prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — Förulsäuningarna förennära samverkan med den på initiativ bildade organisationen tillkommit föratt sälja kompletta sjukvårdssystem eller delar avsådana system på den internationella marknaden - bör undersökas. I beredningen bör ingåföreträdare för , , UHD (Utrikes- och handelsdepartementensgemensamma enheter), industrideparlemenlet, , , statensbakteriologiska laboratorium saml för läkemedelsindustrin. Någon form avkontakt bör också etableras med Beredningen för inlernalionelltutbildningssamarbete/utbildningsbolaget. (Mellan ochförelrädare för näringslivet pågår överläggningar beiräffande bildande av etthalvstailigl bolag, kaltal utbildningsbolaget, med uppgift alt sälja svensktkunnande inom ijänslesekiorn lill . Verksamheten avses kunnaomfatta hela den offentliga Ijänslesekiorn men koncenireras lill en början påutbildningsområdet. Bolaget avses få möjlighet att för räkning köpatjänster inom den offentliga sektorn.) Ettlämpligi namn för beredningen kan vara "Beredningen för inlernalionelltläkemedelssamarbele". 135 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:l Huvudmannaskap för viss drift av järnväg Departementschefen, statsrådet , anför. Genom beslul den 13 okiober lämnade regeringenuppdrag åt att skyndsamt utreda förutsättningama för ettstatsövenagande av viss drift på järnväg, all förhandla med NoraBergslags Järnvägs Akiiebolag om villkoren för eu statsövenagande, atl beräknastorleken på den driftersättning eller andra medel, som ett staisövertagandeskulle kunna föranleda samt ail förelägga regeringen förslag i ämnei. Vid de överläggningar som förts mellan statens järnvägaroch järnvägsbolaget om irafikering m.m. har det visat sig alt vissa frågor börlösas i annan ordning än genom direkia förhandlingar mellan de bådatransportföretagen. Med anledning härav framstår det såsom lämpligt att ensärskild utredare ulses alt slutföra uppdragei. Med uigångspunki i deanvisningar, som anges i ovannämnda regeringsbeslut, skall utredaren sökasådana lösningar för driftformer, huvudmannaskap och personalfrågor, som vid ensamlad bedömning från förelags-och samhällsekonomiska synpunkier är godtagbaraoch ägnade au på lämpligt sätt säkra godstransporterna för industrierna ijärnvägens trafikområde. Vad gäller frågan om statsövenagande - hell eller delvis -av bolagets verksamhet skall utredaren överväga i vad mån detta kan ske genomstatligt förvärv av aktierna i järnvägsbolaget eller på annal sätt. Om avsell :äkersiällande av trafiken genom aktieförvärv inte skulle anses lämpligt ellergtnomförbari kan en företagsekonomisk värdering begränsas lill den utrustningoch de anläggningar i den nuvarande jäm vägsdrifien, som kan länkas bliutnyttjade i en framlida godsiransportförsörjning i området. Transportledens och godstransporternas beredskapskaraklärskall beaktas. Uppdraget skall i tillämpliga delar fullgöras i närakontakt med berörda personalorganisationer. Utredaren skall bedriva sitt arbete skyndsamt och medsikte på att slulligt redovisa detla senasi den . Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild utredare för all slulförautredningarna rörande framlida driftformer för godstransporterna inomtrafikområdet för järnväg och förhandlingarna rörandehuvudmannaskap för viss drift av järnvägen, atl beslula om sakkunniga, experter, sekrelerare och annaiarbetsbiträde åt utredaren. DelII K:2 Skr 1978/79:103 136 Vidarehemställerjag att regeringen föreskriver attersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekrelerare skall utgå i formav dagarvode enligt kommiliékungörelsen (1946:394) om ej annal föreskrivs, altkosinaderna skall belasta själie huvudtitelns kommiltéanslag. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemslällan. 2.Utredning om statens väg- och trafikinstituts verksamhet och finansiering m.m. Departementschefen,slalsrådet , anför. () inrättades genom beslul av riksdag(prop. 1971:79, TU 1971:7, rskr 1971:190). bildadesiransporiforskningsdelegationen (). Beslutet grundades på resultatet av enöversyn av transporlforskningens organisaiion och därmed sammanhängande frågorsom gjorts av den s.k. iransportforskningsgruppen (TFG), i betänkandet (Ds K1970:4) Samordnad transportforskning. I samband med lillkomslen av VTI och TFDden upphörde verksamheien vid statens väginstitul och vid statenstrafiksäkerhelsråd. VTI arbetar med forskningoch utveckling (FoU) främst avseende vägar, vägtrafik och vägtrafiksäkerhel.Enligt instruktionen (1971:233) för statens väg- och trafikinstitut (omtryckt1975:1067) har inslilulel särskilt lill uppgift alt bedriva dels forsknings-och utvecklingsarbete, dels systematisk informations- ochdokumentationsverksamhet rörande sådan verksamhet saml all sprida kännedom omde resultat som nåtts i arbetel. Inslilulel skall i samband härmed samverka meduniversilel och högskolor för all främja undervisningen på de vetenskapliga ochtekniska områden som omfattas av insiilulets verksamhet. VTI är ocksåriksprovplats för vissa fordonskompo-nenter. VTI leds av en styrelse. 1denna ingår institulschefen och elva andra ledamöier. Antalet anställda vid institutetuppgår fn. lill ca 175 personer. Instiiuiet är adminisirativi uppdelat på fyraavdelningar; en vägavdelning, en trafikant- och fordonsavdelning, enirafikavdelning saml en driftavdelning. Forsknings- och utvecklingsverksamhetenbedrivs i projektform. Till varje projekt knyts resurser efter behov från deolika avdelningarna. Vid VTI tillämpas programbudgetering. Verksamheien ärindelad i sex olika program. Institutet har definierat sitt huvudmål till au lafram och lill olika instanser vidarebefordra de FoU-resultai avseende vägar,vägtrafik och vägtrafiksäkerhel, som behövs för att uppfylla standardkrav sombestäms av de trafikpolitiska målen. VTl:s verksamheifinansieras dels med bidrag direkl över statsbudgeten, dels med ersättning föruppdragsforskning. Bidraget över statsbudgeten avser atl läcka kostnader förprogrammet myndighetsuppgifter samt egen FoU- 137 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:2 För budgetåret 1916111 uppgick bidragsanslaget lill 13,1milj.kr. (inkl. 2,2 milj.kr. i budgetmässig överföring från TFD). VTl:suppdragsverksamhet skall ge full kostnadstäckning. De största uppdragsgivarnaär statens vägverk och . Totalt uppgickuppdragsinläkterna under /77 till 11,1 milj.kr. Utvecklingenhar visal att institutet kunnai infria förväntningarna om en samordnadnalionell forskning inom det väg-, trafik- och irafiksäkerheisiek-niska områdeloch lill stor del kunnat tillgodose behovei av forskning på området.Forskningsverksamheten vid VTI har också byggts upp till en kvalitet som gettett internationelii gott anseende. Vid VTl;s tillkomst föruisatles atlinstituieis verksamhei ekonomiski skulle gå ihop. Så har emellertid inte skett.Det sammanlagda underskottet under budgetåren 1974/75, 1975/76 och 1976/77 ärca 8,4 milj.kr. För au täcka del ackumulerade underskottet t.o.m. den 30juni1976 anvisades på tilläggsbudget III till statsbudgeten för budgetårel 1975/76ell särskilt reservationsanslag av 3,8 milj.kr. 1 samband härmed initieradesolika ålgärder i syfte all förbäura insiilulets ekonomi. ökade sinuppdragsverksamhei vid instiiutei. Vidare utvecklades samrådsförfarandet mellanVTI och riksrevisionsverkei (RRV) till alt fömtom taxefrågor även avsemarknads- och resullaifrägor. Inslilulel har vidare själv genomfört en radålgärder såsom bl.a. en förbäitrad ekonomisk styrning och en intensifieradmarknadsföring. Trotsdessa åtgärder har VTl:s verksamhei fortsatt alt gå med underskott. För innevarandebudgetår har beräknats ett underskott av 3,6 milj.kr. Inslilulel har, bl.a. ide årliga anslagsframställningarna, klargjort att underskotiel framför alltberor på all de i och för sig moderna och ralionella lokaler som institutetfick i samband med omlokaliseringen till blivit myckel dyra.Samtidigt har marknaden för uppdragsverksamheten inte ökal i den omfattning somförutsattes när institutet bildades. Inslilulel har mot denna bakgrundförordnai en omprövning av sin verksamhei främst med avseende påfinansieringsformen och den därmed sammanhängande inriktningen av verksamheien.RRV har, med utgångspunkt i det malerial som lagils fram under samrådet mellanVTI och RRV, funnit det osannolikt alt inslilulel med nuvarande omfallning avuppdrag från myndigheterna inom kommunikaiionsdepariemenleis område skall kunnauppnå full kostnadsläckning . 1977/78:100, bil. 9 föreslås bl.a. atl VTI för ett särskilt bidrag föratt läcka lokaloch kapitalkostnader för de fyra resultatenheter som sämstläcker sina kostnader, nämligen Provvägsmaskineroch provvägshallar, Krockbana,Simulatorer saml Övriga laborativa basresurser. Härigenomskapas bätire ekonomiska förutsättningar för verksamheien. har mandock atl räkna med underskoll. Mol bakgmnd av det nämndabörenligt min meningen allsidig översyn göras av VTI:s verksamhei ochfinansiering. Översynen bör ske genom en särskild tillkallad utredare, varsuppgift bör vara all föreslå ålgärder i syfte all anpassa instituieisverksamhei lill marknadsförutsältningarna. Utredarenbör vidga den kartläggning av den framlida marknadsslmkluren som pågår inominslilulel. Härvid bör även ingå en invenlering av samverkansmöjligheier mellanVTI och övriga myndigheter så atl en lämplig arbetsfördelning kan uppnås.Arbetsuppdelningen mellan å ena sidan statens provningsanstali, högskolan ochinstitutioner och å andra sidan VTI bör närmare belysas med hänsyn tillskillnader i arbetsuppgifter, kompetens och taxesäuning. DelIIK:2 Skr 1978/79:103 138 VTIoch statens geotekniska insliiui (SGI) är samlokaliserade i . Fråganom samordning mellan VTI och SGI i fråga om de administrativa och tekniskastödfunktionerna (verkstäder, bibliotek etc.) har lidigare utretts avstaiskonioret. Statskontorets rapport behandlades i prop. 1976/77; 100 bil. 9.1regleringsbreven för /78 lill resp. myndighet har regeringenuppdragit åt VTI och SGI att i samråd pröva möjlighetema till en samordning avadministrativa och andra stödfunktioner vid de båda instituten i syfte atlåstadkomma ett sammantaget bälire resursutnyttjande i enlighel med vad somanförts i propositionen. Utredaren bör i sitt arbele beakla resultatet avsamordningssträvandena. VTl;sverksamhet är f n. slarkl inriktad mot vägoch trafiksektorn. ärden helt dominerande uppdragsgivaren och svarade /77 för drygthälften av VTI:s totala uppdragsintäkter. Statens trafiksäkerhetsverk-den näststörsta uppdragsgivaren-svarar för ca 10 ",<. I övrigt finns ett stonantal uppdragsgivare vilka var och en för sig har liten betydelse förinstitutets ekonomi. Marknadsstrukturenvisar således en stark anknytning för VTI till ochtrafiksäkerhetsverkei. Utredaren bör mol denna bakgrund siudera frågan om ennärmare samverkan mellan VTI och dessa mydigheier. Härigenom skulle bl.a. detangelägna kunskapsutbytet mellan å ena sidan forskningsoch utvecklingsarbetetinom VTI och å andra sidan den prakliska lillämpningen inom väg- och trafikområdetkunna förstärkas. Samiidigi ökas fömlsältningarna för en lämplig avvägning avresurserna mol behovei av forsknings- och uivecklingsverksamhei inom väg- ochtrafiksektorn. Genom en närmare samverkan skulle man även undvikadubbelinvesteringar och dubblerad kompetens på väg- och trafikområdet. Utredarenbör arbeta så snabbt att ett förslag kan läggas fram vid halvårsskifiei 1978. 1sill arbete bör utredaren biträdas av en samrådsgrupp med förelrädare för VTIoch de lokala /SR-, SF- och TCO-S organisationerna vid VTI. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag atl regeringen bemyndigarchefen för kommunikalionsdepartementel alltillkalla en särskild utredare med uptxlrag alt göra översyn av statens väg-och trafikinstituts verksamhet och finansiering, allbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annal bilräde åt utredaren, atlförordna ledamöier i samrådsgruppen. Vidarehemställerjag au regeringen föreskriver auersättning lill utredare, sakkunnig, expert, sekreterare och ledamoi isamrådsgruppen skall utgå i form av dagarvode enligt kommiliékungörelsen(1946:394) om inte annat föreskrivs, atlkoslnadema skall belasla sjätte huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 139 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:3 Departemenischefen,statsrådet , anför. Riksdagenbeslöt (prop. 1977/78:29, /78:9, rskr 1977/78; 101)bl a all staten skall la uppöverläggningar med och Stockholmsläns landsiing om flygplatsfrågan på lång sikt i Stockholmsregionen.Huvudsyftet med överläggningama är au - med utgångspunkt i vad som anförs iproposilionen - i detalj klarlägga förutsättningama för linjeiraflk på Brommasamt alt utarbeta den tidsplan efter vilken kaniordningställas för kombinerat inrikes- och allmänflyg. Överläggningarna skallfrämst avse vilken trafik som kan accepteras från sanitär synpunki och den takti vilken sådan trafik kan introduceras saml finansierings-, mark- ochmarkkommunikationsfrågorna. 1sammanhanget bör beslut med anledning av molion 1976/ 77:1190 omkommunikationerna mellan Siockholm och (/ 78:3, rskr 1977/78:37)beakias. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställerjag alt regeringen bemyndigarchefen för autillkalla en särskild utredare med uppdrag all la upp överläggningar medStockholms kommun och Siockholms läns landsiing om flygplaisfrågan på lång sikli , altbesluta om sakkunniga, experter, sekrelerare och annal bilräde ål utredaren. Vidarehemställerjag atl regeringen föreskriver attersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekrelerare skall utgå i formav dagarvode enligt kommiliékungörelsen (1946:394) om ej annal föreskrivs, altkosinaderna skall belasla själie huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 4.Säkerheten på försvarsmaktens fartyg Departemenischefen,statsrådet , anför. Allmännabestämmelser om skydd mot ohälsa och olycksfall i arbetet finns iarbelarskyddslagen (1949:1, omirycki 1973:834, ändrad senasi 1977:534). Frånlagens lillämpning har undantagits bl.a. arbeie som är au hänföra lillskeppstjänst. Här gäller i stället lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg(ändrad senast 1975:722) (sjösäkerheislagen). Bestämmelserna i denna laglillämpas dock för öriogsfartyg endasl om regeringen förordnar därom. Någotsådani förordnande har inte meddelats. DelII K:4 Skr 1978/79:103 140 Undantagfrån arbelarskyddslagen har inom försvarsmaklen gjorts för övning och annalarbete än sådant som uiförs under väsentligen samma förhållanden sommotsvarande arbete i annan verksamhet. Förförsvarsmakten har Kungl. Maj:t utfärdat särskilda besiämmelserom arbetarskydd.Des.sa har kompleiterais av överbefälhavaren. Maj:i i brev föreskrivit all den verksamhet inomförsvarsmakten som har undantagits från arbetarskydds-lagen i möjlig omfattningskall planläggas och genomföras med beakiande av de syften som lagen skalllillgodose. För verksamheten skall i tillämpliga delar gälla de allmännaföreskrifterna i 7 § arbelarskyddslagen. Vidare skall, bl.a. ombord påförsvarsmaktens fartyg, i möjlig omfattning finnas de anordningar och vidtas deålgärder som avses i lagens 8-13 S§. Miliiära skyddsombud skall ulses omsärskilda skäl inte föranleder annat. skall finnas vidvarje förband eller utbildningsanstalt m.m. där minsi 50 personer regelbundetsysselsätts. Bestämmelserna i arbelarskyddslagen om skyddsombud ochskyddskommitté skall lillämpas när så är möjligl. 1anslutning till dessa besiämmelser har överbefälhavaren den 30 juni 1967ulfärdal tillämpningsföreskrifter till förebyggande av ohälsa och olycksfallinom försvarsmaklen. Dessa hänvisar såväl lill 7-13 §§ arbelarskyddslagen somlill de särskilda föreskrifter, råd och anvisningar som gmndar sig på lagen.Del anges särskilt atl föreskrifterna skall gälla även för skeppstjänsi ombordpå flottans och kustartilleriets fartyg och bålar. Riksdagenhärden beslutat att arbetarskyddslagen skallensäiiasavenarbeismiljölag. Denna träder i kraft fprop. 1976/77:149, SoU 1977/78:1, rskr 1977/78:18, SFS 1977:1160). Med anledning av den nyaarbetsmiljölagsliftningen har chefen för marinen i skrivelse till chefen förkommunikalionsdeparlemenlel föreslagit, all regeringen uppdrar åt honom alldels granska i vilka avseenden sjösäkerhetslagen kan lillämpas påförsvarsmaktens fariyg och bålar, dels utarbeta förslag lill nyföljdförfallning avseende dessa. Enligi chefen för marinen bör arbetet bedrivasi samarbete med , och försvaretssjukvårdsstyrelse och i samråd med personalorganisationerna. Iskrivelsen framhåller chefen för marinen all de av Kungl. Maj;t ochöverbefälhavaren gjorda hänvisningarna lill arbelarskyddslagen har skapatoklarhet, efiersom lagen inte är lillämplig på skeppstjänsi. 1 prakiikentillämpar chefen för marinen och i stället bestämmelsernai kungörelsen (1965:908) med tillämpningsföreskrifter till lagen den 19november 1965 (nr 719) om säkerheten på fartyg (ändrad senasi 1976:773)(tillämpningskungörelsen till sjösäkerhetslagen) och de skyddsföreskrifter somsjöfartsverket har utfärdat i anslutning till bestämmelsema i sjösäkerhetslagen.Chefen för marinen påpekaratt arbetsmiljöutredningen (S 1970:35) i betänkandet(SOU 1976:1) Arbetsmiljölag (s. 394) har uttalat au de tidigare nämndasärskilda bestämmelserna om åtgärder mol ohälsa och olycksfall inomförsvarsmakten bör upphävas i samband med all arbeismiljölagen träder i kraft.Med anledning härav har chefen för marinen granskat innehållet isjösäkerhetslagen och lillhörande kungörelser och har därvid funnil att det avpraktiska skäl är lämpligt alt verksamheien på örlogsfariygen frånsäkerhetssynpunkl underkastas bestämmelserna i sjösäkerheislagen. Tillframställningen har chefen för marinen fogat ett utkast till förordning medtillämpningsföreskrifter till sjösäkerheislagen för försvarsmaktens fartyg ochbåtar. 141 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:4 Remissinstanserna tillslyrker allmänt all det föreslagnautredningsarbetet kommer lill stånd. Flera remissinstanser ser det somnaturiigi att utredningen inriktas på atl få till stånd regler som så långtmöjligtäranpassade till dem som gäller för den civila sjöfarten. Frånnågot håll har också framhållits att utredningsarbetet bör bedrivas på samma sättsom arbetel med övrig ny arbelsmiljölagstiftning, dvs. genom en särskildkommitté. Eftersamråd med chefen för försvarsdeparlemeniei och chefen förarbetsmarknadsdepartementet får jag anföra följande. Såsomframgår av vad jag har anfört i del föregående omfattar arbelarskyddslageninte arbete som hänförs lill skeppstjänsi. Någon ändring i detta avseende harinte gjorts i arbetsmiljölagen. 1976/77:149 (s. 207) är avsiklenatl arbeismiljölagen skall vara lillämplig inom områdel för del samladeförsvarel. Till följd av undantaget för skeppstjänsi kommer emellertidskeppstjänsi inom försvarsmaklen i princip alt falla in under sjösäkerhetslagen.Något förordnande all denna skall lillämpas på öriogsfartyg har dock iniemeddelals. Det finns f n. inte heller underlag för au meddela eu sådaniförordnande. Enligtmin mening ärden nuvarande rättsliga regleringen av skeppstjänsten påförsvarsmaktens fartyg otillfredsställande. Belysande härför är alt miliiäramyndigheler - irots att förfaiiningssiöd saknas - anser sig böra tillämpabestämmelser i tillämpningskungörelsen till sjösäkerhetslagen och deskyddsföreskrifter som har ulfärdal. Den rällsliga regleringenför försvarsmakiens fariyg kommer formelll att bli ännu mer olillfredsslällandenär arbeismiljölagen iräder i kraft, eftersom brevet medhänvisning lill arbelarskyddslagen då kommer att upphävas. Molden angivna bakgrunden anser jag del nödvändigi att närmare klarlägga de frågorsom har samband med arbetarskyddet vid skeppstjänsi inom försvarsmaklen ellersom i övrigt rör säkerheten på försvarsmaktens fartyg. För delta ändamål bör ensärskild utredare tillkallas. Somjag lidigare har framhållit ankommer del enligt sjösäkerhetslagen (1 kap. 1 §)på regeringen atl besiämma i vilken utsträckning lagen skall gälla förörlogsfartyg. Utgångspunkten for utredaren bör därför vara atl överväga vilkabestämmelser i lagen som bör lillämpas på öriogsfartyg. 1 delta sammanhang börklargöras vad som avses med sådana fartyg och anges om och i vilkenutsträckning bestämmelserna skall gälla för andra fartyg som lillhör ellernyttjas av försvarsmakten. Det sisl sagda medför även all lämplighelen avtermen "örlogsfartyg" i 1 kap. 1 § sjösäkerhetslagen bör övervägas. Jaghar i del föregående uppehållit mig främst vid frågor om arbetarskydd.Utredaren böremellertid förutsättningslöst undersöka även vilka bestämmelser iövrigi i sjösäkerhetslagen som bör gälla för försvarsmaktens fartyg. Utredarenbör vidare överväga om del behövs tillämpningsföreskrifter som kompletterar delagbestämmelser som avses gälla för försvarsmaktens fariyg. Jämförelser bördärvid självfallel göras med innehållet i tillämpningskungörelsen lillsjösäkerheislagen. Ledning lorde också kunna erhållas av det utkast lillförordning med tillämpningsföreskrifter som chefen för marinen har fogal lillsin framställning. Omde förslag utredaren avser att lägga fram föranleder speciella koslnader förstatsverket bör en uppskattning av kostnadernas storlek göras. Ifrågor som rör arbetsmiljön bör utredaren hämia ledning från den nya DelII K:5 Skr 1978/79:103 142 arbetsmiljölagsliftningen.Uiredaren bör i detla sammanhang också la ställning till de gränsdragningar somkan behöva göras mellan regleringen för försvaret i den allmännaarbetsmiljölagsliftningen och den särskilda regleringen för skeppstjänsi. 1arbelsmiljöfrågor bör uiredaren samråda med fartygsmiljöutredningen (K1973:04). Utredaren bör vidare nära samråda med berörda myndigheter ochorganisationer. Uiredningsarbelelbör bedrivas skyndsamt. Utredaren bör lägga fram de förfaiiningsförslag somföranleds av hans ställningstaganden. Medhänvisning lill vad jag nu har anförl hemsläller jag alt regeringen bemyndigarchefen för kommunikalionsdepartementel atttillkalla en särskild utredare med uppdrag atl se över lagstiftningen rörandesäkerheten på försvarsmakiens fariyg, altbeslula om experter, sekreterare och annal bilräde åt uiredaren. Vidarehemställerjag au regeringen föreskriver attersättning till utredare, expert och sekreterare skall utgå i form av dagarvodeenligt kommittékungörelsen (1946:394) om ej annal föreskrivs, altkostnaderna skall belasta sjätte huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Departemenischefen,slalsrådet , anför. Sjöfartsverketär central förvaltningsmyndighet för ärenden som rör sjöfarten. Verksamhetenskall bedrivas med huvudsaklig inrikining på handelssjöfarten. I verksamheieningår bl.a. atl handha sjökarteverksamhe-ten. På sjökarteverksamhetens områdehar verket enligt förordning (1969:320) med instruktion för sjöfartsverketsärskilt till uppgift bl.a. au utföra sådana mätningar och undersökningar ifarvatten inom landet och i angränsande havsområden .som fordras för sjöfartenoch försvarel, att utarbeta och utge eller låta utge allmänna sjökort ochseglingsbeskrivningar samt atl utarbeta särskilda sjökort ochseglingsbeskrivningar för marinen. Densvenska sjökorisponföljen omfaiiar 137 sjökort av olika slag samt 7 serierbåisportkori. Härutöver finns för vissa farleder speciellaradarnavige-ringsskisser avsedda för lotsar. Jämsides med nyproduktion avsjökort sker kontinuerliga rättelser av befintliga sjökort. Till grund förnyproduktionen och rättelserna ligger bl.a. de av verkei utfördasjömätningarna. Inomsjöfartverkel pågår arbeie med översyn av organisationen. 1 beslut den 23okiober 1977 gav regeringen verket vissa uppdrag i anslutning lillorganisationsöversynen och förutsatte att det samlade arbetet skerskyndsamt och leder fram lill ell program för en effektivisering ochrationalisering av verksamheien. I beslul har verkei gettsökade resurser för sjökaneverksamheien i syfte alt öka produktionen ochintensifiera arbelel med rättelse av sjökort.