prop · G203197 · 1978-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av VÅRD 77s förslag till ulbildningsmål, utbildningsinnehållsaml omfattning av respektive utbildningslinje föreslår kommittén att följandelinjer - oavsett variant - inom dess område ger allmän behörighel förtillträde lill fortsatt högskoleutbildning 1978/79:197 f,9 Vårdutbildningarna inom den ställiga delen av högskolanskall självfallel också ge sådan behörighel. Det är enligt VÅRD 77 angelägel all man inom ramen för denforlsalia högskoleutbildningen ger de studerande reella möjligheler alt anknytautbildningen lill den egna yrkesinriktningen. Detla föruisäiier som kommitténser det ell ökal samarbele mellan högskolan och yrkeslivel. Kommillén föreslår bl. a. all de ulbildningsansvariga myndighelernabör undersöka i vilken utsträckning det inom ramen för t. ex. vårdlärarulbildningenfinns eftertraktade ämnesfördjupningskurser. som borde kunna anordnas också iandra former och som därmed kan bli tillgängliga även för andra än blivandelärare. VÅRD 77 anser det angelägel all lärarna i arbeisierapeui-och sjukgymnastutbildningarna ges förutsättningar att i ökad utsträckningöverta en del av de uppgifter inom utbildningen som åvilar läkare. Kommillénföreslår därför all regeringen ger UHÄ i uppdrag atl föreslå ålgärder somskapar förutsättningar för arbetsterapeut- och sjukgymnasllärarna atl ta på sigen ökad andel av undervisningen i utbildningen på rehabiliteringslinjen. Enligl sina direktiv skall VÅRD 77 överväga ålgärder somfrämjar en jämnare könsmässig rekrylering. Kommittén konstaterar all man, trotsen mer än decennieläng intensiv debatt om könsrollsfrågor, fortfarande lyd-ligtkan urskilja en arbetsmarknad som är indelad efter kön och inte efter intresseoch begåvning. Männen finns alltjämt företrädesvis i olika tekniska yrken,medan kvinnorna dominerar vård- och serviceområdet. Synen på manligt och kvinnligt i utbildning och yrkeslivhäller emellertid långsamt på all förändras. I ökad utsträckning söker ochantas kvinnor till utbildningar inom traditionellt manliga yrken. Betydligt långsammare går del dock att förändra männensintresse för typiskt kvinnliga yrken och arbetsområden. Män med intresse ochfallenhet för arbetsuppgifter inom kvinnodominerade områden hindras dessulomav fördomsfulla attityder och brisl på informaiion att välja dessa områden somarbetsfält. Bristen på män har i sig också en negativ effekt när del gällerpåverkan på ungdomars yrkesval. Fler män i vården skulle därför troligen bidratill all de unga männen efterhand skulle uppfatta vårdarbete som naturligtockså för män och oftare välja delta. Männens iniresse för olika vårdulbildningar har emellerlidtotalt sett ökat någol. vilket kan ge anledning lill viss optimism angåendemöjligheterna alt i framliden nä en könsmässig utjämning. Men om detta skallske långsamt eller inte beror bl. a. på vilka åtgärder som vidtas för att lösaproblemet. speciella insatser kommer enligt kommitténs bedömning en utjämningsannolikt alt dröja. Del är mol denna bakgrund som VÅRD 77 är beredd attföreslå att positiv särbehandling av del underrepresenterade könet prövas vidantagning. En sådan åtgärd bör enligl kommitténs uppfattning bli aktuell förstvid antagning till utbildningar med så sned könsmässig rekrytering att minoritetskönelvid senaste antagningstillfället hade lägre andel än avutbildningsplatserna. Prop.1978/79:197 70 Kommitléns förhoppning är självfallel alt extra ordinäraåtgärder av detla slag inle skall behövas i framliden. I ett övergångsskedesynes de dock vara motiverade. VÅRD 77 är medveten om de principiella invändningar somkan rikias mol en särbehandling av det ena könet. De positiva effekter sommetoden leder till bör dock vägas mol delta. VÅRD 77 anser alt en särbehandlinginte bör betraktas som en orättvisa mol del andra könet utan som enkompensation för de orättvisor, som finns inbyggda i de miljö- och kulturfaktorersom lidigare påverkat uppfostran och utbildning. Kommittén redovisar Ivå allernaliva modeller för positivsärbehandling - minimikvot och lilläggspoäng - ulan att ta ställning till hurnågon av dem närmare bör uiformas. Kommittén avslår också från att förordaendera av de två redovisade modellerna. Kommittén föreslår i stället atl SÖ ochUHÄ fär i uppdrag atl dels utforma de bägge modellerna, dels initieraförsöksverksamhet i de vård- och socialt inriktade högskoleutbildningarna meddem. Detta under förutsällning all försöken också innefaltar utbildningar därkvinnorna är underrepresenterade. Efter utvärdering bör den med hänsyn till syftetlämpligaste modellen tillämpas , vars längd bör bliberoende av hur snabbi ålgärderna ger avsett resultat. VÅRD 77 vill understryka det angelägna i att denutredning, som UHÄ planerar angående kvotering lill samtliga utbildningslinjeri högskolan med sned könsmässig rekrytering, kommer till stånd. Om kvoteringtillämpas inom samlliga högskoleutbildningar med sned könsmässig rekrylering,får en sådan åtgärd en siörre trovärdighet som jämställdhetsåtgärd än om dentillämpas enbart inom vissa. VÅRD 77 påpekar all man också via denstudieorganisatoriska uppläggningen och utbildningarnas innehåll och arbelsformerkan påverka del rådande könsrollsmönstrel. Ur VÅRD 77s perspektiv är det mycket viktigt att ökadinformation ges till SYO-konsulenterna om behovel av jämnare könsrekryleringinom vårdområdel. Kommillén finner del också angdägel atl mer forskning kommertill stånd på detta område och all sådana undersökningar får en breduppläggning. VÅRD 77 skall enligl sina direktiv pröva frägan omhuvudmannaskapet för sjukgymnastutbildningen. Enligl vad kommittén erfar kommerregeringen att tillsälla en förulsältningslös utredning om ettenhetligt huvudmannaskap för högskolan, VÅRD 77 koncenirerar sig bl, a. härförpå alt utreda i vad mån nuvarande förhållanden inom sjukgymnastutbildningentalar för ett ändrat huvudmannaskap. Kommittén har inle funnil några entydiga besked om vilkenhuvudman som bäst klarar alt genomföra utbildningen. Några vägande skäl för atlbyta huvudman på någon eller några orter har inle framkommit. Etl förslag från VÅRD 77 om enhetligt huvudmannaskap försjukgymnastutbildningen skulle, om del snabbt genomfördes, medföra atl enderade två statliga eller de två kommunala utbildningarna nu skulle byta huvudman.Om den utredning som regeringen avser att tillsätta skulle komma annan slutsats än VÅRD 77, bl. a. med hänsyn till att dess uppdrag omfattarhela högskolan, skulle huvudmannaskapet pä tvä orter kunna komma att på nyttbehöva ändras. VÅRD 77 föreslår därför med hänvisning lill vad ovanframhållits ingen förändring i fråga om huvudmannaskapet försjukgymnastutbildningen. Prop.1978/79:197 71 Enligl kommitténs direktiv skall de i det föregåenderedovisade förslagen syfta lill genomförande omkring år 1980.Utredningsarbetet har från början varil inriktat på en reform av den häraktuella utbildningen . Vad avser kommitténs förslag till nyabehörighets- och urvalsregler bör en preliminär information kunna ges så snartförslaget överlämnas till regeringen. VÅRD 77föreslår atl regeringen ger UHÄ två uppdrag . Del gällerdels frägan all utreda en ny organisation av den grundläggande utbildningen förvårdyrken i , dels frågan om all skapa förutsättningar för arbetsterapeut-och sjukgymnastlärarna att ta på sig en ökad andel av undervisningen irehabiliteringsutbildningarna. VÅRD 77s samlade förslag innebär vad gäller destudieorganisatoriska förändringarna i stort oförändrade kostnader iförhållande lill nuläget. Prop.1978/79:197 72 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1978:50) Ny vårdutbildning Remissinstanserna finner i allmänhet de vårdpolitiskautgångspunkter som kommittén definierat för arbetet med utbildningsmålenangelägna och delar den grundsyn som varit vägledande när utbildningsmålen harformulerats. De grundläggande utgångspunkterna om helhetssynen på människan/patientenoch formuleringen av vårdideologin råder det allmän enighet om. Flertaletremissinstanser är positiva till kommitténs förslag om dels övergripande mål.dels gemensamma mål för grupper av särskilt besläktade utbildningar. Mångaanser alt innehållet i detla avsnitt är värdefullt och kan utgöra en god grundför den måldiskussion som bör föras inom varje utbildning. Genom övergripande mål betonas att samtliga berördautbildningar utgör en integrerad enhet vilket bl. a. ()anser angeläget, SÖ vill vidare stryka under att vissa för all högskoleutbildninggemensamma mål anges i högskolelagen. Där sägs bl, a, att utbildningen skallbygga på vetenskaplig grund, att den skall anordnas så atl de studerandeförvärvar kunskaper och färdigheter samt utvecklar sin förmåga att kritisktbedöma företeelser av skilda slag, främja personlig utveckling och förståelsenför andra länder och för internationella förhållanden. Liknande synpunkterförs fram av () som betonar vikten av att målen förvårdsektorns utbildningar anknyter till dem som antagit såsom målför all högskoleutbildning. Däri inbegrips också all utbildningarna måsteplaneras så att en återkommande utbildning går att genomföra. Universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) instämmer i de synpunkter som planeringsberedningenför vårdsektorn inom ämbetet för fram, men vill betona vikten av att sektorsmåloch områdesmål förenas i ett gemensamt övergripande mål för att göramålformuleringarna mer lätthan-teriiga för dem som skall tolka målen.Planeringsberedningen ansluter sig i allt väsentligt till kommitténs förslag,men ansluter sig inte till kommitléns förslag att mål enbart skall ange inriklning.Konsekvensen härav blir alt linjenämnd beslutar om innebörden i godtagbartyrkeskunnande för respektive utbildning. Planeringsberedningen vidhåller attmålen för nivåerna under sektors- och områdesmål skall preciseras ochfastställas centralt så atl de kan sägas ha uppfyllts vid genomgångenutbildning. Inom den ramen har linjenämnden att besluta om innehåll och genomförande. Även anser del nödvändigt med centraltfastställda konkreta mål, dvs, kunskaper och färdigheter som ger ullryck fören yrkesprofil och som kan användas för att utveckla yrkesidentitet och yrkes- 1978/79:197 73 Beträffande det linjespecifika innehållet ochvarianternas innehåll anser socialslyrel.sen atl av de centralt fastställdautbildningsplanerna bör klart framgå dels vilka målgruppers behov av vård/servicesom skall tillgodoses, dels i vilka situationer/miljöer som vård/service skallges. anser att det synsätt som ligger bakom kommitténsdiskussion om och formulering av utbildningsmål ger uttryck för sammasträvanden som finns i utredningens egna direktiv. Eftersom det saknas enbeskrivning av hälso- och sjukvårdens inre organisation är delemellertid svårt att lill fullo bedöma de uppställda målen. Eventuella motsättningarmellan de olika målen är svåra att se. vill, liksomkommittén, framhålla vikten av att målformuleringarna diskuteras och bearbetaskonstruktivt för att förnya och förbättra utbildningen. Enligt framstår förslaget atl formulera mål för högskolanssektor för vårdyrken resp, mål för grupper av särskilt besläktade utbildningarsom i huvudsak riktigt. anser att även för socialvårdssektornär det nödvändigt att samordna utbildningsutbudet i breda utbildningsvägar somger ett överblick-bart linjeutbud. Detta är en av orsakerna till attKommunförbundet förordar en överföring av sociala servicelinjen till sektornför administrativa, ekonomiska och sociala yrken i högskolan. uppfattning måste målformuleringarna i den slutligautformningen ha en sådan bredd att de innefattar även de övriga socialtinriktade linjer inom högskolan som inte innefattas av Vård 77:s arbete.Centralorganisationen SACOISR kan instämma i vad kommittén säger om kunskaperoch färdigheter, breda baskunskaper, flexibel yrkesfunktion, analytisk ochkritisk förmåga m.m. som mål för utbildningen. Däremot ställer sig /SRfrågande till sådana begrepp som individorienterade, samhällsanpassade resp. samhällsförändrandemål, produkt och process i undervisningssituationen m. m. Det förefaller somom kommittén ser en motsättning mellan ä ena sidan kunskaper och å den andrapersonlighetsutveckling, förståelse av begrepp och sammanhang och förmåga attkritiskt värdera information. Organisationen menar tvärtom att goda kunskaperär förutsättningen för förståelse, analys och lösning av nya problem. De avkommittén uppställda målen borde enligt /SR normalt leda till en utökningav kursinnehållet i många av de behandlade utbildningslinjerna. () saknar en övergripande analys av de behov och problemi samhället och hos medborgarna som utbildningarna skall relateras till.Viktiga frågor att ta ställning till i detta sammanhang är bl. a. vilka problemsom kan lösas genom en förändrad utbildning och vilka problem som kan lösasgenom en förändrad arbetsorganisation. Vidare bör då analyseras vilkakonsekvenser en förändrad arbetsorganisation får för utbildningen. TCO anseratt en komplettering av målbeskrivningarna bör göras av innebörd att allautbildningar anordnas så att den studerande skaffar sig Prop.1978/79:197 74 överblick över samhällets och hälso- och sjukvårdens samtsocialpolitikens utveckling, resurser och meioder i syfte att kunna förslåindividens sociala situation samt all kunna tillgodose dennes sociala behov. () finner målen brautformade men någol diffust formulerade och hävdar bestämt att i stället förall "skaffa sig beredskap" handlar del om kunskaper som är nödvändigaför yrkesverksamheten. Formuleringen bör således vara "skaffar sigförmåga alt . . ."". annars kan en beiydande standardsänkning bliföljden inom hälso-och sjukvården. sjuksköterskeelevers förbund (SSEF)framhåller all målen för de enskilda utbildningslinjerna måste ges en klar ochkonkret inriktning i de utbildningsplaner som kommer atl utarbetas. SSEF ställersig tvivlande lill alt kommitténs förslag till utbildningsmål kan uppnås inomde utbildningsorganisatoriska ramar som kommillén föreslår. () vill betona alt kommittén bör utveckla och definiera vad flexibelyrkesfunktion är. () anser atlnär det gäller utbildningarnas mål skall de studerande ha möjligheter atl varamed i planering och uppläggning av olika kurser. () ser som viktigast att de olika utbildningsalternativen får sin egenprofil, dvs. att eleverna erhåller goda personalkunskaper. Detta ansesnödvändigt för att varje yrkeskategori skall kunna medverka till godabehandlingsresultat. () ansluter sig ihuvudsak till förslagen till mål men anför viss kritik. Del gäller deövergripande målen att kritiskt bedöma information om vikliga samhällsfrågoroch atl skaffa sig breda baskunskaper som grund för flexibel yrkesfunklion. DHRmenar att om vårdpersonalen skall kunna ta initiativ tillförändringar av sädana förhållanden i samhällel. som påverkar människors hälsa,krävs en bred kunskap om samhällsförhållanden och förmåga att kritiskt bedömainte enbart information om samhällsfrågor utan även samhällsföreteelser som sådana.De breda baskunskaperna måste finnas, men DHR menar atl djupet i utbildningenär viktig. De olika yrkesutbildningarna måste få sin egen profil, varje yrkesin kunskapsresurs att tillföra vårdlaget. När det gäller gemensamma mål anser DHR att i detsammanhanget måste individens självbestämmande och inflytande betonas. Sammasak gäller målen för gruppen hälso- och sjukvård. En tidsenlig"vårdideologi" med betoning av individen som en aktiv medlem avvårdlaget måste inta en central plats i utbildningsmålen. För samtligautbildningar måste ell viktigt mål vara att de studerande skaffar sigkunskaper om hur samhället påverkar människor, beredskap att stimuleramänniskor till självständighet och oberoende och beredskap att ta initiativtill kontakter med skilda samhällsorgan för att påverka samhällsmiljön. Prop.1978/79:197 75 Anknytningen mellan gymnasieskola och högskola En allmän uppfattning bland remissinslanserna är att dekortare vårdutbildningama skall jämställas med andra högskoleutbildningarmedavseende på de allmänna behörightsvillkoren. Meningarna är emellertid slarkldelade om förslaget alt behöriga sökande skall ha en gemensam basutbildning iform av tvåårig vårdlinje eller eltåig vårdlinje som komplement till annangymnasieutbildning. Fletalel remissinslanser lillstyrker i princip all vårdutbildningamai högskolan bygger på vårdinriktad gymnasieutbildning. Bland dessa märkssocialstyrelsen. TCO, elevers centralorganisation ().Samarbetsorganisationen för vu.xenstuderande, () och SSU. Genom att den för samtliga studerande gemensamma basen läggs igymnasieskolan ökar möjligheterna alt redan där utveckla en för ell slortantal studerande till skilda vårdyrken gemensam referensram, menar bl. a. socialstyrelsen.En tidig inriktning mol vårdarbete lorde både gagna verksamheten och öppna bredavalmöjligheter för de studerande, anför Lands-ting.sJÖrhiindet. Del innebäringet slutligt yrkesval och även vaije yrkesval inrymmer för övrigt i sig ulvecklingsmöjligheler.En del remissinstanser -exempelvis UHÄ framhåller dock atl av de föreslagnavårdlinjerna i högskolan synes för rehabiliteringslinjen och medicinskaservicelinjen den natuvetenskapliga linjen vara en väl så god grund eller tilloch med lämpligare grund. För den medicinska servicelinjen bör särskild behörighelkunna nås även genom annan gymnasielinje som inom matematik, fysik och kemiger kunskaper minst motsvarande naturkunskap på tvåårig social linje, anserbl. a. UHÄ. SACOISR anser att genomgången treårig naturvetenskaplig linje böruppställas som förkunskapskrav för lilliräde till medicinska servicelinjen ochrehabiliteringslinjen. När del gäller rehabiliteringslinjen, varianten försjukgymnastik, vill UHÄ uttala sig för en alternativ grund för den enskilde iform av naturvetenskaplig linje eller kunskaper i naturkunskap motsvarande tvåårskurser pä sociala linjen. SSEF, ()och FPU menar atl anknytningen till gymnasieskolans vårdlinje inte skall varagenerell utan prövas för varje enskild linje i högskolan. För den föreslagna hälso-och sjukvårdslinjen är anknytningen lill vårdlinjen hell naturlig medan vissavårdyrkesutbildningar t. ex. laboralorieassistentutbildningen hellre bör hagymnasieskolans naturvetenskapliga linje som bas. Denna uppfattning delas avTCO, som framhåller atl särskilda behörighetskrav för antagning tillhörselvårds- och rehabiliteringslinjerna samt laboratorieassistenlul-bildningenbör vara kunskaper i matematik och naturkunskap motsvarande minst tvåårigsocial linje. För laboratorieassislenluibildningen bör vårdkunskap inte uigörasärskilt behörighetskrav, menar TCO. Även anser sig varaöppen för atl vissa utbildningar inom vårdsektorn kan behöva bygga på andraförkunskaper än dem som vård- Prop.1978/79:197 76 linjen i gymnasieskolan ger. Det gäller bl. a. ulbildningarnatill laboratorie-och hörselvårdsassislent. SÖ tycker atl vägen lill olikahögskoleutbildningar i ett kortsiktigt perspektiv bör hållas öppen förstuderande med olika studiebakgrund i avvaktan på resultat avgymnasieutredningen. Sålunda måsie även vägen till de vård- och sociallinriktade utbildningarna vara öppen föl' studerande frän andra linjer igymnasieskolan än de med motsvarande inriklning. Det är vidareangeläget - enligt SÖ -alt behovet av anknytning mellan de tillarbetsmarknadsutbildningen och kommunala vuxenutbildningen förlagda vårdutbildningamaoch den föreslagna högskoleutbildningen blir beaktat. Negativa lill förslagetom gymnasial vårdutbildning som bas för vårdutbildningar inom högskolan är Arbctsmarknadssiyrcisen(AMS). (), SACOISR. , , och . Bland dessa framhålles atl de olika vårdutbildningarna skiljersig från varandra i sådan grad att en gemensam basutbildning av föreslagenutformning inte är motiverad. Del anses även oklart hur utbildningen påvårdlinjen kommer alt gestalta sig men sannolikt blir utrymmet för undervisningi naturvetenskapliga ämnen och främmande språk begränsal. Sådan utbildninganses vara mycket betydelsefull för merparten av de kortarevårdutbildningarna. All gymnasieutbildning som skall meritera för fortsattutbildning inom vårdyrkena måste innefatta en gedigen utbildning i såvälbiologi som matematik och övriga naturvetenskaper, anser SACOISR.Gymnasieutbildning med naturvetenskaplig och i viss mån även beteendevetenskapliginriktning måste tillmätas Slort värde vid antagning även till de kortarevårdyrkesutbildningarna. Minskning av de naturvetenskapliga kunskapema undernuvarande nivå måste få en starkl negativ inverkan på kvaliteten inomvårdutbildningarna, anser Svenska läkaresäliskapei. Sällskapet ser även medstor oro på hur forskningsanknytning och forskarrekrytering inomvårdutbildningarna kommer att påverkas om den naturvetenskapliga grunden förutbildning undanrycks. Inom sjukvårdsområdet finns utrymme för och behov av be-fatlningshavaremed skiftande utbildningsbakgrund, intresse och erfarenheter, hävdar AMS.Rekrytering från de teoretiska linjema, t. ex. tekniska linjen, naiuivelenskapliglinje liksom från vissa yrkesinriktade linjer, bl.a. verksiadsteknisk linjeger, enligt AMS:s uppfattning, bakgrundskunskaper av värde för vårdutbildningoch för arbetsuppgifter inom vårdområdet. SACOjSR liksom AMS och UHÄ vill fästauppmärksamheten på att en alltför specialiserad behörighet skjuter ned detreella valet av ulbildningsväg till högsiadium. Detta torde ocksåbidra till att konservera den sneda könsmässiga rekryteringen till vissavårdutbildningar. Vid utformningen av den framlida gymnasieskolan liksom av komplelierings-möjligheternai anslutning till denna måste dessa förhållanden beaktas, menar UHÄ .Förslaget att vårdlinjen skall bli inkörsporten till de långavårdutbildningarna utgör enligt bl. a. SFS och SACOISR etl Prop.1978/79:197 77 starkt hot mot den nalurvelenskapliga linjens exisiens.eftersom underlaget för denna linje därigenom minskar väsentligt. När delgäller den föreslagna sociala servicelinjen förslär s Någon entydig opinion kan inle skönjas beträffande denettåriga vårdlinjen som komplement till annan gymnasieutbildning. Denna kursskall enligt förslagel också kunna vara ell led i återkommande ulbildning ochge en yrkesfunklion i princip molsvarande undersköterskans. , CUF och SSU vill tillstyrka den föreslagna ettårigakompletteringskursen med vårdinriktning. LandstingsJörhundet anser atl denettåriga kompletleringskursen ger de förkunskaper som behövs och innebärjämfört med nuläget inle någon längre sludielid för elever fiån andra gymnasielinjer.Efter kursens slut kan eleverna om de så väljer - på ett naturligt sätl gå ini vårdarbetet. Enligt LO och UHÄ bör emellerlid kompletleringskursen kunnaanpassas i längd och innehåll så alt de olika studerandegruppernas kunskaperoch erfarenheter tillvaratas. Den bör också kunna anpassas till skildautbildningars krav på förkunskaper. S«(7«/.sA'r('/i'('/; och SÖ har svårt attta ställning. förutsätter att även yrkespraktik ingår i denfrislående kursen för vårdyrkesutbildning saml atl kursen leder fram tillyrkeskompetens. I delta sammanhang måsie dock praklikfrågan uppmärksammas. Delär angelägel all närmare utreda hur yrkespraktiken skall kunna realiseras viden ökad dimensionering av vårdyrkesutbildning. anser alt enbelysning uv vilka konsekvenser förslaget till kompletterande vårdkurs får fördimensioneringen av nuvarande specialkurser i gymnasieskolan vore värdefullför ställningstagande till förslaget. SÖ vill understryka den principiella belydelsenav att det skapas en utbildningsgång, där varierande teoretisk bakgrund ochskiftande arbetslivserfarenhet kan tillvaratas. SÖ anser det inte möjligl att idetta sammanhang ta ställning lill denna fråga som även aktualiserartillämpningen av motsvarande princip inom andra utbildningsområden än de nuaktuella. påpekar SÖ all när del gäller den ettåriga vårdkursen böräven de resurser som finns inom såväl arbetsmarknadsutbildning som kommunalvuxenutbildning kunna utnyttjas. SÖ erinrar också om sin framställning tillregeringen med förslag till vissa förändringar i tvåårigvårdlinje, vilket bl. a. innebär all den praktiska utbildningen görs merflexibel och basen breddas för att kunna öka antalel praktikplatser och skapaförutsättningar för ulbildning i enlighet med Vård 77:s förslag.