prop · G203170 · 1978-12-31 00:00:00 — meddelandet att kreditkortet inte längre gäller, anses vara kre ditupplysning. Ispecialraotiveringen till 6 § anges inkassolagen sora exempel på andraförfattningar som gäller för verksamheten. Stadgandet innebär således attbankinspektionen skall vara tillsynsmyndighet enligt inkassolagen såvitt rörfinansieringsbolagen. I den mån sådant bolag bedriver eljest tillståndspliktig inkassoverksamhett. ex. för säljföretags räkning, medför detta att tillsynen skaU ombesörjas avbankinspektionen. Tillståndsplikt skall inte anses föreligga omfinansieringsbolagen bedöms vara "kreditinrättning", under bankinspektionenstillsyn (2 § andra stycket inkassolagen); i betänkandet, sid. 153, talas ora"kreditinstitut". Prop, 1978/79:170 90 blirsåledes meddelade tillstånd enligt inkassolagen för finansieringsbolag. Fråganom tiUståndspUkt eller inte tillståndsplikt för finansieringsföretagens inkassoverksamhetblir på så sätt beroende av bankinspektionens praxis beträffande vilka företagsom skall vara underkastade den föreslagna lagen. Detta medför praktiskasvårigheter. Detbör i sanunanhemget noteras att såvitt rör kreditupplysningslagen gällertillståndsplikten även för kreditinrättning under bankinspektionens tillsyn ivad avser utlämnande av upplysningar till annan än aiman sådan kreditinrättning.I kreditupplysningslagens övergångsbestämmelser har upptagits en besfänomelseom att bankoktroj i vissa särskilda fall skall anses innefatta tillstånd attbedriva kreditupplysningsverksamhet. De bestämmelserna synes inte vara tillämpligapå finansieringsföretagen även om den föreslagna lagstiftningen genomförs. Konsumentverkethar inga principiella invändningar mot att finansie ringsbolagen genom denföreslagna lagen ställs under bankinspektionens tillsyn. Emellertid bordefrågan om bankinsp.ektionens och konsumentverkels respektive ansvarsområden habelysts utförligare. (Se även under 1). KonsumentverketviU erinra om att den sittande banklagsutredningen enligt sina direktiv ävenhar att uttala sig om vad som bör gälla ifråga om bankinspektionens granskningav bankemas verksamhet i syfte att i skilda hänseenden ge konsumentskydd åtbankkunderna. Det heter vidare i direktiven: "Särskild uppmärksamhet börägnas åt frågan hur gränsen bör dras mellan inspektionens verksamhet och denverksamhet som utövas av de konsumentpolitiska organen. En avvägning bör därvidgöras mellan önskemålet att myndighetskontaktema med bankerna samordnas ochbehovet av ett likformigt konsumentskydd inom olika sektorer avnäringslivet." Fråganom ansvarsfördelningen på bankområdet mellan /KO ochmarknadsdomstolen samt bankinspektionen kommer således att prövas av dennautredning. Hit hör frågan om ett ansvar för /KO att med stöd avavtalsvillkorslagen pröva skäligheten av tillämpade lånevillkor. Dennamöjlighet föreligger inte nu eftersom avtalsvillkorslagen innehåller ettundantag för verksarahet som står under tillsyn av bankinspektionen. Däremothar /KO möjlighet att i dagens läge pröva avtalsvillkor somtillämpas av finansieringsbolag i avtal med konsument. Verket har ocksåpåbörjat sådan granskning. Mot denna bakgrund får det anses olämpligt att ändraverkets behörighet på detta område innan resultatet av banklagsutredningenföreligger. Ställs finansieringsbolag under bankinspektionens tillsyn genom denföreslagna lagen bör således undantaget i avtalsvillkorslagen för verksamhetsom står imder tUlsyn av bankinspektionen inte gälla verksamhet som faller imderlag om finansieringsbolag. DEFU:Inledningsvis konstaterar DEFU att utredningens betänkande inte diskuterarföretagens konsekvenser ur uppgiftslämnarsynpunkt. DEFU saknar en sådandiskussion och därmed också en närmare redogörelse för omfattningen, kostnademaoch behoven av de nya system Prop, 1978/79:170 91 ochratiner etc. som förslagen innebär för berörda företag och myndigheter. Betänkandetupptas till stor del av en rent deskriptiv framställning över branschensutveckling och straktur. Kommittén har inte fäst uppmärksamheten på någraspeciella problera eller missförhållanden. Enprincipiell och avgörande fråga är då varför samhällets ambition att få insyn ioch kontroll över finansieringsbolagen måste ges den föreslagna utformningen. Tillsynsbestäramelsernager intryck av att i hög grad vara direkta anpassningar av för andrakreditinstitut gällande tillsynslagstiftning. Däremot saknas en närmare analysav vilket problem tillsynen avses lösa. Utan en analys av vilka syften entillsyn skall främja eller vilka missförhållanden som skall stävjas föreslås entungrodd formell tillsynstillämpning. Intresset av att samla samtliga kreditgivareunder en hatt med avseende på samhällets insyn verkar ha varit mer vägledandeför förslagsställarna än intresset för en diskussion och utredning av vadändamålet med tillsynen bör vara och vilka medel som i så fall bäst förväntassvara mot de uppsatta tillsynsraålen. Hela förslaget präglas alltså mer av en juridisk-teknisksyn på tillsynsuppgiften än en sakligt problemorienterad analys av vadsamhället vill åstadkomma med ett ingrepp i ytterligare en näringssektor. Analoginmed Ijankverksamhet sora genomsyrar förslaget är haltande för finansieringsbolagenfinns ingen stor oskyddad allraänhet vars inlåningsmedel måste säkras. Tvärtomutgör insättarna till huvuddelen avtalspartners som söker den bästa förräntningenav tillgängligt kapital givetvis raed en professionellt inkalkyleradriskbedömning. leasing-, factoring-kundema m. fl. kan ocksåtill stor del betraktas som professionella avtalsslutare som efter en bedömningav olika finansieringsalternativ träffar sitt val. Dendel av finansieringsbolagens kreditgivning som söker sig till konsumenter(kontokortskrediter) har redan genom lagen om förbud mot oskäligaavtalsvillkor, inkassolagen, kreditupplysningslagen och konsumentkreditlagenomgärdats med konsumentskydd. Det framstår således som oklart vilketytterligare intresse som tillgodoses genom bankinspektionens i lagförslaget såvidsträckta definierade befogenheter och kompetens. Pågrund av att utredningen inte presenterar några konkreta motiv för långtgående insyns- och kontrollmöjligheter kan DEFU inte till styrka förslaget om offentlig tillsyn som det framställts av utredningen eftersom detta konuner att innebära ett alltför omfattande nylt och/eller utvidgat uppgiftslämnande för företagen. DEFUvill i detta sammanhang även fästa uppmärksamheten på den för företagsamhetenviktiga principen att kontakterna mellan företagarna och samhällsorganen börkanaliseras genom så få myndigheter sora möjligt för att dubbelrapportering ochbyråkrati skall motverkas. Mot denna bakgrund bör det särskilt övervägas om interiksbanken är det organ som är lämpligt att svara för ev. tillsyn överfinansieringsbolagen. /SRoch hyser farhågor för att införandet avtillsynsregler i den omfattning utredningen föreslår kan leda tiU konserverandeeffekter på marknaden med bL a. minskande raöjligheter till nyetablering ochandra nysatsningar. Det är viktigt att finansieringsföretagens framgångsrikaproduktutveckling tillåts fortsätta. 1978/79:170 92 : Förslaget till lag om finansieringsbolag synes geBankinspektionen skyldigheter och obegränsade möjligheter att i detalj reglerafinansbolagens verksamhet. Bankinspektionen skall "med uppmärksamhet följaverksamheten i den mån det behövs för att få kännedom om de förhållanden somhar betydelse för en sund utveckling av finansieringsbolagens verksarahet".Bankinspektionen kan genom bolagsordningen bestämraa föremålet för bolagetsverksamhet i detalj samt förordna om t. ex. arbetsfördelning mellan styrelseoch verkställande ledning inom ramen för aktiebolagslagen. (Föreningen noterardock att det i specialmotiveringen till 4 § sägs: "Preciseringen (av bolagetsverksamhet) behöver dock ej drivas så långt att inte utrymme finns föranpassning tiU en fortsatt utveckling av finansieringsbolagens tjänster".) Föreningenhänvisar också till vad som sägs i det särskilda expertyttrandet inomkommittén om omfattningen av tillsynen. Jämför även föreningens synpunkterunder 1. : Bankinspektionen ges enligt förslaget mycketlångtgående befogenheter. Man föreslår också en långtgående uppgiftsskyldighetför finansieringsbolagen. Organisationernavill framhålla att de flesta av de legala inskränkningar som gäller förbankerna har ytterst till ändamål att garantera insättarna säkerhet och tryggadem mot förluster. När det gäller finansieringsbolagen finns det inte sammaskyddsbehov. Det kan då inte heller finnas behov av en lika detaljeradövervakning. Det torde vara tillräckligt med en viss noga specifiserad uppgiftspUkt. Organisationernahemställer att Bankinspektionens övervakning över finansieringsbolagen inskränkestill en specifiserad uppgiflsplikt. : Se under 1. : Utredningen har förbisett, eller undervärderat, den flexiblaservice som finansieringsföretag ger sina kunder, både företag ochkonsumenter. Modern finansiering är bara till en del en utlåning av pengar, somkan höra till Bankinspektionens intresseområde eller domvärjo. Denadministrativa service som finansieringsföretagen lämnar sina kunder och somför dem medför betydande rationaliseringsvinster, är hell odelbar från självafinansieringsverksamheten. Det finns stor risk för att en tillsynsmyndighet somBankinspektionen har svårt att bedöma servicedelens funktion och värde förfinansieringsföretagens kunder. Vi viU därför ifrågasätta om Bankinspektionenär lämplig för tillsyn av en så mångfaselterad verksamhet. Delkan ocksä starkt ifrågasättas om Bankinspektionen bör ges insyn i företag somden inte har haft något med att göra. Conto Företagen har, för att geett exempel, ett antal uppdragsgivare vilkas kontokort vi administrerar, t. ex.IKEA, Gylling-Företagen och . Om Bankinspektionen ges insyn i ContoFöretagen, får den automatiskt insyn i väsentliga delar av uppdragsgivarnasekonomi. Om dessa företag själva administrerar sina konton, vilket de harbedömt som mindre för-månUgt för konsumenterna, så utsätts de inte för sådanmyndighetsövervakning. På detta sätt kan Bankinspektionens verksamhet direktsnedvrida konkurrensen på kreditmarknaden. Detär också stötande att utredningen vill ge total befogenhet, som ju Prop, 1978/79:170 93 Bankinspektionen har, till att på en gång varaförundersökare, åklagare och domare. På näringspolitiskt känsliga områden ärdet annars brukligt att partssammansatta organ (t. ex. )fäller de slutliga avgörandena i viktiga frågor. Vi har uppmärksamraatatt (Fi 1976: 04) arbetar raed översyn av de delar avbanklagen som rör Bankinspektionens roll när det gäller bankrörelsens sundhet,struktur och betydelse för konsumenlerna. Ätt Finansieringsbolagskoraraitténföreslår utvidgade befogenheter för Bankinspektionen utan att avvaktaBanklagsutredningens förslag förefaller oss ytterst raärkligt. Enligt vårmening bör förslagen behandlas i ett sammanhang. Conto Företagen vill med hänvisning till ovanståendeföreslå atl Bankinspektionens lämplighet som tillsynsmyndighet tasupp tiU allsidig prövning. (Jämför även Conto Företagens förslag under 1.) anser att man bör gå ett steglängre än kora-mittén, genom att införa en nyetableringskontroll, varvidpatent- och registreringsverket tillsamraans med bankinspektionen skall granskaansökningar om registrering av finansieringsbolag med avseende på yrkesmässigkompetens (styrelse och VD) och finansiella föratsättningar. anför vidare: I princip är det också riktigt att samhället genomBankinspektionen bereds insyns- och kontrollrätt. Finansieringsbolagen bestårtill skillnad från bankerna av en grupp företag med sinsemellan mycketolikartade verksamheter. Hur insynen och kontrollen skall utformas praktisktbör ej fastställas så detaljerat som i lagförslaget. Vi tror att kontrollenoch umgänget med Bankinspektionen skulle vinna på ora parternatillsaramans bereddes möjlighet att utveckla arbetsformerna, och vill därförföreslå en sararådsgrupp för att utarbeta riktlinjerna. Finansieringsbolagenär jämfört med bankerna personellt mycket mindre företag. De har många gångerkanske just därför kunnat vara mer innovativa och handlingskraftiga. Vi troratt det är ytterst betydelsefullt för branschens fortsatta utveckling attBankinspektionens arbetsmetoder blir flexibla och anpassade till de förutsättningarunder vilka finansieringsbolagen arbetar. : En---------- viktig fråga, somutredningen inte alls har behandlat är den fackmannamässiga hjälp, som ettfinansieringsföretag ofta ger konsumenterna i samband med ett kreditköp. Detär en verksamhet som bankerna är helt bortkopplade ifrån. Det betyder ocksårationellare köp för kunden att kunna få både konsumentupplysning och kreditvid köptillfället. Eftersom finansieringsföretagen är så artskilda från bankemaförefaller det också felaktigt om Bankinspektionen skulle varatillsynsmyndighet. Under denna rubrik berörs frågan om kapitaltäckningskrav,namnfrågan och i övrigt sådana inte tidigare berörda frågor som tillhörspecialmotiveringen. Prop, 1978/79:170 94 Kammarrätteni Slockholm:------ Inledningsvis kan sägas att ex perterna och förslag (sid 189) om användning av ter men "finansbolag" synesha visst fog för sig. 1§ Möjligen kunde uttrycket på första raden "äger tillärapning på"ersättas med "gäller", såsom sker i modern lagstiftning. Motsvarandeändring borde då ske i andra stycket samma paragraf samt 2 §. Kammarrättendelar experterna åsikt (sid 185), att i första stycket punkt 1 bör göras ett tillägg, som utvisar att uppräk ningen av verksamhetsaltemativ inte är fullständig. Kanske kunde syftet nås med formuleringen---- "fordringar, upplåta egendom till nytt jande eller på annat sätt utöva och gagna finansieringsverksamhet". Uttryckssätteti första stycket punkt 2 "av mera betydande omfatt ning" synes för vagt för att täcka majoritetens intentioner. Möjligen kunde före den citerade texten inskjutas "2. har en balansomslutning överstigande eller eljest"- . 6§ Ordföljden i slutet av första meningen synes böra ändras. För slagsvis kunde uttryckssättet ersättas med "denna lag, annan författningsom gäller fÖr verksamheten och fastställd bolagsordning". 8 § Även med beaktande av vad somanförts i prop 1955: 2 sid 318 och 324 ang 152 § i förslaget till lag ombankrörelse synes i punkt 3 ordet "ordinarie" kunna utgå. 9 § Efter ordet "lag"på första och fjärde raden synes böra intagas, "annan författning". 14§ Det framgår ej klart om besvärsrätten även avser beslut ora erinringar, som banldnspektionengjort med stöd av 9 § första stycket tredje meningen. 17§ Med tanke på att regeringen efter besvär av företag skall kunna lämnamedgivande, som avses i 2 § första stycket, synes på första raden ordet"enligt" kimna ersättas med "med stöd av". Annanän finansieringsbolag bör ej heller få använda ordet finansbolag ellerfinansaktiebolag. Skälet härför är att dessa beteckningar är lätta att förväxlamed de i paragrafen angivna och kan ge sken av att fråga är om företag somomfattas av lagen. Bestämmelsen bör inte uppfattas så att tvång föreligger attha ordet finansieringsbolag i firman. Hinder mot att ha kvar firmabeteckningamaSvenska Svefina och synes ej föreligga. Föremåletför finansieringsbolags verksamhet skall enligt förslaget i den mån det ärmöjligt anges fullständigt i bolagsordningen. Möjlighet skall finnas atttillhandahålla sådana administrativa tjänster som brakar förknippas medfinansieringsverksamhet (s 153). Inom den ramen bör Prop, 1978/79:170 95 detockså finnas utrymme för "produktutveckling". Lagen som syftar tillkonkurrensneutralitet bör i princip tillämpas lika i berörda avseende oavsettom finansieringsbolag är bankägt eller ej. Betr de bankägda bolagensverksamhet har gällt att denna skall vara förenlig med bankrörelse.Vissa jämkningar har dock kunnat ske. En liknande regel bör även ifortsättningen i princip tillämpas på bankägd verksamhet. Regeln bör emellertidinte tillärapas alltför stelt. De bankägda finansieringsbolagen bör hksoraandra finansieringsbolag kunna tillvarata ut-vecklingsraöjligheter och erbjudatjänster sora svarar mot de servicebehov som möter på marknaden. Ocksåi fråga om verksamhets förläggande till dotterbolag och förvärv av aktier harför de bankägda finansieringsbolagen gäUt vissa av banklagstiftningenpåkallade restriktioner. Härmed sammanhängande frågor har emellertid kunnatlösas i samförstånd. Inspektionen anser att så bör kunna ske även ifortsättningen. Omfinansieringsverksamhet bedrivs i dotterbolag till finansieringsbolag blirnaturligtvis verksamheten beroende av att inspektionen godkännerdotterbolagets bolagsordning. Dotterbolaget får i sådant fall ställning somfinansieringsbolag oavsett vUken omfattning verksamheten har. Däremot skulleverksamhet avseende t ex datatekniska och administrativa tjänster kunna bedrivasav dotterbolag som i och för sig inte är finansieringsbolag. Det kan vara lämpligtatt det anges i bolagsordningen för finansieringsbolag om möjlighet skallfinnas att driva verksamhet i dotterbolag. Kapitallcravetskall motsvara vad sora i fråga om jämförliga placeringar gäller i bankerna.Detta har tillämpats betr. de bankägda finansieringsbolagen. Det tordeinte kunna uteslutas att företag som kommer att omfattas av den föreslagnalagen i sin balansräkning har tillgångar som saknar direkt jämförbarhet raedbanks placeringar. Det synes få ankorama på inspektionen att särskilt beaktadetta vid prövning av bolagsordningens bestämmelser om kapitaltäckning. Somexempel på "särskilda föreskrifter" anges i specialraotiveringen föreskrifterora arbetsfördelningen mellan styrelse och verkställande ledning. Därmed börinte avses detaljerade sådana föreskrifter utan tex föreskrift om att styrelseni en instruktion sora delges bankinspektionen skall ange den verkställandeledningens och andra befattningshavares befogenheter. Finansieringsbolagskall registreras som finansieringsbolag. Därvid får föratsättas att PRV ejmedger registrering av bolaget, dess bolagsordning eller ändring därav utaninspektionens godkännande. handlingar i berörda avseenden tiU PRV ochfråga är ora finansieringsbolag eller om bolag sora kan antas vara av i lagenavsedd beskaffenhet bör handlingarna överlämnas till bankinspektionen. Visstsamarbete komraer att få etableras raellan rayndigheterna. Iparagrafen föreskrivs viss uppgiftsskyldighet gentemot inspektionen ävenför företag som inte är inordnade under lagen. Bestämmelsen behövs för att detskall kunna utrönas om lagen är tillämplig. Det synes ej möta hinder att omså befinnes lämpligt vid lagens introduktion genom annonsering kollektivtanmoda berörda företag att ge sig till känna. En anmodan av det slaget kan dockinte medföra skyldighet att inkomma med uppgifter som avses i paragrafen. 1978/79:170 96 Paragrafernainnehåller bestämmelser om tillsynen. Bestämmelserna utgår i princip från vadsom gäller betr kreditaktiebolag. 10 § avser dock tillämpningen av vissajävsbestämmelser i aktiebolagslagen och kan lämpligen placeras efter 14 §.Enligt 9 § kan inspektionen förbjuda fortsatt drivande av verksamhet som avsesi lagen. Det är viktigt fastslå att bestämmelsen äger tillämpning även för detfall att verksamhet inte enligt inspektionens föreskrifter låter sig inordnaunder lagen. Med tillfredsställelse noteras att i 15 § har införts en motbanksekretessen svarande sekretessbestämmelse. Kommerskollegium:Enligt förslaget får bankinspektionen förordna en revisor i finansieringsbolag.Denne skall dock ej arbeta efter särskild av inspektionen utfärdad instruktion.Den av inspektionen förordnade revisorn skall således utföra sitt arbete ienlighet med aktiebolagslagens bestämmelser och god revisionssed. Detta innebärockså att särskild rapportering till bankinspektionen vid sidan avrevisionsberättelsen ej kan komma ifråga från den särskilt förordnade revisornssida. Mot detta finns ej något att invända. Inspektionens tillsynsmöjlighetertorde bli väl tillgodosedda genom den föreslagna lagstiftningen i övrigt. Meddet föreslagna regelsystemet torde emellertid finnas anledning förbankinspektionen att förordna särskild revisor endast i de fall tveksamhetråder om den bolagsstämmovalda revisorn på ett fullgott sätt kan fullgöra sittrevisorsuppdrag. Enligt kollegiets mening bör för att i görligaste månundanröja eventuell osäkerhet på denna punkt i lagen föreskrivas att minst enav bolagsstämman (motsv) utsedd revisor skall vara auktoriserad. Med en sådanföreskrift torde endast i undantagsfall finnas skäl för bankinspektionen attutnyttja möjligheten att förordna revisor. Patent-och registreringsverket: Enligt kompetensfördelningen skall det ankommapå bankinspektionen att i varje särskilt fall avgöra om bolag är att anse somfinansieringsbolag. Lagförslaget innehåller förbud för annat bolag änfinansieringsbolag att använda sig av ordet finansieringsbolag (-aktiebolag) isin firma. Bankinspektionen skall godkänna bolagsordning för finansiertngsbolag.Detsamma gäller ändring av godkänd bolagsordning.Registreringsmyndigheten granskar registreringshandlingar och avgör om de ärupprättade i enhg-het med tillämpliga lagar och förordningar. kan,med tanke på den begränsade uppgiftsplikt som åligger aktiebolag i förhållandetill verket, ej åtaga sig någon prövning av ora bolag är att anse somfinansieringsbolag. För att patentverket skall betrakta bolag som finansieringsbolagmåste som regel firman innehålla ordet finansieringsbolag ellerfinansieringsaktiebolag. Gör den det skall patentverket som förutsättning förregistrering kräva att det visas att bolagsordningen godkänts avbankinspektionen. Föreligger ej sådant godkännande, måste registrering vägras. Beträffandesjälva förslaget till lagtext gör patentverket följande påpekanden. I4 § lagförslaget skall bankinspektionen pröva om det raed hänsyn till bolagetsverksamhet behövs särskilda föreskrifter i bolagsordningen. har ioch för sig inget att invända häremot. Verket vill emellertid hävda att restriktivitetbör iakttagas vid intagande av detalj e- Prop, 1978/79:170 97 radefakultativa bestämraelser i bolagsordning. Bolagsordning bör i raöj-ligaste månavfattas kort raed tydliga béstäramelser på ett enkelt språk. Bestämmelser sommed avsett resultat kan ges på annat sätt bör enligt verkets mening ej intagasi bolagsordning. 8 § 3 p lagförslaget stadgade skyldigheter för finansieringsbolag att tillbankinspektionen inge redovisningshandlingar och revisionsberättelse tordeinte befria bolaget från skyldigheten att inge motsvarande handlingar tiU registreringsrayndighetenenligt 11 kap. 3 och 12 §§ aktiebolagslagen. Ett förtydligande av lagtextenhärvidlag är enligt patentverkets mening påkallat för att undvika de problemen misstolkning kan medföra. NO:Kommitténs förslag (= Förslaget till kreditpolitisk reglering) omfattar inteall kreditgivning. Om finansieringsföretagens verksarahet i viss raån försvårasav att föras in under lagstiftningen, vilket torde bli fallet, finns risk föratt de mindre och medelstora företagens kreditefterfrågan riktas mot densektor sora ligger utanför. Motivet att skapa konkurrensneutralitet mellanbanker och finansieringsbolag genom att låta även de senare omfattas av denkreditpolitiska lagstiftningen är således inte så tungt vägande eftersomeffekten visserligen blir att banker och finansieringsföretag blir merjämställda, men finansieringsföretagen blir i sin tur liksom tidigare ävenbankerna diskriminerade i förhållande till den stora "grå"marknaden. Med hänsyn till att bankema har ett i lag skyddat företräde till denrelativt billiga inlåningen från småsparare skulle det kunna synas försvarbartatt bankerna bär konkurrensnackdelarna av den kreditpolitiska regleringen.Några sådana fördelar på inlåningssidan har inte finansieringsföretagen. Desynes snarare vara att jämställa med kreditgivarna på den grå marknaden. Enreglering av kreditmarknaden med selektiva medel ger i sin tillämpningöverhuvud taget riskerför snedvridnmg av konkurrensen.