prop · G203196 · 1978-12-31 00:00:00 — Av det skälet börman i princip godta att företagen flr fortsätta att investera i sådanutsträckning som är absolut nödvändig för att de efter hand skall kunna ersättaförsliten utrustning. En expansion av verksamheten Hr det emellertid inte blifråga om. Utredningenförutsätter emellertid en tillämpning av dispensreglerna som är restriktiv mensom tar hänsyn till de enskilda företagens situation. Det framhålls attreglerna bör öppna möjligheter att påverka företagen så alt de. 1978/79:196 39 därdel är möjligt att finna ersättningsmarknader, drar sig bort från densydafrikanska marknaden och i stället investerar på annat håll. Förslagetinnebär enligt utredningen att regeringen, i vars hand del bör ligga attmeddela dispenser, alltid kan säga nej till en ansökan. Några lagfästagarantier för dispens för t, ex. ersäitningsinvesteringar bör inle ges. Under remissbehandlingenhar hävdats såväl att dispensmöjligheterna är för snäva och all förelagen börges en ovillkorlig rätt lill ersäilningsinvesle-ringar som att reglerna är förvida och skapar möjligheter att kringgå investeringsförbudet. Jag delar utredningensuppfattning om att det är lämpligt att det principiella förbudet mot invesieringarkompletteras med de angivna dispensmöjlighe-lerna. Med hänsyn till syftet medinvesieringsförbudel bör dispens i enlighet med utredningsförslaget givetvisendast ges företag som är etablerade i . Jag delar ävenutredningens uppfattning alt dispensreglerna skall tillämpas restriktivt, menatt hänsyn skall tas till de enskilda förelagens situation. Dispens bör inteunder några omständigheter ge utrymme för en utvidgning av förelagensverksamhet. Enligt min mening bör det dock vara möjligt all ge dispens för eninvestering som direkt syftar lill all förbättra de sociala arbetsvillkoren förde svarta. Sålunda bör dispens kunna avse invesieringar i t. ex. enhälsocentral. Garantier för all dispens inte skall leda till att förelagenexpanderar skapas genom den skyldighet att upprätta investeringsplan och deninformationsplikt om verksamheten som åläggs företagen. Jag skall återkommatill detla . Vissa av de förelag medsydafrikanska dotterföretag som berörs av den aktuella lagsiiftningen har iskilda sammanhang hävdat att de måste lägga ner dotterföretagens verksamhet omdessa inte tillåts expandera. I likhet med ulredningen inser jag såsom jagframhållit tidigare alt detta kan bli en konsekvens av invesieringsförbudel. fall då en avveckling blir nödvändig bör emellertid den svenskakoncernledningen med det föreslagna dispensförfarandet kunna få rimlig tid altomorientera verksamheten mol nya marknader och finna ny sysselsättning ålanställda som tidigare tagit del i koncernens sydafrikaverksamhet. Under remissbehandlingenhar vidare framförts krav på all dispensreglerna skall ges en mera entydigutformning än vad förslaget innebär bl. a. för att förelagen vid sin planeringlättare skall kunna bedöma om en dispensansökan kommer alt beviljas. En garanterad räll förförelagen att göra ersäitningsinvesteringar skapar enligt min meningofrånkomligen utrymme för viss expansion. Detta är också utredningensuppfattning. Den har framhållit att t, ex, en föråldrad maskinpark då skullekunna ersättas med en ny som har betydligt större produktionskapacitet. Jagär således inte beredd alt ge regler om någon garanterad rätt att företainvesteringar. Regeringen måste med hänsyn till syftet med investeringsförbudetalltid kunna säga nej till dispens. Del kan nämnas att utredningen 1978/79:196 40 diskuteratmöjligheten av all ge de aktuella företagen frihet an inom vissa i lagenangivna ramar på egel ansvar företa ersäitningsinvesteringar i . Ellsyfte med detla skulle vara all begränsa den byråkratiska apparat som följermed en obligatorisk dispensprövning. Svårigheterna att i lag bestämma rambeloppsom visseriigen räcker för de investeringar av ersäitningskaraklär som behövsför att bevara företagets verksamhet vid högst nuvarande omfattning men å andrasidan inte medger investeringar av expansionska-rakiär är emellertid uppenbara.Kriterier som skulle passa för ell förelag passar inte för ett annat.Ulredningen fann del inte heller möjligl att utforma generella regler om detta. Medhänsyn till att de förelag det här gäller endast uppgår till en ljugotal anserutredningen att det inte möter några oöverstigliga svårigheter att fastställaett investeringsprogram för eitvart av dem och utredningen föreslår en sådanordning. Jag delar utredningens uppfattning och vill tillägga att delhuvudsakligen torde bli aktuellt med dispens i fråga om de ca tio företag sombedriver tillverkning. Föralt tillmötesgå företagens behov all lättare kunna planera sin verksamhet ochsamtidigt uppnå ett mindre byråkratiskt förfarande föreslår jag att regeringenfår rätt all medge förelag, som innan lagstiftningen har trän i kraft harförbundit sig all inte utvidga sin verksamhet i , rätt au göraersäitningsinvesteringar ulan särskild dispens. Rätten bör omfatta utrangerad,avyttrad eller förlorad anläggningstillgång. Från övervakningssynpunktförutsätter ett sådant medgivande informationsskyldighet om verksamheten ochefterhandskontroll i samma utsträckning som för andra förelag som omfattas avinvesieringsförbudel. Jaghar tidigare berört den investeringsplan som det svenska moderföretaget enliglförslaget skall vara skyldigt att åriigen upprätta för varje sydafrikansktdotterföretag. Utredningen framhåller att sådan plan självfallet skall ges in isamband med ansökan om dispens för närmast följande räkenskapsår. Man kanemellertid också tänka sig, framhåller utredningen vidare, situationer där ensliten anläggning i behöver ersättas med en ny som skall byggas underen än . I sådant fall bör dispens kunna gälla helainvesteringsprojektet. Självfallet måste man enligt ulredningen räkna med attförhållandena kan förändras under det år dispensen gäller. En brand kan t. ex.nödvändiggöra vissa ersäitningsinvesteringar. Det bör då stå regeringen frittatt öka den medgivna investeringsramen. Visar det sig å andra sidan attförelaget försummat att i sin ansökan uppge omständigheter om sin verksamhetsom, om de varit kända när ansökningen prövades, skulle ha lett till avslag,bör enligl utredningen dispensen kunna återkallas eller del medgivnainvesteringsbeloppet reduceras. Jaginstämmer i nu berörda synpunkter. I anslutning lill frågan om ålerkallelse avdispens vill jag framhålla all sådant medgivande att utan särskild dispens företaersättningsinvesteringar, som jag nu föreslår, bör Prop.1978/79:196 41 återkallasom företagel utvidgar sin verksamhet i strid med avgiven förklaring all inlegöra delta. Delsumma bör gällu om de förulsäUningar under vilka medgivandet harlämnats eljest ändrus på ell uvgörunde sätt. Självfullei bör ett återkallandeinte ske om det ler sig obilligi. Somredan framgått bygger dispensprövningen enligl utredningsförslaget på tankenatt det ringa antal företag - i praktiken ca tio som bedriver till verkning-förvilka dispens kan bli aktuell, ansöker om tillstånd t ill deinvesteringar som enligt deras mening måste företas och att del ankommer påförelagen att visa att investeringarna inte öppnar möjligheter all expandera iområdet. Jag ansluter mig till detta. Iutredningsförslaget har reglerna om dispens tagits upp såsom övergångsbestämmelsertill reglerna om investeringsförbud. Del har påpekats under remissbehandlingenatt dispensbeslämmelserna har karaktär av permanent reglering och att de därförbör tas upp i själva lagen. Jag delar denna uppfattning. 2.4.8Investeringsplan, informationslämnande och sekretess Somredan har berörts föreslår utredningen en straffsanklionerad skyldighet förmoderföretaget i en svenskstyrd koncern med egen rörelse eller dotterföretag iSydafrika att åriigen dels upprätta investeringsplan för rörelsen ellerdotterföretagel, dels redovisa hur verksamheten i utvecklas. Skyldighetenalt upprätta investeringsplan, som skall innehålla uppgifter om investeringar isåväl anläggnings- som omsättningstillgångar, tjänar enligt utredningen tvåsyften. Dels skall den inskärpa vikten av alt koncernledningen aktivt verkarför att statsmakternas intentioner med sydafrikalagstiftningen inteomintetgörs, dels tjänar den som grund för den straffrättsliga regleringen. Informationsskyldighetenbehövs enligt ulredningen för att kontrollera att investeringsförbudetefterievs. Den information som är av intresse i detta sammanhang är främstsådan som ger besked om hur verksamheten i resp. företag i området utvecklasmed avseende på produktion, omsättning, antal anställda och företagnainvesteringar. Det föreslås att regeringen skall kunna föreskriva om skyldighetall redovisa ytterligare omständigheter som kan ha betydelse för kontrollen. Ulredningenframhåller vidare att den svenska företagsamheten i är föremålför stort intresse i den offentliga debatten och att det är angeläget att gegarantier för att så bra sakunderlag som möjligl för en debatt här i landet isydafrikafrågan. Från den synpunkten bör man enligt utredningen sträva efter enså öppen redovisning som möjligl av vad som förekommer i dispensärendena elleri fråga om den information som förelagen eljest enligt förslaget skall lämnatill regeringen i kontrollsyfte. Mot detta står emellertid enligt utredningennäringslivets krav på skydd mot att 1978/79:196 42 derasinvesteringsplaner m. m. kommer till konkurrenternus kännedom. Avvägningenmellan dessa motstående intressen får ske inom ramen försekretesslagstiftningen. Även om del sålunda inteär möjligl au ha en ordning med absolut offentlighet beträffande innehållet iinvesteringsplaner m. m. som ges in tillsammans med dispensansökningar ochregeringens behandling av dessa eller de åriiga redovisningarna för kontrollenav verksamheten, bör det enligl utredningen inte möta några betänkligheter motall regeringen låter publicera uppgifter som ger en tillförlitlig bildav utvecklingen i väsentliga hänseenden inom varje enskilt förelag. Detta kanlämpligen ske i den formen att regeringen till lämnar enredogörelse på motsvarande sätt som sker i. ex. beträffande tillämpningenav 20 § utlänningslagen (1954:193). Jag delar utredningensuppfattning om behovet av att företagen åläggs att i enlighet med förslagetupprätta investeringsplan och lämna information. Jag anser även att del ärlämpligt att regeringen offentliggör uppgifter om företagens verksamhet på detsätl som ulredningen föreslår. Om inte annat föreskrivskommer de handlingar som ges in till regeringen med dessa uppgifter alt varaoffentliga. Med stöd av 21 S lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten attutbekomma allmänna handlingar kan regeringen meddela erforderliga bestämmelserom att handlingarna inte flr lämnas ut om detta kan leda till men förföretaget. Jag har i denna fråga samrått med chefen för ,som kommer att föreslå regeringen behövliga föreskrifter. I detla sammanhang kannämnas att det under remissbehandlingen har framhållits alt möjligheterna förföretagen att skaffa fram erforderiiga uppgifter för den föreslagnainformationsskyldigheten kan försvåras och t. o. m. i viss utsträckningomintetgöras av sydafrikansk lagstiftning. Detla är emellertid, som jag harberört under avsnitt 2.2.2, en konsekvens om vi får vara beredda på.Beträffande informationen från utländska dotterföretag, är man hänvisad lillden rätt att erhålla upplysningar, som följer av den för dotterföretagetgällande utländska lagstiftningen och till den press på företaget sommoderföretaget kan utöva på grund av sin faktiska maktposition i detta. Deltakan som jag redan har berört i de folkrältsliga övervägandena (avsnitt 2.3)innebära en konflikt mellan den sydafrikanska lagstiftningen som förbjuder attuppgifter om dotterföretaget lämnas ut och de föreslagna reglerna om skyldighetför moderföretaget att lämna information. Som jag skall beröra närmare ispecialmotiveringen lill de föreslagna reglerna om åtalsprövning kan detta ledatill ansvarsbefrielse för moderförelaget. Jagföreslår i likhet med utredningen att lagstiftningen bör träda i kraft den 1juli 1979. Prop.1978/79:196 43 Detföreslagna förbudet mot invesieringar kan medföra ekonomiska förluster för deförelag som berörs. Utredningen föreslår emellertid inle att någon lagfäst rättlill ersättning införs. Utredningen hänvisar till all frågan om ersättning förekonomisk skada till följd av att förbud meddelas med stöd av ny lagdiskuterats i tidigare lagstiftningssammanhang och all statsmakterna därvid avflera skäl inte ansett det lämpligt med särskilda ersättningsregler.Utredningen hänvisar i detta sammanhang till sanklionslagens förarbeten (prop.1971:17 s. 64). Fleraremissinstanser har krävt att särskilda ersättningsregler införs i den nuaktuella lagstiftningen. Jag delar emellertid utredningens uppfattning på dennapunkt och hänvisar liksom ulredningen till att man tidigare i liknandesammanhang inte ansett det lämpligt att i lag närmare ange förutsättningarnaför en ersältningsrätt. Såsom utredningen påpekat hindrar detta emellertid inteatt en skadelidande vänder sig till statsmakterna med en begäran omgottgörelse. Det (år då i varje särskilt fall prövas om och i vad mån det kanfinnas skäl au låta den skadelidande få ersäuning av statsmedel för lidnaförluster. 1enlighet med det anförda har inom upprättats förslag tilllag om förbud mot investeringar i och . Förslaget bör fogaslill protokollet i detla ärende som bilaga 4. Dennaparagraf innehåller det principiella invesieringsförbudel och molsvarar 1 §utredningsförslaget, dock med vissa jämkningar i punkterna 3 och 4. Förbudetriktar sig, som jag närmare har angett i den allmänna motiveringen (avsnitt2.4.1), endast lill svenska juridiska personer. Att ett utländskt förelag ägsav svenska intressen gör det inte till svensk juridisk person i paragrafensmening (jfr 1 kap. 2 § aktiebolagslagen). Som jag har framhållit (se bl, a, avsnitt 2,4,1) skall svenska företagförhindras au genom investeringar etablera sig på den sydafrikanska marknaden,1 enlighet härmed föreskrivs förbud mot förvärv av rörelse eller del därav somdrivs i eller , Rörelsebegreppet är väl känt i 1978/79:196 44 svenskrätt och torde inle behöva utvecklas närmare. En motsvarande förbud finns i 5 a! ; lagen (1916:307)om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendomm. Jag hänvisar till vad som anfördes i del sammanhanget (jfr prop.1973:72). Utanför rörelsebegreppet, liksom företagsbegreppet i punkten 2,faller sådan humanitär verksamhet som bedrivs av kyrkliga och andra ideellaorganisationer liksom andra kulturella och vetenskapliga insalser som varkendirekt eller indirekt syftar till att ge ekonomisk vinst. Svensk juridisk person för enligt denna punkt inte mol vederlag förvärvaaktie eller andel i sydafrikanskl eller namibiskt förelag. Svensk juridiskperson fSr inte heller mol vederlag förvärva obligation eller annanskuldförbindelse, som är avsedd för den allmänna omsättningen och har utfärdatsav sådant företag. Kravetpå vederlag innebär att gåva, testamente etc. faller utanför förbudet. Utanförförbudet faller även förvärv av aktier på grund av fondemission, som ju endastinnebär en uppdelning av befintliga aktier och inte tillför företagetytterligare kapital. Att teckna aktier i samband med nyemission är däremot intetillåtet och aktieägaren hänvisas i stället alt i förekommande fall försökasälja sin teckningsrätt, om han inte kan få dispens enligt 4§. Även övertagandeav befintligt företag genom fusion omöjliggörs. Somskuldförbindelser avsedda för den allmänna omsättningen räknas främstobligationer och föriagsbevis. Svenskjuridisk person flr inte heller enligl denna punkt ge sydafrikanskt ellernamibiskt företag tillskott av pengar eller annan egendom som är avsedd attanvändas i dess verksamhet. I den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.1) har jagframhållit att tillskott i förevarande sammanhang har en vidsträckt mening. Detbör självfallet inbegripa förfaranden som går ut på att det svenskarättssubjekten i realiteten företar en kapitalöverföring genom alt sälja tilluppenbart underpris till eller köpa till uppenbart överpris från sittsydafrikanska dotterföretag. Kapitalförsörjning av dotterförelaget genomkoncernbidrag är givetvis inte heller tillåten. Sisti denna punkt föreskrivs förbud för svenska juridiska personer att ställasäkerhet för sydafrikanskt eller namibiskt företags långfristiga skulder,varmed här förstås skulder med en löptid av . Utanför förbudetfaller t. ex. remburser och kortfristiga krediter. Som säkerhet räknas pant ochborgen men även andra ansvarsförbindelser av den typ som skall tas upp i balansräkningenunder punkterna C och D i det balansräkningsschema som föreskrivs i 19 §bokföringslagen. Enligl denna punkt får svensk juridisk person inte bidra till andessdotterföretag eller dolterdotterföretag i utlandet köper sydafrikansk eller namibiskrörelse eller köper andelar eller obligation i, tillskjuter medel till ellerställer säkerhet för sydafrikanskt eller namibiskt företag. En svenskstyrdkoncern kan således inte låta ett dotterföretag i , ellerannat främmande land företa sådana transaktioner som ett svenskt rättssubjektenligt punkten 1 eller 2 är förbjudet företa. Prop.1978/79:196 45 Denförbjudna gärningen beskrivs som "alt bidra genom handling ellerunderiåtenhet". Innebörden härav har utvecklats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4.3). Denna punkt förbjuder svensk juridisk person all genom handling ellerunderlåtenhet bidra till anskaffning uv anläggningstillgångar i sydafrikanskteller namibiskt dotterföretag. Formuleringen innebär en viss justering iförhållande lill utredningsförslagel därigenom att handlingen eller underlåtenhetenskall ha bidragit till själva anskaffandet av tillgångarna och inte tillbeslutet i doilerförelaget. Vadsom skall förstås med anläggningstillgångar och anskaffning av sådanatillgångar har jag angivit i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.1).Definitionen på anläggningstillgångar anknyter till 13 § bokföringslagen. Andrastycket innehåller en koncerndefinition som anknyter till 1 kap. 2 §aktiebolagslagen. Jag har behandlat koncernbegreppet i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.4.2). Dennaparagraf, som motsvarar 2 >; utredningsförslaget, föreskriver skyldighetför moderföretaget i svenskkontrollerad koncern med egen rörelse ellerdotterföretag i eller att upprätta investeringsplanför rörelsen eller dotterföretaget med angivande av finansieringsmetoder. Demoderföretag det i huvudsak kommer att gälla är aktiebolag, vilka enligl 11kap. 10 § aktiebolagslagen är skyldiga att upprätta koncernredovisning.Koncernen har i allmänhet också en sådan storlek att moderbolaget enligt 11kap. 11 § sjätle slyckel samma lag är skyldigt att avge finansieringsanalysför koncernen. Ändamålet med en sådan finansieringsanalys är all ge en översiktöver koncernens finansierings- och investeringsförhållanden. I analysen skallvisas dels hur koncernen tillförts medel, dels hur medlen använts och dels hurförändringar av rörelsekapitalet under räkenskapsåret har uppstått.Finansieringsanalysen skall fogas till koncernförvallningsberäl-telsen (jfr 11kap. 9 § fjärde stycket aktiebolagslagen). Koncernredovisningskall fastställas pä moderbolagets bolagsstämma senast efterutgången av moderbolagets räkenskapsår. Alla koncernföretagen, även de utländska,skall ha samma räkenskapsår, om inte riksskaileverket medgivit undantaghärifrån (12 § femte stycket bokföringslagen). Somjag har framhållit i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.3 och 2.4.8) tjänarparagrafen till vägledning vid tolkningen av begreppet "bidra genomhandling eller underiåtenhet" i I § första stycket 3 och 4 samt attinskärpa vikten av alt koncernledningen särskilt övervakar dotterföretagen iSydafrika och . Investeringsplanenskall innehålla uppgifter om investeringar i såväl Prop.1978/79:196 46 Av I § följer all investeringarna ianläggningstillgångar i princip skall vara noll, vilket jag också framhållitiden allmänna motiveringen (avsnitt 2,4,3), 1 4 !j finns emellertid vissadispensmöjligheter som kan föranleda alt även investeringar ianläggningstillgångar tas upp. Investeringsplanen är imotsats till finansieringsanalysen en intern handling för bolaget, I den månplanen emellertid anger investeringar i anläggningstillgångar, vilkasgenomförande moderbolaget inte avser att förhindra, måste moderföretaget sökadispens och planen bifogas då ansökningshandlingen. Som jag har berört i denallmänna motiveringen (avsnitt 2,4,8) bör det finnas möjlighet att undantaansökningshandlingarna inkl, investeringsplanen från den annars gällandeoffentlighetsprincipen. Skyldighetenall upprätta investeringsplan är straffsanktionerad i 6 § tredje slyckel. Iparagrafen, som ulan sakliga ändringar molsvarar 3 § utredningsförslaget, gesbestämmelser som skall möjliggöra för regeringen att kontrollera hur lagenefterlevs. I enlighet härmed föreskrivs skyldighet för moderföretaget i ensvenskstyrd koncern med verksamhet i eller att lillregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer redovisa hur verksamhetendär utvecklas. I paragrafen angessärskilt att redovisningen skall innehålla uppgifter om produktion, omsättning,antal anställda och företagna investeringar. Som jag har framhållit ianslutning till 2 § berör lagstiftningen i huvudsak endasi koncerner på vilkaaktiebolagslagen är tillämplig. Uppgifter av nämnt slag ingår regelmässigt ikoncernens årsredovisning. Sålunda skall i förvaltningsberättelsen lämnasupplysning om sådana för bedömningen av moderbolagets resp. koncernensverksamhetsresultat och ställning viktiga förhållanden, för vilka redovisninginte skall lämnas i resultaträkning eller balansräkning. Dessutom skallupplysning lämnas om händelser av väsentlig betydelse för bolaget, som har inträffatunder räkenskapsåret eller efter deltas slut. Har bolaget eller koncernenanställda i flera länder skall löner och ersättningar anges särskilt för varjeland jämte uppgift om medelantalet anställda i resp. land (11 kap. 9§aktiebolagslagen). Tilläggas kan att moderbolagets resp. koncernensbruttoomsätlningssumma i princip skall offentliggöras (11 kap. 6 ijaktiebolagslagen). De uppgifter som nuföreskrivs är mer specifika än vad som gäller enligt aktiebolagslagen.Regeringen kan vidare föreskriva att ytterligare omständigheter skallredovisas, om de har betydelse för att kontrollera lagens efterlevnad. Medhänsyn till att uppgifterna sålunda kan innehålla affärshemligheter måste manräkna med att de behöver underkastas sekretess. I den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4.8) har jag berört att en sammanställ- Prop.1978/79:196 47 ningav uppgifterna skall lämnas lill . Jaganser att regeringen i lagtexten bör ges bemyndigande an föreskriva omskyldighei för förelagen all lämna ytterligare uppgifter av betydelse förkontrollen av deras verksamhet. Idenna paragraf föreskrivs om dispens från del principiella förbudet motinvesieringar enligl 1 §. Paragrafen motsvarar punkterna 2-4 i utredningsförslagetsövergångsbestämmelser. Dispensreglernas närmare innebörd har jag behandlat iden allmänna motiveringen (avsnitt 2.4,7), Enligl./öVswsryc/ff/flrdispens från 1 § meddelas för svensk juridisk person som vid ikraftträdandet avlagen själv eller genom utländskt dotterföretag driver rörelse i Sydafrikaeller , Dispens prövas i enlighel med vad jag har utvecklat i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.4.7) av regeringen. Andrastycket föreskriver att dispens får meddelas eller för visstinvesteringsprojekt. Ett sådant projekt kan då ta att genomföra.Vidare föreskrivs au dispens inte flr göra del möjligl för sökanden all utvidgasin verksamhet i eller . Inom denna ram ges regeringen fullfrihet alt bestämma beloppet eller vägra dispens. I specialmoiiveringen lill2 och 3 t;! ; har jag redovisat rutinen för upprättandet av investeringsplan ochkoncernredovisning. Del är naturiigt att det svenska moderbolaget i samband medall koncernredovisning för räkenskapsår 1 upprättas också färdigställer en investeringsplanför räkenskapsår 3 beträffande de sydafrikanska eller namibiska företagen ochger in den vid liden för bolagsstämman under räkenskapsår 2.