prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Jaglänker då främst på önskemålel all bygga upp en fasl kår av förvallare,undvikande av skisserade gränsdragningsproblem vid beslämmande av förvall-ningsform, olägenheterna med tre lyper av konkurser och övergången mellan dessa. Syfiet med mindre konkurs är att åstadkomma ett förenklatförfarande. Delta når man inte genom alt dela upp förvaltningen på två olikaorgan. Kronofogdemyndigheteni : Det har uttalats all KFM av principiella hänsyn inte bör varaförvaltare ens i de föreslagna s.k. mindre konkurserna. Kronofogdemyndighelenmåsle kriiisera den konslmklion av "jäv" som byggls upp och enligibelänkandei lell lill aU KFM inte i något fall skall få ulövakonkursförvaltning. Inte ens rent teoretiskt kan det ligga något betänkligt iatt KFM är på en gång företrädare för staten som skatleborgenär och förvaltareoch/eller lillsynsmyndighel. Konkursdomstolen kan uppenbarligen med denredovisning som bör ske till konkursdomaren kontrollera att handläggningenbedrivs enligt gällande bestämmelser. Den kronofogdepersonal, som skulle deltai handläggningen, arbetar under Ijänsteansvar och kan lika litel som en avkonkursdomaren utsedd förvaltare antas ha något intresse av alt t.ex.obehörigen gynna någon borgenär. Ändra borgenärer än staten samlkonkursgäldenärema får antas fortlöpande informera sig om förvaltningen ochkan påtala förmenta fel hos t.ex. konkursdomaren eller hos RSV, som i ett nyttsystem för konkursförfarande måste lämna KFM detaljföreskrifter och säkerligenockså utöva kon- Prop.1978/79:105 586 trollatl föreskrifterna följs saml all handläggningen blir likformig. KFM:sverksamhei underkastas fö. redan nu granskning genom olika tillsyns-organ. Detkan i sammanhanget anmärkas alt man på ett annat rättsområde funnit det rikligtall läla myndighet ha en dubbelfunklion det har veterligen inte under senareår med allvar gjorts gällande att det skulle vara principielll tveksamt, atlviss åklagare fungerar som förundersöknings-ledare i svårare brottmål och samtidigtsjälv utför statens lalan i brottmåls-processen. Vadsom emellerlid starkasl lalar för KFM som konkursförvaltare är de ovan antyddaprakliska hänsynen. KFM förfogar över den utredningsapparat och organisaiion.som kan leda till ralionell och snabb handläggning av konkurs. Om KFM likvälinte anses böra vara annat än tillsynsorgan måste ändock KFM:s resurserutnyttjas i de typiskt sett okontroversiella konkurser, som handläggsenligt 185 8 KL. Kronofogdemyndighelen anser sålunda att man bör ta fasta påkommitténs tankegång all del kan vara helt otjänligt atl i vissa obelydligakonkurser utse förvallare. Kommitténs förslag, all förvaltare inte skallförordnas när det är uppenbart att tillgångar helt saknas förefaller dockinnebära en obehövlig begränsning. KFM måsle kunna få omedelbarl realisera detillgångar av mindre värde, som finns i de nuvarande s.k. fattigkonkursema.Förvaltare skall inte behöva förordnas. Med en sådan utformning av KFM:sbehörighel kan syftet vinnas med en billig avveckling, somkonkursgäldenären gynnas genom att intäklema används atl minska hans skulder.Det bör framhållas att man redan nu på många håll tillämpar ett smidigtförfarande i fattigkonkurs så att gode mannen eller kronofogdemyndighelen medgäldenärens medgivande säljer tillgångarna. Influina medel redovisas lill denbäst prioriterade borgenären. Det skulle vara olyckligt om detta av praktisktbehov framtvingade förfarande genom den nya konkurslagsliftningen inte skullebli tillåtet. Kommerskollegium:Av föreslagen lydelse lill 55 8 konkurslagen framgår all förvallaren skallulröna bl.a. orsakema till gäldenärens obestånd, huruvida del finns anledninganta all gäldenären gjort sig skyldig lill brottsligt förhållande mol sinaborgenärer samt, om gäldenären är bokföringsskyldig, "vilkelbokföringssystem han har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten harfullgjorts". Enligt den föreslagna 185 b 8 skall förvaltaren ha dessaåligganden även vid mindre konkurs med undanlag för angivande av bokföringssystemoch undersökning av hur bokförinsskyl-digheten fullgjorts. Enligt koUegietsmening bör emellertid förvaltaren redovisa förhållandena härvidlag även vidmindre konkurs eftersom konkursens omfattning ju inte hindrar att gäldenärengenom alt åsidosätta bokföringsskyldigheten kan ha vilselett borgenärerna. AMS:De föreslagna bestämmelsema angående gränsdragningen mellan mindre och ordinärakonkurser biträdes liksom förslaget rörande förvaltningen och tillsynen imindre konkurser saml möjligheterna till övergång från mindre tiU ordinärkonkurs. Prop.1978/79:105 587 i : Kommitténs alternativaförslag angående förvaltare i tillgångslösa konkUrser finner varaen olämplig lösning. Däresi tillsynsmyndigheten skulle förvalta de tillgångslösakonkurserna skulle gränsdragningsproblemen för konkursbeslutetytterligare accentueras. Dä mindre konkurser enligt förslaget kan övergå tillordinära konkurser, finner det angelägel atl förvaliningen avsådana konkurser lillkommer samma krets som förvaltningen i ordinärakonkurser. Äv skäl som redovisat ovan beträffande förvaltaresbehörighet och kvalifikation bör även icke specialister kunna anlilas fördessa uppdrag. i län: har i avgivetyllrande över kommitténs belänkande "Förenklad konkurs m.m." SOU1974:6 för egen del förordat ki"onofogdemyndigheierna som förvaltare i demindre konkurserna. Med beakiande av vad framkommil vid riksdagsbehandlingenav propositionen och de tilläggsdirektiv som kommittén fått och vad kommitténi övrigt anför om tillsynsmyndighet vid ordinär konkurs finner sig länsstyrelsenböra biträda det nu framlagda förslaget atl kronofogdemyndighelen ulses lilltillsynsmyndighet även i mindre konkurser och all som förvallare utses någonsom uppfyller de kvalifikations- och behörigheiskrav som enligt 44 8 KLförslaget gäller för förvallare i ordinära konkurser. anser att man i denna del även borde se tillkonkursboels skuldsida och att om skulderna inte översliger en viss limitskulle förvaltare ej behöva ulses. Däremoi bör även i tillgångslösa konkursermed stora skuldposler och siora lönegaranlier förvallare regelmässigt utses. i : hari sill yt trande över konkurslagskommitténs belänkande "Förenklad konkurs m.m." (SOU 1974:6) tillslyrki del föreslagna förfarandet för mindre kon kurser. -- hänvisar till delta yttrande . anser lämpligt att i stort selt samma reglerskall gälla i ordinär och mindre konkurs beträffande förvallarens åliggandenoch verk-scimhet samt att lillsynen över förvaltningen också i huvudsak blirdensamma. bör göra del enklare vid en ev. övergång från mindre lillordinär konkurs. Advokalsamfundet: Kommittén har beiräffandeförvallarskapel i mindre konkurser frångått det i proposilionen föreslagnakronofogdeallerna-livet. Samfundel hälsar delta med lillfredsställelse. Den ibetänkandet deklarerade enigheten på denna punkl förefaller dock skenbar ibelraklande av alt ledamolen saml experterna ochEneslröm reserverade sig för kronofogdeallernalivet i betänkandet kan inte frigöra sig från den uppfattningen att enigheten i fråga omförvallarskapel i mindre konkurser bidragit till atl lösningen av tillsynsfråganblivit kronofogdemyndigheten. Prop.1978/79:105 588 här anfört i tillsynsfrågan och med avseendepå konkursförvaltarens befogenheter lar väsentligen sikte på de ordinärakonkurserna. Såvitt avser de mindre konkurserna kan delvis andra synpunkter fåbetydelse av innebörd atl skäl kan förekomma att överväga alt tillsyn överförvaltningen i mindre konkurser sker genom exempelvis kronofogde. En sådanordning kan i så fall uppnås genom atl konkursdomaren i fall av mindre konkursprövar lämpligt alt ulse viss kronofogde som RO/lillsyns-organ. om denne medhänsyn lill kvalifikationer och avsaknad av andra berörda borgenärsintressenän statens befinns lämplig och ojävig. 1 mindre konkurser finns inte hellerskäl alt införa sådana beslulsfunktioner och rådgivande funklioner som nulillkommer RO. Ävvecklingsålgärderna är vanligen av enkel beskaffenhei ochkommer vanligtvis att vara av intresse endasl för slalen som borgenär. Tillsynsorganels uppgifter bör i de mindre konkursernakunna begränsas till redovisningsgranskning, godkännande av utlägg ochkostnader samt eventuellt rätl alt klandra redovisning. Samfundel ifrågasätter om det verkligen behöver föreliggaanledning lill alt konkursdomarens fastställande av ersättning tillkonkursförvaltaren skall till skillnad från de ordinära konkurserna avseföruiom själva arvodel även konkursförvallarens utlägg och kostnader. Detförefaller mera ändamålsenligt om lillsynsorganet i mindre konkurser hadeuppgiften atl godkänna förvallarens ullägg och kostnader. I de fail statenskall ersätta arvode som inte täcks av vad som influlit under avvecklingenmåste under alla förhållanden en slutredovisning, vari det av konkursdomarenfastställda arvodel ingår som en posl. uigöra underlag förulbetalningsbeslulet från vederbörande myndighei, och del borde därför intevara någon olägenhel alt tillsynsorganel ensamt avgör om redovisningen medavseende på där upptagna utlägg och kostnader skall godias eller inte. Reglerom möjlighel överprövning av tillsynsorganels beslul vid prövning av förvaltarensredovisning bör enligt samfundets mening i så fall tillskapas. Konkursförvaltaren bör i mindre konkurser enligt samfundetsmening erhålla en självsiändig beslutanderätt förenad med skyldighet atl iväsentliga frågor informera och höra berörd borgenär. Vägledande för dennaståndpunkt är att behovet att få lill stånd enklaste och billigaste avvecklingav mindre konkurser saml att redovisningskontrollen förbättras i jämförelsemed vad som gäller för s.k. fatligkonkurs får anses uigöra vägande skäl fören reform. Vidkommande frågan om övergång lill ordinär konkurs harsamfundel den uppfattningen att inga olägenheter eller beaktansvärdamerkostnader skulle uppstå därigenom atl utbyte av tillsynsorgan genomförordnande av RO sker och all enligt samfundets ovan redovisade ståndpunkt konkursförvaltningen efter övergången äger rum under medverkan av RO i slorlselt enligt de regler som gäller. : De skäl, som enligtförbundets mening leder till atl 1978/79:105 589 lillsyn över konkursförfarandét inte bör utövas avkronofogdemyndighelen, har främst giltighet beträffande de ordinärakonkursema. Ifråga om de mindre konkurserna lorde knappast föreligga behov fören kunnig förvaltare alt samråda med tillsynsmyndigheten omförvaltningsåigärder. Kronofogdemyndighel bör dock ändå inte varatillsynsorgan i dessa konkurser, efiersom statsverket genom kronofogdemyndighelenofta är den störste borgenären. Förbundet är emellertid inte främmande förtanken all i flertalet av dessa konkurser någon särskild lillsyn utöver den somkan utövas av konkursdomaren icke erfordras. Därvid har förbundel beaktat de högakvalifikationskrav som även i dessa konkurser skall ställas på förvaltaren. Förvallare bör utses i alla konkurser (bortsett från de ipropositionsförslaget angivna mindre dödsbokonkursema). Förbundet avvisar deni avsnitt 6.2.2 anlydda möjlighelen att avvara förvaltare i vissa konkurser, ivilka lillsynsorganet skulle fullgöra förvaltaruppgifter. : Förvaltare behöver inte utses isamtliga konkurser. Kommittén har antytt det otjänliga i all tillsättaförvallare i konkurser, där del är uppenbart att tillgångar saknas. Förslageti denna del tar emellertid inte hänsyn till den utveckling som i prakiikenframtvingats i fråga om de s.k. falligkonkurserna. Många konkurser handläggsnumera enligt 185 8 KL trots att tillgångar finns i storleksordningen c:a20-30.000 kronor. Det har befunnits ralionelll alt KFM och gode mannen i samrådoch med gäldenärens medgivande realiserar tillgångarna. Behållna medel utdelastill de enligt bouppieckningen bäst prioriterade borgenärerna. Förfarandet ärsmidigt och kostnadsbesparande samt överensstämmer i stora drag med förslagetom handläggning av mindre konkurser. Föreningen anser att man i del föreslagnanya systemet kan underlåta alt utse förvallare i de konkurser, som f n.handläggs som fattigkonkurser. KFM:s resurser bör utnyttjas för en snabb ochbillig avveckling i de fall boet kan antas inte förslå till de kostnader, somuppkommer i ordinär konkurs. : Kommitténs förslag överensstämmer i slortsett med del förslag som kommittén framlade i sitt delbetänkande"Förenklade konkurser m.m.". anförde i sitt yttrande över delbetänkandetatl del förenklade förfarandet borde spara myckel arbele och kostnader.Bankföreningen fann atl förslaget om förenklad konkurs var väl förtjänt atlläggas lill grund för lagstiftning. har alltjämt sammauppfattning. tillstyrker förslaget atl förvallare skallutses även i mindre konkurser och atl lika höga kvalifikationskrav skallställas på förvallare i mindre som i ordinära konkurser. Äv samma principiella skäl som tidigare anförts motsättersig bankföreningen alt kronofogdemyndigheten skall få utöva tillsynsorganelsfunklioner. Del ligger nära till hands atl med hänsyn lill de begränsadeuppgifter, som är förenade med tillsynsfunktionen i mindre konkurser, istället anförtro denna åt konkursdomaren. Prop.1978/79:105 590 motsätter sig ocksä den alternativalösningen enligt vilken tillsynsmyndigheten i de konkurser, där det äruppenbart alt gäldenären saknar tillgångar, skall fullgöra de uppgifter somnormalt ankommer på förvaltaren. inslämmer i de skäl. som kommittén anförmot den alternativa lösningen, och vill särskilt underslryka viklen av alt ellsystem, där förvaltare som regel inte tillsätts i de tillgångslösa konkurserna,skulle motverka möjligheterna atl upprälthålla en kår av advokaler och andrapersoner med speciell inrikining på konkursförvallning. Den alternativalösningen bör inte genomföras oavsell om tillsynsfunktionen skall utövas avkronofogdemyndighelen eller av RO i egenskap av lillsynsorgan. : Föreslagna regler för mindrekonkurser synes ändamålsenliga och tillstyrkes. jöreningsbankers förbund: tillstyrka den föreslagna regleringen såviu gäller mindre konkurser. LRF: Vad avser förvallarskapet i mindre konkurser noterarLRF avslag på prop. 1975/76:210. innebärande altkronofogdemyndighel i regel skulle vara förvallare i sådana konkurser. Departementschefenframhåller också i tilläggsdirektiven lill kommittén atl han delar riksdagensbeiänkligheier mol all kronofogdemyndigheterna skall handha konkursförvallningeni mindre konkurser och alt kommittén bör ulgä från alt förvaltningen i principskall ankomma på advokal eller molsvarande. Kommittén har föreslagit allförvaltaren i mindre konkurser i princip skall ha samma kvalifikationer somförvaltare i ordinär konkurs, vilket innebär att advokaler i allmänhet kommeri fråga. Med hänsyn lill vad sålunda förekommii anser sig LRF böra godta denföreslagna förvaliarlösningen i mindre konkurser. Vad angår de mindre konkurserna kan anföras andrasynpunkier än beträffande de ordinära konkurserna. I mindre konkurser saknastillgångar hell eller nästan helt. Förhållandena är relalivi okomplicerade ochnågra rällssäkerhelsproblem torde knappast uppkomma; ofta är endast statenborgenär och av skulderna utgöres i regel omkring hälften av skatteskulder.Det kan vara lämpligt att konkursdomaren i sådana fall utser kronofogdemyndighetsom lillsynsorgan. Kronofogdeallernalivet skulle kunna vara huvudregel därestinte i det enskilda fallet särskilda skäl föreligger häremot. Vad avser förvaltarens ställning i mindre konkurser synesdet lämpligt att denne erhåller en självsiändig ställning och beslutanderätt,dock med skyldighet att i väsenlliga frågor la koniaki med och höra berördaborgenärer. Ackordscentralen: Enligt ackordscentralens mening börkonkursdomslolen vara tillsynsmyndighet också i mindre konkurser, varjämte detbör vara möjligt att utse granskningsman även här. 1978/79:105 591 närerna bör kunna begränsas lill allförvaltningsberättelsen tillställs dem. Handdskarnmarförbundei: Förbundet vill beträffande denföreslagna regleringen av handläggning av mindre konkurser lill en börjanuttala sin tillfredsställelse över förslaget att förvaltare liksom lidigarenormalt skall vara advokal. Beiräffande reglerna för tillsyn i mindre konkurservill förbundet hänvisa till vad som ovan sagts om lillsynsmyndighel i ordinärakonkurser. Således finns även för de mindre konkursernas vidkommandeinvändningar mol all låla kronofogdemyndigheterna ulöva lillsyn över förvaltningen.Betänkligheterna inför en sådan ordning kan i och för sig vara begränsade dåtillsynen i mindre konkurser i allmänhet kan inskränkas till ell minimum ochnågot behov av samråd mellan konkursförvallare och lillsynsmyndighel inieföreligger i någon siörre ulsiräckning. Då förbundel emellerlid inie kanacceplera kronofogdemyndigheierna i de ordinära konkurserna synes det mindrelämpligt att endast för de mindre konkursernas vidkommande anlila derasIjänsler. torde del slä klarl all även om de föreslagna reglerna ommindre konkurser förväntas komma alt om-falla fler konkurser än de nuvarandefalligkonkursreglerna något behov av en rättens ombudsman icke föreligger.Förbundel vill med anledning härav ifrågasätta om inte den tillsyn som behöverske i dessa konkurser enklast kan ulföras direkt av konkursdomaren. I övrigihar förbundel inget alt erinra mot förslagels uiformning i denna del. Lokala skattemyndigheten i Siockholm: (Myndigheien) är avden beslämda meningen all alla konkurser oavsell sioriek bör handläggas påsamma sätt, möjligen med undantag för s.k. dödsbokonkurs. 1 ell stort antalfall har det visal sig all 77 a 8 uppbördslagen missbrukats, och atl enligt 778 uppdebiterade belopp inte eriagts till statsverket. 1 många fall beror delta på medvelna manipulationer frånföretagares eller företrädares sida innebärande alt utmätningsbara lillgångarinte längre är direkt nåbara. Del är därför när del gäller näringsidkares s.k.falligkon-kurser, av lika viki som vid normala konkurser, all undersökning görshuruvida gäldenärsbrott föreligger. 7.3 Taxor i mindre konkurser JK: Mol bakgrund av min erfarenhel av taxor irältshjälpsärenden är jag myckel skeptisk lill taxor i konkurser. Jag villerinra om alt det under förarbetena till rätlshjälpsreformen fömtsattes altsaktaxor skulle kunna utarbetas i praktiskt tagel alla mål och ärenden vid deallmänna domslolarna. Trois della har vi f.n. endasl en saklaxa (iäklenskapsskillnadsmål). För brottmål gäller en limkoslnadstaxa. Enligt minmening är ett taxesystem inte ägnal all leda till lägre kostnader. Hovrätten över och : Hovrätten tillstyrkerkommitténs förslag om taxa i mindre konkurser och ifrågasätter om inte taxesyslem skulle kunna komma till användning i vidare utsträckning. 1978/79:105 592 : Vid lillämpas efter överenskommelse med de advokaler som anlilas som gode män - ell syslemvid prövningen av arvode lill god man som liknar en saktaxa, se bilaga 1".Tingsrätten anser det lämpligt alt så långt som möjligl införa läxor. : Arvode lill förvallare föreslås beslämmasefter ta.xa i de mindre konkurser som avskrivs p.g.a. att boel ej förslår lillbestridande av konkurskosinaderna. , som har erfarenhel avlaxearbete inom ramen för den allmänna rättshjälpen, är berett att pålaga siguppgiften att ularbeta en sådan taxa. 8 Gäldenärens skyldigheter m. m. RÅ: När det gäller gäldenärens rörelsefrihet underkonkursen föreslår kommittén ell generellt förbud för gäldenären all ulantillstånd av förvallaren resa utomlands. Kommittén föreslår vidare atlförvaltaren bör ges möjlighet att inski"änka gäldenärens rörelsefrihetäven vid resor inom landet (88 8)- De föreslagna inskränkningarna är enligt minmening alltför ingripande. Som allmän förutsättning för alt inskränkagäldenärens rörelsefrihet bör i vart fall gälla atl det skäligen kan befarasalt han skall undandra sig sina skyldigheter. är ell grundlägganderättssäkerhelskrav. Föreskrifterna om tvångsmedel under konkurs kan lämpligenutformas i enlighet med motsvarande bestämmelser på konkursansökningsstadiet(14 b 8). Som jag lidigare har framhållil bör frågor om tvångsmedel handläggasav åklagare och domstol. Sammanfattningsvis vill jag bestämt avstyrka förslaget atlinföra någon form av automatiskt verkande tvångsmedel. Jag förordar atlfrågorna om tvångsmedel mol konkursgäldenär överarbetas. Riktmärket för enreglering av dessa frågor bör vara att åsiadkomma ett system som är bättre anpassatlill förhållandena i del enskilda fallel och som lillgodoser berättigaderättssäkerhelskrav (jfr häklningsutredningens belänkande (SOU 1977:50) Häklningoch anhållande). Överåklagaren i : De föreslagnareglema om gäldenärens rörelsefrihet under konkursen och i än högre grad före konkursen innebär välbehövliga skärpningar. Förbud för gäldenären attunder hela konkursen lämna landet ter sig numera oundgängligt. Reseförbud sominte är förenat med möjlighel till omhändertagande av gäldenärens pass är fögamer än ell slag i luften. Det är därför gott och väl atl en rält omhändertapasset föreslås införd. En förutsättning för omhändertagande bör enligtkommittén vara atl del skäligen kan befaras all gäldenären ulan förvaltarenssamtycke lämnar landet. Mol denna begränsning av rälten all omhänderta passetställer jag mig frågande. * Denna bilaga här utesluten. Prop.1978/79:105 593 ra adekvat skulle del vara att förena del legalareseförbudel med en generell regel om skyldighet för gäldenären att överlämnasitt pass till förvallaren. En sådan regel skulle på ell betydligt effeklivaresätt försvåra för gäldenär som har för avsikt att överträda reseförbudet. Tydet är orealistiskt alt tro alt förvallaren alllid kan hålla sig så välunderrättad om gäldenärens mått och sleg all han kan ingripa när fog finns. Överåklagaren 1 åklagardistrikt:Häktningsinstitutel i konkurs kommer atl bli svårbemästrat. Häktning torde bliakluell endast i ett fåtal fall. Dessa kommer med all sannolikhet för del mestaalt gälla komplicerade konkurser, som kräver lång utredningstid. Kommittén hari denna fråga inte närmare utvecklat hur de problem som därvid uppkommer skalllösas. Möjligen kan i en snabbt insatt brottsutredning frihetsberövan-detövergå i en häklning på grund av brott. Länsåklagaren i Stockhohns län och : Det lordekunna antas att dessa tvångsmedel kommer lill användning företrädesvis i måldär omständigheterna ger stöd för antagande att brottsligt förfarande från gäldenärenssida kan misslänkas. Äv denna anledning kan del ifrågasättas om inte åklagarenregelmässigl bör skyndsamt underrällas så snarl dessa tvångsmedel påkallas.Delta skulle säkerligen medföra alt brottsutredning kan inledas på ettbetydligt tidigare skede än som eljest vore möjligl. Utredningstekniskt skulleockså en del vara alt vinna genom en sådan ordning. Bl.a. skulle exempelvisanvändning av reella tvångsmedel kunna samordnas med konkursförvaltningensiniresse (se ovan) av alt omhänderta bokföring etc. Länsåklagaren 1 och lån: Jagställer mig (vad gäller 88 8) tveksam till om verkligen alla förvaltare harsådana kvalifikationer all de kunna anförtros alt handhava sådana tvångsmedel,som påminna om reseförbud. Länsåklagaren i : Efter genomläsande av vissadelar av betänkandet får man nästan intrycket alt kommittén belraklarkonkursgäldenären som en potentiell förbrytare, som måsle hållas underkontroll alltifrån del konkursansökan avgetls till dess konkursen är avslutad.Detla framkommer bl.a. i den föreslagna skärpningen av 94 och 96 88. Min egenerfarenhel ger inte belägg för atl del finns något verkligt behov av en beslämmelseatt en gäldenär skall kunna hämtas och häktas blott och bart på ett förmodandeatt han skulle vilja undandra sig att fullgöra sina i lagen stadgadeskyldigheler som konkursgäldenär. Det förefaller mig vara en påtagligskiljaktighet mellan å ena sidan kommitténs inställning lill frihetsberövandenoch ä andra sidan de synpunkier som förs fram beträffande anhållande och häklningi brottmål. Att även förutvarande ställföreträdare för juridiskapersoner skall ha skyldigheler enligt 96 8 får emellerlid anses vara en utmärktregel. Det kan påpekas, all åtal för gäldenärsbrott ej sällan väcks även molsådana "avhoppade" ställföreträdare, ibland till och med endasl moldessa. Prop.1978/79:105 594