prop · G203204 · 1978-12-31 00:00:00 — De över tiden ojämnaskogsuttagen strider mol skogsvårdslagens intentioner om jämn virkesavkastningoch jämn sysselsättning och är i många fall ej förenliga med en godskogshushållning för det enskilda förelaget. Flera skogsvårdsstyrelser påpekaraltskattereglerna vid fastighetsreglering i en del fall torde ha bidragit tillmindre lämpliga fastighetsbildningar och till avverkningar som inteöverensstämmer med skogsvårdslagens jämnhetsprincip. Nuvarande regler bygger pä faktorer som inle kan bestämmasmed den noggrannhet som normall förulsätls för alt en inkomsttaxering skall bliriktig. Det är i prakliken i del närmasle omöjligt atl med önskvärd noggrannhetoch med rimliga arbetsinsatser bestämma sädana grundläggande faktorer somvolym, tillväxt, kvalitel och pris för virkesförrådet. Prop.1978/79:204 284 dessutomhänföras till olika tidpunkter där förvärvstidpunkten i många fall ligger långttillbaka i tiden. Vid beräkningen av virkesförrådets förändringar, särskiltunder långa innehavstider, kan även små avvikelser i använda tillväxtprocenteroch omräkningstal mellan olika mättenheter för virkesvolymen m. m. fä slorbetydelse för slutresultatet. Underlaget för beskauningen blirdärförirealiteten ofta av skönsmässig karaktär, vilket i vissa fall medförej avsedda favöreroch i andra fall en hårdare beskattning än vad som egentligen har avselts. Detekniskt invecklade reglerna är svårtillgängliga och kostnadskrävande alttillämpa och gör det dessutom svårt för skogsägaren atl överblicka och bedömade skatlemässiga konsekvenserna av olika handlingsalternativ. Betecknande förhur syslemel fungerar i prakliken är att etl slorl antal av de yrkanden, somframställs rörande värdeminskningsavdrag, vid granskning måste underkännas. Deltorde även vara känt an på grund av brister och oklarheier i gällande beslämmelserhar viss praxis utbildats, vid inkomsttaxeringar, som inte alltidöverensstämmer mellan olika distrikt och län. Isamband med avyttring av fastighel genom arv föreligger bristande kontinuitet iskogsbeskaltningen. Även om en skogsägare fått avdrag för värdeminskning avskog och dessa avdrag hell återvunnits genom senare tillväxt eller om enskogsägare under sin ägolid sparat många års obeskattad tillväxt, sker ingenbeskattning när skogsägaren avlider. Skallskyldighet inträder inte heller förarvingarna, eftersom virkesförrådet vid dödsfallet får räknas säsom för demgällande ingående virkesförråd. Avdragsmöjligheiernakan sägas särskilt gynna kategorin juridiska personer. Efiersomskogsfastigheter förvärvade av juridiska personer i allmänhet inte kommer altavyttras sker inte någon återföring av medgivna värdeminskningsavdrag.Nuvarande regier vid faslighelsavyltring medför att en värdeökning av denväxande skogen i vissa fall döljs av indexuppräkning av övriga värden och underinnehavstiden utförda förbättringar samt de ärliga särskilda 3 000-kronorsavdragenför fastighet med byggnader. Atl denna uppräkning av byggnader och andra värdeninte alllid motsvaras av en verklig värdeökning framgår när den tillträdandeägaren fördelar köpeskillingen mellan skog och övriga värden i fastigheten. Avdet anförda framgår att en värdeökning på skogen för fastigheter med byggnader,respektive utan byggnader, ofta beskattas olika vid avytiringen. Envälbekant effekl av gällande beskattningsregler är atl skogsägare, som inledirekt är beroende av inkomst och sysselsättning från egen skog avstår från urskötselmässig synpunkl motiverade avverkningar. a. möjligheten altuppskjuta avverkning och beskattning gör skogsfastigheter begärliga somkapitalplacering för personer med höga marginalskatter och bidrag till en uppressningav prisnivån på dessa fastigheter. De kan genom förvärvet, dels minska sinförmögenhetsskatt, dels uppskjuta beskattningen på kapitalavkastningen. Då och ökande del av privaiskogsbrukei utgör binäring lill flertaletförekommande yrkesutövningar blir marginalskatteeffekterna särskiltframträdande och underavverkningar kan ofta bli följden. Värdeminskningsmöjligheterna,framför allt vid tillskoltsförvärv genom fastig-helsreglering, stimulerardäremot till avverkningar som inte slår i samklang med skogsvårdslagens jämnhelsprincip.Elt skogsskallesystem som i vissa fall stimulerar till för stora avverkningaroch i andra fall håller tillbaka angelägna avverkningar, är knappaständamålsenligt ur produktions- och sysselsättningssynpunkt. Ipromemorian saknas en ingående diskussion om vilka principer och krav som börligga till grund för ett nytt skogsbeskatiningssystem. 1978/79:204 285 utgångspunkterfinns dock angivna. Enligt dessa skall skogsägaren i princip skatta föravkastningen , reglerna skall vara enklare atl tillämpa ände nuvarande reglerna och de skall utformas så, alt kapiialuiiag under innehavslideninte Iräffas av beskattning. Enliglskogsstyrelsens mening borde etl nytt regelsyslem för skogsbeskaitninguppfylla ett antal viktiga krav. Några av dessa krav diskuteras i det följande. Deskogspolitiska konsekvenserna bör beaktas. Skogsbeskatiningen bör -så längl detär möjligl - vara avverkningspolitiskt neutral. Målel för samhälletsskogspolitik såsom det anges i skogsvårdslagen är bl. a. en hög och jämnvirkesavkastning. Detta innebär all skogsuttagen skall ske i jämn takt och i enomfattning som i stort sett motsvarar tillväxten samt atl effektivaskogsvårdsåtgärder och övriga produktionshöjande åtgärder skal! vidtas.Skogsbeskattningsreglerna bör inte vara utformade så att de motverkar de skogspoliiiskamålsättningarna. Reglernaskall ha en utformning som underlättar önskvärd strukturrationalisering. Inomstora delar av landet finns ett behov av strukturrationalisering iskogsmarken. Det är därför viktigt atl beskattningsreglerna utformas så alt de inlemotverkar en önskvärd omsätlning på fastighetsmarknaden eller driver uppprisnivån på fastigheter. Reglerna bör helst vara sä utformade atlkapitalplacering utan direkl samband med egel brukande, s. k. passivt ägande,framstår som mindre attraktivt. Skattesystemet skall inte heller påverka sältelför genomförande av fastighetsförvärv. Ytterligareett grundläggande krav är att skogsskatlereglerna skall överensstämma med våraallmänna skatlerältsliga principer innebärande bl. a. att hänsyn skall tas tillden individuella skatteförmågan, och leda lill en rättvis inkomstbeskattning vid.jämförelsemed andra grupper i samhället och mellan olika ägarkategorier. a. all kapitalavkastning - i det här fallet uttag av tillväxt - skallträffas av beskattning. Vidutformningen av nya regler skall så långl möjligt enkelhet och eniydigheteftersträvas. Den skaltskyldige bör kunna överblicka reglernas innebörd ochkonsekvenser. Regler som föranleder osäkra och kostnadskrävande utredningarbör om möjligt undvikas. Entydighel är nödvändig för en jämn och likformigtolkning av bestämmelserna. Deskogspolitiska konsekvenserna av den föreslagna metoden - (sambandsmeioden) -har inle beaktats. Införandetav metoden kan väntas leda till atl skogsägarna vill göra stora uttagomedelbart efter övergången för atl utnyttja avdragsmöjligheierna när de ärmest värda. Metoden inbjuder även lill stora avverkningar i omedelbaranslutning lill förvärv av fasligheter. Etl snabbi utnyttjande av avdragsmöjligheiernaskulle i mänga fall komma att stå i strid med bestämmelserna i skogsvårdslagen.Problemen skulle bli störst på fastigheter, som är hårt avverkade redan vidövergängen eller vid kommande överiålelser. Efter det att avdragsmöjligheiernahar utnyttjats kan del antas alt metoden verkar avverkningshämmande. Detta pågrund av att därefter uppsparad tillväxt kan förväntas fö en lindrigarebeskattning vid framtida överlåtelse av fasligheten. För skogsnäringen är delsynnerligen olyckligt med denna ryckighet i avverkningarna. Den förväntadeeffekten med ojämna skogsuitag strider även mot grunderna för skogspolitikensåsom den uttrycks i såväl nu gällande skogsvärdslag som enligt 1973 årsskogsutredning. Hushållningsprincipen i lagstiftningen innebär atl uttagen fränskogen skall ske i jämn takt och pä 1978/79:204 286 längresikt svara mol tillväxten. Vidare innebär principen att skogsfastigheternaförutsattes ha ett virkesförråd som ger en hög och varaktig avkastning, vilketi sin tur innebär alt det stort antal fastigheter vare sig är önskvärleller ens tillätet atl göra uttag som går uiöver tillväxten. Beräkningenav värdeminskningsavdrag med en direkt koppling lill beskattningsårets intäkterutan alt behöva uppskatta förråd, tillväxt eller skogens värde efteravverkningen innebär en beiydande förenkling jämföri med nuvarande regler.Förenklingarna leder dock till en sysiem där i många fall inkomster avskogsbruk beskattas lindrigare än andra inkomster i samhällel.Avdragsmöjligheterna med koppling endast till molsvarande skogsintäkter innebäräven att man frångår den grundläggande principen all värdeminskningsavdrag kanerhållas endast då faktisk värdeminskning föreligger. Den föreslagnanedskrivningen av ingångsvärdet med 60 96 molsvarar en myckel kraftig minskningav virkesförrådet. I flertalet fall torde inte skogsvårdslagen medge en såkraftig förrådsminskning. Härav följer all avdrag - i större eller mindreomfattning - ej kommer atl vara alt hänföra lill en verklig värdeminskning ulani stället utgöres av ullag av tillväxt. För etl stort antal fastigheter kommeravdragen i praktiken på grund av skogstillståndet och gällande lagsliftning, hellatl motsvaras av uttag av kapitalavkastning. Reglernaatt en viss del av anskaffningsvärdet skall vara avdragsgill, oberoende av omen minskning av förråd eller värde verkligen har skett, innebär att hela ellerviss del av uttagen lillväxl samt ouitagen tillväxt, imånga fall blir föremål för beskattning först vid en kommande faslighelsavyltring.Med sambandsmetodens regler vid avyttring är det dessutom osäkert om fullbeskattning av tillväxten kommer alt ske ens vid avytiringen. Exempel 2 underavsnitt 9 i promemorian ger en utmärkt illustration lill vad som ovan sagls. Iexemplet motsvarar avverkningarna under innehavsliden tillväxten. Medgivetavdrag är således hell att hänföra till inkomst från avkastning. Reglerna lederi detta fall lill en uppskjuten beskattning på kapitalavkastningen ochtillväxtens värde träffas inte i sin helhet av beskattning vid fastighetsavyttringen. Vidaremedför reglerna att en fastighet med enbart skog i jämförelse med en fastighetdär det även ingår byggnader och evenluelll andra värden kan innebäraskillnader i beskallning av värdeökning på skogen. Det lorde vara befogal att idel här sammanhanget erinra om att huvuddelen av fasiighels-överiålelserna skergenom släkiförvärv. Detla kan medföra risk för en bristande kontinuitet i skogsbeskaltningen.Följande exempel visar hur reglerna kan utnyttjas: Antalatt A har förvärvat en fastighet år 1 för varav 100 000 kronorbelöper på växande skog och resten på mark och byggnader. Under innehavstidenhar avverkningar motsvarat tillväxten. A har år 8 yrkat och medgivitsvärdeminskningsavdrag med 60 0(X) kronor. År 15 överiåter A fastigheten tillarvinge B. Indextalei antas ha stigit från 1 lill 1,5 1 lill år 8 ochfrån 1,5 till 2,0 8 lill är 15. Köpeskillingenkan uppgå lill 200 000 x 2 -I- 3 000 x 15 - 60 000 x = ulan all föranleda realisationsvinstbeskattning. ' Omdet antas atl skogens värde alltjämt är av fastighetens värde blir arvingeB:s ingångsvärde på skogen och avdragsmöjligheierna 109 500kronor, vilka kan åtnjutas vid uttag av tillväxten. Exempletvisar aU uttag av skogens tillväxt kan hell eller delvis undgå 1978/79:204 287 beskattningi flera generationer. Reglerna inbjuder även lill upprepade överiålelser inomden närmaste släklkrelsen för att uppnå skattemässiga fördelar. Möjlighelernaatt få göra avdrag efter tillköp är ägnat att underiätla finansieringen och kandärför anses vara rationaliseringsbefrämjande. Avdragsmöjligheierna föresläsbli oberoende av sättet för fastighetsbildning efter tillskoltsförvärv, vilket mäsieuppfattas som positivt. Valel av fasiighelsbildningsåigärd skulle inte heller,säsom nu är fallet, påverka prisbildningen på fastigheter. Sambandsmeiodenstimulerar dock lill atl låta fastigheterna gå i arv eller överiåias genom släkiköpi stället för atl säljas på den öppna marknaden. De generösa avdragsreglernatorde även stimulera till kapitalplacering i skog och därigenom verkaprishöjande på skogsfastigheier. Dessa effekter motverkar en önskvärdstrukturrationalisering och ökar det passiva ägandet. Skallekonsekvenserna församhället om metoden skulle införas har inte berörts i promemorian.Skattebortfallet, framför allt i initialskedet kan förväntas bli betydande,vilket skulle drabba bl. a. skogskommunerna hårt. Anledningen till della är allhuvuddelen av skogsägarna inle kan erhålla värdeminskningsavdrag efteravverkning, med nu gällande regler. Efter övergång lill sambandsmeioden skullepraktiskt laget alla skogsägare få en avdragsmöjlighet, om än blygsam i mångafall pä grund av ell lågt ingångsvärde. Fastigheisomsäitningen skulle därjämte åriigentillföra skogsägare avskrivningsmöjligheter med avsevärda belopp. Mednuvarande regler är tillförda avskrivningsmöjligheier på grund av fastighetsöveriätelserej av samma omfattning, dels därför att värdeminskningsavdragen är beroende aven verklig värdeminskning och dels därför all huvuddelen av överiålelserna ärsläktförvärv lill jämförelsevis låga . Möjligheterna till avdragblir därigenom begränsade. Sammanfattningsviskan det mol bakgrund av ovan anförda synpunkter konstateras att sambandsmetodeni många viktiga avseenden ej uppfyller de krav på etl nytt skogsbeskatiningssystemsom tidigare redovisats. Mängasynpunkter som ovan anförts beträffande skogspolitiska och skattetekniskakonsekvenser vid tillämpning av sambandsmetoden gäller även för klyvmetoden.Vissa skillnader föreligger dock. Fördelarna med kly vmetoden jämföri medsambandsmetoden är all den kan vänlas fä mindre avverkningshämmande effekterunder senare delen av innehavstiden, all inga medgivna värdeminskningsavdrag"försvinner" och all metoden medför bättre kontinuitet mellansäljarens och köparens taxeringar. Beskattningeni samband med fasiighetsavytiring blir i de flesta fall hårdare i jämförelsemed både sambandsmetoden och nuvarande beskattningsregler, vilket kan medföraminskad benägenhet att sälja skogsfastigheier. Klyvmetodensynes innebära avsevärda skärpningar jämfört med vad som gäller vid nyltjanderältsupplätelserpå obegränsad lid, t. ex. vid avverkning av skog i väggator,kraftledningsgator och liknande. Klyvmetodenär relativt invecklad och skulle sannolikt medföra beiydande krångel vid denpraktiska tillämpningen. Detta gäller inle minst fastställandet avingångsvärden, såväl vid en övergång, som vid senare fastighetsöveriätelser. 1978/79:204 288 - Metoderna medför en förenkling järriförimed nuvarande regler-framför alll gäller della sambandsmeioden. - Båda metoderna kan väntas ledatill stora avverkningar när systemet införs och senare efter förvärvav fasligheter. Efter utnyttjade avdragsmöjligheier är metoderna avverkningshämmande.Del senare gäller sambandsmetoden i särskilt hög grad. - Den grundläggande principen om beskauningav uttag av tillväxten (= kapitalavkastning) frängås. - Avdragsmöjligheterna med 60 %av anskaffningsvärdet kommer au leda lill avdrag, som för flertalet skogsägaregår långt uiöver vad som är alt hänföra till uttag av skogskapilal. Valel avprocentsats motiveras inte i PM. - Avdrag vid leveransvirkesförsäljningmed 65 96 av likviden kan innebära au skatlekrediler medges även för arbetskostnader. - I promemorian menar man atlmedgivna avdrag alltid äterföres lill beskauning när fastigheten avyttras.Sättet för avytiringen och i vissa fall ocksä tidsperspektivet kan emellertidleda till mänga avyiiringar där den uppskjutna beskattningen inle äterföres. - Metoderna gör ingen skillnadmellan fysiska och juridiska personer. Vid övergång till någon av metoderna ochvid senare förvärv föreligger således avdragsmöjligheter även för juridiskapersoner. ofta är permanent kommer dessa avdrag inlealt återföras lill beskauning. - Båda metoderna stimulerar tillall låta fastigheterna gä i arv eller överiåias genom släktköp i stället föratt säljas på öppna marknaden. I promemorian har inte diskuterats eller tagitshänsyn lill del faklum att huvuddelen av överiålelserna utgöres avsläktförvärv. - Goda avdragsmöjligheier efterförvärv, uppskjuten beskattning och hopp om viss skattebefrielse vid en senareavyttring (det senare avser sambandsmetoden) kommer att verka prishöjande på skogsfastigheier. - I promemorian harskattekonsekvenserna för stat och kommun av en övergång lill ell nyll skogsskallesysteminte alls berörts. Det påpekas dock alt båda metoderna torde leda till ökadeavdragsmöjligheter jämfört med nuläget. Skattebortfallet kan förväntas bli beiydandeframför allt i initialskedet. Molbakgrund av vad som ovan anförts finner allbudget-departementets promemoria inte kan ligga till grund för ett förslag omnytt system för beskattning av skogsbruk. förordar därför atl enny utredning tillsätts, som med skogsskattekommitténs betänkande somgrund, snabbt utreder alternativa metoder för skogsbeskaitning, som bällre änföreliggande förslag beaktar de skogspoliiiska och skattetekniska konsekvenserna.Härvid borde möjlighelerna alt i större utsträckning utnyttja skogskoniosystemetbeakias. Ettbeslut om nytt skogsskallesystem bör enligt mening inte fattasförrän slällning tagits lill förslaget om ny skogspolitik. Det kan ävenifrågasättas om inle ändringar i skogsbeskattningen bör samordnas medeventuella beslut om ändringar i övrig skatlelagstiflning, främst då företagsbeskattningen. 1978/79:204 289 Avde 23 skogsvårdsslyrelser som avgelt yttranden till förordarelva styrelser sambandsmeioden och fem styrelser klyvmeloden. Två styrelser tarinle slällning. Fem styrelser förordar aU ändringar i skogsbeskattningen görsmed utgångspunkt i nuvarande regler, kontantmetoden eller i eu system somåtminstone delvis bygger pä en beskattning av den åriiga tillväxten. LOåberopar ell gemensamt yttrande av ,och . Iyttrandet anförs bl. Detnuvarande systemet för skogsbeskaitning har en del brister som försvårar enlikartad praktisk lillämpning. Som exempel kan nämnas svårigheterna allnoggrant beslämma sådana grundläggande faktorer som kvantitet, kvalitel ochpris för virkesförrådet. Viden revidering av skattereglerna borde man kunna uppställa följande krav: Beslämmelsernai lagen bör kunna lolkas lika och den skaltskyldige bör kunna förstå reglernasinnebörd och konsekvenser. Reglernabör överensstämma med allmänna skalterätlsliga principer. Vidare börkapitalavkastning - i det här fallet ullag av tillväxt - träffas avbeskattning. Beskattningenav skogsinkomster bör utformas så att den skogspolitik som riksdagenfastställer inte försvåras. Reglerna bör vara sådana all markägaren inle avskattetekniska skäl har ambition alt göra slora uttag direkt efter etl förvärvav skogsmark. Alternativt bör inte skogsägaren finna det ekonomiskt lönsamt attöverhålla avverkningsmogen skog ända till dess att han eller hon avyttrarfastigheten. Beskattningsreglernabör utformas sä att strukturrationaliseringen inle försvåras. Prisnivån pä skogsfastigheierför inle påverkas i höjande riktning genom att ägaren av skatteskäl bygger upp etlvirkesförråd som vid avytiringen driver prisnivån uppåt, eller förhindrar ennaturlig omsättning av skogsfastigheier på marknaden. Jämnaskatteinkomster för slal och kommun De s.k. skogskommunerna är kontinueriigt beroende av skatteintäkter frånskogsbruket. Införande av etl nytt skattesystem får inte innebära att 19 1978/79. 1 saml Nr 204 1978/79:204 290 skogsuttagenefter lagens ikraftträdande drastiskt ökar för atl sedan skäras ned lill ennivå som blir skaiiemässigt kännbar särskilt för kommunerna. Skogsvårdslagenställer omfaiiande krav på skötsel av skogsmark och en jämn avverkning. En nyskattelagstiftning bör uiformas så atl markägarna inle frestas att handla så atlskogsvårdslagens principer åsidosattes. Beträffandekravet pä enkelhet och likformighet synes de framlagda förslagen vinna någol ijämförelse med nuvarande skattelagstiftning. Närdetgäller rättvisa måste anföras an i de fiesia fall kommer inkomster av skogsbrukatt beskattas lindrigare än andra inkomster i samhället. Under innehavsliden avskogsfastighei gäller detla båda metoderna. Debåda alternativen lar heller ingen som helst hänsyn till den skogspolitik somriksdagen förväntas lagslifta om i annat sammanhang. Del 60-proceniiga värdeminskningsavdragei,som anknyter till ingångsvärdet, verkar vara slumpmässigt vall. Detta kommermed slor sannolikhet att leda lill atl avdragen ej kommer all anknytas till enverklig värdeminskning utan i stället utgöres av uttag av tillväxt. Med sambandsmeiodensregler vid avyttring är del dessulom osäkert om full beskaUning av uttagentillväxt ens kommer att ske vid avytiringen. De flesta fastighetsöverlåtelsernasker ocksä genom släktförvärv. Man kan genom räkneexempel få fram att uttag avskogens lillväxl helt eller delvis kan undgå beskattning i flera generationer.Vid varje ägarebyle slimuleras stora skogsuttag - intill gränsen för tillåtnaavdrag. Detta kan inle ligga i överensstämmelse med svensk skogspolitik. Vidtillämpning av Klyvmetoden blir beskattningen hårdare vid faslighelsavyltring.Å andra sidan kan detla verka hämmande på utbudet av fastigheter. Detia blirockså en hämsko för strukturrationaliseringen. Ipromemorian berörs heller inte statens och kommunernas behov av skatteinkomsterfrån skogsbruket. Man har inie redovisat eller kvanlifierat omfattningen av detskattebortfall som i första hand skogskommunerna kommer att drabbas av vidgenomförandet av någon av de båda metoderna. Under senare lid har innehavare avjordbruksfastigheter tillerkänts skatiefa-vörer av rätt betydande omfattning. Ytteriigareskattelindringar för innehavare av jordbruksfastigheter måste i detsammanhanget framstå som oskäliga, sell ulifrån exempelvis löntagaregruppernasskattesystem. 1 varje fall borde en förändring av skogsbeskattningen anslå lilldess atl regering och riksdag fastställt mål för den framlida skogspolitiken.Endast under förutsättning atl samhällel kräver betydligt ökade investeringarför primärproduktionen i skogsbruket kan del vara befogat med relalivl settförmånliga skatteregler för innehavare av skogsfastigheier. Skogsbeskattningenmåste - som lidigare nämnts - också utformas så alt del känns naturiigt ochriktigt för fastighetsinnehavaren aU tillämpa och följa skogsvårdslagens krav.De nu föreliggande förslagen uppfyller inte del önskemålet. Ensak som vi också kan peka på är alt ulredningen inte förklarat vad som skiljerolika förvärv, mellan å ena sidan fysiska och å andra sidan juridiska personer.De skissade avdragsreglerna gäller lika för båda kategorierna. Efiersomjuridiska personers förvärv oftast blir permanenta för framliden, kommeravdragen aldrig att återföras till beskattning. Debåda metoderna kan väntas leda lill slora avverkningar, dels när Prop.1978/79:204 291 syslemelinföres och dels vid senare förvärv av fasligheter. Därefier får metoderna en avverkningshämmandeeffekl. Medvad som ovan anförts fär förbunden anmäla atl vi inle funnit atl någon avmetoderna kan läggas lill grund för lagstiftning. Vi föreslär i stället alldepartementet låter utarbeta ett nylt förslag för den framlida skogsbeskattningen,som tar hänsyn lill de krav vi i remissvaret framfört. En lagstiftning päområdet bör dock anstå lill dess att de skogspolitiska målen fastställts. Landsorganisationeninstämmer i de synpunkler som framföres av de tre förbunden i deras gemensammaunderremiss. LO vill dock i della yttrande liksom i yurandet över "Skogför framtid" (SOU 1978:7) särskilt understryka betydelsen av att denframtida skogsbeskaltningen harmoniseras med de skogspolitiska målen. LO anseratt inget av de i utredningen presenterade alternativen tillgodoser dessa krav,varför ett nylt förslag bör utarbetas med utgångspunkt från de skogspolitiskamål som fastsiälles.