prop · G203180 · 1978-12-31 00:00:00 — Slöjd lämpar sig därför utomordeniligi välför näru sumverkan med andra ämnen. TCO har i sitl remissvar betonut attprojektarbete över ämnesgränsemu är en uv de viktigusle delurna i en förändradgrundskola. Troligen, menar TCO, spills mycket tid i onödan i dagens skola, närsamma eller likartat sloff behandlas isolerat i olika ämnen. Som jag tidigare anfört är del angelägel att skolunsinnehåll och arbetsformer är sådanu alt traditionella könsrollsuppfatiningarmotverkas. Men om båda slöjdarterna skulle vara obligatoriska under lika längtid för samtliga elever finns det anledning att befuru ull urbelsmässiguproblem skulle uppslå. Jug är därför inle beredd all nu föreslå ull de olikuslöjdurlernu blir obligaloriska för alla elever. I slället delar jag denuppfattning som framförts av bl. a. länsskolnämnden i ochsomjag återgav tidigare. Slöjd ulgör redan i Lgr 69 ell ämne. Inom deltugemensamma ämne måste eleverna få välja arbetsuppgifter av skilda slag. Av kursplanen för slöjd bör i enlighel med TCO:s förslagframgå exempel på olika ämnesövergripande uppgifier. SÖ har i sumbund medurbelssällel i skolun betonat de tekniskt-pruktisku färdigheter som enmänniska Prop.1978/79:180 58 behöver hu för atl klara boende, arbele och fritid. Denmoderna människan omger sig med allt fler tekniska hjälpmedel både i arbele ochpå frilid. Hon behöver kunnu ulföru enklare reparalioner. Teknisk-praktiskafärdigheier har också stor belydelse för den privata ekonomin. Detta ulgör ellnaturligt samverkansområde. Mer omfaitande teman eller projektstudier kring exempelvisbostads-och miljöfrågor och konsumentfrågor bör också kunna organiseras. Ett ämnesövergripande arbele lämpur sig ulmärkt för altutveckla ett arbetssätt, där leori och praklik växlar och där elevernasinsatser kun inriktus på direkt produktiva uppgifter också inom den egnaskolmiljön. Även om man eftersträvar en allsidighet kan elevemas speciellainlressen inom olika slöjdarler lillgodoses inom ramen för sådanu gemensammuarbelsuppgifter. För all uiprövu oliku sumverkunsformer mellan exempelvisslöjd, hemkunskap och leknik bör en försöksverksamhel slaria omgående.Ämnes-övergripunde sumverkan bör ulgöru en del i denna försöksverksamhel. Denbör samordnas med molsvarande ulvecklingsarbele på låg- och mellansladierna somjag tidigare nämnde. Utvärdering av försöksverksamheten bör därefier uigöragrund för eveniuell revision av limplan och kursplan. Jag ämnar föreslåregeringen ull ge SÖ i uppdrug all ledu och ulvär-deru försöksverksumhelen. SÖ har föreslagit vissa justeringar uv limtal för olikaämnen på högstudi et. SÖ:s förslug innebor följande ändringar: Bild - 0,5 veckolimmar Hemkunskap -f- 1 Maskinskrivning + 1,5" Slöjd +1 "' Tillval - 2 " Dessulom föreslår SÖ ull ämnena leknik och bamkunskapläggs in i blockel för orienteringsämnen ulan ull blockels limiul ökas. En majorilel uv remissinslunsema molsäller sig minskad lidför det fria sludievalel (lillvul), bl.a. för B-språk. Några länsskolnämnderoch UHÄ m. fl. menur all liden för B-språk snurare bör öka och hänvisar då tillden minskade lid språken fåll alltsedan enhetsskolan. Detla kontrasterar, menarman, mol ullalade mål ull iniernalionalisera utbildningen och ge en kulturellorienlering som inte är enbarl anglosaxisk. Det finns också en stark majoritet bland remissinsiansernasom vänder sig mol minskad lid för matematik. Mun hänvisur lill alt muiemulikbör belraklas som ett basfårdighetsämne som borde ytterligare betonas. Vud belräffur konsirukiionen uv blockel orienteringsämnen(oä-blocket) Prop.1978/79:180 59 menar mun all del ingick i SÖ:s uppdrag all utreda omnaturorienterande ämnen och leknik kunde få en siarkure siällning igrundskolun. Äv flera skäl anser man atl SÖ:s förslag inte innebär att ämnenasställning förslärkts. Detföreslagna arbeissäiiel med en undersökande och experimentell uppläggning är,hävdas det, betydligt mer lidskrävande än när läraren redogör för ellkursinnehåll. Då dessulom Ivå nya ämnen, leknik och bamkunskap. skall samsasmed övriga ämnen om samma lidsuirymme som lidigare kan, menar man. della burufå enderu av ivä konsekvenser. Antingen måste tiden för övriga ämnen inklusivefysik, kemi och biologi minska eller också kommer i realiteten leknik inle ullfå någoi utrymme. För del senare alternutivei lulur. utt ämnelhuvudsukligen har obehöriga lärare vurför de knuppusi kommer ull få del avijänsteunderlagel inom oä-blocket. Belräffunde SÖ:s förslug om obligalorisk muskinskrivningär remissopinionen delud. Förslugel uvsiyrks av ungefär hälfien av kommunemaoch länsskolnämnderna. Siockholms skoldirekiion unser inte atl man genom alllåla sumlligu elever läru sig den lekniska färdigheten ull skrivu maskinförändrar det könsbundna yrkesvalet. Andra menar alt vid en avvägning av tidför teknik, bamkunskap, naturvetenskaplig orientering och maskinskrivningmäste det sistnämnda ämnet få lägre prioritet. Slutens trufiksä-kerhelsverkmenar alt en grundläggande trufikundervisning borde vuru ett vikligure inslagän muskinskrivning. Ett ställningslugande till högsludieis timplun medförsvåru uvvägningar. SÖ:s förslag med utökad tid för hemkunskup, slöjd ochmuskinskrivning (-1-3,5 veckolimmar) och minskud lid för B-språk, malemaiik ochbild innebär en viss förskjulning mot ökude pruklisku inslug. Tillsammans rördet sig dock baru om av lektionstiden pä högstadiet. Till detta kommeratt den önskvärda utvecklingen mol ökade praktiska inslag måste, för alt fånågon genomslagskrafl, i förstu hund ske genom en förändring av arbetssättet ialla ämnen, och framför allt genom olika lemasludier. SÖ har också framhävl delnödvändiga i en sådun utveckling. Jug delur den siurku remisskriliken mol förslugel omminskning av liden för matematik . Del är ell cenlralt busfärdighetsämne och,somjag lidigare anförl, är del vikligl ull slå vukl om den grundläggandebusfärdighetsträningen. Dagens ungdomar möter musiken i många olika sammanhang.Stora delur av del musikuibud som erbjuds är torftigt och ensidigt ochmarknuds-förs av kommersiellu skäl. Därtör är skoluns musikundervisningbetydelsefull för ullu. Genom musikundervisningen kan alla elever få enfördjupad och vidgad musikalisk orientering, något som kan hjälpa dem attulveckla en egen musikalisk smak och en krilisk syn på del kommersiellamusikul-budel. 1 Lgr 62 var musik ell valfrin ämne. alternativt till slöjd ochleckning. Musikämnet fick en avsevärd försiärkning i Lgr 69 genom att del blevobligaioriskl. är del dags an göra en yllerligure försiärkning. 1978/79:180 60 Aubedriva en slimulerundc och inlresseväckande musikundervisning i helklass påhögstadiet är en svår uppgift. En minskning av undervisningsgruppens storlekär därför en angelägen reform. Emellerlid möjliggör inte den nuvarandelärarsituationen i musik med många obehöriga lärare atl mun nu införundervisning i delas klass med oförändral timtal. Jag anser emellerlid atl enminskning av undervisningsgruppernas storlek i musik utgör en så vikiigstandardförbättring att man för den skull bör kunna acceptera en vissminskning av antalet elevlimmar. Jag föreslår därför, somjag inledningsvisnämnde i avsnitt 2.12 att musikundervisningen i stället för under tre leklioneri helklass skall äga rum under två lektioner i delad klass. Barnkunskaphar disponerat av tiden för hemkunskap. SÖ harföreslagit att ämnet upphör och all sloffei fördelas pä samhällsorienterandeämnen och hemkunskap. Remissopinionenhar varil delad. Del finns stora svårigheter alt i skolorna organiseraundervisning med så få limmar för ett ämne. betonar flera inslanserämnets viktiga roll inle minst som en del i den familjekunskap som skolan börge. och De handikappades centralkommitté har belonal dess rollför all ge elevema kännedom om handikapproblem. Som obligatoriskt ämne är delockså av betydelse för könsrolluppfattningarna bland elevema. TCO har betonatalt ämnet bör behandlas samlal. BarnkunskapbÖr enligt min mening få utökad tid och införas som ämne på högstadiets limplanmed en veckotimme. Jaghar tidigare föreslagit att hemkunskapsmomenl skall ingå med minsl enveckotimme under lågstadiet, alternativt mellanstadiel. Vissa moment i ämnethemkunskap bör då kunna överföras till dessa stadier från högstadiet. Det blirdå möjligt atl ge ämnel något minskad tid på högstadiet (minus 0.5 veckotimmar)som den totala liden för hemkunskapsundervisning i grundskolanlotalt kan utökas. Detingick i SÖ:s uppdrag att lämna förslag om teknik för alla elever. Jag delarsynpunkterna från de remissinstanser som hävdar atl SÖ:s förslag knappast gerulrymme för någon teknik, eller i varje fall skulle ge ämnet svårigheler allhävda sig. Tidenför orienteringsämnen bör därför utökas med en veckotimme för alt beredautrymme för teknik som obligatoriskt ämne för alla. I det sammanhanget börförstärkningsresursen uiökas så atl undervisningen kan bedrivas i annangruppering än helklass under en veckotimme om skolan så önskar. Till frågan omförstärkningsresurserna återkommer jag i avsnitt Ävtiden för orienteringsämnen, , anslås endast 13till naturorienterande ämnen. Dådet gäller avvägningen mellan den samhällsorienterande seklorn (So-sektom) ochden naturorienterande sektorn (No-sektorn) måsle emellerlid också den utbyggda prukliskuurbetslivsorienieringen beaklus. Denna ulgör i sig en värdefullsamhällsorienlering. Även om den endusi skulle kommu ull omfaila sex veckormoisvurur detta dock sammun-lagt cirka fem veckolimmar under ell läsår. Dennuutbyggda orientering måsle huvudsakligen räknas So-sekiorn tillgodo.Nulurorienlerunde ämnen bör därf'ör kunnu lilldelus yllerligure en veckolimme.Under de förslu åren då ämnel leknik introducerus som obligatoriskt ämne bördet garanteras tid genom särskild markering i timplanen. som jag lidigare nämnl, föreslagil maskinskrivningsom obligatoriskt ämne. En omfaitande försöksverksamhet har bedriviis med maskinskrivningpå mellanstadiel. Maskinskrivning spelar där en posiliv roll för elevernasfärdighetsträning. vissl anlai elever hur därför kunskuper i maskinskrivningnär de kommer lill högsiudiel. Inom lillvulsblockel kommer skolan dessulom attha möjlighel anordna kurser för eleverna. De elever som varken fåll engrundläggande iräning pä mellansiadiel eller valt lillvalsämne i vilket ingårmaskinskrivning skall enligi min mening ges träningstillfällen om 30undervisningslimmar under lid för fria akliviieier. Jagföreslår således alt limplanen för högstadiet omfattar följande ämnen med detantal veckolimmar som anges för varje ämne i kolumnerna 1 och 4. ' Därav har utgjort barnkunskap Därav tvåveckotimmar för teknik Prop.1978/79:180 62 5 Innehållet i skolans arbete. Skolan skull ge elevernu godu kunskuper och färdigheter.Men det är enligt min mening ungeläget ull. vilkel också RHS frumhåller,skilja mellun nödvändigu och önskvärda kunskuper. I ulltför sior utsträckninghar kanske skolun sökl ge elevernu en mängd önskvärda kunskuper och då glömlbort den avgörunde koncentrationen på de nödvändigu kunskuper som ullu måsle haför uti kunnu fungeru i vårt sumhälle. Sumiidigi kan del varu in-Iressuni attpeka på an delta senare - förden praklisku pedagogiken ganska avgörande kruv -uppställdes redan uv skolberedning som ul-lulude all även omhuvudmomenlen ger läraren en viss fiihet i arbetel bör dock alllid krävus ulleleven säkert skull behärsku sådunl som är väsentligt i summanhangei och somligger inom gränsen för hans möjligheler. har i sill beslul om skoluns inre arbete giviluttryck åt samma uppfuilning (UbU 1975/76:30 s. 62. rskr 197.5/76:367): Vissu UV läroplanens mål är med lanke på såväl vuxenlivetskrav som fortsuitu studier mer ungelägna att nå än undru mål. En precisering avdessa mål innebär inle ull en skolu införs i vilken fukiainläming dominerar. Islället ökas sannolikheten för atl elevema tillägnar sig väsenlliga faklasamtidigt som en gräns salts för kruven på fukiuinlärning och ell siörre ulrymmeges åt andru typer av mål. De kunskuper som unges i de oliku ämnenas mål utgörsjälvklart bas för arbelel. Från denna synpunkt är begreppei baskunskaperrelevanl. Del är givetvis också angelägel atl de kunskaper lärare och elevertillsammans anser vara väsenlliga blir fasta kunskuper. Inte minsl är dettavikiigt eftersom fusia buskunskaper utgör den nödvändigu grunden för arbetetmed leman och lillämpningsuppgifler. Genom dessa utvecklas ytterligare elevernasinsikter i olika summunhung. Färdigheternu atl tala, läsa, skrivu och räknu ulgörgrunden för del mesta arbele vi utför som elever och vuxna. Som en gemensam beleckning för dem har använiskommunikuiionsfär-digheler, ibland basfärdigheler. Del senure begreppei ärnågoi oegenlligt. Det är en mängd färdigheier som ulgör bus för enlivskompelens i ell moderni sumhälle. Läsu, skriva och räkna skiljer sig frånövriga färdigheter endasl genom skolans i stort sett exklusiva ansvar. Kommunikalionsfärdighelernas belydelse för övriga siudieroch inle minst för alt möjliggöra återkommande utbildning lägger ett särskiltansvar på skolan. Även om många barn får viss hjälp med läsning och skrivning isina hem gäller delta långl ifrån alla. All skolan anslår tillräckligt med tidför iräning av dessa färdigheier har just därför sior belydelse frän socialrättvisesynpunkt. Många remissinsianser är som jag lidigare berörtgenomgående yllersl 1978/79:180 63 kritiska mot den undanskymda roll de menar all färdigheierspelur i SÖ:s förslug. Fleru inslunser beionar jämlikheiskravei. RHS:ssynpunkier hur releruts redun lidigure. exempelvis menur ullskoluns och uibildningsväsendeis bidrag lill ökud jämlikhei bör mer konsekveniän hiuills ligga i atl dels definiera basfärdigheter, dels verku för uttelevernu förvärvar dem. Siaiens ungdomsråd framhåller ull om elevernu suknurbus- och kommunikalionsfärdigheler kun de inle heller ulvecklus pä undruområden. är, framhåller rådet, inle minsl vikligl ur jämlikheissyn-punki.De elever som inte kan lillgodogöra sig skriftlig information eller uilryckasig i lal och skrifi har dåligu förulsäiiningur för ull aklivi på egen handsöka kunskaper, gå ut i samhället och samla information, för sig självuklurgöra problem och hitta lösningar. Deltu kun i sin lur ledu lill all delappar motivationen och iniressei för skolarbelel. Sammu oro för de svagareelevernu uUrycks uv m.fl. TCO menur all del krävs särskildu anvisningar förutvecklingen av färdigheterna lyssna, lala, läsu, skrivu och räkna. Brisler idessa hänseenden försvårar ullvarligl siudier under hela grundskoleliden ochskapar läll hopplöshel och mindervärdeskänslor. De nämnda färdigheterna kräversin alldeles speciella uppmärksamhei på samtliga siadier, vilket bör återspeglasredan i den allmänna delen av läroplanen. Träningen av de grundläggande färdighelerna lala, läsa,skriva och räkna mäsle enligi min mening spelu en cenlrul roll i skolunsurbeie. Därför måste den ges en betydligt mer frumirädunde pluls i mål ochhuvudmomenl för olika ämnen än vad som är fallel i SÖ:s akluella förslag. Träningen av kommunikationsfärdigheter får inle ensidigtkoncentreras lill svenska och matematik. Fackprosa sysslar elevema främst med iandra ämnen än svenska. Skriv- och räkneuppgifter hör hemma inom en stor gruppav ämnen. Färdighetsträning i alt tala, läsa, skriva och räkna bör därtör ingåi flera ämnen. All kunna uilrycka sig med hjälp av exempelvis bild är pä sammasätl en färdighet som berör mänga ämnen. Atl kommunikationsfärdighelerna ges en ceniral plals ikursplanerna innebär på intet sätt att de skall tränas isoleral och utanförmotiverande sammanhang under lektionerna. Skrivträning bör självklart integälla stoff utan intresse för elevema. Uttrycksförmåga är beroende av vetande.Den som har kunskap om en sak får förmåga ull utirycku tankar. Elevema lär siganvända ord som de lär sig begrepp och ställer frågor. Språket utformasi ett samspel med andra människor. Barns arbete med bilder, med lilleralur ochdrama, med konstnärliga uttrycksmedel över huvud laget, utvecklar deraskommunikationsförmåga. Den s.k. LTG-metoden (läsning på talets grund) harinneburil en förnyelse av undervisningen. Detla måste las tillvara i denfortsalla utvecklingen. Betoning av färdigheier innebär därför inte någotförord för en ensidig metodik med isolerade, formeUa övningar. Men elevema börhär, som i annal skolarbele vara medvetna om de näraliggande färdighetsmål somställts upp för de närmaste lektionerna och de bör kunna följa sina framsteg. 1978/79:180 64 Likalitet som beträffande kunskaper kan man när det gäller de gmndläggandefärdigheterna ange någon preciserad målnivå för enskilda elever. Jag återkommertill denna fråga i avsnitt 5.2. Däremot kan man låta en målnivå varavägledande vid fördelningen av skolans resurser, i delta sammanhanget främstlärarinsatsema, och vid fördelningen av elevemas lid på olika ämnen ellermoment. I propositionen (prop. 1975/76:39) om skolans inre arbete m.m. förordasen sådan utformning, liksom i RHS:s remissvar på SÖ:s läroplansförslag. Konkretinnebär ett sådant fördelningsmål två saker. Ett läsfärdighets-prov gerexempelvis besked om atl vissa elevers läsförmåga är olillfredsställande. Vidfördelningen av skolans lärarinsalser skall man då främst söka tillgodosedessa elevers behov, innan resursema används för andra ändamål. Målnivånuttrycker därmed ett krav på skolan. Del anger hurden friare resursanvändningskolan fick genom SIA-reformen skall utnyttjas för atl tillgodose elevemasrättigheter till goda färdigheter. Alt resursema är fria är således inte ettsjälvändamål. De skall målmedvetet kunna riklas in mot de centrala uppgifterskolan har. Dit hör främst att ge alla goda kunskaper och grundläggandefärdigheter. Inomdet s.k. (läs- och skrivprojektet) vid i utförligt studerats läs- och skrivförmågans utveckling genom skolåren.Arbetet finns redovisat i Utbildningsforskning. Rapport 20 SÖ. Provresultateninom projektet lydde på att av elevema i årskurs 9 inle nådde upptill genomsnittet för årskurs 4 när del gällde läsfär-dighet. När det gällerläsförståelse nådde av elevema i årskurs 9 inle upp till årskurs6-krileriet medan molsvarande siffra var när det gällde läshastighel iårskurs 9. När det gällde skrivfärdighet var andelen elever i årskurs 9 sominte nådde upp tiU årskurs 6-kriteriet också . sammanfattning kan citeras: Medtanke dels på att kraven på läs- och skrivförmåga kan väntas bli allt siörre iframliden, dels på alt de ungdomar som går i skolan förblir verksamma långtin på näsia sekel, så bör kraven på funktionell läs- och skrivfärdighet sättashögt i vårt samhälle. Minimikravet på funktionell läs- och skrivfärdighet hosdem som lämnar skolan bör knappast sättas lägre än den färdighetsnivå somgenomsnittseleven når efter att ha gått igenom låg- ochmellanstadier, dvs. Jaganser del vikligl alt på skolan ställa kravet all den skall söka ge alla eleveren god läs- och skrivfärdighet. Delta mål bör utgöra en grund församplaneringen mellan olika lärare i skolans arbetsenheter och för skolledningensfördelning av lärarresurser. 1978/79:180 65 SÖ bör få i uppdrag att utarbeta det diagnostiska materialskoloma behöver. Liknande material bör utarbetas i matematik. 1 huvudsak rördel sig om all anpassa material som redan finns tillgängligt i olika svenskaprojekt för såväl matematik som svenska. Ett liknande målkriterium som det somföreslagits inom bör eftersträvas. De stora brisler som finns i de grundläggandefärdighelerna hos många elever fordrar som jag anförde koncentreradelärarinsatser. Det måste vara möjligt att hjälpa och handleda elever i mindregmpper än . Skolan bör därför, somjag kommer alt föreslå, tillförasytterligare resurser för en förbättring av färdigheterna tala, läsa, skrivaoch räkna. Resurstillskottet bör möjliggöra arbele i halvklass under enveckotimme per klass på mellanstadiet, per klass iårskurs 7 och under en veckotimme per klass i årskursema 8 och 9. Resursernabör tillföras skolan successivt, med början /81. Särskilda medeltill kommuner med speciella problem bör utgå fr. o. m. /82. Jag anser att medlen för dessa åtgärder bör tillförasförsiärkningsresursen. Jag återkommer i avsnitten om kostnader ochpersonalkonsekvenser i detalj till de insatser jag föreslår. Jag finner det dock angelägel att i det här sammanhangetunderstryka utt färdighetsbegreppet inte får förkrympas lill all enburl betydaläsu, skriva och räkna. Skolan måsle, som SÖ betonar, lägga stor vikt vid enallsidig utveckling. Ämnet bild kan exempelvis aktivt bidra lill atl förbättraelevernas kommunikationsförmåga. Jag har i mina beräkningar av resursbehoveltagit hänsyn till delta. Fömtsättningama för en allsidig fårdighetsulveckling kanstarkt variera för olika barn. Förskolan spelar här, som SÖ framhäver, enbetydelsefull roll för många bams utveckling. Också när barnen börjar skolan ärdet viktigt att de som ett led i begreppsbildningen och i sin emotionellautveckling får rika tillfällen lill övningar i arbete och lek med olikamaterial. Under skolåldern utvecklas de allmänna språkliga,motoriska och sociala färdigheterna ytterligare. I viss utsträckning skerdelta utanför skolan. Men i betydelsefulla avseenden kan skolan bidra lill enposiliv och allsidig utveckling. Detta sker i allmänhet på två vägar. Skolan kan för det första la vara på och systematisktutveckla och öva in vissa färdigheter. SÖ betonar bl. a. atl detekniskt-praktiska färdighelerna är betydelsefulla. De behövs för att vi skallklara boende, arbele och frilid: att vårda vår kropp och hälsa, sköta vårakläder, laga mal och ulföra enkla reparalioner. Skolans arbelssäil kan för del andra vara så upplagt altdel inövar goda arbets- och sludievanor. All arbetel bedrivs på ell vissl sällär därför inle enbarl ell medel alt förvärva kunskaper utan också ettväseniligi mål. 1 arbelel med konkrela problem får eleverna övning i allresonera sakligt, atl länka metodiskt, att ordna och disponera iakiiagelser ochrapporter. Inte minsl belydelsefulll är all eleverna i klassråd ocharbelsgrupper får öva sig i all planera och genomföra ell arbete. De bör, somSÖ beionar, få slälla 5 1978179. Prop.1978/79:180 66 söka lämpliga verktyg och lillvägugångssält,pröva sig fram och sedan värdera både resultatet och självu arbetsprocessen. Igemensami utförda undersökningar och experiment och i gemensam produktion avt. ex. utställningar eller arbetsmaterial får eleverna träna sig i samarbete.De får lära sig att klaru konflikter och överbryggu motsätiningur. 1 samarbeteutvecklas de både sociall och språkligt. Den sociala och språkliga utvecklingenär i sin tur av belydelse för hela personlighelen. Innehåll och arbetssättutgör en helhet. SAF och LO liksom flera andra remissinsianser framhäverviklen av att skolan medvetet utvecklar elevernas sociula kompelens, dvs.förmåga och vilja att la initiativ och ansvar och fungera i grupper m. m. Härspelar de valda arbetssällen en ceniral roll liksom konlaklerna med samhälletutanför skolan. Jag delar denna uppfattning. 5.2 Mål och huvudmoment nuvarande kursplaner består av mäl ochhuvudmomenl för de olika ämnena eller ämnesgrupperna. Målen uttrycker endast allmänna riktlinjer för arbelel ochbetonar olika sidor i den verksamhet som undervisningen bör befrämja. Inuvarande mål för ämnel biologi heter det exempelvis alt undervisningen härtilluppgift att ge elevema en vidgad biologisk orienlering, väcka respekl för alltlevande och ansvarskänsla för naluren. 1 SÖ:s läroplansförslag ultrycks måletför orienleringsämnena bl.a. med all eleverna skall komma till insikt omviktiga sammanhang i natur och samhälle och om samband och rum. Målformuleringurna innehåller däremot inget om vilken gradeller lyp av insikl skolan skall försöka ge eleverna. Huvudmomenlen anger genom rubrikord de sloffområden elleraktiviteter som skolans undervisning skull behandla. I nuvarande kursplan förhisloria anges exempelvis följande momenl för högstadiet. Beiydelsefulla händelser, tidsföreieelser, miljöer ochpersonligheter i allmän och nordisk hisloria från 1800-lalels början frumlill våra dagar. Den västerländska kulturkretsens ursprung och äldreskeden. Några utomeuropeiska kulturkretsars utveckling.