälla för livbolag. instäramer i ulredningens bedömning, allsamma placeringsregler bör gälla för de större understödsföreningarna som förlivbolagen, och tillstyrker sålunda förslaget till ändring i lagen omunderstödsföreningar. 1978/79:165 Bilaga 3 273 Flertalet av de remissinstanser som redovisas i dettaavsnitt är av annan mening än utredningen när det gäller frågan om bibehållandeav emissionskontrollen. Bl.a. föreslås alt kontrollen i huvudsak skall utövas endasli form av en ramstyming. Flera uttalar sig för atl obligationsmarknaden börstimuleras pä olika sätt. Ulredningens förslag att emissionsstämpeln ochfondstämpeln på obligationer och liknande skuldebrev skall tas bort tillstyrksöverlag. Någon remissinstans påpekar dock att viss inkonsekvens iskattelagstiftningen kvarstår, även om emissionsstämpeln på obligationer ochliknande skuldebrev slopas, och ifrågasätter också om denna stämpelskall belydelse föl länemöjligheterna som utredningen anser. Ulredningen förordar att såväl emissionsstämpeln(stämpelskattelagen 1964: 308) som fondstämpeln (fondslämpelförordningen1908:129) skall avskaffas. Förslaget ligger i linje med en uppfattninginspektionen tidigare gett uttryck för i denna fråga. Redan i yttrandet överbetänkandet Stämpel-och expeditionsavgifter (SOU 1961: 37) förordade inspekiionenen undersökning av om inte fondstämpeln kunde slopas. Därefter harinspektionen anslutit sig till aktiefondsutredningens förslag (SOU 1969:16) attavskaffa emissionsslämpeln beträffande obligationer samt fondstämpeln. Kapitalmarknadsutredningensförslag motiveras liksom tidigare förslag av att den budgetmässiga effekten avstämpeluppbörden är relativt obetydlig och att avskaffande av de ifrågavarande stämpelpliktemaskulle väsentligt underlätta kapitalanskaffningen för företag och handeln medvärdepapper. Vidare har framhållits alt kontrollen över atl stämpel erläggsinte kan bli fullständig men ändå kräver betydande arbetsinsatser.Inspektionen kan tillstyrka att slämpelplikien avskaffas i fråga omobligationer och därmed jämförliga värdepapper. Eftersom fondslämpelnbeträffande aktier ger inspektionen särskilda möjligheter till insyn i handelnmed aktier anser emellertid inspektionen att fondstämpeln bör bibehållas på detlaområde. I framställning till regeringen harinspektionen föratt möjliggöra förenkling av stämpelredovisningen ochkontrollen däröver föreslagit vissa ändringar i fondslämpelförordningen. RSV är beskallningsmyndighet vad avser stämpelskatt förbl. a. obliga tioner och andra skuldebrev.- I betänkandet "Stämpel- och expedi tionsavgifter"" (SOU 1961:37) som utgör förarbete tillstämpelskattelagen berördes frågan om utvidgning eller begränsning av avgiftspliktens omfatt ning relativt lite. Enligt direktiven var utredningens uppdrag främst att verkställa en översyn i tekniskt hänseende av stämpelförordningens be stämmelser om enskilda handlingar. Vissa förslag om ändringar i fråga om avgiftsområdet lämnades dock i syfte att ""undanröja den brist påkonse kvens" som fanns i de då gällande bestämmelsema (sid. 88-89). Utred ningen framhöll rent allmänt (sid. 142) att "kraven på konsekvens och lik- Prop.1978/79:165 Bilaga 3 274 ställighet synas - därest någon radikal begränsning avifrågavarande beskattning, exempelvis lill allenast fall då inteckning sökesför skuldebrev, icke vidtages - påkalla alt avgifisskyldighet ulsträckes till alti princip gälla alla slag av förbindelser och avhandlingar, vilka innefattautfästelse all eriägga betalning"". Något förslag med sådan innebördlämnades dock inle, 1964: 75 med förslag till stämpelskalteförordninguttalar departementschefen i specialmotiveringen till 21 §, som innehållerbestämmelser om stämpelskatt pä bl. a. obligationer och andra skuldebrev,följande (sid. 180-181): Skuldebrevslagens definition av de nu berördaförskrivningarna innehåller dels att de ulges i siörre antal, dels atl deuppenbarligen är avsedda för den allmänna rörelsen. Statskontoret harifrågasatt, om man inte kan borlse från båda dessa rekvisit och la utstämpelskatt på all kapitalomsättning. Denna fråga är inle ny utan harbehandlats vid ett flertal lillfällen, bl.a. dä den allmänna stämpelplikten förväxel slopades. Det har därvid rätl enighet om atl en allmän stämpelskallepliktför skuldebrev inte är praktiskt genomförbar, eftersom kontrollmöjlighetersaknas. Man har därför begränsal skatteplikten för andra skuldebrev änobligationer och berörda förskrivningar till fall. då skuldebrev företettsinför offentlig myndighet för vinnande av inteckning eller betalning förfordran. synes det inte vara realistiskt att genomföra en allmän stämpelskatlepliktför kapitalomsättning. Jag ärdärför inte beredd atl förorda en sådan. Tväriom harjag.som tidigare anförts, av praktiska skäl nu föreslagit ett slopande avskatteplikten, då belalning söks för fordran. Det kan tilläggas atl departementschefen längre fram ispecialmotiveringen föreslår en bestämmelse om skatteplikt för vissa typer av certifikai.Det sägs om dessa ceriifikat att det, närde ulfärdas, sker enförmögenhets-omsättning av i princip samma art som när obligationer emitteras. I belänkandet "Lagstiftning om värdepappersfonder m. m.och om stämpelskaU på värdepapper" (SOU 1969:16) föreslog aktiefondsutredningen(sid. 179-180) aU emissionsstämpeln för obligationer och därmed jämförligaskuldebrev skulle slopas. Som skäl anfördes bl.a. att näringslivet för sinfinansiering blivit betydligt mer beroende av upplåning än tidigare och attdet fanns behov av atl slippa extra pålagor vid kapitalanskaffningen. Vidarepåpekades att olikformighet i stämpelskattehänseende förelåg genom alt ettföretag som upptog lån mot en vanlig revers slapp betala stämpelskatt. 1974:128 med förslag till aktiefondslag , m.m.uttalade departementschefen (sid. 19) aU han, utan att i propositionen taställning lill aktiefondsutredningens förslag såvitt rörde frågan omstämpelskatt m. m. på värdepapper, ansåg det lämpligt atl förslaget i dessahänseenden ytterligare skulle övervägas. Frågan föranledde därför inte någotförslag från departementschefens sida. Två förhandsbeskedsärenden som berör det skattepliktigaområdet och som kan vara av intresse i detta sammanhang har handlagts av (se RSV/FB Ip 1977:1 och 1977: 2). Stämpelskatten har karaktär av en kapitalomsättningsskatt.Av förarbetena till stämpelskattelagen får anses framgå atl lagstiftarensträvat efter atl åstadkomma en rättvis och likformig beskattning på områdelinom ramen för vad som ansetts praktiskt genomförbart. Kapitalmarknadsutredningenpåpekar att beskattningen av obligationer och andra skuldebrev, fömtom attutgöra ett hinder för en utveckling på obligationsmarknaden mot flexiblarelånevillkor, också utgör en inkonsekvens i skattelagstiftningen genom denolika behandlingen av obligationer och reverslån. 1978/79:165 Bilaga 3 275 påpekas att stämpelskallen får ett relativt sett större kostnadsgenomslagpå obligationer med kortare löptid. Mot bakgrund härav föreslår utredningenatt stämpelskatten avskaffas för obligationer och andra skuldebrev. Enligt RSVsmening skulle emellerlid även ett avskaffande av skatten på sådana värdepapperinnebära viss inkonsekvens i skatlelagsliflningen, eftersom beskattningen avdessa får anses utgöra en naiurlig del i en skatt med karaklär av kapitalomsättningsskatt.Det kan för övrigt ifrågasättas om stämpelskallen - i princip avemissionens nominella belopp -verkligen har den betydelse för lånemöjligheternasom utredningen gör gällande. Frågan om ett avskaffande bedömer RSV docknärmast som en politisk fråga. Skulle beslul fattas om avskaffande bör ikonsekvens härmed även stämpelskatten på utländska värdepapper av motsvarandeslag avskaffas. Skatteadministrationen avseende stämpelskatten päobligationer och andra skuldebrev kräver en relativt ringa resursinsats från RSVssida. Vad stämpelbeläggningen beträffar (23 §) låler flertalet skattskyldigadenna ske på en s. k. globalobligation, som omfattar hela lånet. Därvid försesvarje obligation med en påskrift av låntagaren alt slämpelbeläggning företagitsi vederbörlig ordning på annan handling. Vill den skallskyldige all varje obligationskall förses med stämpelmärke sker stärapelbeläggningen - om fräga är om en siörremängd - genom maskinellt påtryck direkt på handlingarna. RSVs bestyr medskatten på ifrågavarande värdepapper kräver ca en femtedels årsarbetskraft. Inkomsten av stämpelskatten pä nu aktuella värdepapperuppgick /77 till ca 24 milj. kr. och på utländska värdepapper(huvudsakligen pä aktier) till ca 0,1 milj. kr. Utredningen föreslår attfondstämpelavgiften avskaffas för obligationer och liknande skuldebrev. RSVsvarar i fråga om denna avgift uteslutande för uppbörden, medan bankinspektionensvarar för lillsynen m. m. Det torde därför inte ankomma pä RSV att yllra sigöver ulredningens förslag i denna del. Tillgång till obligationsmarknaden bör enligtkapitalmarknadsutredningens mening beredas även andra kategorier av förelag änsådana som tillhör industrisektom t.ex. handels- och dislribulionsföretag.Detta motiveras bl. a. av utredningens förslag att avskaffa återlänesystemet iAP-fonden i sin nuvarande gestaltning, vilket utnyttjas av sådana personalintensi-'va företag. Ändringen i försäkringsbolagens placeringsregler så alt dessa fårförvärva andra näringslivsobligationer än industriobligationer är också enföljd av utredningens ställningstagande i denna fråga. Behovet alt transformerahushållssparandet till långfristiga placeringar ökar när AP-fondensplaceringskapacitet stagnerar, Detla gör det enligt utredningens mening önskvärlatt även allmänheten ökar sitl sparande i obligationer. Obligationsmarknadenhar , om man bortser från statliga premieobligationer dominerats avinstitutionella placerare. Föratt förmå allmänheten att i ökad ulsiräckninggöra placeringar i obligationer krävs dock enligt industriverkels uppfattningsannolikt att en tillräcklig marginal upprätthålls mellan räntan påbankdepositioner och obligationsräntan. Därtill krävs en breddad andrahandsmarknadför obligationer. Transaktionerna sker i dagens läge till största delen direktmellan olika institutioner och inte över fondbörsen. Intresset för allmänhetenalt förvärva obligationer påverkas sannolikt vidare i hög grad avskattesystemets utformning. Prop.1978/79:165 Bilaga 3 276 allmänhetens stora iniresse för premieobligationer, vilkasvinst beskallas förmånligt. 10.4 (B 1977:06) Tekniskt föreligger inte hinder mol att avskaffa emissionsslämpelnpå obligationer och liknande värdepapper. Som en konsekvens av ett sådantbeslut bör även stämpelskatten för ufländska värdepapper av motsvarande slagslopas, I sammanhanget kan erinras om alt emissionsstämpeln förobligationer och liknande värdepapper endast ulgör en ringa del av de totalastämpel-skatteintäkterna (, jämfört med ca , under budgetåret1976/77). tar inle ställning lill frågan omemissionsstämpeln bör avskaffas eller inte. Som skäl för ett bibehållande kandock anföras, att stämpeln tillförde statskassan omkring 24 miljoner kronorunder /77 och att kostnadema för att administrera dennastämpelskatt är myckel låga. När det gäller fondstämpeln finns inte någon särredovisningför obligationsmarknaden. Totalt gav fondstämpeln orakring 37 miljoner kronorunder /77, Ser man på emissions- och fondstämpelskatterna förobligationer enbart som skatteintäkter för det allmänna, finner man att det ärfråga om skatter som ger ett betydande överskott i förhållandena till vad detkostar all administrera desamma. Mot de skäl som kapitalmarknadsutredningenanfört för ett avskaffande kan således ställas andra skäl för ett bibehållande, 10.6 Fullmäktige i riksbank Se fullmäktiges yttrande under 1.5 När det gäller att via obligationsmarknaden så effektivt soramöjligt tillgodose olika behov av kapital bör enligt fullmäktiges raening härbeaktas atl ett ökat utrymme för nya obligationsemittenter kan minska utrymmetför andra angelägna behov, I den mån obligationsmarknaden inte tillförs nyttkapital eller nya obligationsformer verkar marknadsulvidgande uppstår riskerför en skärpt konkurrens och press uppåt på räntoma. En utvidgning av kretsenav låntagare på obligationsmarknaden bör därför enligt fullmäktiges mening skemycket försiktigt inom ramen för eraissionskon-trollen och med beaktande av möjlighetematill marknadsvidgning, 10.8 AP-fonden, förstatredje fondstyrelserna I avsnittet "Obligationsvillkoren ochprioriteringssystemet" har kapital marknadsulredningen berört frågor om fördelningsmekanisraen på kapital marknaden, däribland emissionskontroll, Utredningen har för sin del stannat för att emissionskontrollen måstebibehållas. Skälen härför är----- (se betänkandet s, 709 ff), Fondstyrelsema vill kommentera detta på följande sätt, Styrelsemain- Prop.1978/79:165 Bilaga 3 277 stämmer i atl fömtsättningama för en perfekt fungerandemarknad resp. prisbildning inle föreligger på den svenska obligalionsmarknaden.Enligt fondstyrelsemas förmenande är dock därmed inte sagt atl en emissionskontrollerfordras i alla lägen. Stymingen av den prioriterade sektom sker i och för siginte genom emissionskontiollen, utan genom andra kreditpoliliska medel. Inteheller räntebildningen på jusl obligationsmarknaden torde förutsätta utövandetav en emissionskontroll; övervakar ju räntebildningen på hela kreditmarknaden,till största delen utan emissionskontroll. Dessa skäl gör att fondstyrelsernaifrågasätter ulredningens fasthållande vid emissionskontrollen som ettvaraktigt inslag i kreditpoliliken. Fondstyrelsema vill peka på atl ett altemativ tillemissionskontrollen i dess nuvarande tillämpning t.ex. skulle kunna utgöras aven ramstyming från . Härvid skulle ange ramar förnäringslivets obligationsupplåning. På molsvarande sätt skulle omså bedöms erforderiigt kunna ange det ränteintervall inom vilket sådanaobligationer får emitteras. För den andra oprioriterade seklorn, kommunema, är antaletobliga-lionslån sä få, att en sådan ramstyming kanske inte skulle vara naturiig.Det kan dock ifrågasättas om inte de tre å fyra kommuner som emitteraregna obligationslån i likhet med övriga kommuner även skulle kunna utnyttjareverslån. De båda kommunfinansierande institutens obligationsupplåning tordedet inte föreligga några svårigheter atl inpassa i en friare och mer marknadsanpassadordning. 1 detta avsnitt framhåller utredningen vidare att ingettalar för att AP-fonden och försäkringsbolagen skulle ha speciella preferenserför lån med given löptid. a. bör inte minst från försäkringsbolagen intressefinnas atl placera i medelfristiga obligationer. Fondstyrelserna vill bekräftaatt utredningens förmodan är riktig för såvitt avser AP-fonden. ställer sig vidare bakom ettkrav som framförts vid upprepade tillfällen, nämligen att emissionsstämpel förnya obligationslån samt fondstämpel vid köp och byte av fondpapper avskaffas.Utredningens argumentation varför dessa stämpelavgifter försvårar en effektivmarknad är helt övertygande. Fondstyrelserna tillstyrker utredningens förslag. I avsnittet ""Nackdelarna med en regleradkapitalmarknad'" (se avsnitt 1.7), har bankföreningen anfört sinahuvudargument för en friare kapitalmarknad i . harpåpekat, att en obligationsmarknad med fri räntebildning och utanemissionskontroll inte hindrar en prioritering av vissa sektorers kreditbehov.Med en fri obligationsmarknad kan denna prioritering ske till en lägresamhällsekonomisk kostnad genom en effektivare fördelning av kapitalmarknadensresurser. granskar i detta avsnitt närmare KMU:s argument för enfortsatt emissionskontroll. För det första hävdar utredningen, att""inflationens snedvridande effekter i kombination medskattereglerna medför att olika kategorier av låntagare har skilda möjligheterall dra fördel av prisstegringarna". bestrider inle alt detlakan vara riktigt för t.ex. allmänhelens efterfrågan pä konsumtionskrediter.Utredningens argumentation i detla hänseende skulle därför rent teoretisktkunna vara relevant för t.ex. uppläggande av obligationslån för ett institutsom bl. a. bedriver konsumtions- Prop,1978/79:165 Bilaga 3 278 Att sådana institut skulle uppträda påobligationsmarknaden i någon större omfattning framstår däremot som mindresannolikt. Beträffande det vanligare fallet, lillverkningsföretagsrätt att få tillträde till obligationsmarknaden, för ulredningen ett resonemangsom bankföreningen finner svårbegripligt: "'Vid en ren räntepolitik kandet hända att de lånesökande huvudsakligen utgörs av företag med lågriskaversion och stora förväntningar om all kunna göra kapilalvinsler vid enstark inflalion, medan andra företag, äter, med hög riskaversion ochförväntningar om en svagare prisutveckling, helt avstår från att söka lån trotsatt de synes ha väl så goda investeringsprojekt. En lägre räntenivå raed inslagav kreditransonering kan locka fram även de senare företagen som lånesökande.Kreditbedömningen kan då göras mer enhetlig för ett större urval av projektoch därmed förhoppningsvis leda till en mer effekliv kreditfördelning."' noterar ulredningens egen komraenlar attdetta argument inte bör hårdras. vill tillägga, att ora ettföretag i ett visst läge har en starkare prisutveckling för sina produkter ochdärför kan betala högre ränla på kapitalmarknaden, bör självfallet inteföretaget hindras att göra detta. Del är osannolikt, alt skullekunna göra en distinktion mellan olika typer av lönsamhet, varigenom den inflationsbase-radelönsamheten skulle kunna särskiljas från annan lönsamhet och utestängas från obligalionsmarknaden. Ulredningens andra huvudargument gäller hänsynen lillbostadssektorns planering och kreditförsörjning. 1 betänkandet framhålls docksamtidigt att hänsyn till en viss sektor inte bör hindra en marknadsmässig kapi-talmarknadsränta.Denna inställning, som bankföreningen delar, kommer till uttryck i exempelvisföljande citat: ""vill dock understrykaviklen av atl räntenivån relativt väl anpassar sig till den stramhet som råderpå kreditmarknaden. Svängningarna i ränian bördärför inte hämmas av krav pålåga lånekostnader på vissa prioriterade projekt."" vill framhålla att en marknadsmässig räntaär nödvändig för alt bostadsobligalionema skall fä avsättning utan tvångsmässigaregleringar. Det är just myndighetemas ovilja att acceptera en marknadsräntaför bostadsobligalionema som varit en huvudorsak till regleringarna ochproblemen på kapitalmarknaden. Inte minst med hänsyn lill värdeutvecklingen ifastighetsbeståndet framslår det inle som orimligt att en sådan ränta uttas.Delta skulle kunna öka även allmänhetens intresse att förvärva bosladsobligalioner. Utredningens tredje argument för emissionskontroll äratt"ett lilet antal stora placerare skulle ha ett dominerande inflytande överutformningen av villkoren på obligationslån och andra långfristigafinansieringsinstrument"". Bortsett från atl institutionellaförändringar är möjliga, som ökar antalet kapilalplacerande institut, villbankföreningen peka på att den svenska kapitalmarknadens ökade integration medden intemationella kapitalmarknaden gör att ett fåtal storakapitalplacerares dominans för svenska låntagare är lika självklarsom . anser att siarka skäl talar för atl låntagare iSverige även i fortsättningen får tillträde till utländska kapitalmarknader.Detta skulle bl. a. bidra till den ökade konkurrens som utredningen efterlyser.Mot utredningens föreställning om låntagamas svaga ställning inför slorplacerar-nasdominans vill bankföreningen också peka på det självklara sambandet mellan dekorta räntesatsema, över vilka har en detaljerad 1978/79:165 Bilaga3 279 kontroll,och de långsiktigare räntevillkor som låntagarna kan tänkas vilja acceptera påkapitalmarknaden. Det har vidare visat sig, alt mera marknadsmässiga räntorlockar fram nya placerarkategorier. anser det helt klart, attemissionskontrollen är en viktig orsak till den relativt snäva utbudssidan. UtredningensQärde argument för bibehållen kontroll är kravet att upprätthålla en vissstorleksordning på den utländska upplåningen. Var företagen önskar lägga sinupplåning bestäms emellertid av villkoren för lånen samt deras bedömning avvalutakursutvecklingen. anser att en realistisk valutapolitikoch en friare kapitalmarknad torde tillsammantagna göra detta problem hanterbart.Även den statliga upplåningen utomlands gör att emissionskontrollens bevarandeför detta speciella syfte inle förefaller motiverad. Molbakgrund av vad som ovan framhållits anser bankföreningen att mycket starkaskäl motiverar att den nuvarande emissionskontrollen avskaffas. En sådanåtgärd ser föreningen som det viktigaste steget mot en ökning avkapitalmarknadens effektivitet och kapacitet.