prop · G203164 · 1978-12-31 00:00:00 — kontroU av att kommunenansöker om förvärvsprövning i rätl tid, härvid bör gälla som ipromemorian föreslagits beträffande kommunens anmälan tillinskrivningsmyndigheten, kan ske genora att kommunen ålägges att tillansökningen om förvärvsprövning bifoga underrättelsen frän inskrivningsrayndigheten.Inskrivningsmyndigheten kan erhälla erforderliga uppgifter för prövningen avlagfartsärendet, om kommunen tUl anmälan om beslutet atl påkaUaförvärvsprövning fogar besked om atl och när ansökan om förvärvsprövning hoshyresnämnden skett. Kommunen bör alltsä få stäUning som part inte blott, säsomföreslagits, i bostadsdomstolen utan även i hyresnäranden. Orapromeraorians förslag angående förfarandet i tiUståndsärenden genomföres,föreslår hyresnämnden följande tUlägg i förfarandet. Koraraunen skall i anraälningentUl inskrivningsrayndigheten ora beslutet att påkalla förvärvsprövning ange dehuvudsakliga grunderna för kommunens beslut. Bestäraraelsen i 16 b § förstaoch andra styckena lagen om arrendenämnder och hyresnärander bör upphävas. Möjlighelenatt fä förhandsbesked av hyresnämnden ora förvärvslillstånd föreslås kvarstå.Vidare föreslås alt förvärvare av hyresfastighet dessutom skall kunna vända sigdirekt lUl komraunen och få besked ora kommunens inställning till ett lillämnatförvärv. förutsätter alt enligt förslaget förvärvare avhyresfastighet skall kunna ansöka om förvärvslUlstånd hos hyresnämnden endast ide fall där fångeshandling ännu ej upprättats. En annan ordning vore opraktiskoch det skulle kunna inträffa att hyresnäranden gav tiUstånd tUl ett förvärv sorablivit ogUtigt. Enligt hyresnärandens uppfattning är emellertid regler omförhandsprövning i hyresnämnd i praktiken onödiga. Prop.1978/79:164 111 fall komraunen motsätter sig förvärvel, lär nämligen hyresnämnden inlekunna inta annan ställning till förvärvet än komraunen gjort, eftersora den försåväl vanlig förvärvsprövning som för förhandsbesked betydelsefulla möjlighetensaknas att bedöma de ekonomiska förutsättningarna för förvärvel med hänsyn tUlköpeskUUngens storlek och fastighetens belåning. möjligheten att erhåUaförhandsbesked av hyresnäranden ändå skall kvarslå, bör det vara tUlräckligt omhyresnämnden prövar även sådana frågor först sedan kommunen uppgett atl denavstår från förköpsrätlen men inte från att påkalla prövning hos hyresnämnden.Möjligheten att vända sig direkt till börsålunda inte finnas. Hyresnämndenanmärker att förfarandereglerna beträffande tUl stånd till förvärv av hyresfastighet efter exekutiv auklion (6 § till ståndslagen) föreslås kvarstå. Hyresnämndenvill slutligen framhålla att inskrivningsmyndighetens bedömning huruvidaförköpslagen och lUlständslagen är tillämpliga på förvärvet liksom myndighetensbeslut om stämpelskatt bör grundas pä uppgifter i laxeringsbevis från sararaaår. Hyresnämndeni : Probleraet raed tillständslagen är, atl densamma, för att fånga upphögst enstaka olämpliga förvärvare av hyresfastighet och kanske framför allt atlgenora sin blotta existens verka avskräckande på dylika personer, förorsakarmyndigheter och enskilda betydande administrativa bestyr och detta utan altändå kunna utgöra något effektivt hinder mot olämpliga förvärvare. Man måstehela tiden hålla i minnet att det ej rör sig om något exakt vetenskapligl utanatt fråga snarare är om ett maxiraeringsproblera där för- och nackdelar medlagen får vägas mot varandra. Urhyresnämndernas synpunki verkar det vara en enorm ora, såsora föreslåsi promeraorian, endast de enskilda fastighetsförvärv behöver prövas, därkommunen så begär. Detta måste också för många förvärvare uppfattas såsom lättnad. Nyttan raed lagen ökar då kraftigt i förhållande till dessavigsidor den hämraande och tyngande adrainistrativa apparaten. Såtillvidaär den nu föreslagna ordningen myckel tUlfredsställande. Förkommunerna synes den föreslagna nya ordningen emellertid icke innebära någon arbetsbesparingom reell prövning eftersträvas. De kommer i stället att få ett större ansvar, sorakan korama att medföra noggrannare prövning eller annat merarbete. Det förefaUertroligt att komraun för att kunna bestäraraa sig för om prövning skallinitieras anser sig nödsakad att bereda berörd hyresgästorganisation och kansket. o. m. polisrayndighel eller andra organ tillfälle atl yttra sig. Även oraman bortser från de problem som eventuellt kan uppkomma genom att kommunalabeslut är överklagbara och genom arbetsrättslig lagsiiftning står det klart alten framgångsrik lagtillämpning raycket hänger pä ora förfarandet hos koramunenkan ges en enkel och snabb raen ändå effektiv inrikining. Eftersomstatsmakterna numera lägger allt större ansvar för bostadsförsörjningen på komraunen,är det väl kanske ändå konsekvent och rimligt att kommunen också på tiUständslagensomräde får ta pä sig ett ökat ansvar och ökad arbetsbörda. Förhoppningsvis komraerdet att visa sig bli till fyllest med ett tämligen summarisktoch informellt förfarande hos komraunerna i det stora flertalet fall. 1978/79:164 112 Motdenna bakgrund kan hyresnämnden inte finna annat än att den i promemorianförordade lösningen raed riksorafattande lagstiftning men begränsning avprövningsförfarande till de mer diskutabla fallen utgör en principieUt klarförbättring av tillståndslagen. Deskäl som i promeraorian anförts för att samraankoppla tillståndsprövningen raedlagfartsansökningen synes bärande. vill eraellertid betona viklenav atl förfarandet, raed hänsyn till både allmänheten och hyresnäranderna göresså enkelt och naturligt som möjligt. Det kan ifrågasättas ora den föreslagnaproceduren är tillräckligt enkel och naturlig. Enligt denna skall följande ske:lagfart sökas inskrivningsrayndigheten underrätta kommunen kommunen beslutaatl påkalla prövning samt härom underrätta fastighetsöverlåtelsekon-trahentema(varför?) och inskrivningsmyndigheten den sistnämnda underrätta hyresnämnden denna förelägga förvärvaren att ansöka förvärvtillslånd förvärvareninge ansökan till hyresnämnden. Det synes hyresnämnden böra övervägas om intei stället gången bör var. :, följande: lagfart sökes inskrivningsmyndighetenunderrättar komraunen koramunen påkallar hos hyresnämnden tillståndsprövningoch underrättar därom inskrivningsrayndigheten inom tremånaders-fristen. Härvidkan man antingen låta kommunen uppträda säsom sökande eller såsom allenastupplysningskälla. Det förra svarar enligt hyresnämndens raening bäst mot komraunensverkliga intresse av och ansvar för att osunda förhållanden inora komraunenshyresfastigheter i raöjlig mån undvikes. Det ter sig väl också ur den enskUdafastighets-förvärvarens synpunkt rimligt att han fär en verklig molpart i ett kon-tradiktorisktförfarande där kommunen får utveckla och försvara sin ståndpunkt i så förförvärvaren betydelsefulla frågor (både etiskt och ekonomiskt) sora här är fallel.Med denna lösning blir det självklart att kommunen också får besvärsrätt i tillsländsärendet.Det torde eraellertid ej kunna anföras vägande skäl mot att kommunen fårbesvärsrätt även om kommunen formellt ej får ställning av part utan endastsåsom anmälande och upplysningskälla, vilket givetvis också är möjligt (se vidareunder 5).--- Huruvidatillståndsplikt eller ej föreligger bestäms enligt den nya lydelsen av 1 §tillståndslagen av om komraunen beslutar alt påkalla prövning hos hyresnämnden.Det ifrågasattes om inte skyldigheten skall knytas lill kommunens anmälan i lagfarlsärendettill inskrivningsmyndigheten, I delta samraanhang mä påpekas all det intetorde vara nödvändigt att koramunen, ora den beslutar att påkallatillståndsprövning, underrättar de båda förvärvskontrahenterna. Med den avhyresnämnden föreslagna ordningen blir hänvändelsen till hyresnäranden inom tre-månadersfristendet avgörande för om förvärvstillstånd fordras eller ej. harnoterat att den i promemorian förordade nya ordningen ej omfattartillståndspliktiga fall enligt 6 § tillständslagen avseende inrop på exekutivauktion och utgår ifrån att härvidlag den nuvarande ordningen skall beslå.Någon vägande invändning häreraot kanske inte kan resas men helst borde nu aUamöjligheter tUlvaratas när det gäller att göra förfarandet överskådligt,lätthanterligt och så enhetligtsom raöjligt.-- MöjlighetentUl förhandsprövning kan, hur systeraet i övrigt än ut-forraas, lält leda tiU belydandekoraplikationer. Det är inte så aUdeles 1978/79:164 113 lättatt av proraemorian utläsa hur detta skall kunna fungera i de olika fall somkan förekomma. Ur handläggningssynpunkt vore det fördelaktigt om man kundeslopa möjligheten till förhandsprövning hos hyresnämnd. Det förtjänar därföralt noggrant övervägas, om det verkligen är nödvändigt att behåUa rätlen tillförhandsprövning och om det inte åtminstone går att begränsa denna rätt.Förhandsprövning kan ju nu förekomma både i hyresnämnd och hos komraun, låtvara med olika innebörd. Länsstyrelseni : Med en utvidgning av tillämpningsområdet för lagen skulle nuvarandehandläggningssält av förvärvsärendena bli alltför tungrott. Förslaget att förvärvstiUståndkrävs endast i de fall där kommun påkallat prövning hos hyresnäranden finnerlänsstyrelsen bra. Många "onödiga" förvärvsärenden skulle därigenomkunna såUas bort, då kommunen, som har en god blick över bostadsförsörjningeni sararåd raed ortens hyresgästorganisation får anses besitta den bästaförmågan alt bedöma en förvärvssökandes lämplighet som faslighetsägare.Länsstyrelsen anser föreslagen handläggningsordning uppfylla höga krav påändamålsenlighet och rättssäkerhet. : Utredningsuppdraget har inte omfattat några materiella ändringarav bestämmelserna för tillståndsprövning. En sädan översyn bör dock snarastkomma tiU stånd. Erfarenheter som har vunnits som tillständslagenhar varit i kraft, tyder på att dess syften inle har uppnåtts.Spekulationshandel raed hyresfastigheter förekoraraer ännu i de slorstadsorarädendär lagen gäller. Det har inte kunnat förhindras, atl personer som senare visatsig vara olämpliga att förvalta bostäder, ändå har fått tiUstånd att förvärvabostadsfastigheter. Vi kan heUer inte utesluta att fastigheter har bytt ägaregenom överlåtelser av aktier och andelar, utan alt nägon tillståndsprövninghar kommit till stånd, fastän det varit fråga om tillstånds-pliktiga förvärv. Anledningarnatill att lagen inte har fått avsedd verkan penetreras i den av Stockholmskommun tillsatta utredningen om fastighetshandeln. Utredningens rapporter har överläranatstill . Förbundet kan ansluta sig till de slutsatser somutredningen anför. Vi vill särskilt uppmärksamma en begynnande praxis atthyresnämnderna lägger bevisbördan på kommunen (hyresgästföreningen) i ställetför på den blivande fastighetsägaren. Vidare måsle de klarläggas att enfastighetsägare, som har visat sig olämpUg enligt tillståndslagenskriterier, skall visa att han nuraera är i ständ att förvalta på ett godtagbartsätt innan tiUstånd får meddelas. Härför mäste krävas såväl en karenslid som pålagligabevis för att en upprepning av tidigare försummelser inte behöver befaras.Hänsynen till hyresgästernas intresse av goda boendeförhållanden bör leda tillalt försumliga fastighetsägare inte kan förvärva ytterUgare fastigheter. Viavser inte att fastighetsägare som har misskött sig skall vara bannlysta frånnya förvärv . Men om lagens syfte skaU upprätthållas, måstekraven på bevis för rättelse och tiden för att konstatera rättelse sträckasavsevärt längre än den praxis som råder . Avsiktenalt molverka spekulation med hyresfastigheter uttrycks i lagen genom krav påsyfte att idka bostadsförvaltning. Praxis har utvecklats så att kommunen(hyresgästföreningen) bör visa att det Ugger spekulationer bakom förvärvet omförvärvaren påslår syftet vara bo- 8 1978/79.1 saml Nr 164 1978/79:164 114 stadsförvaltning.KöpeskiUingens storlek i förhållande till avkastnings-värdet, liksom oftaåterkommande köp och försäljningar av fastigheter, är påtagliga oraständighetersora koramunen (hyresgästföreningen) ibland har kunnat påvisa. Sådanaomständigheter har i några uppmärksammade fall inte ansetls utgöra kriterierpå att det är fråga om spekulationsförvärv. Det kan därför ifrågasättas, om lagsliftningensintentioner beträffande åtgärder emot spekulalionshandeln kräver raerpreciserade motivuttalanden, som kan ge främst hyresnämnderna bättre vägledningän hittiUs. Denöversyn som förbundet nu förordar bör även orafatta bestämmelserna om prövningav aktie- eller andelsförvärv. Den avgränsning sora valdes, för alt träffaendast bolag vars huvudsakliga tillgångar ulgörs av hyresfastigheter, ärenligt förbundets raening inte ändamålsenlig. Jämförelsen raellantaxeringsvärdet på hyresfastigheterna ä ena sidan och värdet av övriga tUlgångarå andra sidan, kan enkell fås att utfalla på det sättet alt lagen inle blir tUlämplig,fastän del uppenbart är fråga om tillståndspliktigt bolag i enlighet med lagenssyfte. Dessutom kan det, raed stöd av uppgifter från utredningen inora Stockholmskommun, befaras att lillslåndspliktiga förvärv inte komraer tiU prövning.Kontrollen är i del närmaste obefintlig. FörbundethemstäUer, att de synpunkter sora har fraralagts här och i rapporterna från Stockholraskomraun, läggs tiU grund för en oragåen-de översyn av tillståndslagens maleriellainnehåll, raed syfte att ge hyresnämnderna och bostadsdomstolen vägledning förrättsbildning sora uppfyUer intentionerna vid lagens tiUkorast. FörbundetherastäUer vidare, att det föreslagna prövningsförfarandel korapletteras raeden skyldighet för koraraunen alt inhärata yttrande från hyresgästorganisation, liksoraatt begära tillständsprövning ora hyresgästorganisationen raotsätter sigförvärvet i fräga (se vidare under 4). Stockholmskommun (= föredragande borgarrådet): I utredningen har fraralagts förslag innebärande att tillståndsprövning av ett fastig hetsförvärv endast skall ske om komraunen i det särskilda fallet begär det. Jag förordar att koramunstyrelsen i huvudsak tillstyrker det före slagna administrativa förfarandet under förutsäitning att tillståndsla gen skall gälla i hela landet. Närdet gäller kommunens möjlighet att i hyresnämnden ställa yrkanden och förabevisning hänvisar jag till vad juridiska avdelningen anfört i sittremissyttrande. Jag hänvisar också till juridiska avdelningens yttrande närdet gäller, dels möjligheten atl utnyttja ogUtighetsef-fekten i tillståndslagenför att förhindra förköp, dels saraordning av förfarande enligt tillståndslagenoch förköpslagen. Juridiskaavdelningen har i sitt remissvar sammanfattningsvis anförl att lUlständslagen,även efter de föreslagna ändringarna, är behäftad med brister och oklarheter påflera punkter. I det fortsatta lagstiftningsarbetet bör, enligt juridiskaavdelningen, därför en överarbetning av hela lagen ske. har isitt remissvar anfört alt i samband med en mer genomgripande översyn av lagenbör de problera beaktas sora påvisats av koramunstyrelsens utredning om faslighetshandeln.Nämnden har anslutit sig till uppfattning alt det mol bakgmndav erfarenhetema frän den tid lagen varit i kraft finns anledning att utvärderabl. a. hur lagen tillämpats i fråga om kra- 1978/79:164 115 venför alt erhälla förvärvslUlstånd. Jag ansluter mig tiU vad juridiskaavdelningen och fastighelsnämnden här har anfört. Även i den föreliggandedepartementspromemorian föreslås att vissa problem vad gäUer tillståndslagens utforraningfår övervägas ytterligare. Det är angeläget atl man i det fortsallautredningsarbete som är ofrånkomligt, även sedan nu aktuella lagändringargenomförts, beaktar de av påtalade problemen vad gäller tillständslagensutformning och tillämpning. Mot utforraningen av tiUståndslagenoch dess förarbeten har riktals en i vissa avseenden raycket långlgåendekritik. Jag vUl här särskilt framhåUa den analys av lagens brister då detgäller förvärv av aktier och andelar sora redovisas i delrapporten från den av komraunstyrelsentillsatta utredningen rörande social utslagning och ekonomisk brottslighet.Juridiska avdelningen har i sitt remissvar i denna del anfört alt det måsteanses djupt otillfredsställande alt en överarbetning av lagen inte skerbeträffande dessa punkter. Det lorde enligt juridiska avdelningen föreligga enbetydande risk för rättsförluster hos tredje man när ogiltighetseffekten avutebliven ansökan om förvärvstillslånd så små-ningora görs gällande. Juridiskaavdelningen har föreslagit, dels alt lagen ändras så att längre tids innehavav tiUslåndspliktig aktie eller andel i handelsbolag blir oraöjUgt utan upptäckt,dels att kringgående av lagen genom bokföringstransaktioner omöjliggöres. Jagansluter raig tiU vad juridiska avdelningen här har anfört. Kritikhar även riktals raot utformningen av lUlslåndslagens § 4 och mot förarbeiena iden del de hänför sig tUl denna paragraf. Det har i praktiken visatsig svårt att med hjälp av tillståndslagen inskrida mot fastighetsägare vilka isiörre omfattning och snabb takt köpt och sålt hyresfastigheter. Juridiskaavdelningen har i detla sararaanhang påtalat risken för att personer raedstort fastighelsinnehav i skydd av detta bedriver handel med fastigheter. I denföreliggande delrapporten från den kommunala utredningen anförs atl det ärönskvärt atl fastighetsägare sora tidigare ej uppfyllt lagens krav inte kanerhålla tillstånd till förvärv efter blotta påståenden om bättring eller endastkort tids bättring. Stockholmskomraun har i sitl yttrande hänvisat tiU följande delar av ett av kommunensjuridiska avdelning avgivet yttrande: Del kan ifrågasättas om ej kommunenborde ha stäUning av part även i hyresnämnden med möjlighet att ställayrkanden och föra bevisning. Eljest uppkoraraer den situationen att först i sislainstans har kommunen möjlighet att föra talan och åberopa bevisning. En sådan ordningär ej tillfredsställande, då det kan tänkas all nytt processmaterial tillförsärende först pä detta stadium. Frånkommunens sida har lidigare påpekais möjUgheten alt i illojalt syfte utnyttja ogiltighetseffekteni tiUståndslagen när det gäller att förhindra förköp. De flesta av dessa raöjligheterförsvinner genora det föreslagna förfaringssättet raen ätminstone en sådanmöjlighet kommer att finnas kvar, I 7 § förköpslagen sägs att säljare eUerköpare kan, med överlämnande av styrkt avskrift av köpehandlingen, anmäla försäljningentäl kommunen. Den tid inom vilken kommunen har att utöva förköpsrätlen skalldå räknas frän den tidpunkt som koramunen mottog anmälan, en köpare anmälerförvärvet och sedan avvaktar kommunens utredning och ställningstagande iförköpsfrågan har han möjlighet förhindra förköpet genom att underlåta all sökalagfart. 1978/79:164 116 värvetblir då ogiltigt och därmed faller förköpsrätlen eftersom det inte längreföreligger något förvärv. Sådan anmälan varom här är fråga har varitmycket sällan förekommande. Det kan befaras atl anmälningar i fraratiden ivissa faU kan ha till enda syfte att försvåra kommunens möjlighet att utövaförköpsrätten. Förköpslagen har utformats så att köpare och säljare inle harmöjlighet att överenskomraa ora en återgång av köpet om det inte föreligger enverklig hävnings-grund. Detta för att förköpsrätten inte skaU kunna elimineras genoraÖverenskommelse. Som ovan angivits öppnar ogiltighetsbestäramelsen i lUlständslagenen möjUghet för partema att låta köpet gå åter utan Överenskommelse och utanatt någon hävningsgmnd föreligger. Denna möjUghet strider sålunda mot gmndernaför förköpslagen och bör därför undanröjas, lämpligen genom alt tiUståndslagenkorapletteras raed en bestämmelse vari stadgas att ogiltighetseffekten inleskall bli gällande mol kommun som utövat sin förköpsrätt. Etttänkbart problem avser samordning av förfarande enligt tillständslagen ochförköpslagen. Det är inte osannoUkt att det inträffar fall där kommunen avseralt ulöva sin förköpsrält men har invändningar mot köparen som görall förhandling inför hyresnämnden bör påkaUas. Det fallet kan dä inträffa attförköpet bestrids och kommunen inte erhåUer tUlstånd att utöva förköpsrätten.Om komraunen då inte påkallat prövning komraer en köpare som inte ansetts acceptabelatt få äganderätt tUl fasligheten. För att undvika detta bör lagen kompletterasmed en liUämpningsföreskrift av innebörd att kommunen skall påkaUa prövning menatt frågan vilandeförklaras i hyresnämnden i avbidan på förköpsfrågansavgörande. Enminoritet inom (= de socialdemokratiska borgarråden): I deparleraentspromeraorianföreslås att kommunen suveränt skall avgöra vilka förvärv som bör prövas.Vilken inslällning som tas i denna fråga beror uteslutande på vUka syften mananser lagen bör ha. Socialdemokraterna anser att nuvarande praxis är att föredra,där samtliga sökanden måste göra sannolikt att de har uppställdaförutsättningar som fastighetsägare; kommunen får, enligt detla förfarandeingen parlställning ulan samtUga förvärvare måste i sina respektiveansökningar klart dokumentera sin kompetens. Detbör dock understrykas att nuvarande tUlämpning av lagen är avsevärt mUdare änvad lagens ordalydelse ger uttryck för. Den preventiva effekt som lagenuppnådde i början av tiUämpningen har successivt försvagais, bl. a. genora denrainst sagt milda tolkning och tilllämpning som den borgerliga majoriteten ifastighetsnämnden förespråkat och tillämpat, Oralagens syfte rätt hade tolkats skulle inga tiUstånd bevUjals tUl defastighetsägare som ej har kunnat styrka sin kompetens. Detta har dock, på ettutmanande sätt, gjorts av fastighetsnärandens borgerliga majoritet. Det bör,som utredningen föreslår, klart fastläggas atl sökanden skall styrka att hanuppfyller lagens krav. Den hittillsvarande tillärapningen har, i storutsträckning, använt sig av oravänd bevisbörda. Oralagen skall kunna nå avsedd effekt är det av avgörande betydelse att lagenskrav preciseras på ett sådant sätt att köparen klart doku-raenterar att han uppfyUerlagens krav och därmed bedöras läraplig. Koramunstyrelsens utredningsförslag omatt täta fastighetstransaktioner ensamt ska vara diskvalificerande för tUlståndom inte särskUda skäl föreligger är en nödvändig precisering; "särskildaskäl" bör dock 1978/79: 164 117 klart definieras och preciseras. GodlyckUga bedömningarfrån bl. a. fastighetsnärandens sida kan annars förekomma. Täta fastighelstransaklionerpå fastighetsmarknaden mäste betraktas som ren spekulation. Endast i extremafall kan man fastslå atl spekulationsmotivet inte varit avgörande. Utredningens förslag ora en icke obelydlig"karenstid" för fastighetsägare som inte tidigare uppfyllt lagenskrav, måste förtydligas. Vissa fastighetsägare har gjort sig skyldiga till sågraverande brott mot lagstiftning och enskilda hyresgäster atl vederbörande börutestängas från bostadsmarknaden. hyresnäranden på ett tiUfredsstäUande sätt skall kunnata ställning till kommunens och hyresgästföreningens yttrande bör nämndenerhålla de resurser sora erfordras för ett aktivt utredningsarbete. Vi vill ocksä hänvisa till den kritik av lagens bristersom framförs i delrapporten från den av kommunstyrelsen liUsalla ulredningenrörande social utslagning och ekonomisk brolislighel. : Det blir en värdefuU förbättringatt för- värvslillståndsfrågan behöver prövas endast om komraunen i del en skilda fallet begär det.---- Den föreslagna handläggningsordningen enligt 3 §förefaller onödigt omständlig. Enligt denna ordning skall inskrivningsrayndighetenunderrätta koramunen om lagfartsansökan, kommunen skall hos inskrivningsmyndighetenpåkalla prövning, inskrivningsmyndigheten skall underrätta hyresnämnden, som isin tur skaU förelägga förvärvaren alt ansöka om förvärvstiUstånd.Handläggningstiden borde kunna förkortas om föreläggandet till förvärvarenombesörjdes av inskrivningsmyndigheten i anslutning liU underrättelsen till hyresnäranden. allmännyttiga bostadsföretag: Enligt förslagetskall kommun medgivas besvärsrätt över hyresnämndens beslut, vilket i och försig är tillfredsställande. Det kan emellertid från processuell synpunkt ifrågasättasom ej komraunen borde tUlerkännas stäUning som part även i hyresnämnden. Koramunenskulle dä ha möjlighet att ställa yrkanden och föra bevisning. Kommunen har eljeslmöjlighet att först i sista instans föra talan och åberopa bevisning, vilketsynes otillfredsställande också för förvärvaren.