prop · G203112 · 1978-12-31 00:00:00 — Sålunda vill "underslrykavikten av en effektiv regionplanering med målmedvetna insaiser från samhälletssida. Därvid måste myndigheiernas planering samordnas med den regionalpolitisktinriktade länsplaneringen. Genom en utvecklad sysselsältningsplanering förkommunemas och landstingens verksamhet skapas ökade förutsättningar för attgöra regionalpolitiken mera ålgärdsinriklad på dessa områden." Likasåullalar sig för "all planeringenliksom själva regionalpolitiken måste göras mera åtgärds-inriktad". 1 framhåller "attlänsplaneringen får en annan inriktning än . Planeringen under desenasle lio åren har lett till atl kartlägga och systematisera de olikaregionala förutsättningama i landet. En rad åtgärder har också presenteratsför atl omsätta planema. Arbetet med plangenomförandet har dock inte givit deönskvärda resultaten. Enligt förvaltningsutskottets uppfattning är det därförangelägel att den fortsatta länsplaneringen får en delvis annan inriktning.Planeringen måste övergå från alltför myckel beskrivande lill att bli meraålgärdsinriklad för ökad sysselsättning."" Liknande uttalanden hargjorts av ett fiertal landstingskommuner och lånsstyrelser saml mångakommuner. som man som t. ex, i har pekat"på ett stort gap mellan de mål som angivits för regionalpolitiken ochviljan atl avsätta tillräckliga medel i syfte att nå dessa mål" beionarman kravel på en ålgärdsinriklad länsplanering. Lånsstyrelsen iVästernorrlands län vill därvid ""starkt understryka vikten av altlänsplaneringen och insatserna i övrigt på länsplanet ges en alltmerålgärdsinriklad betoning". a. kommun delar "ulredningensuppfattning om den offentliga verksamhetens roll i regionalpoliliken. Storvikt måste dock läggas vid de regionala myndighetemas (ochlandstingets) planeringsansvar. Genom sektorssamverkan, lokaliseringsprövningoch decen- Prop.1978/79:112 '70 tralisering av beslutsfunktioner bör förulsältningar kunnaskapas för en omfördelning av den offentliga verksamheten." i län anför alt "en aktivregionalpolitik i första hand fömtsätter all olika samhällsorgan verkar i sammariklning." ""Alt bryta den ensidiga sektorsplaneringen ärsannolikt en process som kommer alt ta avsevärd tid'" framhållerlänsstyrelsen i och fortsätter att det gäller ""attfinna former för detta som är praktiskt hanierbara så att ansträngningarna idenna riklning inte resulterar i en byråkratins rundgäng. En betydande riskför delta finns om den samverkan som eftersträvas byggs upp i huvudsak genomskriftväxling mellan myndigheter och genom ruiiniserade informationssystem.Överläggningar myndigheler emellan och diskussioner där sakfrågorna behandlasoch man lär känna varandras argument kan antas vara att föredra i många sammanhang."' Flera statliga myndigheter har också behandlal samma tema.Bl. a. anför att ""en samordning mellan främstsektorsmyndigheternas planering och den regionalpolitiskt inriktadelänsplaneringen bör vara naturlig. Detta förutsätier dock alt länsplaneringen -som utredningen föreslår - får en mer ålgärdsinriklad uiformning. "Lantbruksstyrelsen "välkomnar den lyngdpunklsförskjulning som skett ilänsplanering 1980 jämfört med tidigare planeringsomgångar. Sammanfattningsvisär enligt lantbruksstyrelsens bedömning förutsättningarna för regionalpolitisktmotiverad samordning mellan lantbruksverkets och andra statliga myndighetersplanering och verksamheter goda." anser ""att miljöfrågornaendasl fått ell obetydligt ulrymme i den genomförda länsplaneringen.En ändring härvidlag - i enlighel med länsplaneringsförordningens 1 § - är enföruisättning för en ökad samordning mellan verkets sektorplanering ochlänsplaneringen. Det är som utredningen framhåller också angeläget attlänsplaneringen blir mer ålgärdsinriklad och därmed lättare att ta ställningtill." Statskontoret menaratt "'länsstyrelsernas uppgift attutöva sin samordnande roll och tillvarata länsintressena har varit önskvärd.Statskontoret anser att de regionala samordningsinlressena nu är vältillgodosedda och vill därför ifrågasätta lämplighelen i all ytterligarekoncentrera beslul lill länsstyrelserna. kan leda lill all cenlralaseklorsmyndigheter blir ovilliga all decentralisera verksamhei till regionalnivå då alternalivet lill eget beslutsfattande är att en annan självsiändigmyndighet får beslutsansvaret." Överstyrelsen för ekonomiskt försvar uttalar att"lokalisering från beredskapssynpunkt av befolkning, näringsliv och annansamhällsverksamhet behöver vägas mol olika samhällsinlressen. En sådanavvägning bör med fördel kunna göras, när de regionalpoliliska målen och medlendiskuleras." RRV anför alt "det ligger i sakens natur all det kanförekomma motstri- 1978/79:112 171 diga krav mellan seklorintressen och regionala intressen.Därför är det angelägel att sådana motsättningar klarläggs och redovisas.Detla bör ske under arbetet med länsplaneringen." 1 detla sammanhang vill landstingsförbundei""peka på vikten av samverkan kring planeringsfrågorna. Såvälregionalpolitiken som hälso- och sjukvårdspolitiken har allt alt vinna på ensträvan lill ömsesidighel. Styrningen får inte enbart vara inriklad på atl fåsjukvårdsplanerarna alt beakla regionalpolitiska mål. Även de som ansvarar förandra seklorer bör i högre grad vara beredda att i sin planering ta del av ochbeakla hälso- och sjukvårdens erfarenheler och synpunkter för atl begränsabehovet av vård och omsorg."" AMS konstaterar, när det gäller den landstingskommunalaverksamheten, ""alt denna under lång lid har undergåll en starkcentralisering till större länscenlra. Slyrelsen har del inlryckel atl dennautveckling mindre har varit ekonomiski beiingad och mera har styrts av allmännaattityder till stordrlfisfördelar i vårdarbetet. Redan en ökad medvetenhet omde regionalpoliliska målsällningama i landslingens planering lorde belydamycket för alt vända den hittillsvarande utvecklingen. Del bör naturligen ankommapå länsstyrelserna att överlägga med landstingen i dessa frågor."' Olika aspekier på sysselsättningsfrågorna behandlas av sågotl som samtliga remissinstanser. a. vill 1 län"peka på de svårigheter, som föreligger att kombinera mål i fråga omarbetsmarknadens differentiering med höjda yrkesverksamhetsgrader och allskapa fler nya arbetstillfällen. 1 många fall kan en etablering ellerutvidgning leda till ökad sysselsättning men minskad differentiering. Det är dåmycket svårt och kanske också i ett korlare perspekliv felaktigt alt verka fören annan lokaliseringsort, där också differentieringsmålel skulle kunnauppfyllas. Den för en hel region bästa lösningen ligger enligt länsslyrelsensuppfattning i att försöka åstadkomma relativt stora robusla arbelsmarknader,som inom sig kan klara omställningar både mellan branscher och mellan geografiskadelområden." Länsstyrelseni menar att sysselsättningsulredningen . "i betänkandetkanske glömt bort regionbegreppel. Man talar till exempel om länet som helhetoch att siödområdesindelningen skall vara knuien lill kommunbegreppet. Medregion avser då i första hand de A-regioner som är uppbyggdakring regionala cenlra. I har man i såväl planeringssammanhangsom i konkret handlande ell utpräglat regionall tänkande. Regionen och dessbetydelse som lokal arbetsmarknad m. m. får därför inte glömmas bort, inleminst från kvinnomas och ungdomamas synpunkt. Varje region i länel skallerbjuda en stabil och allsidig arbetsmarknad." Även i lån påpekar som planeringsområde. "stöder utredningens krav pådifferentierade arbets- Prop.1978/79:112 172 En viktig del i en differentierad arbetsmarknad- en del som ofta glöms bort - är, enligt uppfattning, dearbeten som inte släller särskilda utbildnings- och/eller erfarenhelskrav på desökande."" SPN ""delar utredningens uppfattning om viklenav alt man ökar sysselsättningstillfällena och skapar differentieradearbelsmarknader på orter med låg och/eller ensidig sysselsättning."' SPNanför vidare "att en viss rörlighet på arbetstagarsidan är nödvändig i enfungerande arbetsmarknad. SPN är emellertid inte säker på all utredningensslutsats alt den gmpp människor som är beredda att flytta för alt få ett visstarbete tenderar öka. SPN:s erfarenheler från sill arbele medpersonalrörlighetsfrågor pekar snarare på en motsatt utveckling, i vart fallför statsförvaltningens del." SÖ vill "betona betydelsen av att planeringen förlokala arbetsmarknader ges stor vikt. En liten och odifferentieradarbetsmarknad ger inte lillräckliga valmöjligheter, vilket ofta leder tillutflyttning. Jämsides med arbetel att skapa fungerande lokala arbetsmarknaderär del således nödvändigt att vidta åtgärder som underlättar yrkesmässig ochgeografisk rörlighet."" betonar "'vikten av att den regionalaplaneringen tar hänsyn till de invandrare och minoriteter som finns i landetsamt till de nya invandrare som kan väntas lill olika regioner. Inte minstgäller det att följa situationen på arbetsmarknaden och vidta de ålgärder somkrävs för att inle invandrarna och minoriteterna skall bli den regulator som iförsia hand får bära bördan av de omställningar som väntar." ÖB vill "framhålla den ur försvarspolitisk synvinkelstora vikt som måsie tillmätas en aktiv regionalpolitik syftande lill enjämnare fördelning av arbelskrafl och arbelslillfällen. mol den bakgrundenär ÖB posiliv lill belänkandels inrikining och delar i slorl målsättningen utanall för den skull la ställning i enskilda sakfrågor."' Åtskilliga remissinsianser tar upp näringspolitikens rollför den regionala utvecklingen. Sålunda vill i "i likhet med utredningen framhålla behovet av en ökad samordning mellanregional-och näringspolitiken. Samordningen skulle bland annat kunna förbättrasgenom en utbyggd näringspolitisk planering i länet enligt den modell somskisseras av utredningen. Planeringen bör uttryckas i näringspolitiska programi länen." Landsilngel 1 län anser atl""regionalpoliliska och näringspolitiska åtgärder måsie lillsammansmed arbetsmarknadspolitiska åtgärder samordnas och inriklas på en ökaduljämning mellan och inom regioner"'. Flera remissinstanser behandlardärvid de regionala utvecklingsfondernas roll. däribland iVästernorrlands län: "De regionala utvecklingsfonderna har här en storuppgift atl fylla. anser atl utvecklingsfonden är ett organ som påregional nivå har myckel goda förutsättningar atl stimulera de mindre ochmedelstora företagen. Prop.1978/79:112 173 fonderna bör också enligt vara ett lämpligtorgan för en vidareutveckling av regionalpolitiken." Lantbruksstyrelsen "delar utredningens slutsats attsysselsättnings-minskningen i jord- och skogsbruket har varit en förutsättningför den ekonomiska och sociala välfärdsutvecklingen i landet. Däremot anserstyrelsen all en fortsaU minskning i de utpräglade glesbygderna inle innebärnågra samhällsekonomiska fördelar. Det skulle nämligen i dessa områden krävasmycket belydande samhälleliga stödåtgärder för att kompensera de brisler isysselsättning och service som uppstår vid en för låg befolkningstäthet pålandsbygden.'" menar att ""planeringen förskogsbruket måste vara väl samordnad med den regionalpolitiska planeringen iövrigt. 1 några län har utvecklingsprojekt startats i syfte atl skapa programför skogsbrukssek-lorn." Flera remissinstanser framhåller i likhel med statensvägverk "kommunikationsledernas stora betydelse för sysselsättnings- ochregionalpolitiken"". Bl.a. menar i att"kommunikationerna måsle planeras med hänsyn till atl allt fler medlemmari samma hushåll ofta arbetar på olika håll'". I försia hand länsstyrelserna och några landsting harbehandlal och ställt sig bakom sysselsättningsutredningens förslag om altbevilja särskilda medel för genomförande av länsplaneringen. RRV anser"atl man i första hand bör söka bereda utrymme för utrednings- ochinitiativarbete genom omfördelning av de resurser som redan nu slår lillförfogande. I den mån ökade resurser anses behövas, bör de inom ramen för denårliga budgetprocessen ställas lill förfogande för klart angivna uppgifter medanknytning till länsprogrammen." i menar att "förslagetom ett fritt disponibelt anslag till länen för vissa regionalpolitiskainsatser får ses som ett steg i rätt riktning, när det gäller att uppfyllalänsplaneringens intentioner". i anser att"allra viktigast i detta sammanhang är utredningens förslag om attsärskilda medel anvisas till länsstyrelsema för planering och genomförande avregionalpolitiskt betingande åtgärder av sysselsättningsfrämjande art." i anför: "Motbakgrund av erfarenheten av Utveckling AC:s verksamhet tillstyrkerlänsstyrelsen sysselsätlningsulredningens förslag om alt landets länsstyrelserskall beviljas särskilda medel för planering och genomförande av angelägnaprojekt. På grund av sysselsättningsproblemen förordas en prioritering avskogslänen vid fördelning av anslag. Ålgärdsinriklad regional planering är ej endast enangelägenhet för landets länsstyrelser. Erforderliga resurser bör därför ståtill förfogande för liknande verksamhei på central nivå." i har utförligt behandlatdella förslag: 1978/79:112 174 "Nästasleg i den regionala utvecklingsplaneringen måste därför från samhällets sidavara all ge den regionala nivån vissa årliga resurser för konkretprojektarbete. En sådan åtgärd innebären ytterligare förverkligande av deintentioner som låg bakom beslut om en utbyggd samhällsplanering. Meddenna grundsyn på hela planeringssystemet ärdet med stor tillfredsställelsesom kan konstatera att såväl decentraliseringsutredningen somsysselsättningsutredningen pekat på sådana regionala utvecklingsresurser somintressanta medel för samhället att uppnå övergripande mål. ""föreslår all "'storleken av de utvecklingsmedel som slällstill en regions förfogande bör relateras lill regionens behov av konkretaåtgärder. Del synes därvid vara logiskt att den statliga insatsen förarbelsmarknadspoliliska åtgärder i en region är den indikator som speglar dessabehov." Det bör, enligt uppfattning, åvila länsstyrelsenatl "årsvis utifrån länsprogrammet fördela de erhållna medlen på sådanaprojekt som bedömer befrämja utvecklingen i länel i enlighet medaniagna mål. Projektansvaret kan i den mån det inte lämpligen handhas direkl avlänsstyrelsen anförtros andra länsorgan såsom den regionala utvecklingsfonden,lantbruksnämnden, skogsvårdssiyrelsen, länsarbetsnämnden,turisttrafikförbundet elc." 3Det regionalpolitiska stödet till industrin och den privata service-ochtjänstesektorn Översynenav de regionalpolitiska stödmedlen har gjorts utifrån sex utgångspunkter.Beträffande dessa anför AM5: "'Styrelsen kan allmänt ansluta sig tillförslagen att begränsa antalet stödformer och starkare knyta stödet tillsysselsättningen. Det är de konkreta resultaten i det sistnämnda hänseendet somutgör det primära inlresset i den regionalpolitiska verksamheten och del ärviktigt all della kommer lill uttryck i stödels utformning. Mol den bakgrundentillstyrker styrelsen i huvudsak utredningens förslag beträffande stödmedlensframtida utformning." ÄvenLO yttrar sig om några av utgångspunktema och anför att "LO kan således istort bilräda förslagen men vill särskilt understryka belydelsen av att stödelutformas så all det på lång sikt bidrar till en konkurrenskraftig induslri.Delta innebär bl. a. att stödel som endast bör ges till verksamhet somkan bedömas bli lönsam och ge varaktig sysselsättning. Del innebär vidare altsiödet i huvudsak bör ges i former av inledningsstöd, liksom atl stödet ihuvudsak bör ges efter individuell prövning." SAFoch framför i sitt gemensamma yllrande "atl detregionalpolitiska siödet principiellt skall motsvara den merkostnad som blirföljden av en lokalisering som inte är företagsekonomiskt motiverad. Sävälkapilalsiöd som sysselsältningsstöd innebär risker för en Prop.1978/79:112 175 alltför hög subventionsgrad och snedvridningseffekler.ERU:s ulvärdering anger att hittillsvarande kapitalstöd inte lett till enbefarad överkapitalise-ring av stödföretag och alt kapitalstödel variteffektivare än sysselsättningsstödet när det gäller att skapa sysselsättning.Mot denna bakgrund menar organisalionerna alt tyngdpunklen i delregionalpolitiska siödet även fortsättningsvis bör ligga på kapitalstödel. Enrimlig föruisättning för stöd är all varje projekt måste vara lönsamt i denmeningen alt del genom ökad produktiv sysselsättning genererar tillräckligaskatteintäkter för att efter en övergångstid vara mer än självbärande för staloch kommun. I princip bör därför enligt organisationernas mening huvuddelen avstödet ha karaktären av iniiialslöd och vara klart avgränsat såväl till beloppsom lill den lid under vilken det skall utgä. En fortgående subventionering avenskilda företag kan fördröja den nödvändiga anpassningen lill ell förändratkonkurrensläge och bygger på sikl upp strukturproblem som kan vara svårare atlkomma lill rätta med än den situation i vilkel siödet tillkom." Att den föreslagna förstärkningen av stödet i huvudsakläggs på arbets-kraftsstödel finner annars slort gensvar bland övrigaremissinstanser. Beträffande utgångspunkten, alt huvuddelen av slödel -liksom hiuills - bör lämnas efter en individuell prövning i de enskildaslödärendena, är åsikterna inte så entydiga. TCO är positiv och framhåller att"ERU visar med all önskvärd tydlighet atl de posiliva regionalpolitiskaeffekterna åstadkommits genom framför allt selektiva åtgärder. Därför är del avvikt att betona betydelsen av all regionalpolitiska salsningar i framliden tilldominerande del kommer att vara selektiva."" Liknande synpunkter anförs av i Södermanlandslän och landstingen i och län. Att både generella ochselektiva åtgärder måste komma till användning menar dock iVästernorrlands län och KF medan exempelvis utvecklingsfonden i länanser att "Vad gäller det riktade stödet bör man från berörda myndighetervara medvetna om de negativa effekter som ett omfattande bruk av selektivariktade insaiser kan få." Beiräffande övriga utgångspunkter är så gotl som samUigaremissinstanser som yitral sig posiUva. Vissa, exempelvis ochlandstinget i samt SkeUefteå och kommuner,ifrågasätter dock om de föreslagna stödformema och de beräknade anslagenkommer att visa sig lillräckliga för alt stödinsatsema skall få tillräckligeffeki. Möjligheten alt kunna siödja omflyUning av förelag betonasexempelvis av lånsstyrelsen i : "Dessutom krävs att deregionalpolitiska stödmedlen konsekvent utnyttjas för att underiäUaomflyttningar av förelag, även under lågkonjunkturer och i tider då den totalaindusirisysselsättningen minskar i landet. De negaliva konsekvenserna för demer sysselsättningsstarka områdena måste accepteras om regionalpolitiken skakunna ge verkliga resultat." Prop.1978/79:112 176 Liknande synpunkter framförs av länsstyrelserna iJämtlands och . Förslaget alt lokaliseringsstödet skall utvidgas lill altgälla också investeringar i marknadsföringsåtgärder, produktutveckling ochandra liknande åtgärder mottas positivt av samtliga remissinsianser som yttratsig. Ett flertal inslanser beionar vikten av atl reglerna för avgränsning ochberäkning av stödunderlagel klargörs och inte görs för snäva. Ett utbrettönskemål är vidare atl lånetiden inle blir för kort. FAR tillstyrker också förslagetmen påpekar all god redovisningssed kan innebära svårigheler för vissa företag,eftersom de investeringar som utgör stödunderlag för dessa lån i regel måslekostnadsföras. Beträffande lånetiderna anser exempelvis SAF och att ""det allvariigt bör övervägas att ange vissahållpunkter för fastställande av amorteringstidens längd" medanSHIO-Familjeföretagen anser att lånetiden vid lokaliseringslån bör vara . Slopandet av räniebefrielsen godias av de flestaremissinstanser, dock inle av i som bl.a.anser all ""Del bör dessutom noga övervägas om inie ränlebefrielseskall kunna beviljas av ett lokaliseringslåns löplidom temporära lönsamhets- och likviditelsproblem uppkommer." SAF och föreslår att möjlighetenall erhålla anstånd med räntebetalning och amortering begränsas lill högst treår. Anstånd med räntebetalning kan enligt - jämfört med nuvarandepraxis - innebära ökade resultatmässiga påfrestningar ,eftersom dessa ränteutgifter bör kostnadsföras. LRF befarar atl kapitaltillgången kommer att varaotillräcklig även framöver och anser del därför angelägel atl möjlighelernatill kreditgaranti bibehålles. En ny typ av avskrivningslån skall enligt ulredningensförslag ersätta nuvarande bidrag och avskrivningslån. Lånet skall vara ränte-och amorte-ringsfritt och avskrivas med hälften och efter sju årmed återstoden efter prövning bl. a. med hänsyn till sysselsättningseffekten. Remissinstansema är i allmänhet posiliva till dettaförslag eftersom det innebär dels en förenkling, dels en ökad möjlighet attfölja upp stödels effekt. TCO anser all "avskrivning skall ske i proportionlill hur de utfästa sys-selsätlningsmålen uppfylls. Enligt TCO:s mening bördenna prövning vara strikt och i de fall sysselsättningsmålen inte uppfylls böravskrivningslånen överföras till lokaliseringslån." Denna uppfattning delas inte av KF, i Västernorrlandslän m.fl. Exempelvis anför SAF och : "Det finnsemellertid anledning vama för en alllför rigorös kontroll av alt stödvillkorenuppfyllts. Vi vill därvid särskilt peka på de utfästelser som företaget lämnarom en viss sysselsättningsutveckling. Del är allmänt känt att det är Prop.1978/79:112 177 utomordentligt svårl all förutsäga sysselsättningen underett antal år framåt, framför allt i ett nystartat företag. Har antaletanställda i företaget ökat i långsammare takt än vad som förulsalls på grund avsvårigheler all finna avsättning för produktema eller lönsamhetsproblem är detknappasl särskilt rationellt atl lägga sten på börda genom atl påföraföretagel koslnader för ränta och amortering. Har sysselsättningsökningenblivit mindre än beräknat på grund av att företagel tvingats rationalisera isnabbare takt än vad man räknade rned vid ansökningstillfället kan det ocksåvara tveksamt aU förvandla bidraget till ell lån." Förslaget om en kraftig höjning av sysselsättningsstödei ivissa delar av landet mottas olika av remissinstansema. Positiva till förslageti stort är exempelvis domänverket. Värmlands.Väsiernorrlands och samt kommun. SAF och anser all stödformen ärenkel och har en generell karaklär vilkel är positivt men menar däremoi alt"risken för missbruk och överkompensationer med konkurrenssnedvridandeeffekier blir betydande om stödet når den storiek som föreslagits av utredningen.Organisalionerna avstyrker därför förslaget och föreslår i stället all nuvarandesysselsältningsstöd bibehålls till såväl uiformning som omfallning." Inte heller SHIO-Familjeföretagen är beredd all godtautredningens långtgående förslag. Lånsstyrelsen i lån betraktarsysselsätiningsslödet som ett alllför passivi stödmedel. Man anser visseriigenatt man inle kan undvara stödåtgärden men vänder sig mot "ensystematisk överflyttning av budgetmedel till defensiva åtgärder på bekostnadav offensiva satsningar". Förslaget om förhandsgranskning via AMS avsysselsätiningsslödet biträdes av i i och . Förslaget avslyrksdock av 1 Västerbonens län, utvecklingsfonden i länoch kommun. Likartade synpunkter anförs av , landstingetoch uiveckUngsfonden i . Sistnämnda instans menar exempelvis all"den ökade byråkratisering som en förhandsprövning innebär medför med storsannolikhet atl mindre förelag kommer all få svårare all erhållasysselsältningsstöd. De mindre förelagens sätl alt fungera medför att enordning med förhandsansökan passar dessa företag dåligt. Härmed kanifrågasällas om ulredningens förslag totalt sett kommer alt ge de starkt förbättradeslödmöjligheter för de sysselsättningssvagasle områdena, som är utredningensavsikl. Mot angiven bakgrund bedömer utvecklingsfonden alt en förutsättning föralt det kraftigt förbättrade sysselsättningsstödei skäH ge avsedd effekt är attstödet lämnas mera generellt efter prövning i efterhand, i huvudsak enligt denu gällande reglerna." Utvecklingsfonden anser vidare all slödel börfördelas på högst fyra lill . Beträffande förslaget om möjlighel till förskoilsutbelalninganför AMS: ""Styrelsen kan ansluta sig lill systemet medförskoilsutbelalning av sys-12 1978179. Prop.1978/79:112 178