prop · G203132 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:132 Regeringens proposition Regeringen föreslår alt anta de förslag som harlagils upp i bifogade uldrag av regeringsproiokoll. 1 propositionen föreslås att ersättning till tolkar vid domslolaroch vissa andra myndigheter, bl.a. åklagar-, polis- ochkronofogdemyndigheterna, skall utgå efter en särskild taxa, som skallfastställas av . Detla kräver smärre ändringar i rättegångsbalkenoch förvaltningsprocesslagen. Reformen föreslås träda i krafl . Lag om ändring i Härigenomföreskrivs atl 5 kap. 8 §, 6 kap. 9 § och 21 kap. 10 § skallha nedan angivna lydelse. Tillallmän tolk så ock till lolk för den som är allvarligt hörsel- eller talskadadutgår ersättning enligt vad därom är särskilt stadgat. Annan tolk äge avallmänna medel åtnjuta arvode samt gottgörelse för kostnad och tidsspillanefter vad rätten prövar skäligt: ersättningen skall gäldas av statsverket. TUl allmäntolk så ock till lolk för den som är allvariigt hörsel- eller talskadad utgårersättning enligt vad därom är särskilt stadgat. Annan tolk har rätt till skäUg ersättning för arbete,tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer fastställer taxa som skall tillämpas vid bestämmande aversättning. Ersättningen betalas av allmänna meåd. Rätlen äge förordna, att utsaga av part, målsägande,vittne eller sakkunnig skall i stället för att antecknas i protokolletupptagas genom stenografi eller på fonetisk väg. I denna ordning må ockupplagas sammanfattning av uisaga, avseende vad som kan antagas vara avbetydelse i målet. Stadgandet i 8 § andra siycket i delta kapilel skall itillämpliga delar gälla beträffande uisaga, som upptagits genom stenografi,ävensom beträffande på fonetisk väg upptagen sammanfattning av utsaga. Stenograf utses av rälten. Ej må den anlitas som stenograf, vilken till saken eller lill någondera parten står i sådant förhållande, att hans tillförlitlighet därigenom kan anses förringad. Vad i 5 kap. loch 8 §§ är stadgat om tolk äge motsvarande tillämpning beträffande stenograf, som utsetts av rätlen. Stenograf utses av rätten. Ej må den anlitas somstenograf, vilken till saken eller till någondera parten står i sådaniförhållande, att hans tillförlitlighet därigenom kan anses förringad. Vad i 5kap. 7 J är stadgal om lolk äger motsvarande tilllämpning beiräffandestenograf, som utsetts av rätten. Sådan stenograf har rätt till skäligersättning för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Ersättningenbetalas av allmänna medel. Bestämmelser om återgivande i vanlig skrift av vad somupptagits enligt denna paragraf meddelas av regeringen. ' Senaste lydelse 1973:240. ' Senaste lydelse 1974:573. Prop.1978/79:132 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 21 kap. 10 §3 Offentlig försvarare äge av allmänna medel åtnjuta skäligersättning för arbete, fidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller, ejler regering- Regeringen eller myndighet som ensbemyndigande, centralmyndig- regeringen bestämmer fastställer hetenför rättshjälpen fastställer taxa som skall lillämpas vid be-laxa som skall tillämpas vid be- stämmande av ersättning, stämmande av ersättning. Ej må offentlig försvarare av den misstänkte förbehållasig ytterligare ersättning; har sådant förbehåll skett, vare det ulan verkan. Denna lag Iräder i kraft den . Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 52 § förvaltningsprocesslagen(1971: 291) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 52 § Den som fullgör uppdrag som Den som fullgör uppdrag som tolk annorledesän i tjänsten har tolk annorledes än i tjänsten har rätt lill arvode samtersättning för rält till skåUg ersättning för arbete, kostnad och tidsspillan.Kostnad tidsspillan och utlägg som uppdra-för lolk betalas av allmännamedel. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerfastställer taxa som skall tillämpas vid bestämmande av ersättning till tolkvid muntlig översättning. Kostnad för tolk betalas av allmänna medel. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1974;i73. Prop.1978/79:132 5 Närvarande:statsminislern , ordförande, och statsråden , Mundebo, Wikslröm,, , , , , , , , , De ,, , , 1skrivelse till hemställde domstolsverketatt departementet skulle pröva frågan om enhetlig reglering av ersättning tillrättstolk. Verkets framställning grundades på en undersökning vid tingsrättersom avgjort brottmål i vilka rätlstolk förordnals.Undersökningen visade all betydande skillnader förelåg mellan domstolarnasersättningsnormer. ansåg det nödvändigt att ersättningamareglerades i en taxa för atl skUlnadema skulle utjämnas. Ibeslut fann regeringen med hänsyn till vad som anförts avdomstolsverket påkallat att göra en översyn av normema för ersättning tillrättstolk. Enligt beslutet skulle översynen gäUa inte endast de aUmännadomstolarnas verksamhetsområde ulan även de delar av rättsväsendet som varhänförliga till övriga domstolar, artendenämndema, hyresnämndema,åklagarmyndigheterna, polismyndighetema och kronofogdemyndighetema. Regeringenuppdrog i beslutet åt att i samarbete med företrädare förriksåklagaren (), () och () utredafrågan om taxereglering och alt framlägga förslag till taxa. Domstolsverkethar i skrivelse till regeringen överlämnat en promemoriamed förslag fill tolktaxa. Promemorian bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 1. Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av RÅ, bostadsdomstolen,hovrätten för Nedre , kammarrätten i , ,, , överåklagaren i , RPS,polisstyrelsen i , hyresnämnden Prop.1978/79:132 6 ochartendenämnden i , (), ,kommerskollegium, , arbetsdomstolen, statens invandrarverk,statens va-nämnd, i , i Norrbottenslän, . (), (), Föreningen . Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 2. Bestämmelserom tolk vid allmän domstol finns i 5 kap. 6-8 §§ (RB). 6 §föreskriver i vilka situationer tolk får anlilas alt biträda domstolen. Språklolkkan enligt stadgandet vara anlingen allmän tolk som är fasl knuten till vissdomstol eller lolk, förordnad för visst mål. Stadgandel innehåller ävenbestämmelser om lolk för den som är allvarligt hörsel- eller talskadad samljävsregler. Allmän tolk och tolk förden som är hörsel- eller talskadad fårersättning enligt särskilda bestämmelser. Annan lolk har enligt 8 § rätt tillarvode samt till ersättning för kostnad och tidsspillan efter vad rättenprövar skäligt. Ersättningen skall betalas av statsverket. RB:sbestämmelser om tolk gäller på grund av hänvisning i 2 § lagen (1974:1082) om bosladsdomslol,16 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. och 5 kap. 3 § lagen (1974:371)om rättegången i arbetstvister också vid bosladsdomstolen, marknadsdomstolenoch arbetsdomstolen. Beträffande artende- och hyresnämnder samt statensva-nämnd finns hänvisning till RB:s bestämmelserom tolk i 27 § lagen(1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder samt 17 § lagen (1976:839) omstatens va-nämnd. Tolkreglersom gäller förvaltningsdomstolama finns i 50-52 §§ förvaltningsprocesslagen(1971:291) (FPL). Lagen gäller rättskipning i regeringsrätten, kammarrätt,skatterätt, fastighetstaxeringsrätl och länsrätt. Efter länsrättsreformen, somenligt proposition 1978/79:86 föreslås träda i kraft den , kommerlagen i stäUet för de nuvarande länsdomstolama att gälla de nybildade länsrättema.FPL är även tillämplig i fråga om rättskipning vid försäkringsöverdomstolenoch försäkringsrätt. 1 52 § stadgas atl den som fullgör uppdrag som lolk annorledesän i tjänsten har rätt till arvode samt ersättning för kosinad och tidsspillan.Kostnad för tolk betalas av allmänna medel. Stadgandet är genom hänvisning i16 § lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten tillämpligt även vid förhandlingi denna domstol. 1978/79:132 7 Enligt 9 § förvaltningslagen (1971:290) (FL) fårförvaltningsmyndighet vid behov anlita tolk. Lagen innehåller inlé några besiämmelseromersättning till lolk. Under lagens förarbeten uttalade föredragande departementschefenatt det fick anses ligga i sakens natur atl den som fullgjorde uppdrag som tolkannorledes än i tjänsten skulle få skälig ersättning härför. FL gäller enligtundantagsbestämmelser i 2 § inte ärenden hos exekuiiv myndighet i dessexekutiva verksamhet eller hos polis- eller åklagarmyndighet om ärendet avsermyndighetens verksamhei till förekommande eller beivrande av brott. Vad nu saglsom tolk vid förvaltningsmyndighet lorde dock få tillämpas analogt vid dessamyndigheter i verksamhet som ej omfattas av FL. För utlänningsärenden ges en särskild bestämmelse iutlänningslagen (1954:193). Anlilas tolk vid förhör har tolken enligt 42 a §rätt att av allmänna medel erhålla arvode samt ersättning för kostnad ochtidsspillan om inle uppdraget fullgjorts i tjänsten. Ersätiningen skall enligt8 § 3 vittnesersältningskungörelsen (1973:262) utgå med skäligt belopp. På gmndav hänvisning i 31 § ullänningslagen gäUer samma bestämmelser i fråga ommuntlig förhandling hos förvaltningsdomstol i ärende angående ulvisning. Vissa hovrätter har utfärdat rekommendationer omnormalarvoden m. m. för domstolstolkning. Rekommendationerna har i första handavsett ersättning för lolkning i resp. hovrätt, men de har i allmänhet sänts utockså till tingsrättema inom hovrättens domkrets. RPS har till samfliga polisstyrelser och länsstyrelsersänt ut en rekommendation beträffande lolkarvoden. Rekommendationen bygger påen överenskommelse mellan och avser endast TOR-tolkar. Normernatorde dock vara vägledande även beträffande andra tolkar i de fall då annanberäkningsgrund inte överenskommits. Vissa kronofogdemyndigheter har träffat avtal med resp.kommun om tolkservice. Myndigheien har då förbundit sig att erlägga ersättning fillkommunen motsvarande kommunens självkostnad. Tolkarvodel bestäms i sådana fallav den överenskommelse som träffats mellan kommunen och tolkama. Ett slatligtprövningsförfarande för tolkar infördes . Bestämmelser häromfinns i förordningen (1975:590) om godkännande av tolkar och auktorisation avöversättare. Fråga om godkännande av tolk prövas av kommerskollegium som ävenutövar lillsyn över godkända tolkars verksamhei. För atl erhålla godkännandeskall tolk bl.a. ha fullgjort vissa av kommerskollegium föreskrivnakunskapsprov och dessutom vara känd för redbarhet och även i övrigi finnaslämplig att vara verksam som tolk. Efter särskild prövning kan godkänd tolkerhålla bevis om speciell kompetens för tolkning inom vissl verksamhetsområde.Hittills har sådana bevis meddelats endast beträffande rättstolkning. Enligtkommerskollegiets tolkförteckning uppgick antalet godkända tolkar /79 lill 294. Av dessa har 63 erhållil bevis om speciellkompetens som rätts-tolk. Prop.1978/79:132 8 promemoria föreslås att ersättning lill tolk vid allmän domstol,förvaltningsdomstol, bosladsdomstolen, , arbetsdomstolen, artendenämnd,hyresnämnd, statens va-nämnd samt polis-, åklagar- och kronofogdemyndighelregleras i en gemensam taxa som fastställs av . Taxan skall intevara tillämplig beträffande allmän tolk och tolk för hörsel- och talskadadeeller vid skriftlig översättning. Verket konstalerar atl behovet avtaxereglering är störst vid de allmänna domstolama men framhåller atl enreglering av lolkersätlning även vid övriga myndigheter måsle anses angelägenför atl åsiadkomma enhetliga ersättningsnormer och en effektivkostnadskontroll. Förslagettill taxa har utformats som en tidstaxa, dvs. tolkarvodena beräknas efter fidsåtgångeni det enskilda fallet. Beträffande arvodets storlek görs i taxan åtskillnadmellan tolkning vid domstol och tolkning vid polis-, åklagar- ochkronofogdemyndighet. Med domstol jämställs i taxan arrendenämnd, hyresnämndoch statens va-nämnd. Tolksituationema vid dessa förvaltningsmyndigheter ärenligt mening likartade med dem som förekommer vid domstol.Taxan föreskriver högre ersättning till lolk vid domstol och jämställdmyndighet vilket främsi motiveras av att sådan tolkning anses vara merpressande och ställa större krav på tolken än tolkning vid polis-, åklagar- ochkronofogdemyndighel. Inom de båda myndighetsgmppema finns tre skilda ersättningsnivåerberoende på tolkens kvalifikationer. För högre ersättning krävs att tolkenerhållit någon form av godkännande av kommerskollegium. Uppdelningen iersättningsnivåer motiveras av önskemålet att förmå fler tolkar att genomgåden av kommerskoUegiet anordnade utbildningen och examinationen. Samtligaremissinstanser utom RRV har uttalat sig positivt om förslaget atl taxereglera tolkersättningama.Behovet av en enhellig reglering av ersättningarna och en ökadkostnadskontroll betonas särskilt av flera instanser. En del påpekar attinförandet av en tolktaxa öppnar en betydelsefull möjlighet att stimuleratolkar till att öka sin kompetens. Flertalet instanser är eniga om atttillämpningsområdet för en tolktaxa bör vara det av föreslagna.Någon erinran mot att taxan skall fastställas av har inteframställts. RRVanser det i och för sig angeläget att åstadkomma en skärpt kostnadskontrolloch större enhetlighet i ersättningsnormema inom tolkningsområdet. Verket har emeUertidanfört att den föreslagna taxeregleringen innebär vissa principiella nackdelar.Bl.a. skulle en låsning av priset på tolktjänsterna innebära en minskadflexibilitet. Efterfrågeöverskott resp. efterfrågeunderskotl kan uppstå i falldå taxan skiljer sig från den ersätt- Prop.1978/79:132 9 ningtjänstema betingar i altemativa uppdrag. Om en tolklaxa införs bör det endastske försöksvis, anser RRV. Flertaletremissinstanser har godtagit den av föreslagna skillnaden iarvodesnivå mellan tolkning vid domstol och därmed jämstäUda myndigheter samtpolis-, åklagar- och kronofogdemyndighet. anser dock atl alltolkning bör ersättas enligt en för hela området enhetlig taxa. Ävenremissinstanser som företräder polisintressen framför kritik mot förslaget omskillnad i arvodesnivå. Det anförs att tolkning vid polismyndighet i sambandmed förhör i ärenden som gäller avlägsnande enligt utlänningslagen är pressandeoch stäUer lika stora krav på tolken som lolkning vid en domstolsförhandling.Vidare görs gällande atl ett genomförande av förslaget i denna del skullemedföra risk för att tolken vid ""konkurrens"" mellandomstol och annan myndighei föredrar domstolen. skulle detta kunnamedföra atl t.ex. polisen fär nöja sig med tolkar av lägre kvalitet. Förslagetom skilda ersättningsnivåer beroende på tolkens kompetens har av remissinstansemamottagits positivt över lag. Flera inslanser understryker behovet av tillgängtill kvalificerade tolkar inom rättsväsendel och anser de skilda ersättningsnivåemavara väl ägnade att motivera tolkarna att förbättra sina kunskaper och genomgåkommerskollegiets examination. Remissinstansemahar i allmänhet godtagit förslaget att utöver arten av tolkuppdraget ochtolkens kompetens endasl tolkning på obekväm arbetstid skall utgöra grund fördifferentierad ersättning. anser dock att fördelama medsimultantolkning är så stora att ett sådant tolk-ningssätt bör kunna premierassärskilt, t. ex. så atl lolk som simultantolkar hänförs till en högrearvodesnivå än eljest eller så att avvikelse från taxebeloppet får ske vidsimultantolkning. Malmötingsrätt har beträffande tolktaxans tillämpningsområde framhålUt att det viddomstol förekommer behov av tolk även i situationer som ej är alt hänföra lillförhandling i vissl mål eller ärende. För att taxan skall bli tiUämplig även isådana situationer har tingsrätten föreslagit att ett tillägg görs lill 5 kap.6 § RB enligt vilket domstolama även i andra fall än domstolsförhandling vidbehov fär anlita tolk. 2.4Behovet av en tolktaxa m.m. Medden ökade invandringen till har behovet av tolkar gjort sig alltstarkare gällande hos domstolar och andra myndigheter. Några enhetliga normerför ersättning till tolkar har inte utfärdats frånsett de rekommendationer somvissa domstolar och RPS har lämnat inom delar av rättsväsendet. Av denutredning som ligger till grund för förslag framgår att ersättningsnivåemaför tolkar varierar betydligt, särskilt bland de allmänna domstolama. Ilikhet med flertalet remissinstanser anserjag atl övervägande skäl talar Prop.1978/79:132 10 förall låta taxereglera tolkersättningama. Detta skulle medföra en större enhetligheti ersättningssystemet samt möjlighet alt effeklivare än kontrollera tolkkostnaderna. Dentolkexaminalion och tillsyn över godkända tolkars verksamhet som infördes år1976 har till syfte atl ge myndighetema ökad möjlighel alt få kvalificerat tolkbilräde.Av de tolkar som står till rättsväsendels förfogande har endast ettmindre antal erhållit kompetensbevis som rättstolkar. Ett något siörre antalhar genomgått kommerskollegiets examination som godkända tolkar. Som en delremissinstanser har påpekat öppnar införandet av en tolktaxa en betydelsefullmöjlighet alt stimulera tolkar till alt öka sin kompetens. Syftei med 1976 årsreform kan därigenom uppnås snabbare. Skillnademai ersältning tiU toUcar är störst hos de allmänna domstolarna där behovet av entaxereglering också är mest påtagligt. Det är emellertid önskvärt att låta en tolklaxaäven omfatta tolkuppdrag vid andra domstolar och myndigheter, bl.a. för att fåull stånd en effekUv kostnadskontroll. förslag om lillämpningsområdeför lolktaxan har godtagits av flertalet remissinstanser och även jag finnerförslaget lämpligt. Domstolsverketbör få till uppgift all fastställa tolktaxan. I de delar taxan avser åklagar-,polis- och kronofogdemyndigheter bör samråd ske med berörda centralmyndigheter.Jag avser att senare föreslå regeringen att ge bemyndigande attfastställa taxan. RRVhar framhållit atl vissa risker är förbundna med en taxereglering av lolkverksamhelen.En låsning av ersättningsbeloppen kan enligt verket skapa ett överskott påefterfrågan av tolktjänster i en situation där tolkama kan erhålla högreersättning för uppdrag hos sådana uppdragsgivare som inte är bundna av någontaxa. Emellertid kommer denna nackdel i praktiken knappasl att göra sig gäUandeefiersom det med den konstruktion taxeregleringen har fått i domstolsverketsförslag finns möjligheter atl lämligen snabbi anpassa ersättningsnivåerna efterdet marknadsmässiga lägel. Även risken för ett efterfrågeunderskotl torde man ipraktiken kunna bortse från. Efterfrågan på tolktjänster inom rättsväsendet äri dag stigande och det finns f. n. inte något som lyder på att behovet avtolktjänster skulle avta. Enligt min mening är del bl. a. mot bakgrund häravinte nödvändigt att endast försöksvis införa taxeregleringen. Den bör redan nuges permanenl giltighet. Medanledning av tingsrätts uttalande beträffande tolktaxans till-lämpningsområdevill jag nämna att även om bestämmelserna om tolk i 5 kap. 6 § RB närmast avsertolkning vid förhandling inför domstol så bör stadgandets ordalydelse geutrymme för anlitande av tolk också i sådana situationer som tingsrällen syftarpå (jfr prop. 1973:30 s. 70 f). Enligt min mening föranleder införandet avtaxan inte något behov av en särskild bestämmelse härom. 1978/79:132 11 Domstolsverkethar i anslutning till förslaget om laxereglering av tok ersättningama föreslagiländringar i 5 kap. 8 § RB, 52 § FPL och 16 § läge, om marknadsdomstol m. m.Förslaget har i denna del lämnats utan erinrar av flertalet remissinsianser. Även jag ansluter mig ihuvudsak till de föreslagna författningsändringama. Förslaget fill ändring i RBmotiveras av atl del enligt gällande ordning ankommer på rälten att bestämmatolkersättning efter en skäligheisprövning. Del nuvarande uttryckssättet i stadgandellämnar inle möjlighel att utfärda verkstäUighetsföreskrifter i form av entolktaxa. Stadgandel bör jämkas så att detla görs möjligt. Del bör föreskrivasalt regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fastsläller taxa.Vidare bör föreskrivas atl tolkersättningen betalas av allmänna medel. Detlainnebär ingen ändring i sak i förhållande till nuvarande bestämmelse utanformuleringen är föranledd av önskemålet om enhedighel mellan RB:s och FPL:sreglering. Beträffandeförslaget till ändring av 16 § lagen om marknadsdomstol m. m. uttalardomstolsverket atl lagen saknar bestämmelser om ersättning till tolk. 1stadgandet görs emellertid en hänvisning till bestämmelsema i 5 kap. RB om offentlighetvid domstol. Under förarbetena till RB uttalade processlagberedningen att ompart, viline eller annan som skall höras inför rätten inle är mäktig svenskaspråket, så bör vad han yttrar översättas till svenska och i den mån delerfordras vad som framförs på svenska översättas till det främmande språket.Att så sker får enligt beredningen anses påkallat även av hänsyn tillförhandlingens offentlighet. Beredningens stäUningstagande kommer också tilluttryck i rubriken till 5 kap. RB. Mot bakgmnd av beredningens uttalandeinbegriper enligt min mening hänvisningen i 16 § lagen om marknadsdomstol m.m.även RB:s betämmelser om lolk. Det finns därför inle skäl all göra någonändring i paragrafen. Vadgäller övriga här akluella författningar behövs inga lagändringar för altgenomföra en tolklaxa. För tydlighetens skuU bör dock i 52 § FPL tillfogas enerinran motsvarande den som skall las in i 5 kap. 8 § RB om atl taxan fastställsav regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Förslagetföranleder i övrigt vissa redaktionella ändringar i RB. Dätjämte fordrasändringar i vissa författningar som ej är riksdagsbundna. Reformenbör träda i kraft den . 2.6 Principerför en tolktaxa Denåtskillnad i arvodels storlek mellan tolkning vid domstol och tolkning vidpolis-, åklagar- och kronofogdemyndighet som görs i förslaget till tolklaxa hari huvudsak godtagils av remissinstanserna. En tingsrätt anser dock atl all lolkningbör ersättas enligt en för samtliga myndigheter enhellig taxa. Ävenremissinstanser som företräder polisintressen gör gällande 1978/79:132 12 atllolkning vid polismyndighet i ersältningshänseende bör likställas med domstolslolkning. har anfört råder vid tolkning inför domstol något annorlundaförhållanden än vid tolkning vid polis-, åklagar- och kronofogdemyndighet. Skillnademaär emellertid huvudsakligen hänförliga till de former under vilka förhören ägerrum. Som en del remissinstanser har påpekat kan tolkning vid polisförhör oftavara påfrestande för tolken, särskilt när tolkning skall ske med kort varseloch i upprivna situationer. Kravel på snabbhet och brislen på möjligheter attanvända hjälpmedel är faktorer som gör sig gällande såväl vidtolkning inför domstol som lolkning under polisförhör. Det finns mot bakgmnd avdet sagda anledning att utjämna den föreslagna skillnaden mellan arvodesnivåema.Det får ankomma på att mot bakgrund av remissutfallet göra en överprövningav taxenivåema. Taxeförslagetinnehåller även skilda ersättningsnivåer beroende på tolkens kompetens. Vidareupptar förslaget en högre ersättning för tolkning som utförs på obekvämarbetstid. Jag har inte någon erinran mol förslaget i dessa avseenden och delardomstolsverkets uppfattning att någon ytterligare differentiering av toUtarvodetinte bör göras. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen atl anta de inom upprättade förslagen till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposifionföreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1978/79:132 13 om ersättning till tolk med förslag till tolktaxa 1978/79:132 15 Domstolsverketföreskriver atl följande taxa för ersältning till tolk skall gälla fr. o.m.... lilldess annat förordnas. Taxangäller för tolkning i alla förekommande mål och ärenden vid allmän domstol, förvaltningsdomslol,arbetsdomstolen, bosladsdomslolen, , hyresnämnd, arrendenämnd,statens va-nämnd, polismyndighet, åklagarmyndighet och kronofogdemyndighet.Taxan är inte tillämplig beträffande allmän lolk och tolk för hörsel- och talskadadeeller vid skriftlig översättning. Taxanskiljer mellan tolkning vid domstol (tabell I) och lolkning vid polis-, åklagar-och kronofogdemyndighet (tabell II). TiU domsiolstabellen hänförsäven hyresnämnd, artendenämnd och statens va-nämnd.