prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Varesig arkiveringen sker i förvaltarens eller i tillsynsmyndighetens regi skallvanliga regler i bokförings- och taxeringslagstiftningen gälla. Detla innebärtill en böljan att endast räkenskapsmaterial och andra handlingar som omfattasav nämnda lagstiftning behöver bevaras. Vidare följer av regleringen bl.a. att,när konkursgäldenären varit bokföringsskyldig enligt bokföringslagen(1976:125), en tioårig arkiveringstid räknad från utgången av det kalenderår dåräkenskapsåret avslutades skall iakttas (se 22 8 nämnda lag). Arkiveringen bör varaordnad så, att materialet är lätt tillgängligt. Konkursgäldenärs bokföring,som i enlighet med den föreslagna regleringen har överlämnats tilltillsynsmyndigheten, kan inte anses kom- Prop.1978/79:105 350 maalt tillhöra dennas arkiv. De för statliga myndigheter i allmänhet gällandearkiveringsbestämmelsema behöver således inte iakttas av tillsynsmyndigheten. som skulle göra del möjligt atl i vissa fall gallra uträkenskapsmalerialet eller delar därav har inte ansetts behövlig. ombesörjer arkiveringen skall kostnaderna för denna iförsta hand betalas av myndigheten. Konkursboet kommer emellertid indirekl altfå bära sådana koslnader genom den ersättning som skall utgå till staten förtillsynsmyndighetens verksamhet. Förvaltarens kostnad för arkivering är enkonkurskostnad vars storlek får uppskattas på förhand vid slutredovisningen. 207 5 Paragrafen innehåller f n.föreskrift om prolokoll vid borgenärssammanträde inför rättens ombudsman.Föreskriften blir överflödig när rättens ombudsman avskaffas. 208 6 Denna paragraf är ny.Förutvarande 208 8 KL upphävdes genom SFS 1975:244. Denföreslagna 208 6 upptar bestämmelser om jäv mot Qänstemän vidtillsynsmyndigheten. Jävsfrågan har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 5.3.3). Kommitténföreslår att i fråga om jäv mot tjänsteman vid tUlsyns-myndighet skall gällasamma jäv som enligt RB gäller i fråga om domare men att Qänstemän ej skallanses jävig därför att han på Qänstens vägnar har vidtagit exekutiv åtgärdeller tagit befattning med indrivning hos gäldenären. Inte heller detförhållandet att gärning har förövats mot Qänstemän i eller för hans Qänstgrundar jäv enligt kommitténs förslag. Kommitténsförslag till jävsreglering vid en ordning med kronofogdemyndighet somtillsynsorgan har inte föranlett några erinringar vid remissbehandlingen. Minaställningstaganden i fråga om tillsynsorganisationen leder som framgått av denallmänna motiveringen till attjag vill reglera frågan om jäv mol tjänsteman vidtillsynsmyndigheten på ett annat sätt än vad kommittén föreslår. Somtidigare har framgått är förvaltningslagen (1971:290) i princip tilllämplig påtillsynsverksamheten. Därav följer att bestämmelserna om jäv i 4 och 5 86förvaltningslagen skall tillämpas på nämnda verksamhet. Jag har i den aUmännamotiveringen intagit den ståndpunkten alt Qänstemän som i allmänt mål, dvs. målom uttagande av skatter, böter eller andra på indrivning beroende medel, tagitbefattning med indrivning av fordran som görs gällande i konkursen ellervidtagit exekutiv åtgärd rörande sådan fordran ej får fullgöra tillsynsuppgifti konkursen. Detla har ansetts böra komma till uttryck i en särskildbeslämmelse i KL vid sidan av jävsbestäm-melsema i förvallningslagen (4 8). Prop.1978/79:105 351 Tjänstemanvid tillsynsmyndigheten kan ha tagit befattning med ärende om indrivning ellerexekution hos gäldenären utan atl för den skull vara jävig. T.ex. kan hansbefattning ha avsetl fordran i allmänt mål som ej görs gällande i konkurseneller exekutivt ärende som ej är hänföriigt till allmänt mål. Än mindreföreligger jäv på den gmnd att Qänstemannen vid tillsynsmyndigheten tillikahar indrivningsuppgifter beträffande andra gäldenärer än konkursgäldenären.Även om sålunda jäv ej föreligger i dessa fall i lagens mening vill jag dockunderstryka vikten av att organisationen vid kronofogdemyndighet som ärtillsynsmyndighet ordnas så att Qänstemän endast i rena undantagsfall får ulövatUlsyn i konkurser som han har hand om indrivningsuppgifler. Som jaghar framhållil i den allmänna motiveringen är avsikten att, där så kan ske,särskilda enheter för tillsynsuppgifter skaU inrättas. Jävsbestämmelsentar sikte på alla åtgärder för indrivning av det allmännas fordringar, sålundaäven konkursansökan och bevakning i konkurs. Jävsbestämmelseni förevarande paragraf äger tillämpning inte bara på tillsynsmyndigheten utanäven på kronofogdemyndighet till vilken tUlsyns-uppgift har delegerats enligt42 6 tredje stycket. Jaganser det inte vara motiverat att göra undantag från allmänna jävsreglerbeträffande det fall att gäming har förövats mot Qänstemän vid tillsynsmyndigheti eller för hans Qänst. Departementsförslaget innehåller således inget sådantundantag. Bestämmelserom verkan av jäv och om handläggning av jävsfråga finns i 5 8förvallningslagen. 2096 Paragrafen innehåller f n. regler om att konkursdomaren i vissa fall kanhandla trots att han är jävig. Paragrafensjävsregler skall ses mot bakgrund av vad som gäller om jäv enligt 4 kap. RB.Vilka omständigheter som konstituerar jäv framgår av 4 kap. 13 6 RB. Deprocessuella frågorna rörande jäv regleras i 4 kap. 14 8 RB. I 4 kap. 15 8 RBsägs att sedan fråga om jäv har uppkommit domare får vidta endast sådan ålgärdi målet, som inte utan synnerlig olägenhet kan skjutas upp och som inteinnefattar avgörande av målet. Samma sak gäller när domare har förklaratsjävig. Reglemai 209 8 går något längre än 4 kap. 15 8 RB. Visseriigen är de åtgärder somanges i 209 8 i allmänhet av brådskande natur men något formligt krav på attålgärden i det enskilda fallet inte utan synnerlig olägenhet kan skjutas uppställs inte upp i paragrafen. Denna fillkom medan äldre RB alUjämt gällde ochvid då enmansdomsagor och kommunikationssvårigheter inskränkte depraktiska möjlighelema att ersätta en jävig domare med en annan domare. Enligtmin mening kan bestämmelsema i paragrafen numera undvaras. 1 stället börreglema i 4 kap. 15 6 RB tillämpas. Nuvarande bestämmelser i 209 8 hardärförutgått. 1978/79:105 352 Islället har i paragrafen intagits ett förbud alt föra talan mot beslut somtillsynsmyndigheten meddelar enligt KL. Förbudet har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 5.3.5). Frånfullföljdsförbudet gäller två undantag. Enligt 27 8 femte stycket i förslagetfår tillsynsmyndighetens beslut i fråga huruvida del av gäldenärensarbetsinkomst skall tillkomma konkursboet överklagas. På grund av hänvisning i98 8 gäller detsamma beiräffande myndighetens beslut om gäldenärens beneficiumoch underhåll lill denne m. fl. I 209 8 har intagits en erinran om dessa bådafall. 210§ Enligt första slyckel får konkursdomarens beslut överklagas i hovrätten.Från denna regel görs f n. undantag i fråga om beslut om entledigande avrätlens ombudsman och beslut varigenom förvaltaren tillhålls att fullgöra sinaåligganden. Enligt förslaget skall rättens ombudsman slopas. Det skall vidareinte ankomma på konkursdomaren att tillse att förvaltaren fullgör sinauppgifter. Den berörda undantagsbestämmelsen har därför utgått i förslaget. Ändrastycket är oförändrat. I tredje stycket anges vissa beslut av konkursdomarensom skall lända till omedelbar efterrättelse, om inte annat förordnas. Tilldenna gmpp av beslut har i förslaget fogats utseende eller entledigande avförvallare enligt 185 a 8. 210a 8 Enligt paragrafen, som är ny, har tillsynsmyndigheten rätt att föra lalanmot vissa av konkursdomarens beslut. Regleringen har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 5.3.5). Denföreslagna föreskriften om fullföljdsrätl täcker inte bara frågor därtillsynsmyndigheten enligt förslaget har rält alt göra framställning tillkonkursdomaren (se 47, 50, 80, 88 och 95 68) utan även vissa spörsmål i vilkatillsynsmyndigheten bara har yttranderätt (se 45, 46, 48, 50 a, 86 a, 185 a,185 h, 186 och 187 68). Beträffande den förstnämnda gmppen torde gälla atlfullföljdsrätl föreligger i enlighet med allmänna principer utan särskildlagföreskrift. Det har dock ändå ansetts lämpligt att då frågan omfullföljdsrätl för den andra av de båda grupperna nu regleras ulformabestämmelsen så att bägge typerna av frågor inryms i bestämmelsen. Fullföljdsrätlföreligger dessutom beträffande konkursdomarens beslut om handläggningsformenligt 18 a 8. 1 regleringen ligger också att tillsynsmyndigheten harklagorätt i frågor som avses i 88 a och 95 a 68. 210b 6 1 paragrafen har tagits in bestämmelser delvis motsvarande regleringen i183 6 KL, som har upphävts i förslaget. Som framhållits under 183 5 behövsföreskrifter om fullföljd mot borgenärsbeslut endast i fråga om beslut enligt108 6 tredje stycket andra meningen och beslul enligt 154 6 KL, varigenom avgäldenären erbjudet ackord förkastas. Behörighel atl anföra besvär över dessabeslut bör tillkomma borgenär. Prop.1978/79:105 353 rällkan påverkas av beslul om förkaslande av ackordsförslag men inie av beslulenligi 108 8 iredje slyckel andra meningen i förslaget. Gäldenären bör därförfå överklaga endasl förslnämnda beslul. Reglerom besvärsräit i enlighet med del sagda återfinns i första och andra Slyckenai förevarande paragraf. Aviredje siycket framgår atl fullföljd i fall som avses i de båda tidigarestyckena skall följa reglema i 210 8 om klagan över konkursdomarens beslut. 2116 Enligt departementsförslagel skall tillsynsmyndigheten och inte rätlen prövafrågor som avses i 27 och 98 86. Hänvisningen till dessa paragrafer i förstasiycket av förevarande paragraf har därför utgått. Första siycket innehålleri nuvarande lydelse även en hänvisning till 183 6. Hänvisningen rör mål somuppkommer vid rätlen när klagan förs över beslul vid borgenärssammanträde införrättens ombudsman. Som framgått fömt skall 183 8 upphävas. En motsvarighet till183 6 finns i förslaget i 210 b 6, som innehåller bestämmelserom talan motbeslut vid föriiknings-eller ackordssammanträde. Sådan talan följer sammaregler som gäller i fråga om klagan över konkursdomarens beslul. Någrabesvärsmål skall sålunda inte längre förekomma vid rätten. Med hänsyn till detanförda har hänvisningen till 183 6 i förevarande paragraf utmönstrats utan atlersättas av hänvisning till 210 b 6 i förslaget. Motsvarighettill regleringen i första stycket tredje meningen i nuvarande lydelse finns itredje stycket i förslaget (se nedan). Allmänmotivering lill ändringarna i andra stycket har lämnats i avsnitt 5.4. Enligtförslaget skall förberedelse i mål om tvistiga fordringar eller om motutdelningsförslag inte längre vara obligatorisk. Huvudförhandling skallföregås av förberedelse endast när det är behövligt. Om så ej är fallet, färhär åsyftade mål -liksom övriga konkursmål företas till huvudförhandlingdirekt. Av 42 kap. 9 8 RB följeralt förberedelse undantagsvis får vara skriftlig. Genom 42 kap. 12 8 tredjestycket RB ges möjlighet att, när muntlig förberedelse har hållils, fortsättaförberedelsen genom skriftväxling t.ex. för att ge parterna tillfälle att kommain med bevisuppgift. Om ett mål vidhuvudförhandling vare sig förberedelse har föregått eller ej sätts ut tillfortsatt eller ny huvudförhandling, kan det vara påkallat all hållaförberedelse för att målet skall kunna slutföras vid denfortsatta eller nya huvudförhandlingen. Enligt uttrycklig föreskrifi i förstastycket av förevarande paragraf beträffande där avsedda mål får rätten imotsvarande situation förordna om förberedelse. I fråga om de mål som avses i109 eller 130 6 KL medger den föreslagna regleringen i andra stycket attförberedelse hålls i nu nämnda situation och någon särskild föreskrifi behövsinte. Förslagetger liksom gällande lag möjlighet att låta muntlig förberedelse Prop.1978/79:105 354 1andra stycket tredje meningen föreskrivs f n. att vid muntlig förberedelsenärvarande personer med känd adress skall särskilt underrättas omhuvudförhandling som ej hålls i omedelbarl samband med förberedelsen, om ejbesked därom har lämnals under förberedelsen. Bestämmelsen synes överflödigoch har utgått i förslaget. Beträffande underrättelse om rättens handläggningsedan förlikningssammanträde har håUits hänvisas till motiveringen till 108 6- Tredjestycket upptar en bestämmelse enligt vilken rätten vid huvudförhandling i målsom avses i förevarande paragraf, dvs. samtliga konkursmål, är domför med enlagfaren domare. Beträffande mål, som åsyftas i 16 eller 85 8 och som enligtförsta siycket i förevarande paragraf alltid skall företas lillhuvudförhandling direkt utan förberedelse, innebär bestämmelsen ingen nyhet.Detta är däremot fallet med övriga konkursmål, dvs. mål som avses i 93, 109,130 eller 164 6 KL. I mål enligt 93 eller 164 8 skall huvudförhandling äga rumdirekl (första stycket). Vad gäller mål enligt 109 eller 130 8 (mål om tvistigafordringar resp. om mot utdelningsförslag) är bestämmelsen föranleddav att sådana mål enligt förslaget skall kunna avgöras utan förberedelse. Ulanden nya föreskriften skulle det krävas att tre lagfama domare deltar iavgörandet, när huvudförhandling i sådana mål äger rum direkt. Vad beträffarhuvudförhandling som håUs i samband med muntlig förberedelse följerf n. redan av att rätten är domför med en lagfaren domare.Bestämmelsen i tredje stycket täcker både sådan huvudförhandling och huvudförhandlingsom hålls särskilt efter muntlig förberedelse. För del sistnämnda faUet börbeaktas att mera omfattande och krävande mål bör handläggas i ordinärsammansättning, dvs. med tre lagfama domare. Fjärdesiycket motsvarar i förslaget tredje stycket i gällande lydelse. Ifemte stycket, som motsvarar nuvarande Qärde siycket, har andra meningenutmönstrats som en följd av att där åsyftad talan inte längre skalll kunnaföras. Se 210 b 8 i förslaget. 211a 6 I paragrafen, som är ny, ges en bestämmelse enligt vilkentillsynsmyndigheten får föra talan mot avgörande i mål som avses i 85 6 iförslaget, dvs. mål om arvode till förvaltare i ordinär konkurs. De övervägandensom ligger till grund för denna reglering framgår av den allmänna motiveringen(avsnitt 5.3.5). 214§ Enligt 214 6 KL straffas den som på borgenärssammanträde i fråga, som rörboets förvaltning, utövar rösträtt för fordran med vetskap om att den uppgivnafordringen är oriktig. Eftersom borgenärernas beslutanderätt iförvaltningsfrågor försvinner genom kommitténs förslag, behövs bestämmelseninte längre. Paragrafen har därför fått utgå. 1978/79:105 355 218 8 Denna paragraf reglerar konkursdomarensskyldighet atl under rätla allmän åklagare, när förvaltarberättelsen innehåller uppgift om all gäldenären kan misstänkas för gäldenärsbrott. Med hänsyn lill att för valtaren enligt 55 6 tredje stycket och 185 b 6 femte stycket är skyldig att direkt underrätta åklagaren om misstanke om gäldenärsbrott kan denna paragraf utgå. 219 6 Ändringen i paragrafens första stycke är enföljd av alt 214 8 upphävs. 1 enlighet med vad som har föreslagits i den allmännamotiveringen (avsnitt 5.10) träder de nya reglema i krafl . Enligt punkt 2 skall äldre bestämmelser i fortfarandegälla i fråga om konkurs, i vilken konkursbeslutet har meddelats föreikraftträdandet. De nya bestämmelsema i 14 a-c 68 om kvarstad, reseförbudm.m. avser tiden från det alt konkursansökan har gjorts fram till konkursbeslutetoch omfattas ej av punkt 2. De skall tillämpas fr.o.m. den , ävenom konkursansökan har kommii in före . Åtskilliga författningar innehåller regler om att, närkonkurs inlräffar, åtgärd av visst slag får vidtas efter förstaborgenärssammanträdet i konkursen. Det finns också i många författningarregler om all viss rättsverkan kan inträda efter nämnda sammanträde ominte viss ålgärd vidlas. Som exempel vill jag nämna föreskrifter i 15 kap. 6 6aktiebolagslagen (1975:1385), 66 8 lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar,18 8 andra stycket och 25 6 iredje stycket förordningen (1949:341) om explosivavaror, 63 8 lagen (1977:293) om handel med drycker och 33 8 vapenkungörelsen(1974:123). Någotförsta borgenärssammanträde av det slag som är föreskrivel beträffande ordinärkonkurs skall inte förekomma när konkurs handläggs som mindre konkurs. Samtligade berörda bestämmelserna bör likväl vara tillämpliga även i de fallen. Denenklaste vägen atl nå del resultatet är att som kommittén i överensstämmelsemed prop. 1975/76:210 föreslår införa den regeln att utgångspunkten förfristberäkningen blir lidpunkten för konkursbeslulet i stället för lidpunktenför borgenärssammanträdel, om konkurs handläggs som mindre konkurs. Ätt lidenhärigenom blir något korlare när konkurs handläggs enligt den enklare ordningenän annars anserjag spela mindre roll. En regel av det berörda slaget har tagitsupp i punkl 3 av övergångsbestämmelsema. Kommittén framhåller atl del i flera andra författningarän KL finns bestämmelser enligt vilka rättens ombudsman skall vidla åtgärd. Kommitténnämner här bl.a. lagen (1948:433) om försäkringsrörelse och författningar som rör förmögenhetsförhållanden i äldre äktenskap, dvs. Prop.1978/79:105 356 äklenskapsom ingåtts före och på vilka gällande gifler-målsbalk ejgjorts tillämplig. Enligt kommitténs mening bör med hänsyn till dessa lagrumföreskrivas att de åtgärder som f n. ankommer på rätlens ombudsman framdelesbör vidlas av förvallaren. Jag kan godta detta förslag. En regel med dennainnebörd har tagits upp i punkl 4 av övergångsbestämmelserna. Ipunkt 5 föreskrivs att om i lag eller annan författning förekommer hänvisningtill föreskrift som ersatts genom bestämmelse i den nya lagen, den nyabestämmelsen i stället skall tiUämpas. 6.2Förslaget till lag om ändring i jordabalken Omhyresgäst går i konkurs, får konkursboel enligt 12 kap. 31 6 första stycketjordabalken (JB) säga upp hyresavtalet. Beträffande bostadslägenhet fordrasdock alt gäldenären samtycker till uppsägningen eUer att rätlens ombudsmangodkänner denna. Av Qärde siycket följer alt hyresvärden har rätt tillersättning för skada på gmnd av uppsägning enligt första siycket. Isitt belänkande (SOU 1974:6) Förenklad konkurs m.m. föreslog kommittén atl detvid mindre konkurs skulle fordras gäldenärens samtycke till uppsägning enligt12 kap. 31 6 första stycket JB. Kommittén ansåg skäl lala för alt samma ordningskulle gälla även i ordinär konkurs, dvs. gäldenärens samlycke skulle alltidkrävas för uppsägning av hyresavtal beträffande bostadslägenhet. Kommitténfann dock icke skäl att lägga fram förslag lill mer omfaitande ändringar ihyreslagstiftningen än som föranleddes av den då föreslagna konkursreformen. Dåvarandedepartementschefen fann övervägande skäl tala för att gäldenärens samtycketill uppsägning beträffande bostadslägenhet skulle krävas i alla konkurser ochatt sålunda rättens ombudsmans godkännande i ordinär konkurs inte skulle kunnaersätta gäldenärens medgivande. Till förmån för denna ordning åberopades bl.a.alt den i jämförelse med gällande rält bälire överensstämde med modemaprinciper i fråga om hyresgästs besittningsskydd. Den i 12 kap. 31 8 upptagnaregeln om att rättens ombudsman kan godkänna en uppsägning av hyresavtalföreslogs därför upphävd. Enligtförevarande departementsförslag skall rättens ombudsman avskaffas. Dettanödvändiggör under alla förhållanden att möjligheten för rättens ombudsman attgodkänna uppsägning enligt förevarande paragraf uimönsiras. Skäl saknas allöverväga en ordning enligi vilken annan än gäldenären kan ha inflylande påfrågan om uppsägning av hans bosladslä-genhel. Samtycke från gäldenären börsåledes krävas i alla konkurser. Någrasärskilda övergångsbestämmelser torde inte vara nödvändiga. Prop.1978/79:105 357 6.3Förslaget tiU lag om ändring i lagen (1921:244) om utmätningsed Enligt13 8 första stycket lagen om utmälningsed behöver gäldenär som har avlagiutmätningsed inte på nytt avlägga sådan ed, om del inte görssannolikt att ny tillgång har lillfallit honom efter edgången. Detsamma gällerenligt andra stycket, när gäldenären har avlagt bouppteckningsed i konkurs somhar avskrivits enligt 185 eller 186 8 KL eller avslutats genom slululdelningutan alt ej förmånsberättigade borgenärer erhållit full betalning. I dessa fallräknas tiden från det att konkursen upphörde. Reglernaom avskrivning i 185 och 186 66 KL motsvaras i förslaget till lag om ändring iKL av bestämmelser i 185 d och 186 66. Hänvisningen i 13 8 andra slyckel lagenom utmälningsed har ändrats i enlighet härmed. Även del fallet atl gäldenär haravlagt ed i konkurs som har upphört genom avskrivning enligt 185 f 8KL-förslaget utan atl oprioriterade borgenärer fått full betalning måstebeaktas. Bestämmelserna i 13 6 andra stycket har ändrats atl gälla - förutomnär gäldenären har avlagt bouppteckningsed i konkurs som har avskrivits enligt185 d eller 186 8 KL - även när han har avlagt sådan ed i konkurs som avslutalspå annat sätt utan atl ej förmånsberättigade borgenärer har fått fullbelalning. 1 enövergångsbestämmelse sägs att äldre bestämmelser fortfarande gäller i fråga omkonkurs där konkursbeslulet har meddelats före ikraftträdandet av de nyareglerna. Detbör tilläggas atl lagen om utmälningsed avses bli upphävd i samband med allulsökningsbalken införs. 6.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1956:217) om vissa kreditinrättningarskonkurs Ändringarnai 3 6 har samband med ändringar som genom SFS 1975:244 gjordes i 19, 20 och 10388 KL. Sålunda har nuvarande första stycket samt nuvarande första och andrameningama i femte stycket utmönstrats. I anslutning härtill har också tredjemeningen i sistnämnda stycke jämkats. Det kan tilläggas att det genom reglema i4 8 lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighei m.m. gesmöjlighet att beakta de speciella krav som gör sig gällande i kreditinrättningskonkurs i fråga om offentliggörande av kungörelsen om konkursbeslulet Qfrnuvarande första stycket av 3 6). Enligtparagrafens tredje stycke i gäUande lydelse skall styrkt avskrift avförteckning över de borgenärer, som enligt kreditinrättningens räkenskaper harfordran hos denna på grund av insättning på räkning eUer enligt sparbanksbok,under de trettio sista dagama före bevakningstidens utgång hållas tillgängligför envar, som vill ta del av förteckningen, hos konkursdomaren och rätlensombudsman samt vid alla kreditinrättningens kontor. Prop.1978/79:105 358 Vidarefår enligt femte stycket - utan hinder av föreskrifterna i 129, 155, 161 och189 88 KL om utsändande av meddelanden samt avskrifter av ackordsförslag ochyttranden innehållet i dessa bringas till ifrågavarande borgenärers kännedomi annan ordning som bestäms av konkursdomaren efter samråd med förvallama ochrättens ombudsman. Underrättelse om vad sålunda har beslämts skall genomrällens ombudsmans försorg kungöras i bl.a. allmänna tidningarna, dvs. Meddelandenenligt 189 8 KL skall enligt KL-förslaget utsändas av tillsynsmyndigheten ikonkursen. I fall då 189 6 är lillämplig bör konkursdomaren därför samräda meddenna. har också att svara för alt föreskrivenunderrättelse kungörs. I övriga fall då avvikelse sker från KL (129, 155 och161 66) borde uppgifter som enligt det anförda f n. åvilar rätlens ombudsman istället ankomma på förvallama. Tredje och femte styckena av förevarande 3 8 harändrats i enlighet härmed. 1 48 ges f.n. en särbestämmelse om beslut av borgenärema i fråga om uppskov medförsäljning av boets egendom eller med indrivning av dess fordringar. Medhänsyn till att borgenärskollektivet enligt KL-förslaget saknar beslutanderätti förvaltningsfrågor har paragrafen fåll utgå. 1 enövergångsbestämmelse sägs all äldre bestämmelser fortfarande gäller i fråga omkonkurs där konkursbeslutet har meddelats före ikraftträdandet av de nyareglema. 6.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vidkonkurs Enöversikl över det statliga lönegarantisystemel har getts i avsnitt 2.6.3. Deregler i lönegarantilagen som gäller ordinär konkurs berörs inte av förslaget.Den föreslagna ordningen med mindre konkurs påverkar däremot denna lag. 1den allmänna motiveringen (avsnitt 5.7.3) har jag angett att kronofogdemyndighetenbör ha hand om prövningen av lönegarantifrågoma i alla mindre konkurser. Deltamedför ändringar i 7 och 8 66 i förevarande lag. Vidare bör redaktionellajämkningar göras i 2 och 6 86.