prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — och planverket bör överväga alt gemensamtutarbeta lämpliga exempel på delta. Enligt riktlinjerna för hushållning med mark och vattenbör, som förut har nämnts, all möjlig hänsyn las till de areella näringarnasintressen. 1978/79:213 Bilaga 2 14 ringsarbetetskall, vad gäller rennäringen, utgå från den rält alt utöva renskötsel somläggs fasl i rennäringslagen. Enligt regeringens beslut över programskedel börsamråd ske med berörda samebyar i ell tidigt skede av planeringsarbetet. De insatser som kommunerna har gjort underplaneringsskedet har förbättrat möjligheterna all ta hänsyn till rennäringensintressen. Samråden mellan företrädare för kommuner och samebyar har lell tillgoda resultat. För områden där samråd inte har skett bör sådana komma tillstånd under det fortsatta planeringsarbetet. Särskilda riktlinjer lill skydd för renbetesmarkerbör, i de fall så inte redan har skett, utarbetas och las in ikommunöversikterna i samband med att dessa revideras. Sådana riktlinjer liksomde redan befintliga bör preciseras. Härvid bör övervägas att ange s. k.samrådsområden. Statsmakternas beslul om riktlinjer för vissa s. k. obrutnaQällområden (prop. 1977/78: 31) bör också utgöra en grund för del fortsattaarbetet. I de fall kommunöversikler har utarbetats utan attsamråd har skett med förelrädare för samebyarna eller då väsentligarennäringsintressen inte tillräckligt har beaktats, är kommunöversikterna inteskickade atl ligga till grund för kommande områdes- och delaQplanering såvittavser samordningen med rennäringens intressen. Del är därför angeläget altsamråd med förelrädare för samebyarna och rennäringsadministralionen kommerlill slånd så alt inte fortsalt arbele med områdes- och detaQplaner onödigtvisförsenas. I regeringens ställningstaganden lillplaneringsarbetet i resp. län anges all kommunöversikterna för kommuni , och kommuner i ,och kommuner i saml , ,och kommuner i inte är lämpade alt ligga lillgrund för kommande områdesplanering, vad avser samordning med rennäringens intressen. Flera remissinstanser har påtalat de problem somuppkommer för rennäringen i samband med rationellt skogsbruk påvinterbetesmarkerna. De samråd som pågår mellan företrädareför skogsbrukels och rennäringens intressen bör fortsätta med syfte bl. a. atlnå enighet om hur skogsbruket bör bedrivas inom olika delar av samebyamasvinterbetesområden. Härvid kan man komma fram till att skogsbruksåtgärderna lokaliseras,och mm så atl sammanhängade betesområden finns tillgängliga förvarje sameby i tillräcklig omfattning. Lantbruksnämnderna bör kartläggasamebyarnas vinlerbetessi-tuation i syfte att skapa underlag för beslut omeventuella åtgärder. Regeringen kommer senare att ange närmare utgångspunkterför detta arbete i etl uppdrag. 1972:111 uttalas att utvecklingen av bl. a.turismen inom Qällområdet bör styras i sådan riktning atl samiska intresseninte skadas och helst 1978/79:213 Bilaga 2 15 påell sådanl sätt att samerna själva får del av utvecklingens positiva sidor.Genom utvecklingen i har de för rennäringen vikliga slör-ningsfriaområdena successivt minskat i såväl antal som storlek. Det är därför angelägetatt berörda kommuner kontinuerligt beaktar inverkan på rennäringen av nya ellerutvidgade etableringar för turism och friluftsliv. a. genom en omsorgsfullplanering av beskaffenhel, storlek och lokalisering bör anläggningamasnegativa inverkan på rennäringen i huvudsak kunna undvikas. Markdisposilionsplanerbör, där så inte redan har skett, utarbetas för de delar av de primärarekreationsområdena i , som ligger utanför de s. k. obrutnaQällområdena. I planema bör områden för framtida utbyggnader för friluftslivoch fritidsbebyggelse anpassas lill rennäringens intressen. Samråd medrennäringens företrädare bör ske i ett tidigt skede av planeringen.Detaljplanering av slörre byggnadsförelag i områdena bör ske med stöd av sådanöversiktlig planering. 2.5Naturvård, friluftsliv och kulturminnesvård Trots att etl omfattande inventeringsarbete harutförts finns del fortfarande brister i kunskapsunderlaget. Inventerings- ochanalysarbete blir därför viktiga moment även i det fortsatta planeringsarbetet.I takt med att nytt material kommer fram bör länsstyrelserna samråda medkommunerna om bl. a. behovet av preciseringar i kommunöversiklerna. Det är angeläget att arbelel med naturvårdsfrågornadrivs vidare och att handlingsprogram för naturvården kan upprättas också inomde län där så inte redan har skett. motsvarande arbete är angelägel ocksåför kulturminnesvården. I många kommuner föreslår nu arbete med allupprätta områdesplaner för tätortsutbyggnad m.m. Det är därvid av stor vikt attnaturvårdens, kulturminnesvårdens och friluftslivets intressen blirklarlagda och utvärderade så alt de kan vägas mol andra intressen i planeringsarbetet. Iregeringens beslut över programskedet anges atl bl. a. de s. k. slörre områdenaav betydelse för kulturminnesvården bör bli föremål för fortsattainventeringar och preciseringar. Så har också skett under planeringsskedet,varför flera av dessa nu bör kunna avföras som särskilt avgränsade områden iplaneringssammanhang och ersättas med de delområden för vilka särskildariktlinjer bör gälla. I takt med alt erforderligt inventeringsmaterial kommerfram bör ytterligare sådana s. k. större områden kunna delas upp i merhanterbara delområden. Del är, vilket betonades redan i regeringens beslutöver programskedel, angeläget med en samlad behandling av bl.a. denvetenskapliga naturvårdens, kulturminnesvårdens och friluftslivets intressen isyfte att skapa en bättre samordning av planerings- och säkerställandeåtgärder.Möjligheterna lill en sådan samordning har ökat genom kulturminnesvårdens nyare- Prop.1978/79:213 Bilaga 2 16 Det samarbete somriksantikvarieämbetet och har inlett för altutvärdera och samordna inventerings-, planerings- och vårdarbete inom främstkulturiandskapet bör även kunna resultera i en mera samlad syn på naturvård,friluftsliv och kulturminnesvård. I vissa av de s. k. större områdenaav betydelse för kulturminnesvården har planeringsarbetet visat alt det förområdena som helhet behövs etl visst skydd mol förändringar i stor skala avlandskapsbild och bebyggelsemönster. I det fortsatta arbelel med att fullföQariktlinjerna för hushållning med mark och vatten behöver främsl de areellanäringarnas, naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen samordnas bättre isådana områden. I regeringens beslut för varje länanges alt de områden i som ingår i ett öst-västligt stråkfrån till , och delar av Kalmarkuslen, Golland, Österlenoch i län. Bullarebygden, Granitområdelskulturlandskap och Tjörn-Orustområ-det i samt Falbygdenoch i utgör sådana områden. För att bättre samordna nämndaintressen och därmed underlätta del fortsatta planeringsarbetet i kommunerna,är del angeläget all berörda cenlrala myndigheter ser över befintliga råd ochanvisningar m. m. och i tillämpliga delar ersätter dessa med gemensamtutarbetade allmänna råd för hur inventerings-, planerings- och vårdarbetet förberörda verksamheter kan samordnas. Erfarenheterna från planeringsskedetvisar alt alla de förslag lill förordnanden enligt naturvårdslagen som harredovisats inte kan genomföras inom överskådlig lid. De slatliga anslag somslår till förfogande för säkerställande av värdefulla naturområden bör iförsta hand användas för sådana områden som är av riksintresse frånnalurvårdssynpunkl eller för friluftslivet och vars bevarandevärden ärsärskilt hotade eller som av annan anledning behöver skyddas. Detligger inom ansvarsområde atl ge råd och informationbelräffande sådana prioriteringar. Den fortsatta planeringen bör äveninriktas på att pröva i vilken utsträckning del finns andra vägar för attskydda områden av särskilt intresse för naturvården, friluftslivet ochkulturminnesvården. Länsstyrelser och kommuner bör i samverkan bedöma hur dessaintressen i ökad utsträckning kan tillgodoses genom överväganden inom ramenför den kommunala planeringen. Länsstyrelserna bör också undersökamöjligheterna till ökad delegation av beslutsbefogenheter lill kommunernaenligt reglerna i naturvårdslagen. Länsstyrelserna bör vidare verka för atl dekommunala markanvändningsplanerna vidareutvecklas så all de i ökad utsträckningkan ge underlag för tillämpningen av hänsyns- och samrådsreglerna iskogsvårdslagen och naturvårdslagen. De allmänna regler om hänsyn tillnaturvården som finns i skogsvårdslagen kommer att bli föremålför statsmakternas överväganden (se även avsnitt 2.2 Skogsbruk). Prop.1978/79:213 Bilaga 2 17 2.6 Fritidsbebyggelse och turism Redovisningarna av arbetet underplaneringsskedet visar atl betydande utredningsarbete m. m. har påbörjats fördeprimära rekreationsområdena. Del förutsätts att planeringsarbetet fullföQs fördessa områden i enlighet med upprättade program och med beaktande av eventuellabeslul med anledning av rekreationsberedningens rapport (Ds Jo 1978: 2)Statliga insatser för turism och rekreation, så all erforderliga markområdenkan reserveras för att möjliggöra en utveckling på sikl av rekrealionslivetinom områdena. Länsstyrelserna bör lämna regeringen en redovisningav planeringsläget och vidtagna åtgärder i övrigt beträffande de primärarekreationsområdena i den omfattning som anges i länsbesluten. I regeringens beslut anges att enredovisning är särskilt angelägen för , ,Småland-Östgöla skärgård. Nedre , , ,, Östskåne, Sydskånes sjö-och åslandskap. ,, , SiQansbygden, DalaQällen, HärjedalsQällen, Åre,Tärna-Graddis Qällvärid, Abisko-KebnekaiseQällen saml Norrbollens skärgård. De allmänna förutsättningarna fören mer genomtänkt utveckling av fritidsbebyggelsen har förbättrats genom detutförda arbetet under planeringsskedet. Kommunerna har tagit ställning tillfritidsbebyggelsens fortsatta utveckling i första hand genom riktlinjer ikommunöversiklerna. Kommunernas redovisningar visar alt många områden i landetbedöms vara lämpliga för yllerligare fritidsbebyggelse. Som många kommuner ochlänsstyrelser anger, behövs vanligtvis inom dessa områden elt fortsatt planeringsarbete.Detta arbete bör prioriteras så all resultat kan redovisas för de områden förvilka det i länsbeslulen anges all en planering är särskilt angelägen. I övrigtfår arbetet bedrivas i den takt som omständigheterna i resp. kommun motiverar. Regeringen har i sina beslul förinlandsområdena i södra och angett att del är önskvärt atlkommunerna vidtar åtgärder för alt möta en ökad efterfrågan på mark förfritidsbebyggelse. Planeringen bör enligt besluten anpassas lill de skildaförutsättningar som finns i länens olika delar. Del är angelägel altöverväganden om vilken planberedskap för fritidsbebyggelse som börupprätthållas grundas på översiktliga planmässiga bedömningar. Som framhölls i prop. 1972:111innebär kravet på en mer planmässig utveckling av fritidsbebyggelsensjälvfallet inte att den bara bör tillåtas i form av stora tätbebyggdafritidsbyar. Olika delar av landet erbjuder skillnader i naturiyper och andraförutsäUningar för fritidsbebyggelse samt har olika exploateringstryck. Detstryks i propositionen under att kravet på större planmässighet utgår frånönskemålet atl dessa skilda förutsäUningar 2 1978/79. 1978/79:213 Bilaga 2 18 skallbeaktas vid bebyggelseutvecklingen så all tillgängliga rekreationsresurserUtnyUjas på elt för alla parter ändamålsenligt säll. Fritidsbebyggelsei form av enstaka hus eller mindre husgrupper i anslutning lill befintligbebyggelse på landsbygden är ofta en lämplig form för fritidsboende i storadelar av landet. Betydande möjligheter torde finns atl för sådan bebyggelseutnylQa improduktiva arealer. Lämpligt utförd kan sådan fritidsbebyggelse påell värdefullt sätt berika och komplettera tidigare befintlig fasl bebyggelseoch därigenom bidra till kulturlandskapets bevarande. Olika upplåtelseformerför sådan bebyggelse bör kunna komma i fråga. bör samrådamed länsanlikvarierna om behovet av allmänna råd för hur bebyggelsen kanutformas i olika delar av landet med hänsyn till bebyggelsetradition m. m. Föratl på bästa sätt ta till vara positiva drag av en mera spridd fritidsbebyggelsebör den baseras på översiktliga bedömningar och i vissa fall även påbedömningar i detaQ genom enklare utredningar. Sådana översiktliga bedömningarbör vanligtvis kunna ske inom ramen för fortsalt arbete med kommunöversiklerna.Bedömningama bör bl. a. belysa hur ett spritt lokaliseringsmönster förfritidsbebyggelsen inverkar på jordbruks- och skogsbruks- samt naturvårds-,friluftslivs- och kulturminnesvårdsinlressen. Medanledning av vad lantmäteriverket för fram i sitt yttrande över planeringsskedetrörande storleken på fritidstomler där detaQplan saknas erinras om atl del iförarbetena till fastighetsbildningslagen (SFS 1970: 988, omtryckt 1971:1035,ändrad : 362) anfördes att till tomtplats inte bör läggas mera markän vad som intensivt kan nylQas för bostadsändamål (prop. 1969:128, s. B 113och B 1156-57). Stor försiktighet bör iakttas med att tillålaspridd fritidsbebyggelse i områden med pålagligl bebyggelsetryck eller avbetydande intresse för t. ex. naturvården och kulturminnesvården. Det finnsskäl att erinra om uttalandena i förarbetena till den ändring i byggnadslagenvarigenom reglerna om tätbebyggelse av mindre omfallning infördes. 1 prop.1976/77:122 stryks sålunda under atl förhållandena i omgivningen skall påverkabedömningen av vad som är all anse som tätbebyggelse av mindre omfattning ochatt delta medför all utrymmet för icke delaQplanerad fritidsbebyggelse måsteanses vara starkt begränsat inom exempelvis de områden som i samband med denfysiska riksplaneringen har pekats ut som högexploaterade eller obmtna kuster.Riksdagen anslöt sig lill regeringens uppfattning i detla avseende (CU1976/77:35, rskr 1976/77:310). Länsstyrelserna anser att statsmakternas riktlinjerför fritidsbebyggelsens utveckling inom områden som berörs av geografiskariktlinjer till största delen har beaktats av kommunerna. ,och anser däremot attfritidsbebyggelsens utveckling i flera av dessa områden strider motriktlinjerna. 1972:111 (bil. 2, s. 147) stryks under atldet är angelägel atl tillräckliga arealer i attraktiva lägen i den kommunalaplaneringen sätts av för 1978/79:213 Bilaga 2 19 övernattningsanläggningar i form av exempelviscampingplatser och stugbyar. Det är enligt propositionen uppenbart atl ettslorl antal hushåll även av olika skäl inte kommer atl ha egetfritidshus. Andra möjligheter måsle därför finnas för framför alll dessamänniskor alt under längre eller vistas i direkt kontakt mednaturen. Särskill i storstädernas närhet men också inom andra särskiltattraktiva områden i landet är del angelägel atl den kommunala planeringenintriklas på att mark för t.ex. stugbyar och campingplatser skall kunna ställastill förfogande även i elt längre tidsperspektiv. Enligt propositionenföreligger det annars stor risk atl möjligheterna all skapa tillräckliga sådanaalternativ spolieras genom en alltför intensiv utveckling av den enskildafritidsbebyggelsen. (CU 1972: 35) anslöt sig i dessa stycken lillbedömningarna i propositionen. I samband med regeringens beslut år1975 över programskedet angavs som utgångspunkt för planeringsarbetet altrestriktivitet skulle tillämpas i fråga om ytterligare fritidsbebyggelse inomområden med geografiska riktlinjer i avvaktan på översiktligamarkanvändningsplaner som beaktar den fysiska riksplaneringens riktlinjer.Särskilt slor återhållsamhet borde iakttas vid de obrutna och högexploateradekusterna, på och samt i Qällvärlden. Del malerial som har redovisatsunder planeringsskedet visar atl kommunernas ambitioner vad gällerfritidsbebyggelsens utveckling i områden med geografiska riktlinjer varierarkraftigt. För många områden där det översiktliga planeringsarbetet har hunnitdrivas långt uppvisar planerna i allmänhet god överensslämmelse med den fysiskariksplaneringens riktlinjer. framgår det av redovisningarna alt antaletfritidshus har ökat kraftigt , främst längssödra och kuster och i de södra fjällområdena. Även därefterhar expansionen varit mycket kraftig inom vissa av dessa områden. Fritidsbebyggelsen har inom fleraav områdena med geografiska riktlinjer utvecklats på ett sätl som inte står igod överensstämmelse med riktlinjema för hushållning med mark och vatten.Riktlinjerna tar sikte på alt tillräckliga områden skall avsällas för bl.a.naturvård, friluftsliv och olika övematlningsanläggningar som stugbyar ochcampingplatser. Sådana överväganden bör enligt riktlinjerna ske samlat iöversiktlig planering. saknas dock översiktliga planövervägandenför flera områden med geografiska riktlinjer som många kommuner idessa områden anvisar ett betydande antal områden för detaljplaneradfritidsbebyggelse. Kravet på översiktlig plan somtillgodoser statsmakternas riktlinjer bör hävdas starkare inom sådana områdeninför kommunernas fortsatta planeringsarbete. För områden med geografiskariktlinjer bör därför länsstyrelsema föra överläggningar med kommunema ombehovet av översiktlig planering i enlighet med statsmakternas beslut år 1975över programske- 1978/79:213 Bilaga 2 20 del.1 planeringsarbetet bör förutsättningama för olika bebyggelseformer ochupplåtelseformer m. m. undersökas. 1 områden med stort rekrealionsvärde börbeaktas önskvärdheten av att skapa förutsättningar för ett högt UtnytQande avbebyggelsen. Vidare bör beaktas förutsättningama för alt på sikl upprätthållaeller utveckla en stabil sysselsättning och möjligheterna atl stödja ochutveckla befintlig service. Länsstyrelserna bör rekommendera kommunerna atlinte annal än undanlagsvis föra fram detaQplaner för fritidsbebyggelse förfastställelseprövning innan en sådan översiktlig planläggning har genomförtsoch behandlats inom kommunema. Det fortsatta planeringsarbetet som rörfritidsbebyggelsens utveckling m. m. i områden med geografiska riktlinjer skallredovisas lill regeringen. 1 regeringens slällningslaganden lillplaneringsarbetet i resp. län meddelas vissa närmare utgångspunkter för detlaplaneringsarbete och för redovisningen av del. I regeringens beslut för resp. län anges närmareutgångspunkter för den fortsatta planeringen rörande fritidsboende förflertalet områden med geografiska riktlinjer. För del södra ,SiQansbygden och anges i besluten att samordnade planeringsprogram förbl. a. turismens och fritidsbebyggelsens utveckling bör upprättas som en del avdet fortsatta planeringsarbetet. Liknande utlalanden görs också för andraprimära rekreationsområden. Regeringen anger vidare att resp. länsstyrelse isamband med redovisningen av länsplanering 1980 skall redovisa om fortsattplanering för något eller några områden i Qällområdena i ochJämtlands län, på , vid samt på bör ske medstöd av beslämmelserna i 10 a § byggnadslagen. Länsstyrelserna bör samråda med och aktivt stödjakommunema i det fortsatta planeringsarbetet belräffande fritidsbebyggelse ochturism. bör, efter samråd med övriga berörda verk och medrekreationsberedningen, bistå kommuner och länsstyrelser med råd ochvägledning för det fortsatta planeringsarbetet. 2.7Industri, gruvor och takter 1972:111 gäller som grundläggandeutgångspunkt vid lokalisering av FRP-industri att i första hand platser medbefintlig sådan industri skall komma i fråga, såvida inte oacceptablamlQöförhållanden etc. därvid uppstår. Med hänsyn till att konkurrensen om de fysiskaresurserna vid kuster redan var eller kunde förväntas blisärskilt framträdande angavs i prop. 1972:111 vissa områden vid dessa kusterdit FRP-industri skulle kunna lokaliseras. 1 dessa områden är vidtagnamarkreservalioner f. n. i huvudsak tillräckliga. Det är angeläget atthandlingsfriheten bevaras genom att i nämnda områden sådan markanvändningundviks som kan försvåra en framtida industrietablering. Prop.1978/79:213 Bilaga 2 21 Fortsatt arbete med utredningar eller utvärderingarav bl. a. skilda miljöfrågor bör ske för vissa av de befintliga områdena förFRP-industri. Del närmare behovet av sådana åtgärder inom de olika områdenaövervägs inom ramen för arbetet med den nya rapporten om hushållning med markoch vatten. a. regionalpolitiska skäl är det angeläget att industri kan lokaliserastill . Länsstyrelser och berörda kommuner har studeratutvecklingsmöjligheter för befintliga och tänkbara industriområden längs norraSvealands- och . Utförda studier visar atl de miQömässigafömtsätlningama för lokalisering av FRP-industri till de studerade platsernavarierar. En närmare utvärdering av de angivna lägena sker i det ovan nämndarapporlarbelet. I avvaktan på statsmakternas ställningstaganden till deförslag som kan väntas i rapporten, bör handlingsfriheten bevaras på deplatser för vilka genomförda studier visar atl goda förutsättningar förlokalisering av FRP-industri föreligger. Vadgäller inlandet redovisar kommuner och länsstyrelser huvudsakligen allmännautlalanden om del önskvärda i all till vissa delar av landet lokaliseraFRP-industri. Ett antal platser har av kommuner och länsstyrelser angetts varalämpade för sådan industri. Kommuner och länsstyrelser i ochBergslagen har härutöver redovisat vissa studier av lo-kaliseringsfömtsäUningarför industri. 1972:111 (bil. 2, s. 158) framhålls att studier avförutsättningar och restriktioner för lokalisering av FRP-industri tillinlandet bör ingå i det fortsalla arbetet med fysisk riksplanering ochregionalpolitisk planering. Förutsättningarnaför inlandslokalisering av denna typ av industri är ännu inte tillräckligtklarlagda. Behov föreligger exempelvis av atl ytterligare utreda vissarecipienlfrågor. Det finns från den fysiska riksplaneringens utgångspunkterinte skäl all nu föreslå ytterligare kommunala insatser i form av planeringeller markreservationer med undantag av föQande. 1 regeringens beslul år 1975med anledning av programskedet angavs beträffande Bergslagsområdet ochVänerområdet atl berörda län och kommuner i samråd bör studeraförutsättningarna för atl till dessa områden lokalisera FRP-industri. Dettaarbete bör föras vidare av berörda kommuner och länsstyrelser i samråd.Studierna bör ske med inriktning på områden där godalokaliseringsförulsättningar sannolikt föreligger och särskilda behov avsysselsättningsmöjligheter kan förutses. Arbetet bör som bedrivas medutgångspunkt i studier och överväganden för större regioner än enskilda län.Resultaten av studierna bör redovisas särskilt till regeringen . 1 den kommunala energiplaneringen (prop.1976/77:129, CU 1976/77: 39, rskr 1976/77: 338) bör beaktas bl. a. de intressensom behandlas i den fysis- Prop.1978/79:213 Bilaga 2 22 Närmare anvisningar för kommunernasenergiplanering utarbetas av industriverket. har under hösten 1977tagit ställning till riktlinjer i den fysiska riksplaneringen avseendevattendrag i norra och Norriand (prop. 1977/78: 57, CU 1977/78: 9,rskr 1977/78:100). I beslutet undantas vissa älvar och älvsträckor frånutbyggnad. Genom beslul har förutsättningama för den fortsattaplaneringen i älvdalarna klariagts i väsentliga delar. För de älvsträckor sominte har undantagits från utbyggnad enligt statsmaktemas beslut och för vilkautbyggnadsplaner har redovisats, kan fastare utgångspunkter för planeringenanges försl sedan aktuella vallen-kraftprojekt har prövats enligt vattenlagen(1918:523, ändrad senast 1978:162). Den fortsatta planeringen för de älvar ochälvsträckor som har undantagits från vallenkraftutbyggnad bör inriktas på alttillgodose de naturvårds-, friluftslivs- och kulturminnesvårdsintressen somhar utgjort motiv för beslutet om atl undanta älvarna och älvsträckorna frånutbyggnad. Efter regeringens bemyndigande i beslul har ensärskild utredningsman tillkallats med uppdrag atl klariägga förutsättningarnaför överledning för valtenkraftändamål av vatten från och (Bo 1978:02). 1977/78:131 (NU1977/78:61, rskr 1977/78:303) har slöd till små vattenkraftverk införts. Det ärangeläget atl länsstyrelserna och kommunerna uppmärksammar att frågan om demindre vattendragens ul-nylQande kan behöva behandlas i den fortsattaplaneringen. Ytleriigare åtgärder i form avmarkreservalioner m.m. i anslutning lill lägen för kondenskraftverk torde f. n.inte vara nödvändiga.