prop · G20390 · 1978-12-31 00:00:00 — Iyttrande lill justitieombudsmannen över remiss den 31 januari 1975angående behovet av utvidgad rätt att erhälla offentligt biträde i ärendenrörande ansökan om intagning på ungdomsvårdsskola m. m.; anfördesocialstyrelsen bl. a. följande. "Denmest ingripande formen av samhällsvård enligt BvL är vård i ungdomsvårdsskola.Sådan vård kommer i allmänhet inte lill stånd förrän alla andra åtgärder inomsamhällsvårdens ram prövats och befunnits mindre lämpliga. Del synes naturiigtatt - då ett offentligt biträde kan förordnas enligt 41 § p. 4 rättshjälpslageni ett ärende hos barnavårdsnämnden som sedan ligger lill gmnd försocialstyrelsens beslut om intagning på ungdomsvårdsskola, liksom i ärendeangående besvär över styrelsens beslul härom - den omhändertagne även skall harätl till offentligt bilräde i delta 'mellanskede'. Harlängre tid förflutit mellan del grundläggande beslutet om samhällsvård ochbarnavårdsnämndens ansökan om intagning på ungdomsvårdsskola saml väsentligtändrade förhållanden inträtt torde behovet av biträde vara ännu mera påkallat.1 synnerhet gäller detta i sådana fall där motstridiga sakuppgifter lämnalseller betydelsefulla förhållanden i övrigt är oklara. Deltorde även vara av belydelse att ett offentligt biträde i ifrågavarandeärenden förordnas på ett så tidigt stadium som möjligt eller i detta fall redanpå ulredningsstadiet hos barnavårdsnämnden. Härigenom skapas ocksåfömtsättningar för en mer tillförlitlig utredning och en nyanserad bedömning avolika sakförhållanden. Vidaretorde den omhändertagne med hänsyn till sin ungdom, de förhållanden somföregått ansökan om intagning saml omständigheterna i övrigt ha små möjligheleralt själv medverka lill komplettering av utredningen eller bedömaförutsättningarna för och konsekvenserna av ett beslut om intagning påungdomsvårdsskola. Vårdpå ungdomsvårdsskola har i allt högre grad kommit att ersätta påföljd enligtbrottsbalken förden ungdomsgrupp varom nu är fråga. finner ilikhet med vad Ni anfört i remisspromemorian att den omständigheten attåklagaren med stöd av lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdarebeslutar att ej tala å brott leder med nu gällande ordning till en begränsningav den rätt till biträde genom samhällets försorg som eljest hade tillkommitden unge som misstänkt. För att därför skapa ökade garantier för ettfullständigt beslutsunderlag samt ge enskild, som på gmnd av sin ålder,fysiska och psykiska tillstånd eller övriga omständigheter inte kan tillvaratasin rätt, bistånd, anser alt möjlighet bör ges all förordna omoffentligt biträde redan hos den /sociala ceniral- ellerdistriktsnämnd som har att sörja för den till gmnd för ansökningen om intagningerforderliga utredningen i ärendet." vidhåUeratt det finns skäl att utvidga förutsättningarna i 41 § RHL att erhållaoffentligt biträde. Del synsätt som redovisats här återkommer även isocialutredningens betänkande Socialtjänst och socialförsäkringstillägg (SOU1977:40). Styrelsen kommer i sitt remissyttrande över detta betänkande att taupp denna fråga. Då rätlshjälpsutredningen själv framhållit altsocialutredningens betänkande kan föranleda ytterligare översyn av rältshjälpssystemelskulle frågan om förändringar i 41 § RHL kunna anstå tills dess. Rättshjälp ulgår lillmisstänkt i brottmål i form av kostnadsfri offentlig försvarare. Om dentilltalade fälls till ansvar kan han dock förpliktas belala 1978/79:90 430 ettbelopp högst motsvarande kostnadsbidrag enligt reglerna för allmän rättshjälp.Den misstänkte kan vidare få ersättning för kostnad för bevisning, för resaoch uppehälle och för domstolsavgifter, men endast då han har mycket småinkomster, enligt huvudregeln mindre årsinkomst än tre basbelopp enligtATP-systemet. anser det inte rimligt att personer som sedermeraförklaras ha varit icke ansvariga för sina handlingar på gmnd av psykisksjukdom nödgas bestrida kostnader för offentligt biträde, för bevisning, resa,uppehälle och domstolsavgifter med anledning av misstanke om brott. 11.5 Länsstyrelseni , skatteavdelningen Enligtförslaget kan man inte erhålla rådgivning eiler förlängd rådgivning när detgäller upprättande av självdeklaralion och fastighelsdeklaration. Rättshjälpkan inte heller erhållas för upprättande av självdeklaration. Däremot kanrättshjälp erhållas för upprättande av fastighetsdeklaration om målel ellerärendet avsevärt avviker från vad som kan anses normalt för ärendetypen ellerom eljest särskilda skäl föreligger. Enav gmndlankarna bakom rättshjälpsreformen var att rättshjälp i princip skulleutgå i alla slags rättsliga angelägenheter där behov av rättshjälp föreligger.De rättssökandes behov av hjälp torde i och för sig vara större när det gällerupprättande av en komplicerad självdeklaration än när det gäller upprättande aven komplicerad fastighetsdeklaration. Av praktiskt administrativa ochekonomiska skäl har en viss begränsning av de rättsliga angelägenheter i vilkarättshjälp kan erhållas varit nödvändig. Av denna anledning har enligtförslaget upprättande av självdeklaration uteslutits från tillämpningsområdetför allmän rättshjälp. Man kan ifrågasätta om inte även upprättande avfastighetsdeklaration av samma skäl borde ha uteslutits. 1sitt yttrande över DON:s promemoria väckte samfundet frågan om inte ränta bordeutgå på den av domstol eller myndighet beslutade biträdesersätlningen. Dennafråga har inte behandlats av utredningen. Samfundet vidhåller emellertid sinuppfattning i detta hänseende och föreslår att en bestämmelse omränlegotlgörelse intas förslagsvis i 29 § författningsförslaget. Samfundetvill gärna framföra sin anslutning till förslaget att benämna samtliga biträdenenligt rättshjälpslagen offentligt biträde. Enligtsamfundels mening bör övergångsbestämmelser utfärdas i vissa hänseenden,exempelvis i anslutning till förfarandet enligt 35 § författningsförslaget.För atl möjliggöra en smidig övergång förordar samfundet också att derättshjälpsnämnder som kommer att indras avvecklas successivt underslutförande av där anhängiggjorda ärenden. Oberoendeav om offentligt biträdes rätt till ersättning avgöres av rältshjälpsnämndeller av förvaltningsdomstol bör en brist i systemet uppmärksammas. Förnärvarande äger förvallningsdomstol efter muntlig förhand- 1978/79:90 431 lingtillerkänna part eller vittne ersältning atl utgä av allmänna medel enligtförvaltningsprocesslagen. Gäller det ersättning till biträde har domstolenenligt rättshjälpslagen att med eget yttrande vidarebefordra räkningen på sådankostnad lill rältshjälpsnämnden. Vare sig det rör sig om ersättning enligt denena eller den andra lagen kan emellertid krav därom framställas även om sakenshandläggning i övrigt är slutförd, eftersom både förvaltningsprocesslagen ochrättshjälpslagen saknar motsvarighet lill stadgandet i 18 kap. 14 §rättegångsbalken om skyldighet för part, som vill ha ersättning, atlframställa yrkande därom innan handläggningen avslutas. Del ligger i öppen dagalt ett ersättningskrav med anknyining till ett kanske för länge sedan avgjortmål medför svårigheter och merarbete för den domstol som har att på nytt sältasig in i saken. Om förvaltningsdomstol själv skall avgöra alla häravsedda frågor om ersättning blir behovet av en regel av samma innehåll som 18kap. 14 § inte mindre framträdande för domslolens del än vaddet är . Av 12 § i förslaget till rällshjälpsförordningen framgåratt utredningen avser atl åvägabringa en ordning som lillgodoser detta behov.Förbundet anser inte denna föreskrift tillräcklig. Del krävs enligt förbundetsmening ett uttryckligt stadgande i lag. 11.8Föreningen jurister vid allmänna advokatbyråer Föreningenvill i detta sammanhang inte underlåta att påpeka att det s. k.servicecirkulärel inte fungerar så väl som man ofta föreställer sig. Framförallt gäller detta ärenden av mer komplicerad art. Väl kan klienten fä råd omdet formella förfarandet men det viktiga för klienten är hur han i sak börlägga upp ärendet. I denna del kan han vanligen inte få någon hjälp. Statsmakternastilltro till cirkuläret delas därför inte av föreningens medlemmar, som harstor erfarenhet av förvaltningsärenden. Denstora avslagsprocent, som redovisas för ansökningar om allmän rättshjälp iförvaltningsärenden, beror enligt föreningens uppfattning inte på att behov avsådan hjälp inte skulle finnas ulan till mycket stor del på just en alltförstor tilltro hos rättshjälpsnämnder och besvärsnämnd till den hjälp, sommyndigheterna själva kan lämna, bl, a. med stöd av servicecirkuläret. Idelta sammanhang vill föreningen påpeka atl besvärsnämnd äveni andra fall gjort principiella uttalanden i beslut, varigenom den rättsökandeallmänheten betagits möjlighel att erhälla rättshjälp. Ett mycket allvarligtexempel härpå bedömer föreningen vara besvärsnämndens beslut 593/77, vari besvärsnämndenuttalat att allmän rättshjälp i regel inte skall beviljas vidpatientförsäkringsfall, ej ens vid behandling av ärende införPatientskadenämnden. Det skall därvid beaktas alt endastprövar principfrågor, svårbedömda fall och sådana fall där tvist uppstår omersättning. Föreningensjurister finner den restriktiva tolkning av gällande bestämmelser i realitetenha medfört väsentlig försämring av möjlighetema för allmänheten att erhållajuridisk hjälp i förhållande till vad som gällde före rättshjälpsreformensgenomförande . Då detla inte kan vara avsett anser föreningen engenomgång av nuvarande restriktiva praxis vara välmotiverad. Prop.1978/79:90 432 Allmän rättshjälp får lämnas endast fysisk person ochdödsbo enligt förslagets tillämpningsområde. Inom fackförbunden och detförutnämnda utförs med hjälp av expertis omfattandeundersökningar och analyser särskilt i arbetsmiljöärenden. omfatlandearbete utförs på ett tidigt stadium innan någon tvist föreligger. Undersökningamasresultat kan sedan eventuellt läggas till gmnd för enskilda medlemmars anspråkpå ersättning enligt arbetsskadeförsäkringslagen. Det slag av utredningar somhär avses är sådana som uiförs till följd av att misstanke uppkommer om attmaterial, ämnen eller processer ger upphov till arbetsskador, skador som mantidigare inte känt till. Inom ett avgränsat geografiskt område kanske man upptäckeren viss överdödlighet. En undersökning med efterföljande analys utförs och eventuelltkan ett medicinskt samband mellan överdödligheten och viss industris ämnespåras. 1 den situationen kan det senare bli aktuellt för enskilda medlemmaratt resa anspråk på arbetsskadeersättning. Exempel på den typ av fall det kanröra sig om är den s. k. reabränsle-affären liksom asbest-affären, där det isenare fallet upptäcktes atl asbesten hade en cancerframkallande effekt. Dessa ekonomiskt betungande utredningar faller f. n. inteinom ramen för allmän rättshjälp. Med tanke på atl enskilda medlemmar via sinfackföreningsavgift indirekt bekostar dessa utredningar anser LO att det bordeöppnas en möjlighet att få detta slags utredningar ersatta av statsverket. Lö, som inte funnit anledning att i annat än vissahuvudpunkter kommentera utredningens förslag vill inte motsätta sig attförslaget med beaktande av anförda synpunkter läggs till grund förlagstiftning. I hyresgäströrelsens uppgifter ingår som en viktig del atttillvarataga medlemmarnas rätt och intressen i hyrestvister av olika slag.Härför utbildade ombudsmän, varav en del är jurister, fungerar som ombud ochbiträden i mål och ärenden vid allmän domstol (mestadels fastighetsdomstolarna),hyresnämnder och bostadsdomstolen samt hos överexekutor. Sådanrättshjälpsverksamhel är omfattande och det har av lagstiftaren avsetls attbilräde enligt rättshjälpslagen skall kunna erhållas i hyrestvister och attpartsorganisalionernas ombudsmän skall kunna förordnas som biträden. Mol denna bakgmnd har förbundel svårt att förslå en del avdomstolsverkets avgöranden i besvärsärenden. 1 beslut (nr 946/77) förelåg enligt mening "normalt inte behov avbiträde enligt 19 § andra stycket rättshjälpslagen i ärenden angående hyressättning,i vart fall inte vid handläggning i hyresnämnden". avgjordes avbesvärsnämnden ett annat ärende (beslul nr 947/77) som gällde uppsägning avhyresavtal i anledning av husets förestående rivning och hyresgästen ansågs idetta fall vara i behov av bilräde. I mål av sistnämnda slag är processen ihyresnämnd ofta betydligt mindre utrednings- och arbetskrävande än i mål somgäller beslämmande av hyra enligt bruksvärdessystemet. Mål av del senareslaget kräver nämligen kännedom om och möjlighet att framskaffa utredning omhyresnivån för med prövningslägen- Prop.1978/79:90 433 heten jämförliga lägenheter i det allmännylliga beslåndeloch atl göra adekvata bedömningar av sådant jämförelsematerial, vilket endasl ifå undantagsfall är möjligt för den enskilde hyresgästen. Förbundel hemslällerdärför alt man i samband med de aktuella ändringarna i lagstiftningen bryterden av genom det förstnämnda beslutet introducerade principen,enär i annat fall rättshjälpslagen föriorar mycket i värde för landetshyresgäster. Det må tillåtas förbundet att i detta sammanhang ävenberöra ett annat förhållande. Som redan har framhållits harpartsorganisationernas ombudsmän genom lagstiftningen godkänts som biträden ihyrestvister såväl i hyresnämnder som i allmänna domstolar. begäremellertid den rättssökande medlemmen att den allmänna rättshjälpen skallkombineras med utnyttjandet av den rätlsskyddsförsäkring som ingår i hanshemförsäkring. Dessa rältsskyddsförsäkringar gäller emellertid i allmänhetinte mål i hyresnämnder och ärenden hos överexekutor och när det gäller mål iallmän domstol godtar försäkringsbolagen endast advokal som bilräde. Detinnebär bl.a. att om en hyrestvist som handlagts av en hyresgästombudsmanskall prövas av allmän domstol kan resultatet bli att hyresgästen inte kan görasitt försäkringsbolag betalningsansvarigt för motpartens rättegångskostnaderför det fall alt domen går honom emot. Förbundet anser det rimligt alt samma regler för biträdegäller för båda formerna av rättshjälp och hemställer att försök göres attåstadkomma en sådan samordning. Prop.1978/79:90 434 Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Härigenom föreskrivs i fråga om rättshjälpslagen (1972:429)' dels atl rubriken närmast före 18 § skaU utgå, dels att 2-4, 6-12, 15-34, 37 och 39-50 §§ samt mbrikemanärmast före 9, 11 och 16 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas sex nya paragrafer, 5 a, 5b, 9 a, 18 a, 28 a och 49 a §§ saml närmast före 20, 21, 22, 24, 26, 27, 31, 33och 34 §§ nya m-briker av nedan angivna lydelse. Till följd härav kommer lagen att ha följande lydelse frånoch med den dag då denna lag träder i krafl. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Rättshjälp enligt denna lag ulgår såsom allmän rättshjälp(6-34 §§), rättshjälp åt misstänkt i brottmål (35-40 §§), rättshjälp genomoffentiigt" biträde (41-45 §§)och rådgivning (46 - 48 § §). Rättshjälp lämnas av advokat eller bilrädande jurisl påallmän eller enskild advokatbyrå eller, i fall som anges i lagen, av annan. Chef för allmän advokatbyrå skall vara advokat. För handläggning av ärenden om För handläggning av vissa ären- rättshjälp finns rättshjälpsnämnder, denom rättshjälp finns rättshjälps- Verksamhetsområde för rätts- nämnder.Verksamhetsområde för hjälpsnämnd bestämmes av rege- rättshjälpsnämndbestämmes av re- ringen. Skall ärende om allmän rättshjälp handläggas avrättshjälpsnämnd, upptages ärendet av den rättshjälpsnämnd inom vars verksamhetsområdeden rättssökande år bosatt eller, om den rättssökande är dödsbo, den avlidnevar bosatt. I fråga om den som ej är bosatt i landet eller dödsbo efter densom ej var bosatt här, upptages ärendet av den rättshjälpsnämnd som regeringenbestämmer. ' Lagen omtryckt 1976:626. Skall ärende om rättshjälp genom offentUgt biträdehandläggas av rättshjälpsnämnd, upptages ärendet av den rätlshjälpsnämnd inomvars verksamhetsområde den som åtgärden avser är bosatt eller, i fråga om densom ej är bosatt i landet, av den råttshjälpsnåmnd som regeringen bestämmer. står under tillsyn av . står under lillsyn av encentralmyndighet. är den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringenfår förordna att rättshjälpsnämnd skall vara delad i avdelningar. Vad somföreskrives om nämnd äger motsvarande tillämpning på sådan avdelning. 4 §Rättshjälpsnämnd beslår av ordförande, som skall vara lagfaren och erfaren idomarvärv, samt fyra andra ledamöter. Av dessa skall två vara inom nämndensverksamhetsområde verksamma advokater, en anställd på allmän advokatbyrå och enenskilt verksam. De två övriga skall vara svenska medborgare, myndiga ochbosalla inom nämndens verksamhetsområde. förordnas av regeringen. Av dessa ulses den ledamot som skall vara enskilt verksam advokalefter förslag av och de ledamöter som ej skall varaadvokater efter förslag av landsting i län inom rättshjälpsnämndens verksamhetsområde.Ingår i verksamhetsområdet kommun, som ej tillhör landstingskommun, lämnasförslag även av fullmäktige i kommunen. förordnas av regeringen. Domstols verket utser övriga ledamöter. Av dessa utses den ledamot som skall vara enskilt verksam advokat efter förslag av advokatsam fund och de ledamöter som ej skall vara advokater efter förslag av . Innan för bundet avger förslag, skall förbun det höra de landstingskommuner och de kommuner utanför lands tingskommun som ingår i rätts hjälpsnämndens verksamhets område. För ledamot skaU finnas en eller flera ersättare.Bestämmelserna om ledamot äger motsvarande tillämpning på ersättare. är beslutför med ordföranden och minsttvå andra ledamöter, av vilka en icke är advokat. Vid avgörande av ärende, somär av principiell betydelse eller annars av särskild vikt, skall dock samtligaledamöter deltaga. regler om omröstning i tvistemål äger motsvarandetiUämpning när ärende avgöres av rätlshjälpsnämnd. Ordföranden skall dock sägasin mening först. Prop.1978/79:90 436 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I den utsträckning regeringen bestämmer får tjänsteman vidrättshjälpsnämnden på nämndens vägnar slutiigt pröva rättshjälpsärende. För prövning av besvär i vissa fall enligi denna lag finnsen besvärsnämnd. Om besvärsnämnden meddelar regeringen närmarebestämmelser. Vad i lagen sägs om allmän domstol skall vidtillämpningen av 15, 17, 21, 22, 29, 31, 34, 49 och 50 §§ även gällaregeringsrätten, kammarrätt, bostadsdomstolen, försäkringsöverdomstolen ,försäkringsrätt, , patentbesvärsrätten, arbetsdomstolen,skatterätt, fastighetstaxeringsrätt, länsrätt, krigsrätt, arrendenämnd,hyresnämnd, statens va-nämnd samt överexekutor. Allmän rättshjälp får lämnas fy- Allmän rättshjälp får beviljas fy- sisk person i rättslig angelägenhet, sisk person irättslig angelägenhet, om han behöver sådant bistånd och om han behöver sådant bistånd och hans beräknade årsinkomst ej över- hans beräknade årsinkomst ej över stiger ett gränsbelopp som motsva- stiger ett gränsbelopp som motsva rar åtta gånger del enligt lagen rar åtta gånger det enligt lagen (1%2:381) om allmän försäkring (1%2:381) om allmän försäkring beslämda basbeloppet för oktober bestämda basbeloppet för oktober året innan rättshjälp begäres. åretinnan rättshjälp begäres. Bidrager den rätissökande i väsentiig omfattning tillannans underhåll, ökas gränsbeloppet med vad som motsvarar ett halvt basbeloppför var och en till vilkens underhåll han sålunda bidrager. År den rättssökandes betalningsförmåga väsentligt ökad pågrund av för mögenhetsinnehav eller annan särskild omständighet eller väsentligt ned satt på grund av skuldsättning eller annan särskild omständighet, skall den beräknade årsinkomsten jämkas på det sätt alt skäligt belopp tUlägges eller fråndrages. Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, meddelar närmareföreskrifter för beräkning av den rättssökandes ekonomiska förhållanden. Allmän rättshjälp får beviljas dödsbo i rättslig angelägenhet, om boel behöver sådant bistånd och det med hänsyn tiU boets behållning och delägamas ekonomiska förhållanden är skäligt. Allmän rättshjälp får lämnas dödsbo i rättsligangelägenhet, om boel behöver sådani bistånd och del med hänsyn till boetsbehållning och delägamas ekonomiska förhållanden är skäligt. Avlider den som har allmän rättshjälp, utgår därefterrättshjälpen tiU dödsboet. Allmän rättshjälp får ej lämnas 1. i angelägenhet som ej prövas eller på annat sätt behandlas / landet, om ej den rätissökande är bosatt här och särskilda skäl föreligger för rättshjälp, 2. den som ej är bosatt / landet, om han ej är svensk medborgare eller om särskilda skäl ej föreligger för rättshjälp, 3. näringsidkare i angelägenhet som har samband med hans näringsverksamhet, om ej särskilda skäl föreligger för rättshjälp med hänsyn till hans ekonomiska förhållanden eller sakens beskaffenhet, Allmän rättshjälp får ej beviljas 1. i angelägenhetsom skall prövas eller på annat sätt behandlas utom riket, om ej denrättssökande är bosatt här och särskilda skäl föreligger för rättshjälp, 2. den som ärbosatt utom riket, om han ej är svensk medborgare eller om särskilda skäl ejföreligger för rättshjälp, 3. näringsidkarei angelägenhet som uppkommit i hans näringsverksamhet, om ej skäl föreliggerför rättshjälp med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning,hans ekonomiska oc/i perjon-liga förhållanden eller omständigheterna i övrigt, 4. i fråga omanspråk som överlåtils till den rättssökande, om överlåtelsen kan antagas haägt rum i syfte atl åstadkomma fördel vid prövning av begäran om rättshjälp, 5. för upprättandeav självdeklaralion, 6. den som ej harbefogat intresse av att få sin sak behandlad, I fråga om visst slag av ärenden I fråga om visst slag av ärenden som ärtalrikt förekommande och som är talrikt förekommande och normalt av enkel beskaffenhei kan regeringen förordna alt allmän rättshjälp ej skall lämnas. normalt av enkel beskaffenhet kan regeringen förordna attallmän rättshjälp ej skall beviljas. Under förutsättning av ömsesidighet kan regeringenförordna att medborgare i viss främmande stat i fråga om allmän rättshjälpskall vara likställd med svensk medborgare. Vidallmän rättshjälp betalar staten kostnaderna i den rättsliga angelägenhet somrättshjälpen avser. Bestämmelser om att den rättssökande har att själv helteller delvis betala kostnad för rättshjälp finns i 16 § andra stycket och 27 §första stycket andra punkten. Vid allmänrättshjälp betalar staten kostnaderna i den rättsliga angelägenhet somrättshjälpen avser. Såsom kostnad för rättshjälpen anses den rällssökandes kostnad för 1. biträde som varit behövligt för tillvaratagande av den rättssökandes rätt. 3. uiredning i angelägenhet som skall prövas av förvaltningsdomslol eller förvaltningsmyndighet, om utredningen är skäligen påkallad för tillvaratagande av den rättssökandes rätt och ej kan erhåUas genom myndigheten. 2. bevisning vid allmän domstol, krigsrätt, arbetsdomstoleneller bostadsdomstolen saml nödvändig utredning i angelägenhet, som kan kommaunder sådan domstols prövning eller som skall prövas av skiljemän, 4. resa och uppehälle för den rättssökande eller hansslällförelrädare och för vårdare eller annan, som måste anlitas, i samband medinställelse inför domstol eller annan myndighet, om personlig inslällelseålagts. eUer i samband med inställelse för blodundersökning eller annanundersökning rörande ärftiiga egenskaper i mål om faderskap enligt 3 kap. . 5. avgift somenUgt expeditionskungörelsen (1964:618) utgår för ansökan och expedition vidallmän domstol, krigsrätt, arbetsdomstolen elter bostadsdomstolen, dock ejifråga om sådan rättens expedition som utfärdas endasl på särskild begäran omicke expeditionen begäres innan avgörandet i huvudsaken vunnit laga kraft,samt avgift som utgår enligt exekutionsavgiftskungörelsen (1971:1027), 6. kungörelsei mål eller ärende vid allmän domstol, krigsrätt, arbetsdomstolen ellerbostadsdomstolen. 1. vad av allmänna medel utgått i ersättning föröversättning eller i ersättning enUgt 4 eller 5 § lagen (1958:642) om blodundersökning 2. bevisning vid allmän domstol, bostadsdomstolen,, arbetsdomstolen eller krigsrätt samt nödvändig utredning iangelägenhet, som kan komma under sådan domstols prövning eller som skaUprövas av skiljemän.