prop · G20333 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligt nu nämnda bestämmelser reglerasbeskattningen för byggnadsrörelsernas skattskyldighet i fråga oraentreprenader och s. k. egenregi-arbeten. Mervärdeskatten utgår enligt enenhetUg skattesats, f. n. på det för omsättningen gällandebeskattningsvärdet. Enligt 14 § gäller som huvudregel att beskattningsvärdetutgörs av vederlaget inkl. skatt eller, i fråga om uttag, saluvärdet inkl.skatt. Beskattningsvärdet utgör dock av vederlaget eller saluvärdetinkl. a. i fråga om arkitekttjänster och tjänster som avser yttreledning för vatten, avlopp m. m. eller avser bl. a. väg, gata, spåranläggning,flygplats, baran eller mark för idrottsplats, skolgård eUer liknande (den s. k.20-procents-regeln). Beskattningsvärdet utgör av fulltbeskattningsvärde (den s. k. 60-procentsregeln) vid omsättning av bl. a.byggnad, monteringsfärdigt hus, byggnads- eUer anläggningsentreprenad ochannan tjänst med avseende på fastighet som inte omfattas av 20-procents-regeln. 1978/79: 33 62 Vid omsättning av byggnad anses enligtanvisningarna till 14 § särskild ersättning för tiänst enligt 10 § förstastycket 5 som vederlag för sådan tjänst. Vid försäljning av byggnad och markbestäras det på byggnaden belöpande vederlaget tUl skillnad raellan helavederlaget minskat med särskUd ersättning för tjänst soim har nämnts ochsaluvärdet för marken vid försäljningstUlfället. Ingår i markens saluvärde sådantvärde, som enligt anvisningarna till 9 § skall anses som omsättning av tiänst,bestäms beskattningsvärdet härför enligt 20-procentsregeln. Motsvarande gällervid annan omsättning av byggnad och mark som utgör lager-tiUgång ibyggnadsrörelse. Som har nämnts bestäms tidpunkten förskattskyldigheten av den skattskyldiges redovisningsmetod. TUlämpaskontantmetoden inträder skattskyldigheten när vedertag inflyter kontant ellerpå annat sätt kommer den skattskyldige tiU godo. Tillämpas faklureringsmetodeninträder skattskyldigheten när kontantlikvid inflyter eller fordran dessförinnanuppkommer. I fråga om uttag gäller att skattskyldigheten oavsettredovisningsmetod inträder när uttaget sker. Skattskyldighetenför byggnadsverksamhet i egen regi är, framhåller utredningen, begränsad tillnyproduktion av byggnad och arbeten som i saraband därmed utförs på mark somutgör lagertillgång i byggnadsrörelse. Andra uttag av tjänster urbyggnadsrörelse medför inte skattskyldighet. Detta förhållande har skapattillämpningssvårigheter när det gäller den i egen regi bedrivnabyggnadsverksamheten. Denna svarar för av den totalabyggnadsverksamheten. Utredningenpekar på några situationer där de nuvarande bestämmelserna har gett upphovtill svårigheter vid tillämpningen. En sådan situation är när ettbyggnadsföretag enligt avtal med en kommun i egen regi för försäljning uppförsmåhus på mark sora ägs av kommunen och som upplåts med tomträtt tillsmåhusköparna. Byggnadsföretagets verksamhet kan omfatta även markarbeten inomområdet, t. ex. yttre vatten-och avloppsledningar, gator, vägar, lekplatser ochparkeringsplatser. Kostnadstäckning för dessa arbeten tas ut i priserna för debyggda småhusen. Enannan situation, som utredningen beskriver, är alt ett byggföretag harförvärvat etl markoraråde för exploatering och bebyggelse i egen regi förförsäljning och dessutom har åtagit sig att svara för yttre gemensammaanläggningar. som har avsatts för gemensamhetsan-läggningar med däråutförda arbeten måste företaget avstå till kommunen, ofta mot ett närmastsymboliskt vederlag. Kostnadstäckning tas ut i priset på försålda fastigheter. Detär enligt utredningen i båda fallen tveksamt om skattskyldighet kan ansesföreligga för markarbetena. 1 det första fallet har marken aldrig utgjortlagertillgång i byggnadsrörelsen. I del andra fallet utgår ingen adekvatersättning. Om skattskyldighet inte föreligger saknar bygg- 1978/79: 33 63 nadsföretageträtt till avdrag för ingående skatt på förvärv som direkt avser den verksamhetsom inte medför skattskyldighet, t. ex. material, och har endast partiellavdragsrätt för förvärv som är geraensarama för denna verksamhet och denverksamhet som medför skattskyldighet, t. ex. maskiner, andra inventarier ochanläggningstiUgångar. Motsvarande begränsning av avdragsrätten gäller förbyggnadsföretag som utför ombyggnad, reparation eller underhåll av egnafastigheter, som inte används i byggnadsverksamheten och inte heller utgörlagertillgång i denna. Utredningenanser att de tiUämpningssvårigheter, sora nämnda förhål landen för med sig,kan undanröjas genom att uttag av tjänster från yrkesmässig byggnadsverksamhetbetraktas som omsättning och beskattas, En sådan ordning kräver en definitionav begreppet yrkesmässig byggnadsverksamhet. Någon sådan definition finns intei ML eller annan skattelagstiftning. I flertalet fall är dock förhållandenasådana att någon tvekan knappast behöver uppkoraraa. Det är t. ex. uppenbart,atl den som förvärvar mark och på denna raed egna anställda, egna raaskiner ocheget material uppför byggnader för avsalu bedriver byggnadsrörelse i såväl ML:ssora KL:s mening. Däremot kan ett fastighetsförvaltande företag som uppförbyggnader uteslutande för egen framtida förvaltning och utan sikte påförsäljning enUgt ett uttalande av RSN (RSN II 1969:117.1) inte anses bedriva byggnadsrörelse. Utredningen erinrar i dettasamraanhang även om ett uttalande av RSV enligt vilket byggnadsrörelse anses föreliggaförst om i verksaraheten utförs någon av de tiänster som anges i 10 § förstastycket 4, dvs. uppförande, anläggande, reparation m. m. av byggnad eller annananläggning som utgör fastighet. Definitionenav yrkesmässig byggnadsverksamhet byggnadsrörelse skulle, menarutredningen, i och för sig kunna göras så vid att den innefattar verksamhet ivilken någon yrkesmässigt uppför eller låter uppföra byggnad för avsalu.Härigenom skulle dock skattskyldigheten komma att omfatta företagare som inte medfog kan anses bedriva byggnadsrörelse. Det kan gälla företagare som förvärvarmark för avsalu och enbart genom upphandling av tjänster låter bebyggafastigheterna före försäljning. I sådan verksamhet skapas inget egentligtskattepliktigt mervärde. Det kan även förekomma att företag i egen regi utförendast projekteringen eller del därav. Med hänsyn till att 20-procentsregelngäller för sådana prestationer skulle i dessa fall det beskattningsbaramervärdet bli beloppsmässigt obetydligt. Inte heller om den som förvärvar markför avsalu tillför marken sådan tjänst sora anges i 10 § första stycket 3 kanverksamheten enligt utredningens uppfattning betecknas som byggnadsrörelse. Ilagrummet angivna tjänster som avser växande skog, odling och annan växtlighetsyftar närmast till att bestämraa skatteplikten och därmed skattskyldighetenför tjänster som tillhandahålls inom jord- 1978/79: 33 64 bruket,skogsbruket och trädgårdsnäringen och berör den yrkesmässigabyggnadsverksamheten endast marginellt. Utredningen föreslår därför att endast den sorautför tjänst enligt 10 § första stycket 2 eller 4 på fastighet som utgörlagertillgång i förvärvskällan rörelse bör anses bedriva yrkesmässigbyggnadsverksamhet i ML:s mening. En sådan bestämmelse mnebär, påpekarutrednmgen, att den som bedriver byggnads- eller anläggningsarbeten på egenfastighet blir skattskyldig för verksamheten endast om intäkten vid senareförsäljning eller uttag av fastigheten är hänförlig till inkomstslaget rörelseenligt KL. Utredningen föreslår att bestämmelser av nu nämnd innebörd tas in ipunkt 1 av anvisningarna till 2 §. För den som driver byggnadsrörelse bör, enligtutredningen, uttag av tiänst anses föreligga även när tjänsten tillförsfastighet som den skattskyldige disponerar med nyttianderätt. Utredningenanser vidare att skattskyldigheten, av praktiska skäl och i syfte att göraavdragsrätten genereU, bör för den som anses bedriva byggnadsrörelse omfattaäven de i 10 § första stycket 3 och 5 angivna tjänsterna. I det fall den som bedriver byggnadsrörelse anlitarunderentreprenörer, exempelvis för målningsarbeten eller el- ochWS-installationer, anser utredningen att skattskyldigheten bör omfatta ävensådana upphandlade arbeten. Därigenom uppnås obeskuren avdragsrätt för aUaförvärv. Uttagsbeskattning skall sedan ske för allt som tillförs fastighetbåde i form av egna och upphandlade tjänster. I enUghet härmed föreslår utredningen attbestämraelser tas in i punkt 2 av anvisningama tUl 2 § ora att uttag av tjänstur byggnadsverksamhet utgör omsättning. Som en följd av nu behandlade förslagkan de särskilda bestämmelserna i ora byggnad, t. ex. i 9 §, 18 § andrastycket 2 och 27 § slopas. I detta sammanhang framhåller utredningen attfrågan om skattskyldighet för den byggnads- och anläggningsverksarahet sorabedrivs av staten och kommunerna är föremål för ytterligare utredning i samrådmed . Utredningen erinrar om att beskattningsvärdet förbyggnad som har uppförts i egen regi utgörs vid försäljning av vederlaget förbyggnaden och vid uttag av det allmänna saluvärdet. Utredningen framhåller attdet i praktiken har visat sig svårt att finna ett allmänl saluvärde utom förviss småhusproduktion. Därför beräknas saluvärdet i stället med utgångspunkt ide nedlagda kostnaderna, såväl direkta som indirekta, inkl. ränta på eget ochfrämmande kapital. Räntor på upptaget byggnadskreditiv räknas dock in ibeskattningsunderlaget för i egen regi uppförd byggnad och andra utfördaskattepUktiga arbeten, medan i entreprenadfaUet sådana räntor faller utanförbeskattningen, när beställaren själv tar upp byggnadskreditivet. Förslagetom en uttagsbeskattning av tjänst som utförs i yrkesmässig 1978/79: 33 65 byggnadsverksamhetmedför enligt utredningen att det inte behövs några särskilda bestämraelser ombeskattningsvärdets bestämmande. Samma regler skall gälla som vid annanomsättning av sådana tjänster. Vid uttag skall alltså det allmänna saluvärdetligga till grund för beskattningen. Med allmänl saluvärde förstås enligt KLnärmast vad en utomstående, oberoende beställare vid motsvarande upphandling påmotsvarande plats skulle få betala. Det allmänna saluvärdet inrymmer därmedtäckning för samtliga nedlagda kostnader, såväl direkta sora indirekta, järatevinst. Utredningen anser dock att det bör vara möjligt att bortse från vinst,utöver ränta på nedlagt eget kapital och, i fråga om verksamhet, som intebedrivs av juridisk person, värdet av den skattskyldiges eget arbete. Är detfråga om etl enlreprenadprojekt av någon storlek är vinsten uttryckt i procentav omsättningen så låg som en eller annan procent, varför beloppet enligtutredningen är försumbart. Enligt anvisningar, som har meddelats av RSN (RSN II 1969:121.3) har den sora utför byggnads- eller anläggningsentreprenad rätt att delaupp beskattningsvärdet (entreprenadsuraman) på tjänster som faller under60-procentsregeln och tiänster som faller under 20-procentsregeln. Skatt fårberäknas på vardera slaget av tjänster för sig. Ingår i åtagandet även åtgärdersom inte är skattepliktiga, t. ex. utlägg för markanskaffning, harentreprenören rätt att reducera beskattningsunderlaget med belopp, som svararmot värdet av sådana åtgärder. Utredningen föreslår att denna rätt till uppdelningav vederlag bör tas in i anvisningarna till 14 §. Där bör också anges attmotsvarande rätt till uppdelning föreligger vid uttag av tjänst. Därmed kanbestämmelserna i tionde stycket av anvisningarna till 14 § om uppdelning avvederlag vid försäljning av mark och byggnad, ra. m. utgå. Utredningens förslag till ändrade bestämmelser omtidpunkten för inträde av skattskyldighet och redovisningsskyldighet berör ävenbyggnads- och anläggningsentreprenaderna. Det innebär att skattskyldighetenoch redovisningsskyldigheten inträder när sådan entreprenad tillhandahållseller när betalning krävs eller eriäggs i form av a conto- ellerförskottslikvid. Byggnads- och anläggningsentreprenader av någonbetydelse finansieras i regel av beställaren genom ett av honom tagetbyggnadskreditiv. Entreprenadföretaget får regelmässigt betalning underarbetets gång i enUghet med upprättad betalningsplan. Utredningsförslagetmedför därför en successiv beskattning av byggnads- ochanläggningsentreprenaderna. Även egenregiproduktionen kan avse storaanläggningar med långa upparbetningstider och utredningen anser därför attkravet på likformighet i beskattningen motiverar en successiv beskattning avegenregipro- 5 1978/79. 1978/79: 33 66 duktioneni takt med att arbetena fortiöper. En bestämmelse härom bör enligt utredningenlas in i 15 §. I fråga om byggföretagens produktion av småhusgäller, menar utredningen, särskilda förhållanden som bör beaktas. Arbetenabedrivs ofta i egen regi men så gott som undantagslöst för försäljning.Gränsdragningen mellan vad sora kan betecknas som byggnadsentreprenad och försäljningav bebyggda fastigheter eller färdigställda byggnader är flytande. Gemensamtför sådana verksamheter är dock att produktionen finansieras avbyggnadsföretaget. Betalningen, bortsett från en relativt obetydlighandpenning, uppbärs till stora delar genom att köparen i samband raedinflyttningen övertar betalningsansvaret för byggnadskredi-tiven. En löpandeavskattning av den rena egenregiverksaraheten skulle, anser utredningen, skapakoraplikationer och missgynna sådan verksamhet i förhållande till annanproduktion som sker i form av byggnads-eller anläggningsentreprenad. Utredningen föreslår därför att beskattningen avsådan byggnads- och anläggningsverksamhet som avser nybyggnad av en- ochtvåfamiljs-fastigheter och därmed jämförUg produktion som uppenbarligen är avseddför avsalu, får bero tUl dess försäljningen sker. Utredningen föreslår attbestämmelser härom tas in i 15 §. Den föreslagna successiva beskattningen aventreprenader och egenre-giproduktion kan enligt utredningen skapa vissa komplikationer.Den löpande beskattningen bör därför kunna grundas på nedlagda direkta kostnaderi form av material och arbetslöner och beskattningsmyndigheterna måsteacceptera justeringar av skatteberäkningarna i samband raed slutavskattningen.Någon uttrycklig bestämraelse härom anser utredningen inte nödvändig utan detfår ankomma på RSV att i samråd med berörda branschorganisationer meddelaanvisningar i ämnet. Utredningen tar därefter upp ett par fall för vilkasärskUda åtgärder krävs för att skattskyldig, som förvärvar en fastighet, skaUkunna tUl-godoföra sig avdrag för ingående skatt som hänför sig tillfastigheten. Det ena fallet är när ett byggnadsföretag säljer eni egen regi uppförd byggnad innan den tas i bruk. Skatt för utfört arbete kandå enligt utredningens förslag om redovisningsskyldighetens inträde haredovisats för uttag av tjänster på fastigheten. Delandra fallel är del att ett byggnadsföretag förvärvar en fastighet förförsäljning efter ombyggnad och modernisering. Försäljningen kan ske medtillträde innan fastigheten har tagits i bruk av byggföretaget. Sådanverksamhet medför enligt gällande bestämmelser inte skattskyldighet. Om köparenämnar hyra ul fastigheten till skattskyldiga hyresgäster saknar han f. n. rättlUl avdrag för ingående skatt. Utredningens förslag om skattskyldighet förskattepliktig tiänst som tiUförs fastighet i byggnadsrörelse erbjuder enlösning av problemet på så sätt att den skatt som 1978/79: 33 67 byggnadsföretagetredovisat för gjorda uttag av skattepliktig tjänst hänförs till avdragsgillingående skatt för köparen. Utredningen anser att företagels helaegenregiverksamhel skall beskattas som uttag av tjänst. 1 och för sig skulleman kunna låta nu behandlade försäljningar av byggnader vara skattepliktigaraed skyldighet för säljaren att redovisa utgående skatt raen med rätt tUlavdrag för tidigare redovisad skatt som ingående skatt. Detta skulleemellertid innebära en onödig omgång med dubbla skatteredovisningar förbyggnadsföretagens egenregiproduktion i den mån den sker för avsalu.Utredningen förordar därför en uttagsbeskattning i förening raed att sådanköpare av fastigheten, som är skattskyldig enligt ML, skall ha rätt alt krävaatt säljaren i fakturan särskilt anger hur myckel av köpeskillingen sora utgörmervärdeskatt som säljaren har redovisat eller har atl redovisa. Den i sådanfaktura angivna mervärdeskatten utgör ingående mervärdeskatt för köparen. Det bör enligt utredningen ankomraa på köparen attbestärama om han önskar sådan uppgift eller ej och säljaren bör vara skyldigatt tillgodose köparens önskemål. Utredningen föreslår att bestämmelser omuppgiftsskyldigheten i nu nänmda fall tas in i 16 § fjärde stycket och atl ianvisningarna till 5 § anges att med ingående skatt avses även skatt som harupptagits i sådan faktura. 2.5Uthyrning av fastighet, m. m. Uthyrning av skattepliktig vara utgör enligt 10 §första stycket 1 skattepliktig tjänst och därmed föreligger skattskyldighet förden som yrkesmässigt hyr ut sådana varor. Uthyrning av fastighet är däremotnormalt inte en skattepliktig tiänst. Enligt 7 § likställs dock rätt till bl.a. jordbruksarrende, jakt, fiske eller bete med vara och enligt 10 § förstastycket 10 utgör upplåtelse av sådan rätt skattepliktig tjänst. Till följdhärav föreligger skattskyldighet för bl. a. utarrendering av jordbruksfastighet.Enligt 10 § första stycket 7 föreligger skatteplikt för ramsuthyrning ihoteUrörelse eUer liknande verksamhet. Nämnas bör också att lagring av varautgör skattepliktig tiänst. Enligt förordningen (1968: 616) om skattskyldighettill mervärdeskatt för hamn- och flygplatsverksamhel (ändrad : 674)gäller vidare att skattskyldighet enligt ML föreligger för den som driverhandelshamn för bl. a. upplåtelse åt fartyg av hamnen raed tUIhörande anordningarsaml för den sora upplåter hamnen med tillhörande anordningar åt annan somdriver handelshamnen. Motsvarande gäller för luftfartsverket och komraun ifråga ora drift av flygplats. Av denna utforraning av ML följer bl. a., atl skattsora utgått vid uppförande och senare vid reparation, underhåll m. m. avhyresfastighet blir en faktisk kostnad för fastighetsägaren. Någon möjlighetatt lyfta av 1978/79: 33 68 skattensom avdragsgill ingående skall föreligger inte, eftersom uthyrningen avfastigheten eller lokaler i denna inte utgör verksamhet som medförskattskyldighet för mervärdeskatt. Detta innebär i sin tur att rörelseidkare,som bedriver skattepliktig verksamhet i förhyrda fastigheter eller lokaler,inte har någon avdragsrätt i fråga om den del av hyran sora utgör ersättningför mervärdeskatten på de förhyrda lokalerna. Häri ligger en skillnad ijämförelse med skattskyldiga som bedriver verksamheten i egna lokaler. Denmervärdeskatt som sådan skattskyldig påförs för uppförande ra. av lokalerför verksaraheten utgör avdragsgill ingående skatt. I ett avseende har dessa skiljaktigheter beaktats.Enligt 17 § andra stycket gäller nämligen, alt skaltskyldig, som driververksamhet i faslighet som helt eller delvis ägs av ett av honom helägtfastighetsförvaltande företag, får dra av skatt som belöper på detfastighetsförvaltande företagels förvärv för fastigheten till sådan del somsvarar mot faslighetens användning för den verksamhet som medförskattskyldighet. Motsvarande gäller delägare i samfälligheter förvattenreglering, väghållning och liknande. Genom dessa bestämraelser undanröjsen skattebelastning för koncernbildningar och motsvarande, där denrörelsedrivande och den fastighetsförvaltande verksamheten har delats upp påskilda företag. Syftet med bestämmelserna är att i dessa fall åstadkomma sammafulla avdragsrätt som tillkommer andra skattskyldiga med verksamhet i egnalokaler. Allmänna skatteberedningen konstaterade ibetänkandet Nytt skattesystem (SOU 1964: 25) att man genom en generellskatteplikt för uthyrning av fastigheter, bostäder och andra lokaler skulleuppnå likställighet och därmed neutralitet i beskattningen mellan olikaskattskyldiga. Skatteberedningen avvisade dock en genereU hyresbeskattning avsåväl tekniska sora materiella skäl. Skatteberedningen diskuterade även andra lösningarför att eliminera en skattebelastning på hyrorna på rörelselokaler. Ettschablonmässigt avdrag på den faktiska hyran avvisades under åberopande avsvårigheterna att fastställa någon generellt giltig schablon med hänsyn tillatt hyrorna varierar även raed det ändamål byggnaden eller lokalen är avseddför, med lokalernas läge och med andra faktorer. Även tanken på individuellaavdrag, anpassade efter den faktiska mervärdeskatt som belastar viss lokalavvisades med hänsyn bl. a. lill praktiska svårigheter. Även översynsutredningen fann i betänkandetMervärdeskatt (StencU Fi 1967: 10 s. 95) att en hyresbeskattning inommervärdeskattens rara skulle raedföra väsentliga praktiska problem ocholägenheter, både om den gjordes generell och om den skuUe begränsas tilluthyrning av rörelselokaler. behandlade frågan ombeskattning av uthyrning av fast egendom i sitt första delbetänkande Översyn avmer- Prop.1978/79: 33 69 värdeskattDel I Materiella regler (Stencil Ds Fi 1973: 3 s. 94 ff) och konstaterade attde tekniska skäl som har anförts mot en generell hyresbeskattningfortfarande ägde giltighet. Utredningen fann emellertid också att andralösningar av frågan var förenade med stora olägenheter och lade därför intefram något förslag. 1974: 169 uttalade dåvarandedepartementschefen atl det fanns starka skäl för att undanröja de kumulativaskatteeffekter sora uppköra vid uthyrning av lokaler. De ytterligareundersökningar som behövdes för ett ställningstagande borde, enligtdepartementschefen, utföras av utredningen i dess fortsatta arbete. Utredningen erinrar ora att en grundprincip iraervärdeskattesystemet är att kumulativa beskattningseffekter så långt möjligtskaU undvikas. Etl uttryck för detta är den obeskurna avdragsrätten förnäringslivets investeringar i egna fasta anläggningstillgångar. Nuvarandebestämmelser medger inte avdragsrätt för motsvarande investeringar, närverksaraheten bedrivs i förhyrd fastighet. Utredningen fumer dock i likhetme'd vad som varit fallet tidigare att en generell skattskyldighet för uthyrningav fastighet inte bör införas. Enligt gäUande bestämraelser i ML föreligger redannu avdragsrätt beträffande koncernägda rörelsefastigheter. Intressegemenskapkan dock råda utanför de egentliga koncernbildningarna. Utredningen anger somexempel härpå de s. k. köpraannavamhusen där flera detaljhandelsföretag driververksarahet var för sig i gemensamt ägd fastighet. Någon annan form för ägandeoch förvaltning av fastigheten än ett av intressenterna bildatfastighetsförvaltande aktiebolag eller en ekonomisk förening raed sammauppgift är, menar utredningen, i praktiken knappast möjlig. De skattskyldigaföretagen saknar då rätt till avdrag för ingående skatt på förvärv förfastigheten. Utredningenframhåller också att en komraun vid sanering av äldre bebyggelse kan tvingasatt erbjuda småindustri, hantverkare och andra småföretagareersättningslokaler. Kommunen kan då uppföra ett s. k. industrihotell i vilketflera företagare erbjuds lokaler. Den skatt som har utgått vid byggproduktionenutgör då en del av anskaffningskostnaden, trots att fastigheterna kan varaspecialkonstruerade för användning i verksarahet som medför skattskyldighet. En inte ovanlig situation är, fortsätterutredningen, att ett företag anskaffar nya byggnader med sikte på enexpanderande utveckling. Vid inflyttningstUlfället finns därför vissareservutrymmen, som hyrs ut, ofta mot korttidskontrakt. Utredningen påpekar attavdragsrätt då inte föreUgger för skatt som utgått vid förvärvet till den delfastigheten hyrs ut. Mervärdeskatten kan ha betydelse även i fråga omunderhåll och ombyggnad av uthyrd rörelsefastighet. Om skattskyldig hyresgästdirekt tar på sig kostnader för sådana åtgärder, föreligger avdragsrätt för 1978/79: 33 70 honomi både inkomst- och mervärdeskaltehänseende. I den mån hyresgästens åtgärderär värdehöjande räknas detta i princip som skattepliktig intäkt förfastighetsägaren. I inkorasttaxeringshänseende är det därför teoretiskt settlikgiltigt om fastighetskostnaderna bärs av fastighetsägaren eller hyresgästen.I mervärdeskaltehänseende är situationen en annan. Anskaffningar som skattskyldighyresgäst gör är avdragsgrundande medan däremot fastighetsägarens egna förvärvär avskurna från avdragsrätt.