prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — att de svenskägda företagens lillbukagång kommer allmotvägas av en motsvarande frammarsch för konkurrenterna. En sålunda påvisadineffektivitet i ensidiga svenska sanktioner skulle - tvärtemot syftel medutredningens förslag - ge de styrande i intrycket att raspolitikenutan påföljder kan fortsätta. Del förefaller vara en allmän uppfattning all desvenskstyrda företagen i generellt seli går i främsta ledet ipersonalpolitiskt hänseende. De svarta som är anställda i dessa förelag synesha en bäitre ställning än på andra håll i del sydafrikanska näringslivet. Depersonalinskränkningar hos de svenskstyrda företagen som måste bliföljden av den föreslagna lagen, måste därför mol bakgrund av vad somframhållits ovan innebära en försämring för de anställda. Handelskammaren saknar i betänkandet en ingående analys avmöjligheterna an genom den s. k. reförmstrategin påverka utvecklingen iSydafrika i positiv riklning. a. mot bakgrund av tveksamheten angåendeeffekterna i delta avseende av den föreslagna lagen, som representerar den s.k. isoleringsstrategin, är detla enligt handelskammarens mening en allvarligbrist. Enligt handelskammare är effeklen av ekonomiskasanklionsåi-gärder mot etablerade statsbildningar erfarenhetsmässigt intesällan mycket svag. Dessutom kan effeklen bli den rakt motsatta iförhållande lill vad som ursprungligen åsyftades. SI/SAF: Ett genomförande av förslaget leder till attförelagen tvingas överväga en avveckling av verksamheten om och när ettlämpligt tillfälle erbjuder sig. Man väntar inte tills förelaget ärkonkursmässigt och kapitalförlusten total. Den normala utvägen torde vara attöverlåta verksamheten till ett annal sydafrikanskt eller utländskt bolag. Ävendå uppstår en kapitalförlust eftersom köparen vet att del svenska företaget äri trångmål genom invesieringsförbudel och utnyttjar detta iköpeförhandlingarna. Vidare måste noteras alt köpeskillingen genom ingripandeav de sydafrikanska myndigheterna med all sannolikhet blir infrusen iSydafrika och inte får hemtagas till . En slor svårighet när del gäller alt överlåta verksamheteni tillverknings-företag till någon annan är all detta skulle innebära enöverlåtelse även av teknologi och know-how, som varit unik för delsvenska företagel. Resultatet kan bli alt man tvingas helt nedlägga företaget. Vare sig del blir fråga om en överlåtelse ellernedläggning blir resuliatet att svensk industri tvingas stärka sinakonkurrenter. Effekten på blir ingen. Om de svenska företagen förlorar fotfästet på densydafrikanska marknaden kommer del an bli myckel svårt - kanske omöjligt - attkomma tillbaka eftersom konkurrenterna då tagit över och arbetat sig in. Närdet sydafrikanska samhällel förändrats så att det åter är godtagbart ur svensksynpunkt kommer således svensk industri att vara utspelad. Prop.1978/79:196 85 Beträffandekonsekvenserna för de anställda vid dotterföretagen i uttalarSydafrikautredningen följande: "Del tycks oss svårt all för svensktvidkommande på en och samma gång ställa kravet all svenska dolterföretag skallvara föregångare i fråga om personalpolitik och genom ettinvesteringsförbud begränsa företagens möjligheter alt skapa ettrörelseöverskolt som möjliggör bäitre arbetsförhållanden" (sid. 161). Samtidigtuppmanar utredningen de svenska förelagen att underlätta för de anställda attslå sig samman i fackliga organisationer. Detta överensstämmer helt bl. a. medInternationella metallarbelarfederationens rekommendationer. Organisationernavill emellertid påpeka att om man uppmuntrar bildandet av fackligasammanslutningar måste man naturiiglvis också ge dem möjligheter att utverkabällre arbeisförhållanden för sina medlemmar. Överhuvud faslslår utredningen på fiera ställen att de föreslagna åtgärderna intefår leda till att svenska arbetstagare blir arbetslösa men visar ennästan total likgiltighet för de svarta anställdas öde i . Dennainställning är främmande för svensk industri. Svenska förelagsledare kännerett ansvar för alla sina anställda, var de än arbetar och vilken nation de äntillhör. De svenska dotlerförelagen i har gjorl stora insatser föratt förbättra de svarta anställdas arbetsförhållanden, förbättra deras socialaförmåner och genom utbildning öka deras möjligheter att få bättre betaldaarbeten. Även konstaterar alt lönerna för de svartaanställda i de svenska företagen är högre än genomsnittet förtillverkningsindustrin i . Deberörda företagen anser, att de bör verka som föredöme för hur förelag börbehandla sina anställda. Detta kan leda till positiva konsekvenser även inomandra företag och bidra till en gradvis förändring av attityderna i delsydafrikanska samhället. Deföretag, som bedriver verksamhet i , antog 1974 en uppförandekod medavseende på behandlingen av de svarta anställda. Denna kod har företagen följtoch överträffat. Förelagen är beredda att revidera den i syfte all vidga deförpliklelser, som företagen ikläder sig gentemot sina anställda. Denegativa konsekvenserna för de svarta anställda måste, enligt organisationernasmening, betraktas som en allvarlig invändning mot genomförandet avutredningens förslag. Detta så mycket mera som de anställda svarta klargjort,att man önskar att de svenska förelagen förblir kvar. Samma uppfattning hyserInternationella metallarbeiarfederationen, där flera ärmedlemmar. Den tilltänkta svenskalagstiftningen skulle också vara svårförenlig med de krav som ställs påregeringen, företagen och de fackliga organisationerna i den av 1977antagna uppförandekoden beträffande multinationella förelag. 1 femtioåttapunkter framför koden krav på företagen att erbjuda sina anställda-sysselsättning och goda arbetsvillkor m. m. 1978/79:196 86 skullehindra svenska förelag att följa dessa rekommendationer vad gäller . Syftetmed ett investeringsförbud är, enligt utredningen och dess direktiv, attåsiadkomma ett politiskt tryck på den sydafrikanska regimen. En sådant tryck,heter det, kan bli ett bidrag till alt få till stånd en genomgripandesamhällsförändring i (sid. 157). Önskemåletatt utöva ett tryck på är emellertid inte ett argument för åtgärder,som gör det omöjligt för dotterföretagen att överieva i svensk ägo. Riksdagenförutsatte alt syftet skulle uppnås med ett förbud mot kapitalexport och ävenutredningen utgår från alt syftet nås med ett investeringsförbud, utan attdotterföretagens verksamhet avvecklas. Utredningenhar inle analyserat hur det önskade trycket på den sydafrikanska regimenskulle uppstå. Detta är en allvariig brist. Bortsett från eventuellainternationella effekter tycks man nöja sig med att ålgärderna skulle bidralill alt psykologiskt stärka den radikalare delen av inhemskaopposition. Viden bedömning av konsekvenserna av ett investeringsförbud bör man hålla i minnetalt de svenska företagen svarar för av de utländska företagensproduktion i och av bruttoinvesteringarna i detla land. Desvenska företagen är uppskattade i bl. a. därför att de förser landetmed avancerad teknologi. De saknar dock inle konkurrens. Tvärtom arbetar dealla inom hårt konkurrensutsatta sektorer och skulle de försvinna stårsydafrikanska eller utländska konkurrenter beredda att ta över derasmarknader. Någon lucka i försörjning kommer aldrig att uppstå. Detkan konstateras att en nedläggning av de svenska företagen inte skulle ha någrasom helst effekter på ekonomi. Detmå vara att man nu icke med någon större grad av säkerhet kan förutsäga vilkamotåtgärder kan vilja vidtaga och när. Viktigt är emellertid allfastslå att möjligheter därtill ingalunda är av betydelselöst slag. Desvenska åtgärderna torde sålunda till alt börja med på ett tämligen enkelt sättkunna sättas ur spel. De sydafrikanska myndigheterna kan upphäva de svenskaaktieägarnas inflytande över de sydafrikanska dotterbolagen genom atttillsätta Ivångsförvaltare för dessa eller för det svenska aktieinnehavet. Menmyndigheterna kan också utnyttja den lagstiftning som redan finns och somförbjuder uppgiftslämnande lill moderbolagen av det slag som den svenskalagstiftningen förutsätter. Detär alltså mycket som talar för att förslaget inte leder lill det av utredningenönskade resultatet men väl kommer au medföra, au den svenska koncernledningensinflytande över dotterbolaget mer eller mindre elimineras. Detla vore en klarförsämring i jämförelse med nu rådande Prop.1978/79:196 87 förhållandenunder vilka den svenska företagsledningen har möjlighet alt påverkaarbetsförhållandena för de svaria anställda i för dem förmånlig riktning. Iutredningens folkrältsliga överväganden anförs (sid. 153) att man börrespektera principen att dotterbolaget är underkastat den främmande statens lagoch att de svenska medborgarna inte åläggs förpliklelser som kommer i strid medden lagstiftning som gäller för dotterbolaget i verksamhetslandei.Organisationerna har inhämtat uppgifter om den relevanta sydafrikanskalagstiftningen. Förstviff organisationerna i korthet erinra om all den sydafrikanskabolagslagstiftningen, som är uppbyggd efter engelsk förebild dels innehållersedvanliga regler om arbetsfördelning mellan styrelse och bolagsstämma somhindrar en detaljstyrning från ägarna av bolaget, dels innehållerminorilels-skyddsregler som också kan utesluta möjlighet alt handla såsomförutsätts i utredningens förslag. Viktigast i sammanhangetär dock "Protection of Businesses Act 1978", som trädde i kraft den 4augusti . Denna lag förbjuder envar alt lämna information om varjeaffärsverksamhet, vare sig den bedrives inom eller utom , lillfullgörande av varje "order, direclion or letters of request issued or emanaiingfrom oulside" såvida dispens inte lämnats av ekonomiministern.Lagstiftningen sanktioneras med böter eller fängelse i högst . Hjerneranför i sitt utlåtande om det dåvarande och sedermera genomförda förslaget tilllagskärpning (sid. 37): Dennalagstiftning synes kunna åberopas mot en av svensk myndighet fastställdinvesteringsplan. Visseriigen utgör den icke hinder för moderföretaget att ienlighet med det svenska lagförslaget lämna sådana upplysningar om detsydafrikanska företaget som är tillgängliga i men torde hindra detsydafrikanska företaget alt lämna sådana upplysningar till det svenskamoderbolaget för vidarebefordran till svensk myndighet. I den mån den avser attunder straffhot förmå den svenska företagsledningen till ett enligtsydafrikansk lag förbjudet uppgiftslämnande, synes de svenskajurisdiktions-anspråken överstiga de folkrättsligt tillåtna även enligtkommitténs egen utgångspunkt. Organisationernahar genom svenska företags sydafrikanska affärsförbindelse och advokater söktnärmare utröna hur Protection of Businesses Act kan komma att tillämpas. Lagenhindrar normalt inte gängse information från dotterbolag till dess utländskamoderbolag. Av uttalanden från förelrädare för sydafrikanska myndigheter harorganisationerna dock funnit aU även sådan information hindras då den lämnasför att fullgöra befallning eller begäran från utländska myndigheter. Lagenhar fått sin praktiska tillämpning rörande sådan information som hänför sigtill EGs Sydafrikakod. De svenska utrikes- och handelsdeparle- 1978/79:196 88 menlenhar lill organisationerna överiämnal rapporterav vilka framgår att detnuvarande rapporteringssystemet vid EG-kodens tillämpning fortgick somtidigare. Organisationernas information från det sydafrikanska näringslivetföranlederdock väsentliga nyanseringarav bilden. De sydafrikanska myndigheternahar för företag som berörs av EG-koden entydigt klargjort att Protection ofBusinesses Act äger tillämpning på sådan informationsgivning som hänför sigtill EG-koden. Sålunda har förklarats alt med "order" eller"direclion" varom talas i lagen avses att den utgår från myndigheteller person som handlar med stöd av sin "express or implied position ofauthoriiy" i förhållande till den mot vilken ifrågavarnade"order" eller "direclion" riktas. a. i enlighet härmedhar förordnats all ingen information som anges i EG-koden får lämnas avföretag med säte i till dess utländska moderbolag utan föregåendeprövning enligt lagen. Deskarpa ordalag som använts då myndigheterna erinrat om företagens skyldighetervisar, anser organisationerna att avser att noggrant tillse altProtection of Businesses Act efterlevs. Organisationerna har ejnågra uppgifter om hur dispensprövningen kan väntas ske men finner skäl antaatt prövningen utfaller olika beroende på om den ifrågavarande informationensyftar till att efterleva EG-koden eller om det är fråga om en annan stats merlångtgående sanktionspolitik gentemot . Organisationernatolkar Protection of Businesses Act så att den innebär hinder för sydafrikanskaföretag att till svenska ägare lämna uppgifter om verksamheten som förutom iägarföretagets normala verksamhet skall användas vid tillämpningen av svensksankticnslagstiftning. Sådant hinder föreligger för övrigt vid allinformationsinsamling som emanerar från svenska staten oavsett om statensbegäran bygger på lagstadgande eller ej då den betingas av Sverigesutrikespolitiska överväganden. Med hänsyn lill vad den föreslagnalagstiftningen avser att reglera torde den vid sin tillämpning utlösa ett stoppför all väsentlig information som erfordras för att det svenska företaget skallkunna utöva sina planeringsuppgifter och härvid tillvarata sina ekonomiskaintressen i del sydafrikanska företaget. Hindret mot erforderlig rapporteringsynes kunna undanröjas endasi genom att informationsflödet underkastas desydafrikanska myndigheternas dispensprövning. Detta innebär att de berördaföretagen i hög grad uppger sin självständighet i förhållandet lill dessamyndigheter. Konfliktenmellan den sydafrikanska och den föreslagna svenska lagstiftningen får enligtorganisationerna sannolikast till konsekvens att de svenska åtgärderna sätts urspel och att svenska moderföretag till skillnad från andra europeiska företagmöter hinder att inom ramen för sitt ägaransvar påverka förhållandena i desydafrikanska dotterbolagen, någol som kommer att skada både företagen ochderas svarta anställda. : I sin inställning till ekonomiska sanktioner mot andraländer har konsekvent tillämpat principen att 1978/79:196 89 endasttillgripa ekonomiska sanktioner under förutsättning av bindande beslut i FN:ssäkerhetsråd. Förslaget lill förbud för svensku företag all investera iSydafrika innebär en radikal omläggning av den svenska handelspolitiken som isina yttersta konsekvenser kan få allvariiga följder för svenskt näringsliv. i utredningens fördömande av den sydafrikanskarasåtskillnadsporniken. Däremot anser Förbundet all ulred-ningsmajoritetenväljer fel väg för all få den sydafrikanska regeringen att ändra sin attitydgentemot den färgade befolkningen. Ett fritt utbyte över gränserna av såvälvaror som tjänster kan mer än någonting annat påverka icke demokratiska stateratt ändra sin politik gentemot det egna landets invånare. Den fria handelnutgör hären grundpelare. Del gälleräven i fallet . Ju mer densydafrikanska ekonomin expanderar, ju fler färgade sydafrikaner tvingas detvila acceptera på betydelsefulla poster inom näringslivet och som enföljd av denna motvilliga accepl tvingas det vita successivt avskaffade barriärer som skiljer vila och färgade åt. Utvecklingen i idagvisar alt denna teori är riktig. Somexempel kan nämnas att allt fler svarta fackföreningar bildas och att de inom1-2 år väntas bli allmänt erkända som parter i löneförhandlingar. iår upphörde all diskriminering av svart arbetskraft inom metall- ochverkstadsindustrier. Svarta får vidare tillgång till alla arbeten och principenlika lön för lika arbete är införd oavsett om arbetstagaren är vit ellerfärgad. Därtill skall läggas all den sydafrikanska industriarbetarens reallön ärden ojämföriigt högsta i hela . Denna utveckling har kommit tillståndulan investeringsförbud och sanktioner. Förbundethämtar också stöd för sin uppfattning att en isolerad svensk aktion inte skullefå någon inverkan på den sydafrikanska utvecklingen, ur den studie avekonomiska sanktioner som på utredningens uppdrag utförts av . Ettensidigt svenskt investeringsförbud i skulle drabba både de förelagsom är direkt engagerade i och sådana som inte har någon anknytningtill . Direkt drabbas de förelag som är verksamma i ochdå främst de tillverkande förelagen. Dessa har tillsammans cirka 5 000anställda i . För dessa företag kommer ett investeringsförbud attinnebära att företagen måste upphöra med sin verksamhet då de inte fårarbeta på samma villkor som sina konkurrenter. Totalt uppgår de svenskaföretagens tillgångar i till , pengar somtill en stor del skulle gå föriorade genom de hinder för en normalföretagsutveckling som utredningen föreslår. Enrealistisk bedömning av Sydafrikafrågan ger vid handen att ensamt intehar några möjligheter alt påverka den sydafrikanska regeringen eller dessekonomi vare sig genom ett kapitalexporlförbud eller ett investeringsförbud.De svenskdominerade företagen i svarar för mindre än en procent avden totala produktion som bedrivs av utländska företag i . Prop.1978/79:196 90 1maj 1978 lade den sydafrikanska regeringen fram ell lagförslag i parlamentet isyfte au hindra i verksamma företag att efterkomna order frånutländska regeringar eller domstolar. Lagförslaget stadgar att inga av Ulländskregering eller domstol utfärdade order, direktiv, domslut etc. får genomföras iSydafrika utan ekonomiministerns medgivande. Inte heller får någon i Sydafrikabosatt person ulan sådani medgivande lämna uppgift om affärsförhållanden varesig inom eller utom landet. Till detla skall läggas den lag som harfunnits som förbjuder överlämnandet av informaiion till utlandet rörandeföretag och affärsförhållanden utan ekonomiministerns tillstånd. Delta skallställas mot utredningsmajoritetens förslag till lagtext som innebär attföretagen under straffansvar åriigen skall lämna information till den svenskaregeringen om hur verksamheten utvecklar sig. Därtill kommer att uppgiftermåste lämnas i samband med dispensansökningar. Härigenom uppslår enintressekonflikt som utredningen absolut borde ha undersökt. KFanser med utgångspunkt bl. a. från erfarenheterna av egna bojkotlak-lioner attsvenska företag i inle själ va genom sin verksamhet kan ha någonavgörande inverkan på landets rasålskillnadspolilik. Om resultat skall nås ärdel, enligt KF:s uppfattning, nödvändigt att åtgärderna stöds av en bredopinion, såväl inom folkrörelserna som det svenska näringslivet ochstatsmakten. LO:Det har blivit alltmer uppenbart att en isolering av regimen i ärnödvändig för att en grundläggande förändring av den sydafrikanskasamhällsordningen ska kunna åstadkommas. Föreställningen alt de utländskaföretagen verksamt skulle kunna bidra till en förändring av politiken i landethar inte visat sig kunna få stöd i den fakliska utvecklingen. Utländska företaghar i vissa fall inte ens varit beredda att i praktiken utnyttja de begränsademöjligheter som den sydafrikanska lagen erbjuder exempelvis i fråga om fackligarättigheter för de svaria arbetarna. Även de utländska förelagsom för en mindre motbjudande personalpolitik än vad som är vanligt saknarförutsättningar för att kunna bidra lill någon avgörande förändring av landetspolitik. De organisationer som representerar svartabefolkningsmajorilei har länge krävt en total isolering av landet. : Deberörda svenska företagen har understrukit att deras dotterbolags verksamhet iSydafrika i jämförelse med företag från en rad andra länder allmänt sett är avringa omfattning. av den samlade produklon, som bedrivs avutländska företag i , har sagts ske i företag med svensk anknytning.Inte heller är de svenska företagens produkter eller tekniska system omistliga.Om de svenska företagen avstår från produktionen kommer sydafrikanska ellerutländska företag att la över de svenska företagens marknadsdelar(Åmanuiredningen sid. 19-20). I sydafrikautredningens belänkande har inteförebragts något material som Prop.1978/79:196 91 jävareller gör osannolikt del förelagen sålunda uiialai och som lundshövdingen heller funnit skäl all frångå vid sin bedömning. Mol denna bakgrundframstår den tänkta lagsiiftningen enligl bankföreningens mening för närvarandesåsom ell otjänligt instrument för au uppnå syftel all uiövu press på densydafrikanska regeringen att överge apartheidpoliiiken. Förhållandetkan bli annorlunda om den svenska lagstiftningen tas till efterföljd av andraoch för mer betydelsefulla länder. Att så skulle ske i tillräckligomfattning är dock inte sannolikt. Bankföreningenvill framhålla risken att såsom en sydafrikansk motåtgärd genom lagsliftning iSydafrika de svenska dotterföretagen hindras all lill överföra bl. a.sådana överskottsmedel som skulle ha investerats i företagens verksamhei om dentänkta lagstiftningen ej lagt hinder i vägen. Resultatet blir i så fall endastalt dessa medel, insatta på konton i sydafrikanska banker, kommer an stå lilldet sydafrikanska näringslivels förfogande. Bankföreningenanser ofrånkomligt, att de uppoffringar, som en ensidig svensk lagstiftningmåste innebära för och för berörda företag, ställs emot utsikterna föratt de svenska ålgärderna blir effektiva. Ju mindre utsikterna till framgångär, desto tveksammare blir ensidiga svenska sanktioner såsom medel för att sökauppnå del uppställda syftet. Jernkontoretanser att erfarenheterna visar alt de föreslagna åtgärderna blir verkningslösai vad avser de poliliska förhållandena i . framhåller anman i stället bör undersöka i vad mån handel och ett friare utbyte iindustriellt och tekniskt, kulturellt, idrottsligt eller annat avseende kanbidra lill alt bygga upp och förstärka krafter som inifrån landet verkar tillförändring. hänvisar till alt del ömsesidiga beroende ochhänsynstagande som följer av friare handel och vidgade kontaktmöjligheter avgammalt har bedömts ge värden utöver de rent materiella åt den linje som varitbestämmande för vår handelspolitik. : Svensk verkstadsindustri har under 60- och 70-lalen i ökadutsträckning etablerat tillverkande dotterbolag utomlands. Detta har alltoftare föranletts av krav på att svenska företag för att kunna bibehållatidigare upparbetad export tillsammans med intressenter i mottagarlandetstartar tillverkning i detta land. Företag som inte uppfyller dessa krav föriorardärmed möjligheterna att bibehålla sin export till landet ifråga. Konkurrenterlar i ett sådant läge snabbt över svenska marknadsandelar. För utomlandsetablerade företag gäller på samma sätt som för moderföretagen att genomständig rationalisering och förbättring av produktion och marknadsföring stärkasin ställning i etableringslandet. Självfallet gäller också ett likartat ansvargentemot de anställda i ett dotterbolag utomlands som gentemot de anställda iSverige. Utredningenanser att de svenska företagen skulle kunna bibehålla fotfästet på densydafrikanska marknaden genom dispens från ell invesie- Prop.1978/79:196 92 ringsförbud med möjlighet till"ersäitningsinvesteringar" efter prövning från fall lill fäll ochfrån år lill år. Deila uUalande viiinarom en brisl på insikt ide förulsäUningarsom gäller för all på siki bedriva lillverkning på normala förelag.sckonomiskavillkor. Resullaiet av en lagstiftning skulle i stället bliosäkerhet från sydafrikanska köpares sida om möjligheterna att under längre lidkunna påräkna leveranser av svenska produkter. En ökal köpmolslånd - inte minsifrån de sydafrikanska myndigheiernas sida - skulle bli resullaiet av enförbudslagstiftning. Vid planering av sin inköpspoliiik skulle beslällarnakomma att lägga om sin upphandling till andra i etablerade bolag, därhotet från en förbudslagstiftning i företagets hemland inte föreligger. Någonindikaiion på all en sådan förbudslagstiftning förbereds i andra länder angesinle i ulredningen. Det finns oss veierligi inte heller planer på sådanlagstiftning i konkurrerande länder. och framhåller alt den föreslagna lagstiftningen trots attavsikten endast är att begränsa företagens verksamhei i och Namibiainnebär att företagen med hänsyn lill konkurrensen på den sydafrikanskamarknaden tvingas att upphöra med sin verksamhet där. Det anförs bl.