prop · G2039 · 1978-12-31 00:00:00 — Utredningen har också visat fog för sina förslagatt något skärpa samhällets reaktion mot företeelser som kan negativt påverkafondkommissionärernas vilja och förmåga all tillvarata sina kunders intressen.Länsstyrelsen i framhåller atl en effektiv tillsyn ärsärskilt betydelsefull efiersom det är fråga om en marknad som i allt siörreomfattning las i anspråk av en bred allmänhet med ofta ringa kunnande ocherfarenhet på området. Fondkommissionsfirmornadelar utredningens uppfattning atl tillsynsmyndighetens uppgift bör vara avövervakande och i efterhand kontrollerande karaktär. Det är emellertidangelägel all gränserna för tillsynsmyndighetens befogenheter anges klarare änsom har skett. Firmorna konstaterar att utredningen i sina motiv har förutsattalt inspektionen skall kunna utfärda föreskrifier av olika slag, t. ex.beträffande likviditeten. Inspektionen har emellertid enligt lagförslagetendast i ytterst begränsad utsträckning fått befogenhet att meddela förfirmorna bindande beslut. Detsamma gäller inspektionens möjligheter altförelägga vile. Firmorna finner förslaget oklart i sialsrällsligt hänseende menockså sakligt otillfredsställande. Såvitigäller utredningens förslag om tillsyn över närslående företag konstaterarfirmorna atl insyn i ett närslående företags dispositioner kan vara likapåkallad som insyn i fondkommissionsfirmans eller dess befattningshavaresaffärer. Den föreslagna påföljden, tillståndets återkallande, liksom kravet påatl fondkommissionsfirman skall visa att av sambandet ej uppkommer någramenliga verkningar för fondkommissionsfirman eller dess 1978/79:9 94 kunder,synes dock alltför vittgående. Det borde vara fullt tillräckligt att detnärslående företaget åläggs uppgiftsskyldighet på samma sätt som utredningenhar föreslagit beträffande vissa andra förelag. Skulle därvid framkomma någotsom fondkommissionsfirman eller dess befattningshavare kan lastas för, får pågrundval därav ingripande ske mot denna. Beträffandefrågan om återkallande av tillstånd framhåller fondkommissionsfirmorna attutredningen till det nya förslaget i stort sett har överfört de lidigaregällande reglerna, trots atl det i utredningens uppdrag har ingått atl se överreglerna om tillsyn liksom bestämmelserna i processuellt hänseende. Fråga omåterkallande av tillstånd måste emellertid bedömas på andra grunder änvid liden för gällande lagstiftnings tillkomst. Åtskilliga av firmorna räknarmånga anställda och har en betydande fast kundkrets. Ett återkallande avtillståndet på grund av missförhållande i rörelsen kan skada personal ochkunder eller till och med åstadkomma allvarliga störningar i marknaden utan altförbättra situationen för några av firmans uppdragsgivare. Den nuvarandeordningen, som innebär alt beslut om återkallelse för fondkommissionsfirmornasdel fattas av bankinspektionen och går i verkställighet utan hinder av anfördabesvär, bör ersättas av en för både banker och firmor enhetlig ordning. Beslutom återkallande skall fattas av regeringen efter förslag av bankinspektionen.Är det för tryggande av kunders och uppdragsgivares intressen och egendomnödvändigt att firman genast kommer under ny ledning, bör möjlighet finnas förtillsynsmyndigheten alt utse interimsförvaltning i avvaktan på ärendetsslutliga avgörande. Endasl om delta inte är möjligt och skyddet för kunderna såkräver, bör tillståndet med omedelbar verkan kunna få återkallas. Utredningennämner som exempel på skäl för återkallande av tillstånd altfondkommissionsfirma har överskridit gränsen för egenhandel. Enöverträdelse av föreskrifter av detta slag, vars överträdande inte skadar någonuppdragsgivare, står inie i någon rimlig proportion till påföljden atttillståndet återkallas. Fondkommissionsfirmornaställer sig frågande till utredningens förslag alt underiålenhet all iaktta godaffärssed skall kunna åberopas som skäl för tillståndets återkallande. 1 denmån åsidosättande av god affärssed innebär ett uppenbart åsidosättande avuppdragsgivares intresse, är inte något alt invända mol en sådan bedömning.Hänför sig emellertid fondkommissionärens handlande till något annat änkundförhållandet,är del svårt alt förstå vad som åsyftas och som kan vara såallvarligt atl tillståndet måste återkallas. Frågan om iakttagande av godaffärssed bör bedömas av personer med egen erfarenhet av affärsverksamhet. Delkan vidare sättas i fråga vad som avses med ålerkallelsegrunden att rörelsenprövas vara till skada för del allmänna och om denna kan anses ha någonsjälvständig betydelse vid sidan av övriga åierkallelsegrunder. Sammanfattningsvisanför fondkommissionsfirmorna att de inte har kunnat finna all utredningen harförebragt några skäl för ändring av de nu 1978/79:9 95 Dessa bör kunna behållas med det tillägget att återkallandetbeslutas av regeringen och all tillståndet inte får återkallas så längemissförhållande, som kan föranleda återkallelse, i stället kan avhjälpas genomalt firman interimistiskt ställs under särskild förvaltning. är kritisk mol utredningens förslag alt de bankinstilut, somhar rätt atl driva fondkommissionsrörelse, skall för varje tertial lillinspektionen rapportera de krediter, där säkerheten helt eller delvis utgörs avpå börsen inregistrerade aktier eller andra marknadsmässiga värdepapper. Långtifrån alla bankkrediter mol säkerhet av börsnoterade aktier avser inköp avsådana aktier. Vidare kan inköp av börsnoterade aktier finansieras med kreditersom säkerställs med helt annan säkerhet, t. ex. inteckningar, eller medkrediter helt eller delvis ulan säkerhet. Den tänkta rapporteringen skulledärför inte ge någon rättvisande bild av den kreditvolym, som disponeras förplaceringar i aktier. Med hänsyn härtill och då rapporteringen endast skullevålla bankerna onödigt arbete, bör den inte genomföras. Utredningensförslag atl bankinspektionen skall få befogenhet att begära upplysningar avandra än fondkommissionärerom deras handel med värdepapper har fått ett blandatmottagande av remissinstanserna. Förslaget tillstyrks av länsstyrelserna IStockholms län, samt som finner deföreslagna bestämmelserna vara ägnade alt stärka allmänhetens förtroende förbörsen. Bankinspektionen anser att det behövs en tillsyn från samhällets sidaöver fondhandeln men är kritisk mot förslaget, om inte inspektionen också fårrätl att göra påpekanden med anledning av inhämtade uppgifter. Stockholmshandelskammare, SAF, SI och förordar atlbankinspektionens rätt att kräva upplysningar inskränks till fall, därsannolika skäl föreligger att värdepappershandeln inte har ägt rum på etttillfredsställande sätt. Investmentbolagen sätter i fråga om reglerna ärnödvändiga. Fondkommissionsfirmorna och handelskammare avstyrkerförslaget. Bankinspektionenanser atl, om inspektionen inte får rätt att göra påpekanden, det är lika braatt inte ha någon lagstiftning alls i delta avseende och avstyrker i så fallförslaget. Inspektionen framhåller att erfarenheterna från de gångna årenytterligare har understrukit behovet av en tillsyn från samhällets sida. har inspektionen noterat alt enstaka placerares agerande kan lakraftiga genomslag på . Vidare förekommer fåmansägdajuridiska personer med värdepappersförvaltning som företer spekulativa inslag iförening med hög omsättningsbenägenhet. Därutöver har inspektionen vidgranskning av avräkningsnoior emellanåt observerat affärer som ter sigförbryllande. Exempel härpå är, att personer som är anknutna till institutionella placerare har gjort egna affärer i 1978/79:9 96 anslutningtill alt den institutionella placeraren har gått in i eller ur ett visslpapper. Motsvarande iakttagelser har kunnat göras beträffande s. k. investeringskonsulter.För några år sedan påtalade inspektionen hos börsbolagens verkställandedirektörer, att s. k. insiders gjort affärer i "egna" aktierpåfallande före meddelande, som har kunnat påverka kurserna. Aktionenledde till en påtaglig förbättring, men situationen har under år 1976försämrats. Bankinspektionenanför vidare all det å andra sidan är uppenbart all en tillsyn över fondhandelnär förenad med betydande svårigheter. Andelen affärer som bort uppmärksammasmen som undgår uppläckt måste under alla förhållanden bli stor. De ekonomiskaresurser som är engagerade i fondhandeln är avsevärda ochförtjänslmöjligheterna genom insideraffareroch andra från affärseiisk synpunkidiskutabla affärer betydande. Utredningens förslag innebär en förbättringsåtillvida som det slås fast att bankinspektionen flr skaffa sig information itämligen betydande omfattning och därvid även anlita vissa tvångsmedel. Meninspektionen flr enligt förslaget ingen befogenhet all använda den informationsom sålunda införskaffas, bortsett från de möjligheter som redan finns attvända sig till regeringen med lagsliftningsinilialiv resp. fondbörsslyrelsenbeträffande handeln med visst värdepapper. Enligt bankinspektionensmening måste en tillsyn över fondhandeln, för att fl någon mening, äveninnefatta en rätt att framföra kritik mot begagnade affärsmetoder. En sådanrätl skulle motsvara endasl en ringa del av de befogenheter som i Commission och den har i Sverigemotsvarighet i NO:s och KO:s verksamhei. Om inspektionen skulle fl motsvarandebefogenhet, skulle dess beslut kunna överklagas. Dessa skulle dessutom, imotsats till beslut av nämnda institutioner, i regel inte bli offentliga.För den, vars agerande har blivit föremål för frågor från inspektionens sida,bör det vara ett befogat önskemål atl fä besked från inspektionen humvida hanshandlingssätt är anmärknings-fritt. Ett sådant besked skulle inspektionen intekunna ge enligt utredningens förslag. Självfallet är del ytterst en politiskavvägningsfråga vilka befogenheter statsmakterna vill ge samhälletstillsynsorgan. Bankinspektionenanser från sina utgångspunkter klart visat, att det föreligger ett behov avsamhällelig tillsyn över fondhandeln. Denna tillsyn bör då vara förenad med enbefogenhet för inspektionen alt för dem som vederbör ge uttryck för sinuppfattning om resultatet av tillsynen. Är statsmakterna inte beredda att geinspektionen även denna befogenhet, måste inspektionen konstalera alt enmeningsfull tillsyn över fondhandeln inte kan åstadkommas. Del är då rikligarealt överhuvudlaget inte ha någon tillsyn. Konsumentverketerinrar om all del, vid sidan av den kontroll över fondkommissionsrörelse ochvärdepappershandeln som utredningen föreslår, är möjligt all göra ingripandenmed stöd av marknadsföringslagen Prop.1978/79:9 97 (1975:1418)och i vissa fall lagen (1971:112) med förbud mot oskäliga avtalsvillkor(avtalsvillkorslagen). Under marknadsföringslagen faller marknadsföring intebara av fondkommissionärstjänster ulan även av värdepapper som aktier ochobligationer. Avtalsvillkorslagen gäller avtalsvillkor som näringsidkaretillämpar vid försäljning lill konsument av vara eller tjänst. Fråntillämpningsområdet undantas verksamhet som slår under tillsyn av bank- ellerförsäkringsinspektionen. Detär i dagens läge enligt inte helt klart om avtalsvillkorslagenkan tillämpas på villkor rörande försäljning av värdepapper lill enskildkonsument. Genomförs fondbörsutredningens förslag och ett aktuellt förslag attvidga avtalsvillkorslagens tillämpningsområde betyder det attavtalsvillkorslagen tveklöst skulle vara tillämplig på villkor som används avden som, utan att vara fondkommissionär, yrkesmässigt säljer värdepapper tillenskilda konsumenter. kommer att inom sitt ansvarsområde ochsjälvfallet i samverkan med främst bankinspektionen följa utvecklingen när detgäller marknadsföring av fondkommissionärstjänster och värdepapper samt villkorför köp av värdepapper och vid behov göra erforderliga ingripanden. Kammarrätteni sätter i fråga om de av utredningen i 31 och 32 §§ föreslagnabestämmelserna har sin plats i en "fondkommissionslag", efiersombestämmelserna avser annan handel med värdepapper än fondkommissionshandeln. Stockholmshandelskammare framhåller all förslaget kommer att medföra avsevärd ökadadministration för berörda förelag och all del går längre än vad som krävs medhänsyn lill den aktieköpande allmänheten. Missbruk eller anmärkningsvärdaaffärer torde endasl förekomma i undantagsfall. Det bör också uppmärksammas attförsäkringsbolag och investmentbolag har offentliga representanter i sinastyrelser. Handelskammaren förordar alt bankinspektionens rätt att krävaupplysningar inskränks till fall, där sannolika skäl föreligger attvärdepappershandeln inte har ägt rum på ett tillfredsställande sätt. Liknandesynpunkter framförs av SAF och SI saml . fnvestmenibolagensätter i fråga om inte utredningen bättre bort klargöra, om missbruk verkligenförekommer vid bolagens utövande av sin verksamhet, innan byråkratiska pålagorinförs. Skåneshandelskammare finner utredningens förslag gå avsevärt längre än vad som krävsmed hänsyn lill den aktieköpande allmänhetens intresse och avstyrker därförförslaget. Fondkommissionsfirmornafinner utredningens förslag i denna del betänkligt framför allt såtillvida attden personkrets, som bankinspektionen skulle kunna begära upplysningar om, harflu en onödigt vid omfattning. Firmorna konstaterar däremot medtillfredsställelse alt inspektionens begäran om upplysningar måste riktas lillförelaget och inte till anställda saml alt de upplysningar inspektionen flrskall behandlas med sekretess och endasl 7 1978/79. 1978/79:9 98 användasför s. k. lagsliftningsinilialiv. Betänkligheterna mol att personkretsenföreslås bli så vid dämpas därför i viss mån. anser atl det av lagförslaget inte klart framgår ombankinspektionens frågor skall kunna avse inte bara de angivna juridiskapersonerna utan även de ansvariga tjänstemän,som hos dessa medverkar vidhandeln med värdepapper. Enligt bankföreningen borde den senare tolkningenvara den naturliga. Utredningensförslag atl kategorin stora aktieägare, ledamöter i företagsnämnder ocharbetsiagarkonsuller skall omfattas av insideriagen har i huvudsak tillstyrktseller lämnats utan erinran vid remissbehandlingen. Detsamma gäller förslagetatt bankinspektionen av den som är anmälningsskyldig enligt insideriagen skallfå fordra in uppgift om dennes handel med aktier i fråga om vilkenanmälningsskyldighet föreligger. Bankinspektionenframhåller även i denna fråga att en meningsfull tillsyn inte kan åstadkommas,om inte inspektionen får befogenhet alt ge ullryck för sin uppfattning omresultatet av tillsynen. Inspektionen ansluter sig emellertid i övrigt tillutredningens förslag med den ändringen, alt gränsen för det siörre aktieinnehavsom föranleder regislreringsplikl bör sättas vid och inte 10 procent.Enligt inspektionen skulle annars den föreslagna regislreringsplikten förstörre aktieägare bli praktiskt taget verkningslös. Länsstyrelsernai , och tillstyrkerförslaget på samma skäl som har angetts i fråga om insynsmöjligheter hos andraän fondkommissionärer. Fondkommissionsfirmorna,handelskammare, , SAF och SI, och lämnar i huvudsakförslaget utan erinran liksom flertalet remissinstanser. pekar på att företagsnämndernas fram-' lida position förnärvarande är oklar. Förbundet erinrar vidare om att också med den nuföreslagna utvidgningen åtskilliga kategorier, som det i och för sig borde varanaturligt att föra in under lagen, alltjämt inte omfattas av denna. Inte minslgäller detta i fråga om personer verksamma vid myndigheter med betydande insyni börsnoterade företag och handeln med värdepapper, t. ex. bankinspektionen.Förbundet förordar alt lagen kompletteras med en regel som undantar mindretransaktioner från lagens tillämpningsområde. handelskammare framförliknande synpunkter. Stockholmshandelskammare framhåller att myndigheterna i första hand borde försökautnyttja de uppgifter som fortlöpande registreras hos VPC så att olägenheter iform av ökad administration kan undvikas. SAFoch SI anför bl. a. alt del är av vikt att de som skall påminnas om sinanmälningsskyldighet går all enkelt urskilja för bolagsledningen. Dessutom bördet vara personer som mer regelbundet får förtrolig ekonomisk information.Systemet skulle annars bli alltför betungande för företaget som skalladministrera registreringarna och t. ex. måste tillse alt anmälningarna Prop.1978/79:9 99 innehålleralla de uppräknade uppgifterna samt vidarebefordra dem till bankinspektionen, Sverigesaktiesparares riksjörbund ställer sig bakom utredningens förslag men framhålleratt förbundet ser en fara i alt insideriagen kan komma att beröraen så stor grupp människor att den byråkratiska apparaten blir alltföromfattande. Investmentbolagenframför samma synpunkter på en utvidgning av insideriagen som på frågan ominsynsmöjligheter hos andra än fondkommissionärer. Utredningens förslag attbankinspektionen i vissa fall skall kunna förelägga vite och atl talan motsådana beslut skall föras hos regeringen genom besvär har lämnats ulan erinranav de flesta remissinstanserna. Kammarrätten / framhåller dock attbeslut av denna art är mer lämpade för en domstolsmässig prövning. Vad utredningen har anförti fråga om sekretess har kommenterats endast av fondkommissionsfirmorna.Firmorna pekar på alt utredningen förutsätter all hemlighållandet av handlingarhos bankinspektionen skall vara beroende av att utlämnande kan medföra"skada" för den uppgiftsskyldige eller annan. Det förekommer altuppgifier, vilka vederbörande helst har velat se hemlighållna, lämnas ut avmyndigheten eftersom den som berörs inte har kunnat påvisa att utlämnandetskulle medföra "skada". Firmorna föreslår atl uppgifter av detta slaginte lämnas ut annat än efter vederbörandes medgivande eller i de fall då detär uppenbart atl vederbörande ej kan ha olägenhet eller förfång av ettoffentliggörande. Deav utredningen föreslagna straffbestämmelserna har lämnats utan erinran avremissinstanserna, däribland RÅ. Styrelsen för framhållerdock att den föreslagna särskilda frågerätten för bankinspektionen börkompletteras med en bestämmelse om straff för den som uppsåtligen eller avoaktsamhet lämnar inspektionen orikliga uppgifter. Ifråga om övergångsbestämmelserna föreslår bankinspektionen attkapitaltäckningsreglerna bör träda i kraft först efter en övergångstid av treår. Vidare föreslår inspektionen den ändringen atl kravet på "synneriigaskäl" byts ut mol "särskilda skäl", såviti gäller inspektionensmöjlighet alt under en ytteriigare övergångstid av lämna dispens förfondkommissionsbolag att inneha värdepapper. Samma dispensregel föreslås ocksåför juridisk person som äger mer än en femtedel av aktierna i ettfondkommissionsbolag, såvitt gäller möjligheter att bedriva verksamhet utanhinder av föreslagna begränsningar. framhålleratt det krävs en särskild övergångsbestämmelse som ger företag, vars firma intestår i överensstämmelse med de nya reglerna, en lämplig frist för all anta nyfirma och få denna registrerad. 1978/79:9 lOO Fondbörsverksamheten i regleras genom lagen(1919:240) om fondkommissionsrörelse och fondbörsverksamhel (FL) samt genombörsordningen (1969:546), som har fastställts av regeringen. Därutöver gällervissa ordningsregler för uppgörelse av börsaffärer, som har utfärdats avbörsstyrelsen. Fondbörsverksamheten står under offentlig tillsyn avbankinspektionen. Lagbestämmelserna om fondbörsverksamhel, som finns i ettsärskilt avsnitt av FL, syftar till att säkerställa att allmänna intressentillgodoses i denna verksamhei. Enligt 26 § FL krävs regeringens tillstånd föratl upprätta fondbörs. Förutsäitning för sådant tillstånd är atl börsen bedömsbli lill nyiia fördel allmänna. Vid ansökan om tillstånd skall fogas förslagtill börsordning. Regeringen prövar om förslaget överensstämmer med lag ochandra författningar samt om det är ändamålsenligt i övrigt. Regeringenfastställer börsordningen att gälla för en lid av . Nuvarande börsordningför gäller t. o. m. . 1 börsordning skall enligt FL bl. a. anges villkoren föratl bli medlem av fondbörsen, de slag av fondaffärer som får avslutas,villkoren för att fondpapper skall få göras till föremål för affärer på börsen,avregistrering av fondpapper och förordnande om tillfälligt avbrytande avnotering och handel i fråga om fondpapper av visst slag. Fondbörsens ändamål är att bereda köpare och säljareregelbundna tillfällen all avsluta affärer i värdepapper saml alt med ledningav efterfrågan, utbud och avslut vid börsen notera köp-, sälj- och betalkurser.Enligt börsordningen skall börsstyrelsen leda fondbörsens verksamhei ochförvalta dess angelägenheter. Köp och försäljning vid börsen får ske endaslgenom börsmedlem eller ombud för medlems, k. börsombud. Frågorom förvärv ochförlust av medlemskap prövas av börsstyrelsen, som också skall godkännabörsombud. För inregistrering av värdepapper vid fondbörsen ställs ibörsordningen upp särskilda krav. Förhandlingar för avslut i och kursnoleringav inregistrerade värdepapper skall i princip anordnas varje helgfri dag utomlördag. Förhandlingarna vid börsen får bara avse kassaaffärer, dvs.kontantaffärer. De skall ske i form av antingen offentliga upprop eller friaförhandlingar mellan börsmedlemmarna. De kurser som noteras vid förhandlingarnaskall offentliggöras genom anslag i börslokalerna. Börsstyrelsenbestämmer och ombesörjer publicering i övrigt av kursnoieringarna. Ibörsordningen finns vidare reglerom börsmedlems rätt till provision på avtal ianledning av börsaffär, s. k. courtage. Inom ramen för börsordningens bestämmelser fårbörsstyrelsen ge detalj-föreskrifter om förhandlingsförfarandet m. m. publiceras 1978/79:9 101 avstyrelsen under beteckningen Ordningsregler för . Vid 1977 års utgångnoterades på aktier till ett sammanlagt nominellt värde av20.300 milj. kr. fördelade på 96 bolag. omsattes på fondbörsenvärdepapper-aktier och obligationer-till ett sammanlagt värde av 3 430 milj.kr., varav aktier för 1 750 milj. kr. och obligationer för 1 680 milj. kr. Utom den egentligabörshandeln förekommer i fondbörsens lokaler också handel med de värdepapper,som är upptagna på den s. k. fondhandlariistan. För denna lista svarar , som är en sammanslutning av svenskafondkommissionärer. På listan noteras kurser och affärer som görs i vissavärdepapper, vilka inte är inregistrerade vid fondbörsen. Såväl svenska somutländska värdepapper är upptagna på listan. Utom aktier och obligationernoteras också andelar i aktiefonder. Den offentliga kontrollen över dennahandel inskränker sig lill atl bankinspektionens tillstånd krävs förpublicering av kurslistan (42 § andra stycket FL) samt till alt fondbörsenhåller viss uppsikt över verksamheten. Vid1977 års utgång noterades på fondhandlariistan aktier i ett femtiotal bolagtill ett sammanlagt nominellt belopp av ca 1 500 milj. kr Omsättningen avlislpapper var ca 70 milj. kr. Vidsidan av börsen förekommer en ej obetydlig handel med såväl oregistrerade sombörsregistrerade papper Dessa transaktioner sker antingen genom förmedling avfondkommissionär eller genom avtal direkt mellan kontrahenterna. Offentligkontroll över den värdepappershandel som sker under medverkan avfondkommissionär består i alt deras verksamhet, som har berörts, slårunder tillsyn av bankinspektionen. Den privata handeln direkt mellan säljareoch köpare med värdepapper är däremot inte föremål för annan än fiskaliskkontroll. Underen följd av år har omsättningen av aktier på börsen utgjort avden totala aklieomsättningen. När det gäller obligationshandeln är marknaden iräntebärande lån till huvudsaklig del förlagd utanför börsen. Handeln ipremielån äger däremot i något högre grad än aklieomsättningen rum påfondbörsen. Sammanfattningsviskan värdepappersmarknaderna i indelas i följande huvudtyper. Handeln på fondbörsen i därinregistrerade värdepapper. Den handel i ej börsnoteradepapper som försiggår i fondbörsens lokaler och för vilken bär ansvaret. Den värdepappershandel som skerutanför fondbörsens lokaler genom förmedling av fondkommissionärer eller mellandem, Den värdepappershandel som skerdirekt mellan köpare och säljare som ej är fondkommissionärer. 1 frågaom fondbörsens ledning gäller enligt 31 § FL (ändrad senast 1974:848) all förfondbörs skal I finnas en styrelse, bestående av nio ledamöter. Prop.1978/79:9 102