prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — Regeringens ställningstaganden lill resultatet avarbetet under planeringsskedet är således inte förenade med någrarättsverkningar men kommer självfallet att inom ramen för gällandelagstiftning vara en utgångspunkt för regeringens ställningstaganden ienskilda plan- och tillståndsärenden. 1.3Huvudpunkter i det fortsatta arbetet med att fullfölja fastlagda riktlinjer Det är inte aktuellt atl nu föra in nya frågor idet planeringsarbete som pågår i kommunema. Del påbörjade arbetet bör fullföQasmed beaktande av de utgångspunkter som lämnas i denna promemoria och iregeringens beslul län för län över planeringsskedet. Det förutsätts att kommunernas arbete drivs vidarei huvudsak enligt kommunernas åtgärdsprogram m.m. Fortsatta överläggningar börske mellan kommuner, länsstyrelser och övriga berörda länsmyndigheter, bl. a.om behandlingen av riksintressanta områden i samband med den revidering avföreliggande kommunöversikler som lorde aktualiseras i kommunerna inom någotår. Det förutsätts vidare alt kommunerna även fortsättningsvis för ulviktigare frågor om markens användning till bred diskussion bland kommuninvånama. Erfarenhelema visar att kommunema i mycket storomfattning har varit beredda att la på sig ansvaret för att genomförastatsmakternas intentioner med den fysiska riksplaneringen. Erfarenheternavisar också alt det är nödvändigl alt länsstyrelsema och övriga länsmyndigheteraktivt biträder kommunerna i arbetet och ställer underlagsmaterial tillförfogande. Länsstyrelserna bör ha en samordnande roll i denfysiska riksplaneringen. 1 avvaktan på beslut med anledning avlänsdemokratikommilténs arbele bör länsstyrelserna i ökad utsträckning biträdakommunerna i deras fortsatta planering genom att söka väga samman olikastatliga anspråk på denna planering. Sambanden mellan den regionalpolitiskaoch den fysiska planeringen bör särskill uppmärksammas. Länsstyrelserna börockså medverka lill atl kommunala förtroendemän och Qänstemän får allsidiginformation om de anvisningar och riktlinjer som regeringen anger för det fortsattaplaneringsarbetet. har redovisat förslag om handläggning inom statliglänsförvaltning av kommunala fysiska översiktsplaner (statens planverk.Meddelande om fysisk planering Dnr R 158/77). Förslagen bör vara vägledande förlänsmyndigheternas fortsatta arbete inom ramen för Prop.1978/79:213 Bilaga 2 6 Länsmyndigheternas uppgifter i det fortsatta planeringsarbetetbeskrivs närmare i avsnitt 2 och i länsbeslulen. Planeringsskedet har medfört attmarkanvändningsfrågoma på elt bättre sätt än förut har uppmärksammats av decentrala verken. Det förutsätts att verken fortlöpande aktualiserar ochvidareutvecklar de sammanställningar och översikter som har tagits fram underdet hittillsvarande arbetet och att arbetet med att förse kommunema medunderiagsmalerial fortsätter. Ytterligare synpunkter på behovet av insalserfrån verken lämnas i avsnitt 2. har ett samordnande ansvar för destatliga myndigheternas insalser i det fortsatta planeringsarbetet. Vissa frågor behöver få en fördjupad behandling iden fortsalla planeringen för alt statsmakternas riktlinjer för hushållningmed mark och vatten skall kunna fullföQas. Detta gäller framför allthänsynslagande till jordbruksmark i bebyggelseplaneringen och behandlingen avfritidsbebyggelsen. Närmare utgångspunkter för behandlingen av jordbruksmarkenoch fritidsbebyggelsen ges i avsnitt 2.1 resp. 2.6. Vissa ytteriigarepreciseringar kommer atl anges i länsbesluten. En fråga av slor betydelse i det fortsatta arbelelmed fysisk riksplanering är hur intresset av att skydda vissa natur- ochkulturmiljöer samt friluftslivsområden bäure skall kunna beaktas. Denna frågaövervägs f n. inom . Fördel fortsatta arbetet med atlfullfölja fastlagda riktlinjer anges i avsnitt 2.5 atl nämnda intressen börbeaktas genom dels särskilda förordnanden, t.ex. enligt naturvårdslagen, delsen ökad allmän hänsyn från olika näringars sida till naturvårds- ochkulturminnesvårdsintressen m.m. i den fortlöpande fysiska planeringen och vidställningstaganden till enskilda frågor. Ett annat viktigt led i del fortsatta arbetet medatt fullfölja fastlagda riktlinjer är det arbete med översyn avkommunöversikterna som torde komma att bedrivas . Regeringenlar självfallet inte ställning till de riktlinjer för bebyggelse m.m. som finnsi kommunöversiklerna, t. ex. till riktlinjer för bebyggelse i områden som inteberörs av den fysiska riksplaneringens riktlinjer. Där kommuner ochlänsstyrelser har varit överens om kommunöversiktemas riktiinjer vad gällerriksintressanta områden, ser regeringen detta som ett uttryck för en gemensamuppfallning mellan stat och kommun om vilka utgångspunkter som bör gälla för behandlingenav dessa riksintressen. Regeringens ställningstagande beträffande kommunöversikternabegränsas således till sådana fall då kommunöversiktemas riktlinjer bedömsstrida mol riktlinjerna för hushållning med mark och vatten. 1978/79:213 Bilaga 2 7 1.4 Länsstyrelsernas redovisning till regeringen av detfortsatta arbetet Arbetet med alt fullföQa denfysiska riksplaneringens intentioner kan som har nämnts ansesgenomfört i betydelsefulla delar. Fortsatt arbele erfordras emellertid i denutsträckning som anges i denna promemoria och i länsbesluten samt i övrigl iden utsträckning som kommunerna själva anger i åigärdsprogrammen. Huvuddelen avarbetet bedöms kunna avslutas inom . Länsstyrelserna bör under år 1982lill regeringen, i den omfattning som anges nedan, redovisa hur långt arbetetdä har fortskridit. Vissa frågor bedöms emeilerlid vara av sådan vikt dels förhushållningen med mark- och vattenresurserna, dels för atl skapa klarhet förkommunernas fortsatta ålgärder atl redovisning av vidtagna planeringsålgärderbör ske redan i samband med redovisningen av länsplanering 1980. Regeringen förutsätter att det skeren medveten prioritering av arbetet så alt resultat kan redovisas beträffandede frågor som i denna promemoria och i länsbeslulen anges som särskiltangelägna. En utgångspunkt skall härvid samlidigl vara atl största möjligaanpassning sker till kommunernas löpande planeringsarbete. Med anledning av den omfattning somredovisningen av arbetet under planeringsskedet och myndigheternas yttrandenhar fått, finns skäl atl framhålla atl länsstyrelserna och övriga myndigheterbör tillämpa etl översiktligt synsätt så att de övergripande syften som denfysiska riksplaneringen skall tillgodose inte skyms av mängden enskildafrågor. är del viktigt alt betona att del ankommer på länsstyrelsernaoch övriga myndigheter all redovisa konfiikter om markens användning i de fallriksintressen berörs och därvid så öppet som möjligl redovisa motsattauppfattningar om lolkningen av statsmakternas riktlinjer för hushållning medmark och vatten. 1 övrigt bör en detaQerad redovisning kunna avvaras. Länsstyrelserna bör kunna inhämlaunderlag för sina redovisningar ulan någon särskild redovisningsskyldighet förkommunerna. bör lämna regeringen förslag belräffande den närmareuppläggningen av länsstyrelsernas redovisning och därvid överväga behovet avatl hämta in uppgifter från kommunerna. I samband med redovisningen avlänsplanering 1980 bör länsstyrelserna lämna en redogörelse för vissa frågorsom rör kravet pä hushållning med jordbruksmarken, för fritidsbebyggelsensutveckling i vissa områden samt för andra markanvändningsfrågor som har etlnära samband med länsplaneringen. Vidare bör redovisas de frågor om markensanvändning som bör uppmärksammas särskill inom ramen för länsplaneringen. Detförutsätts också alt den årliga länsplaneringsrapporten vid behov innehålleröverväganden och förslag rörande frågor om hushållning med mark och vatten. Enprecisering av vad som bör redovisas i samband med länsplanering 1980 kommeratl göras i länsbesluten. Prop.1978/79:213 Bilaga 2 8 Redovisningenunder bör avse föQande huvudpunkter: Behandlingenav jordbruksmarksfrågor och fritidsbebyggelsefrågor. Utgångspunkter för redovisningen anges i avsnitt 2.1 och 2.6 och i länsbe slulen, dvs. i avsnitt 3 i del följande. Planeringslägel m.m. för degeografiska områden för vilka planeringsarbetet inte har avslutats eller därsärskilda problem föreligger samt för primära rekreationsområden.Utgångspunkter för redovisningen anges i länsbesluten. Vissa fortsatta studier ominlandslägen för sådan industri som behandlas i den fysiska riksplaneringen.Vissa utgångspunkter för redovisningen anges i avsnill 2.7. Särskilda frågor vilkalänsstyrelsen, mot bakgrund av det utförda planeringsarbetet och arbetet medall säkerställa riksintressanta områden för naturvården, kulturminnesvården ochfriluftslivet, anser atl regeringen bör informeras om. Vissa ytteriigare frågor kan senare bli aktuellaatt föra in i redovisningen med anledning av statsmakternas ställningstagandentill den kommande rapporten om hushållning med mark och vatten. 2 Utgångspunkter för behandlingen av vissa verksamheteri det fortsatta planeringsarbetet Statsmakternas beslut om nya riktlinjer förjordbmkspolitiken m. m. innebär vissa preciseringar vad gällerproduktionsmålet som påverkar frågan om jordbruksmarkens omfattning. I beslutetbetonas all del är angelägel alt dessa preciseringar beaktas i den fortsattafysiska riksplaneringen. Produktionsmålet bör enligt statsmakternas beslulom jordbmkspolitiken (JoU 1977/78:10, s. 19) ulformas med hänsyn lilllivsmedelsberedskapen, den internationella livsmedelssilualionen,regionalpolitiken, samhällsekonomin och miQövården. Belräffande åkerarealenbör gälla alt den brukningsvärda åkerjorden bör utnyttjas förjordbmksproduktion, vilket innebär atl ungeför nuvarande åkerareal börbibehållas. Den bmknings-värda åkerjorden bör alltså skyddas mol exploateringför andra ändamål. är del, enligt vad utskottet med instämmande avriksdagen anför, ofrånkomligt all viss mindre del av vår nuvarande åkerarealäven i framliden kommer atl las i anspråk för andra angelägna samhällsändamål.Å andra sidan kan del finnas lidigare nedlagd som av bl. a. regionalpoliliskaskäl åter bör kunna las i bruk för jordbmksproduktion. Vidare betonasjordbrukels vikliga roll från regionalpolitisk synpunkt och alt samhälletsinsatser inom jordbmkssektorn bör samordnas med och ingå som ett led i en aktivregionalpolitik. Jordbrukets intresse av all kunna bedriva en rationellproduklion bör beaktas i det fortsatta planeringsarbetet. 1978/79:213 Bilaga 2 9 sammanhang bör också erinras om del beslut som riksdagennyligen har fattat om särskilt stöd till jordbruksföretag i glesbygd (prop.1977/78:113, JoU 1977/78:22, rskr 1977/78:271). Många kommuner har gjort stora insalser underplaneringsskedet för all få underlag för överväganden om hur man bättre skallkunna hushålla med jordbmksmarken. Ett slorl antal kommuner har emellertidangett omfattande arealer jordbruksmark som intresseområden förtätortsutbyggnad. Ofta saknas i kommunernas redovisningar överväganden om denframlida lätortsstmkturen och om möjligheterna att på olika sätt minskatätorternas arealanspråk. Del finns mot denna bakgrund anledning atl erinra omde utgångspunkter för planeringsarbetet som angavs i statsmakternas beslutöver programskedet. 1975/76:1 (s. 159 fO betonas att det är vidöversiktliga studier på ett tidigt stadium i planeringen som överväganden omhushållning med markresurserna får sin verkliga betydelse. I beslutet överprogramskedet betonas också all arbetet med att se över befintliga översiktligaplaner med avseende på jordbruksintresset eller atl i förekommande fallupprätta sådan planer borde inledas snarasl möjligl. Vidare borde övervägasbehovet av att för vissa områden ompröva äldre detaQplaner och atl ge värdefulljordbruksmark etl fastare skydd genom alt upprätta och fastställa generalplan. Betydande fortsattaplaneringsåtgärder m. m. är nödvändiga för alt statsmakternas fastlagdariktlinjer beträffande hushållning med jordbruksmarken skall kunna fullföQas.En förutsättning härför och för alt statsmakternas lidigare nämnda beslul omjordbrukspolitiken skall kunna föQas, är atl brukningsvärd jordbruksmark ifortsättningen inte tas i anspråk för andra ändamål med mindre än allalternativa möjligheter till tätortsutbyggnad m, m. har utretts och dessaulredningar visar alt andra väsentliga samhällsintressen, t.ex.bosladsförsörjningsbehovet, intresset av väl fungerande lokala arbetsmarknaderoch hävdandet av viktiga naturvärds- och rekrealionsintressen, inte kantillgodoses på ett tillfredsställande säll ulan alt kravet på hushållning medjordbmksmark får vika. synsätt kommer i fortsättningen att ligga tillgmnd för regeringens prövning av detaQplaner, byggnadslov m. m. Som bl.a. lanlbmksslyrelsen ochplanverket har framfört bör de närmaste årens arbele belräffande hushållningmed jordbmksmarken inriktas främst på att upprätta översiktliga planer(områdesplaner) för de tätorter som förväntas expandera och där konflikter medjordbmksintressena kan befaras. De jordbruksmarksprogram somkommunerna har upprättat bör utgöra en av utgångspunkterna för arbetet medområdesplaner för lälortema. Planeringsarbetet för enskilda tätorter börinnefatta överväganden om fördelning av byggandet mellan olika tätorter inomresp. Förutsättningarna för komplettering och utbyggnad av mindreorter i kommunerna bör härvid också övervägas. Vidare bör övervägasmöjligheterna all på oli- 1978/79:213 Bilaga 2 10 kasätl minska tätorternas anspråk på mark med beaktande av kravet på en godboendemiQö. Förhållandet mellan bebyggelsemönstrets utveckling ochenergihushållning bör också uppmärksammas. För vissa kommuner kvarstår arbele med atl upprättajordbruksmarksprogram i enlighet med uttalandena i regeringsbesluten överprogramskedet. Länsstyrelserna bör, mot bakgrund av de synpunkter som harlämnals av bl.a. planverket och lanlbmksslyrelsen, överlägga med berörda kommunerom behovel all upprätta sådana program som underiag för fortsatt arbete medområdesplanering. Av väsenllig belydelse vid övervägandena om vilkeneller vilka tätorter som bör byggas ul, är del malerial som utarbetas inomramen för länsplaneringen och som gäller de lokala arbetsmarknaderna. Närhetoch väl fungerande samband mellan arbetsplatser, bosläder, friluftsområden ochserviceinrättningar m. m. är cenlrala förutsättningar för alt deregionalpolitiska målen skall uppnås. På motsvarande sätl bör intresset av altskydda jordbruksmarken särskill beaktas vid överväganden inom ramen för delfortsatta arbetet med den regionalpoliliska planeringen. Chefen för industridepartementethar låtit utarbeta anvisningar för en ny fullständig läns-planeringsomgång därökad vikt läggs vid sambanden mellan kommunernas planering och denregionalpolitiska planeringen. Del arbele som har genomförts av kommunerna medjordbruksmarksprogram visar att del med hänsyn lill bl. a. kravet påhushållning medjordbruksmark finns behov av alt överväga hurbefolkningstillväxten bör fördelas i och Stockholms- ochGöteborgsregionerna. Det genomförda planeringsarbetet visar också atl del istora delar av landet finns behov av en bättre regional överblick över avseddmarkanvändning och över det sätl på vilket intresset av atl skyddajordbruksmarken beaktas. För landels viktigare jordbruksområden och för andraområden, där mera omfattande planer på tätortsutbyggnad på jordbruksmark harframlagts eller kan förväntas, bör därför länsstyrelserna efter samråd med bl.a. lantbruksnämnderna tillhandahålla ell aktuellt material som i etl regionallperspektiv visar hur kravet på hushållning med jordbruksmarken fortlöpandebeaktas i den kommunala planeringen. I de län där så inte redan har skett börlänsstyrelserna som en första åtgärd i delta syfte slälla samman och utvärderade kommunala jordbruksmarksprogrammen. 1 regeringens beslut för varje län anges behovet aven regional överblick för jordbruksbygderna i , Upplandsslätlområden, Arosbygden, , slätlområdena i , vidsödra och på , Västgölaslätten, jordbruksbygden norr omVänern i . Storsjöbygden samt för jordbruksbygden i ,, och kommuner. Länsstyrelserna bör i förekommande fall lämnakommuner och inlerkommunala planeringsorgan underlagsmaterial och vägledningom behov Prop.1978/79:213 Bilaga 2 11 avöverväganden i regional skala belräffande hushållning med jordbruksmarken ochverka för all avvägningar kommer till stånd i fråga om tätorts-lillväxl m. m.mellan olika kommuner. För i första hand och för Stockholms- ochGöteborgsregionerna bör i förslaget till länsprogram 1980 särskilt redovisashur överväganden om olika altemativ belräffande tätortemas tillväxt påverkarplaneringstalen för kommunema. Närmare utgångspunkter för fortsatt program-och planeringsarbete vad gäller och Stockholms- och Göteborgsregionernakommer att anges i regeringens länsbeslut. I regeringens beslut för varje län anges attöverväganden i regional skala om markhushållningen bör ske för ovan nämnda länsaml för kuslkommu-nema i . Enligt lantbruksstyrelsens och planverketsbedömningar lorde det i etl slorl antal kommuner i landet föreligga behov avöversiktliga planer (områdesplaner) där hänsynen lill jordbruksmarken särskillredovisas. Det är, som har nämnts lidigare, angeläget atl arbetet med sådana planerprioriteras så att en koncentration av insatserna kan ske till de tätorter m.m. där ell sådanl arbele bedöms som mest angelägel. Del bör ankomma på länsstyrelserna och kommunernaalt gemensamt diskutera för vilka områden och orler det är mest angeläget atlplaneringsarbete snabbi kommer igång. Planeringsarbetet blir självfallet iförsta hand en angelägenhel för kommunerna. Länsstyrelserna ochlantbruksnämnderna bör stödja kommunerna med underiag för planeringen i formav bl. a. ytterligare bedömningar av jordbmksmarkens värde och karlläggning avmöjligheterna till sysselsättning i de lokala arbetsmarknaderna. ochlanlbruksslyrelsen bör gemensamt ge ut vägledning för och exempel på hur denkommunala planeringen kan utföras så all den tillgodoser intresset av attskydda jordbruksmarken i enlighet med vad som har angetts ovan. De två verkenbör vidare vägleda länsmyndigheterna i deras fortsatta arbete medjordbruksmarksfrågorna. Kommunernas planering för tätortsutbyggnad bör medhänsyn bl.a. till kravet på hushållning med jordbruksmarken ske inom ramen fören områdesplanering som anger behovet av mark för lätortsändamål fram till år1990. Länsplaneringens planeringslal bör därvid Qäna som riktmärken. Kommunernas och länsmyndigheternas fortsatta arbetesom rör hushållningen med jordbruksmarken skall redovisas av samtligalänsstyrelser lill regeringen i enlighel med vad som har angetts i avsnitt 1.Länsstyrelserna bör i sin redovisning bedöma i vad mån det finns konfliktermellan kravet på hushållning med jordbruksmarken och de regionalpolitiskaambitionerna som inte har varit möjliga att lösa i den kommunala planeringen.Länsstyrelserna bör vidare redovisa eventuella ytterligare åtgärder som behövervidtas för atl riktlinjerna i fråga om jordbruksmarken skall kunna uppfyllas.Del kan t. ex. gälla behovel atl upprätta och fastställa generalplan som skyddför jordbmksinlresset. Prop.1978/79:213 Bilaga 2 12 Enligt riktlinjerna för hushållningmed mark och bör all möjlig hänsyn tas till de areella näringarnasintressen. Erfarenheterna från planeringsskedet klarlägger vissa bristerbeträffande skogsbrukets behandling i planeringen. 1 del fortsattaplaneringsarbetet bör eftersträvas att andra verksamheter inte lokaliseras såalt de försvårar användningen av mark för skogsbruk. Vid lokalisering avbebyggelse m. m. till skogsmark bör största möjliga hänsyn tas tillskogsmarkens produktionsförmåga och sådana lösningar eftersträvas som innebäralt inskränkningarna i skogsbrukel blir så små som möjligl. För områden där skogsmark kanväntas bli tagen i anspråk för andra verksamheter behövs i del fortsattaplaneringsarbetet elt mera detaljerat underlagsmaterial som belyser skogsbrukelsintressen och förutsättningar. Skogsvårdsslyrelserna bör kunna lillhandahållakommunerna elt sådant malerial. Skogsbrukets dritftsformer behöveri varierande utsträckning anpassas till naturvårdens, kulturminnesvårdens ochfriluftslivels intressen. I en del områden är dessa intressen så starka attförordnanden enligt naturvårdslagen bör utfärdas. Genom sådana förordnanden,bl. a. enligt 7, 19 och 20 §§ naturvårdslagen, kan föreskrivas inskränkningar iskogsbruksdriften som är mera långtgående än vad som föQer av skogsvårdslagensallmänna hänsynsregler (prop. JoU 1974: 52, rskr 1974:405). Erfarenheterna frånplaneringsskedet visar att det kan komma att ta avsevärd tid att genomföraalla föreslagna förordnanden. I avvaktan på detla är det angeläget attmarkanvändningen i berörda områden bedrivs sä all områdenas bevarandevärdeninte äventyras. Även andra vägar än atl utnytQa naturvårdslagens instrumentför alt uppnå etl erforderligt skydd måste prövas. I samband med statsmakternasställningstaganden till den fysiska riksplaneringens programskedebedömdes atl rationellt skogsbruk och friluftsliv oftas torde kunna kombineras,om riktlinjer för skogsbmkel utarbetas i samråd mellan berörda parter. Enligtregeringens beslut över programskedet skulle länsstyrelserna inledaöverläggningar med skogsvårdsstyrelser och kommuner rörande bl.a. behovet avsäkerställandeåtgärder och föreskrifter om samrådsskyldighel enligt naturvårdslageninom skogsområden. Syftet med överiäggningarna skulle vara alt precisera inomvilka områden och i vilka avseenden särskilda krav på skogsbruket är motiveradeför atl tillgodose andra intressen. Arbetet med atl utarbeta sådanariktlinjer bör drivas vidare med beaktande av att regeringen avser atl läggafram en proposition om den framtida skogspolitiken till under våren1979'. ' Regeringen lade fram en proposition omriktlinjer för skogspolitiken (prop. 1978/79:110). Prop.1978/79:213 Bilaga 2 13 bl.a. de allmänna hänsynsregler som skall gälla förskogsbruket och frågan om information mellan berörda parterbelräffande olika ålgärder inom skogsbrukel. I avvaktan på statsmakternasställningstaganden till den framlida skogspolitiken bör skogsvårdsslyrelse ochlänsstyrelse i samarbele med kommun och berörda markägare i de konkreta fallsom uppstår söka komma fram till en gemensam syn på tillämpningen av de allmännahänsynsreglema i skogsvårdslagen. Enligt regeringens beslul omprogramskedel skall fisket inordnas i del kommunala planeringsarbetet på elt iförhållande till andra verksamheter likarlat sätl. Flera remissinslanser anseratt så inte har skett. I viss utsträckning torde delta bero på svårigheter allge ålgärder för fisket samma konkreta ullryck som åtgärder för andraverksamheter. Fritidsfiskets intressen lorde t. ex. i relativt storutsträckning ha lillgodosetts i samband med åtgärder som har föreslagits ellervidtagits för naturvården och friluftslivet. Det är angelägel atl för fisket värdefulla vattenområdenskyddas och atl fisket som näring och fritidssysselsättning ges tillräckligtutrymme i förhållande till andra former av vattenanvändning. För atl uppnådella bör fiskels intressen beaklas i områden med särskilda fiskeintressen isamband med alt översiktliga markanvändningsplaner utarbetas och revideras. Dettaär speciellt vikligl för vissa kustområden, älvdalar och större insjöar samt förvissa mindre sjöar och sjösystem. Berörda länsstyrelser och kommunerbör uppmärksamma vad som anförs i prop. 1977/78:112 om riktlinjer förfiskeripolitiken m.m. rörande bl. a. fiskets regionalpolitiska betydelse. 1områden med mera omfattande yrkesfiske bör fiskels och fiskberedningsinduslrinsbehov av mark i anslutning till hamnar beaktas i planeringsarbetet. Härviderinras om alt f n. på regeringens uppdrag utreder behovel avhamnar för yrkesfiskels behov. Samråd på regional nivå när detgäller att tillgodose fiskets intressen bör ske mellan bl. a. länsstyrelser ochfiskenämnder. Det underlagsmaterial om fiskets intresseområden som därvidsuccessivt tas fram bör delges kommunerna, bl. a. inför kommande revideringarav kommunöversiklerna. Länsstyrelserna och fiskenämnderna bör i samband härmedbistå kommunerna med närmare råd om hur fiskets intressen kan beaklas i denfysiska planeringen.