prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — lar upp en angränsande fråga, nämligenulskollsminoritelens möjligheter atl påkalla lagrådsgranskning. Förbundetanser all dessa möjligheler behöver stärkas ytteriigare. Med utredningensförslag ges enligt de parlamentariska spelreglerna en regering baserad påenlojal riksdagsmajorilel möjligheteralt kringgå lagrådsprövning av lagförslagmed hänvisning till alt ett dröjsmål skulle leda till avsevärt men. För uugarantera ulskollsminoritelens möjligheter all påkalla lagrådsprövning skalldärför sådan aUtid ske då en iredjedel av ledamölerna så begär. Naluriigtviskan detla i vissa fall leda till en viss försening. Men som ulredningen självframhåller lorde en remiss från beredande ulskotl lill lagrådet vara avsevärtmindre lidsödande än en mer allmän remiss lill grupper av statliga myndigheler.Därtill bör en viss försening accepteras om utskoltsminorilelen anser enlagrådsprövning vara moiiverad med hänsyn till ett vidgat skydd förrällssäkerhetsiniresset och för enhetlighet, konsekvens och klarhel irällssyslemel. Lagrådsgranskningensinrikining behandlas närmare i några yllranden. Regeringsrällenframhåller all domstolen delar utredningens mening om all lagrådel inte skallgå in på ett lagförslags allmänna politiska grunder men all del inle går alldra någon skarp skiljelinje mellan politik och juridik vid lagsiiftning. Engranskning i sak av ett lagförslag är visserligen i princip något annat än enlagteknisk och juridisk granskning, men sakfrågorna kan inte undgå atl iblandkomma in i bilden också vid en granskning av det senare slagel, t. ex. viaöverväganden av frågorom enskilds rältssäkerhel och om ett förslags förenlighetmed landeis rällsliga iradilioner. Särskilt påtagligt blir sambandet mellanpolitik och juridik när lagrådel, som ulredningen föreslår och som hell stämmermed den trationella synen på lagrådets uppgifier, skall granska om ettlagförslag är så utformat all lagen kan antas lillgodose angivna syften, dvs.de politiska målsättningarna. Del ler sig under sådana förhållanden som enomöjlig uppgifi all i lagtext fånga grundsatsen all lagrådel inte skall gå inpå politiska frågor vid sin befattning med ell lagförslag. Den lösning somutredningen vall, nämligen att i stället posilivi beskriva lagrådets uppgifi,synes därför vara den rätta. Sveahovrän påpekar an - om ell särskili lagstiftningsförfarande i fråga om fri- ochrättighetsbegränsande lag införs - en medverkan av lagrådel på dei sätträttighetsskyddsutredningen har tänkt sig skulle medföra åtskilligakomplikationer, bl. a. i form av större risker för au lagrådel ivingas lilljusl sådana politiska ställningstaganden som man vill undvika. Förslagetatt i RF skall införas en föreskrift som anger lagrådsgranskningens inrikininghar föranlell en del uttalanden i remissyttrandena. JKdelar principiellt rätlighetsskyddsutredningens uppfattning att grundlagen sålångt möjligl bör klargöra i vilka hänseenden lagrådel skall yllra sig.Huvudskälet för en beslämmelse i ämnel är au den skulle undanröja varje misslankeau lagrådel anliigger politiska synpunkier vid sin laggrunskning. UUryckligabestämmelser har också en viss belydelse med hänsyn lill lugprövningsrälienslillämpning. ifrågasälier visserligen nödvändigheten av en uttryckligbeslämmelse, eftersom del numera synes råda allmän enighel omlagrådsgrunskningens inrikining. Med hänsyn bl. a. lill att en sådunbestämmelse kun underliittu bedömningen av undanlag från den obligatoriskagranskningen tillstyrker hovrätten dock utredningens förslag i denna del.Kammarräiien i Göleborg har i huvudsak inle något all erinra mot altinriktningen av lagrådsgranskningen regleras i RF. Också kanimanäiten iSundsvall ansluler sig lill förslaget. anser all ulvidgningenav lagrådels granskningsområde till belungande offeniligrälislig lagsiiftning,där rent politiska värderingar kan spela stor roll, gör del angeläget allgranskningens lagiekniska inrikining klargörs i ell sladgande i RF. Enligt regeringsrättensuppfattning har utredningens lanke varil att, om en föreskrifi ges omlagrådsgranskning av vissa typer av lagförslag, en föreskrift naiuriigen ocksåbör ges om vad granskningen skall gå ut på och all härför lalar såvälprincipiella skäl (politiskt inriktad granskning skall avstyras) som prakliskaskäl (någon ram för granskningen skall inte behöva anges i remissbeslulen). Delär emellerlid myckel svårl all dra några helt klara gränser mellan politik ochjuridik. Hur en regel om inriktningen av lagrådsgranskningen än skrivs och hurlagrådet än anstränger sig all efterleva regeln lill anda och bokstav, lärlagrådel ändå inle kunna undgå atl i enskilda fall från något håll bli utsattför krilik för alt dess granskning varit politiskt inriklad. Vissamomenl i lagrådsgranskningens inrikining las upp av några remissinsianser. Regeringsrätten framhällerall del har brukai nämnas som en självklar uppgifi för lagrådel atl granska omett förslag är förenligl med grundlagen men att denna granskningsuppgift i delförflutna näslan aldrig har fåll aktualitet. Denna uppgift har emellerlidnumera trätt i förgrunden med den forigående utbyggnaden av bestämmelserna omgrundläggande fri- och rättigheter. Granskningen av lagförslags grundlagsenlighetframslår nu som en myckel vikiig uppgift för lagrådet och tillika en uppgiftsom i viss mån ger lagrådel en ny ställning i statsskicket. Vad lagrådeluttalar t. ex. i frågan om ett förslag lill rättighetsbegränsande lag ärförenligl med 2 kap. 12 S RF kan antas få mycket stor belydelse både vid riksdagensbehandling av lagförslagel och vid prövning av lagen efter dess antagande. Kammarrätten i äriveksam beiräffande inrikiningen av lagrådsgranskningen och erinrar om attlagrådsutredningen framhåller (s. 263) atl lagrådel i sin granskningsverksamhelockså måste bevaka rättssäkerhelsintressel varav följer atl uppmärksamheiockså måsie ägnas åt den maleriella sidan av ett lagförslag. I kammarrättensyllrande ullalas vidare atl räiiigheisskyddsulredningeninte finner (s. 134) atl dessa uttalanden ger anledning lill gensaga. Allbevaka all ett granskat lagförslag inle slrider mot railssäkerhelens krav måslesålunda enligi kommiuén omfaiias bl. a. av uppgiften all undersöka om förslagetpassar val in i rättsordningen i övrigi. Kammarräiien förklarar alt del iförstone kan verka vara en naiurlig uppgift för lagrådsgranskningen au bevakaall ell lagförslag inle slrider mol railssäkerhelens krav. Kammarrätten ärlikväl tveksam lill om gransknings-uppgiften bör preciseras på detta sätt. Rältssäkerhetsbegreppethar en oklar belydelse och olika personer liigger in skilda värderingar ibegreppei, ofta beroende på politisk uppfattning. Rättssäkerheten används inlesällan som slagirä i den politiska debatten på de mest skiftande säll. Somexempel nämner kammarrätten den debult som har förts om alt införa en generalklausulmol skatteflykt. All dra in lagrådel i sådana stridsfrågor kan äventyra dessanseende för opartiskhet. Kammarrätten förordar därför all bestämmelsen om atllagrådet skall undersöka hur ett förslag förhåller sig till rättssäkerhetenskrav utgår. Länssiyrelseni län framhåller i della sammanhang särskilt den del av lagrådetsgranskning som departementschefen i yllrande lill regeringsförslagangående lagrådet uttryckte på följande sätl "att uppmärksamma svårighetersom kan uppkomma vid lillämpningen av den nya lagstiftningen och göraklarläggande uttalande om hur svårighelerna skall bemäslras". Lagar somutformas på ett sådani sätt atl de genom generalklausuler lämnar slort ulrymmeför de rällslillämpande myndigheiernas bedömning måste för den enskildemedborgaren inge farhågor för rättssäkerheten, samiidigi som svårtolkadeparagrafer i prakiiken kan komma all innebära all olika domslolar ellermyndigheler vid lillämpningen kan komma lill olika resultat vid sin bedömning.I alla dessa fall har lagrådel en myckel vikiig funktion all fylla dels genomall peka på lolkningssvårighelerna, dels genom vägledande ullalande angåendelolkningen för att möjliggöra en enhellig bedömning vid rällslillämpningen. Manmåsle alllid hai minnel all generalklausulerav olika slag, vilka lagstiftarnagärna tillgriper för att kunna läcka upp alla nu tänkta och i framtidenuppkomna siiuaiitoner, i sig kan innebära en stor rättsosäkerhet för denenskilde. Den enskilde blir i dessa fall beroende av denrätistillämpande myndigheien och med begränsade möjligheler att kunna förutsehur ett vissl handlande kommer alt bedömas. vill här liksomlidigare påpeka vikten av all skapa maleriella regler för all öka skyddel förmedborgarnas fri- och rättigheter i stället för atl skydda dessa regler genommer eller mindre invecklade procedurregler. betonaravslutningsvis starkt det värdefulla i lagrådets juridisk-lekniska granskning.Samrna uppfattning har LRF. Landsiingsförbundeikonslalerar all rättighelsskyddsulredningen av allt all döma inte har fäsiavseende vid förhållandel mellan den allt mer betydelsefullagranskningen av språket i lagar och förordningar och lagrådets mer juridiskl inriktade granskning. Vid omarbetning av enlexi lill siörre klarhel från renl språkliga utgångspunkter kan sålundauipriiglai juridiskt betingade preciseringar få en ändrud innebörd som inlevuril avsedd. Karuktären hos den genomgång som görs sisl innun en lugtexislulgiliigl unses färdig är därför ime ulan belydelse. Detiu unsvar åvilaremellerlid normall vederbörunde riksdagsulskoli och därmed egentligen vurkenlugrådei eller siuisrådsberedningens språkgrunskure. Rällighelsskyddsuiredningens förslag beträffande lagrådetssammansättning och arbetsformer hariullt väseniligi fåll en posilivimoiiagande blund remissinsianserna. Högsia domstolen underslryker viklen av all högstadomstolen och regeringsrällen inte bör bli större än nu och att förlagrådsgranskningen i princip inte skall få las i anspråk fier domare fråndessa domslolar än som svarar mot två lagrådsavdelningar i nuvarandesammansäuning. Regeringsrätten ansluler sig lill ulredningens förslag alllagrådel liksom nu skall beslå av domare från högsia domsiolen ochregeringsrätten men att liksom nu också andra kvalificerade jurister skallkunna förordnas som ledamöter. /;oiv-(7» godtar förslaget men anser atldet med tanke på lagrådsgranskningens syfte alt säkerställa konsekvens ochenhetlighet i rättsreglerna kan te sig mindre lämpligt all lagrådet arbetar påflera avdelningar och alten minskning av antalet ledamöter innebär en vissförsvagning av granskningen. Kammarräiien i Göleborg tillstyrker de föreslagnareglerna om lagrådels sammansättning och arbelsformer i deras helhet. Klartpositivt är enligt kammarrättens mening förslaget att den hittillsvarandeprincipen med övervikt i lagrådet av ledamöter från högsia domstolen skallersättas med en i princip lika rekrytering från högsia domstolen ochregeringsrätten. Därigenom kommer lagrådets sammansättning alt bälte änhittills avspegla del förhållandet atl tyngdpunkten i lagstiftningsaklivitetenalltmer förskjuts lill del offenlligrällsliga området. Värdefullt ärockså altlagrådsavdelningarna skall kunna ha sinsemellan olika sammansättning avjustitieråd och regeringsråd. Varken kammarräiien i SundsvaU eller tänssivrdseni har något all invända mol ulredningens förslag tillorganisation och arbetsformer för lagrådet. förutsätter atl möjlighelen atl enlagrådsavdelning skall vara sammansatt av ett justitieråd och två regeringsrådkommeratt utnyttjas när lagrådel har all granska lagsliflning medoffenUigrättslig anknyining. Enligt riksskatieverkets mening bordet framhållasall skatlelagsliftning - möjligen borlselt från arvs- och gåvoskatt -regelmässigt bör granskas på lagrådsavdelning sammansatl med ell justitierådoch två regeringsråd. inslämmer i ulredningenslankegångar vad gäller avdelningarnas sammansättning men anser all del bordekomma klarare till uttryck att de av lagrådets ledamöier vilka inte är domare ihögsia domstolen eller regeringsrätten främst skall vara pensionerade justitieråd Förslagetatl del normala antalet ledamöier på avdelning skall sänkas från fyra lill trebehandlas närmare i yllranden från högsia domsiolen och regeringsrällen. Nuvarandeordning, som bestått sedan lagrådels tillkomst, har visat sig varaändamålsenlig och effektiv. (Dm ledamölerna gäller atl de har olikaerfarenheter och speciella kunskaper på olika områden. Detta medför all medlanke på granskningens allsidighel en avdelning med fyra ledamöier uppenbarligenallmänt sell bör vara all föredra framför en avdelning med tre ledamöier. Delavgörande skälet för alt övergå till den föreslagna ordningen blir under dessaförhållanden atl den kan antas ge möjlighel lill handläggning av ett ökal antalgranskningsärenden. Olika omständigheter torde dock medverka till att vinslen ifråga om handlagda ärenden inle blir så stor som vid försia påseende kanförväntas. Del siörre erfarenhetsunderiagel hos en avdelning med fyra ledamöiertorde inle sällan kunna medföra en tidsvinst vid behandlingen av vissa frågor.Även arbelel med alt författa lagrådets yttrande ger en lidsvinst om delfördelas på fyra. Det torde inte heller kunna undvikas alt arbetet förledamölerna blir mer betungande i en avdelning på tre än i en avdelning påfyra. Vadsålunda anförts talar visseriigen siarkt för bibehållande av nuvarande ordningmed fyra ledamöter i en lagrådsavdelning. Emellerlid kan utredningens förslagbeträffande laggranskningens omfattning förvänlas leda till sådan ökning av lagrådelsarbelsuppgifter atl förslaget med tre ledamöter får godlagas som huvudregel förall arbetel skall kunna fördelas på fyra lagrådsavdelningar utan ogynnsamåterverkan på den dömande verksamheten i högsta domstolen och regeringsrätten.Fördelarna med en sammansättning av fyra ledamöter vid granskning av meraomfaitande eller särskilt vikliga lagförslag framhäver emellertid belydelsen avundantagsregeln som medger sådan sammansäitning, orn särskilda skäl föreligger. Regeringsrällenanser all del i och för sig framstår som önskvärl atl behålla nuvarande ordningmed normall fyra ledamöter. Domstolen delar emellerlid uppfattningen atl dellaskulle leda till krav på ett större antal domare från högsia domstolen ochregeringsrätten än som lämpligen bör komma i fråga. Regeringsrätten anserdärför förslaget om alt lagrådets avdelningar normall skall ha tre ledamöter,med möjlighet alt öka antalet till fyra när särskilda skäl påkallar del, börgodias. Förslagetom att förslag till ändring i grundlag skall väckas minsl före detriksdagsval, efter vilket skall besluta slutligt, och förslaget atlgrundlagsfråga skall bli föremål för folkomröstning, om minst en iredjedel avriksdagens ledamöier begär det, mottas nästan genomgående posilivi avremissinstanserna. De remissinstanser som tillstyrker båda förslagen elleruttryckligen lämnar dem ulan erinran är , hovrällen for ÖvreNorriand. kammarräiierna I Göleborg och Sundsvalt. (JB. , de juridiskafakulieisnämnderna i och Stocktiolm. de fvra länssiyrclserna. Svenska knmnninförhiindei.SACO/SR sumt Svenska avdelningen av liiienialiondlajiin.sikommissioncn. Någruremissinslunser sliillersig emellertid tveksamma lill ell av förslagen ellerbåda. Blund de remissinslunser som lillsiyrker fö rslugel omlids fr is l eller uttryckligen lämnardet utun erinran ärsom nämnls Sveahovrän. Hovrätten ifrågasälier dock om det inle vore i konsekvens med förslugeli övrigi alt för del fall all grundlagsförslaget med konslitulionsutskolielsmedgivande har lugis frum kunske kort före valel införa en tidsfrist ocksåefier valel. För atl säkerställa önskvärd belänketid kunde man för sådani fallföreskriva t. ex. alt del slulliga besluiel inte får fultus förrän tidigast tiomånader efter det alt förslaget ludes fram. Kammarräiien i noierar att bakom förslagenligger tanken atl grundlagsändringar bör omgärdas av siurkare garantier än demsom ligger i reglernu om två riksdugsbeslul med enkel majorilel ochmellanliggande vul. Under de senure decenniernus grundlagsarbete har frågan omsådana ytterligare garaniier tilldragit sig belydande uppmärksamhet och ocksåvållat motsättningar. Enligt kammarraiiens mening är de nu föreliggandeförslagen väl ägnude all ligga lill grund för en lösning av den omdiskuteradefrågun. i Siockholm uttalar alt deföreslagna reglerna om lidsfrist enligt fakulietsnämndens uppfattning är valägnade atl lillgodose det uppslällda syftei alt garanlera all förslag lillkonstitutionella reformer blir föremål för en grundlig behandling i ,samiidigi som ulrymme ges fören omfattande offenilig debatt. Förslagets närmareutformning föranleder ingen erinran från nämndens sida. Länssiyrelseni finner atl den särskilda lidsfristen förefaller välgrundad.Den ökade möjligheten för allmänheten atl sätla sig in i förslagen före delslulliga avgörandel börenligt mening kunna resultera i enbetydande viialisering av debatten kring viktiga grundlagsfrågor och därigenombidra till en fördjupning av demokraiin. Länssiyrelsen i län anser allförslaget är ägnal alt öka säkerheten för all grundlagsförslag blir noga övervägdainnan slulligt beslut skall fattas. Länssiyrelsen i Hattands tån anser det vara av slort värdealt grundlagsändringar blir så noga övervägda och penetrerade som möjligt. F.n. har del snarare varil regel än undantag all grundlagsändringar skett genom tvåbeslut som legal endasi kort lid före resp. efter ell riksdagsval. Den avutredningen föreslagna lidsfristregeln ger således tid till deball i ämnel. Avulredningen föreslagen tidsfrist jämte undantagsregeln från lidsfrislen grundadpå fem sjättedels majoritet i konsiilutionsutskottet har intefunnit några bärande invändningar mot. Inte heller harnågon erinran mol förslaget. 26 Riksdaiien ]7H/79. Sverigesförjåiiaijöihiind anser all förslaget all ett grundlugsförslug skall framläggasi god lid före del val, som skall komma mellun de båda riksdagsbcslulen, ärsynnerligen välmoliveral. De senasle årens erfarenheter ger belägg fbr dennuslåndpunkl. Den siora grundlagsreformen genomfördes trois ull siarkaopinioner menade ull 2 kap. RF inle hade fåll en lillfredssiällande uiformning.Detta ledde lill lillsältundet av fri-och räiiigheisuiredning. Närmassmedieulredningen lade frum sill huvudbeiänkande, hude man begränsulskyddsområdet med motivering ull lugförslug i ämnet första gången måslebehandlas före valel . I självu verket blev resultatet i stället - sedanremissopinionen i väsenlliga hänseenden ställi sig negaliv - all hela frägansköls yUeriigare på frumiiden. Mot bukgrund bl. a. av nämnda erfarenhetertillstyrker förfaiiarförbundel för sin del förslaget all grundlagsförslag skallföreläggas före del riksdagsval efter vilkel delandra och avgörande riksdagsbeslutet skall fallas. Någraremissinsianser är iveksamma till förslaget eller detaljer i del. i ifrågasätter om den föreslugna lidsfrislen kunbedömus som särskili angelägen, om del samlidigt framlagda förslaget omfakultativ folkomrösining i grundlagsfrågor genomförs. Skall emellerlid enordning med viss lidsfrist införas, föreslår fakullelsnämnden alt frislen - päsätl sker t. ex. i norsk konstitutionell rätt - räknas med utgångspunkt frånsenure val (t. ex. senasi från della). JKifrågasätter lämpligheten all bemyndiga konslituiionsulskotiel att falla elluvgörunde uv della slag. Del förefaller JK riktigare all här avsell beslulfanas av kammaren själv med på vissl säll kvalificerad majorilel. Lamlsiingsjörbiindeianser all de förslag som avser grundlagsändringsför-ftirandei hur blivitalllför omständligt. Del förefaller i dellu hänseende myckel angeliigel allförfarandel inte blir så krångligt all själva krångligheten minskarbeniigenheten ull över huvud laget aklualisera en grundlagsändring. Förbundelförordar därför att man i den fortsatta beredningen av förslaget strävar efieran göra förfarandel enklare utan att likväl göra alllför myckel avkall på desyften som legal bakom ulredningens överväganden. Förslugelom folkomrösining i grundlagsfråga lillslyrksi huvudsuk UV hovräll. Vadulredningen i denna del uttalar slår i överenssiämmelse med den uppfattninghovrätten i lidigare sammanhang hur gell uitryck för. Däremot kan hovrälleninte finna några vägande sakliga skäl för all omgärda institutet med dubblaspärrar genom an kräva medverkan av först en liondel och sedan en iredjedel avriksdagens ledamöier. i Siockholm inslämmer helhjärtat i ulredningens uppfaiiningatl folkel- från vilket "all offentlig makt i " enligt 1 kap.I S RF utgår - får möjlighet atl "ta direkt del i den beslutsprocess somsyftar lill alt siälla upp de grundläggande reglerna om vilka organ som skallulövu dennu mukl, om hur dessa organ skall ulses, om hur maklen skall Ibrdelusmellun dem och om vilku gränser som skull sätius för den offeniligumaklulövningen" (s. 152). Förslugels närmare uiformning föranleder ingenanmiirkning. Länssiyrelsen i Siockholms län anför: Somulredningen framhåller kun del svensku siutsskickel i korthet karakleriserassom en represcniaiiv parlamentarisk demokraii. Så bör del enligi länsslyrelsensåsikl också förbli. Oftu åierkommande beslutande Iblkomrösiningur skulleullvurligi kunnu storu ell representativt styrelseskick. delarockså ulredningens uppfattning om att del emellertid finns starka principiellaskäl som lalar för uu medborgarna får siörre möjligheler ull direkt la del ibeslutsprocessen i frågor om vilka organ som skall representera dem och hurmakten skall fördelas mellan dem, dvs. vissu fundumeniala grundlagsfrågor.Bortsett från dessa principiella aspekier vill framhållaföljande. Grundlagsfrågorna skulle genom den föreslagnu folkomröstningen kunnubli föremål för ett betydligt ökat allmänt intresse och engagemang hosmedborgarna. Dessa skulle ges en ytterligare möjlighet all slå vakt omdemokraiin och varna om hela del omfaiiande regelkomplex om medborgerliga fri-och rälligheler som tillförts grundlagarna. medborgerligadirekia infiytande måsie vara ägnat alt befiista förtroendet till statsskicketoch grundlagarna. Liinsstyrelsen,som funnit det föreslagna användningsområdet för beslutande folkomrösining välavvägl, harej någoi atl erinra mot ulredningens här berörda förslag. Länssiyrelseni län tillstyrker ulredningens förslag i denna del. Del är iignai uttöka säkerheten för ail förslagen blir noga övervägda innan slulligl beslulskall fallas. Man bör dock inte underskatta de problem som kan uppslå för såvälden enskilde medborgaren, de politiska partierna och del allmänna när fyruolika val skall ske . De skäl som ulredningen anför för all enfolkomrösining skall ske i anslutning till riksdagsvalel är dock övertygande Länsstyrelseni anser all del med vissl fog kan göras gällande un ell institutmed beslutande folkomrösining slrider mol den representativa demokraiinsprinciper. Även om ulredningens förslag inle hell undanröjer de principiellainvändningarna mol ell sådani insiitui har likväl förslaget motiverats på cllsådani sätt atl invändningarna inte längre framstårsom helt bärande.Länsstyrelsen vill därför inte motsätta sig förslaget. påpekarull vissa prakliska problem kan komma all uppslå vid genomförandet av enbeslutande folkomrösining. Sålunda kan del upplevas som belungande av bådeväljare och valförräiiare att genomföra fyra olika val vid summa lillfälle.Ökade risker för sammanblandning av olika valsedlar vid t. ex. anordnande avvalsedelsförsändelser kan inte uteslutas. En viss fördröjning av den slulligasammanräkningen av övriga val kan uppslå såvida inie valsedlarna ifolkomröslningen räknas sist. Medborgarrälisrördsenser med tillfredsställelse atl organisationens krav beiräffande folkomröstningrörande grundlagsförslag, som har antagits en gång av , nu synes kommaau realiseras. meningiir förslaget i huvudsak väl utformat. Enviss selektiviiei är nödvändig. Folkomrösining är inle behövlig belräffundevurje smärre grundlugiändring, 1. ex. av renl teknisk natur. Däremoi bör varjegrundlagsändring uv belydelse underställas folkels prövning. Denna sållningskall företas av . Medborgarräitsrörelsen föreslår alt kravet påanslutning i till folkomröstningsbegäran sänks lill all en fjärdedelav ledamöter röstar för all folkomröstning skall hållas.