prop · G20385 · 1978-12-31 00:00:00 — Vid andra uppkommandeintressekonflikter bör ocksä uppmärksammas aktiviteten inom det enskildajord-och skogsbruket. Enligt mening synes nägon skärpning avkraven för juridisk person att få förvärva jordbruksfastighet f. n. inte varapåkallad. i avstyrker de föreslagnareglerna för juridiska personers markförvärv. Prövning av juridiska personersförvärv enligt lagens allmänna regler är till fördel för handeln medlantbruksfastigheter och därmed för jord- och skogsbrukets rationaliseringsamt anknyter till de ställda kraven på att utnyttja produktionsförmåga och altpriserna konlrolleras. Därutöver torde t.ex. kommuners förvärv av juridiskapersoners mark för annal samhällsändamål än jord- och skogsbmk underlättas omman avstår från de föreslagna särskilda förvärvsreglerna, framhållerlänsstyrelsen. finner förslagens innebörd nägot oklar på en delpunkter. Huvudintrycket är emellertid att förslagen kommer alt medföra avsevärtförsämrade förvärvsmöjligheter för skogsföretagen. Bl.a. med hänsyn till attnågra nämnvärda neltoöverföringar av skogsmark från enskilda till skogsföretageninte har kunnat påvisas och med tanke på de förändringar som ägl rum inom denprivata skogssektorn framstår utredningens förslag att inskränkaskogsföretagens förvärvsmöjligheter såsom svagt underbyggda ur saklig synpunkt.En viktig konsekvens kan väntas bli att arbetet med att förbättraarronderingsförhållanden i skogsbruket bromsas upp högst avsevärt.Erfarenheterna från den före är 1965 gällande lagstiftningen visar att ettframgångsrikt arbete på struktur- och arronderingssidan förutsätter att 1978/79:85 92 olika parter kan delta på någorlunda lika villkor. Markmäsle kunna förvärvas utan omedelbara krav på kompensation och respekten förolika pariers intressen vara sådan att varje enskild part kan lita på attbalans i markutbytet kommer atl åstadkommas över . Även kritiserar den föreslagnaregeln att juridiska personer kan komma i fråga för köp, endast om man någonannanstans säljer av en motsvarande areal skogsmark. Härigenom skulle en mycketstor del av den medelstora sågverksindustrin uteslängas frånfastighetsmarknaden och därmed låsas till en oerhört känslig utbudsberoendeverksamhet. Sågverk med kompetent skogsavdelning bör av flera skäl kunna fåköpa skogsfasiigheter inom sitt naluriiga råvarufångstom-råde, anförföreningen. Dels minskar en viss andel egen råvara det nyckfulla beroendet avojämnt virkesutbud, särskilt under tidig hösl, dels kan man jämna ut sinskogsavdelnings sysselsättning över året med skogsvård o. d., dels önskar manför speciella trävaruförsäljningar löpande ha tillgång till egen skog försnabba specialapteringar. Ett träförädlingsförelag med vissaskogsmarkstillgängar behandlas f. ö. mer positivt av bankerna än ett företagutan egen råvara, allt annat lika. I takt med den växande virkesbristen har deinduslriägande skogsägargrupperingarna valt atl i första hand förse sin egenindustri med råvara. Samhället har mycket atl vinna på att denskogsbygdslokaliserade sågverksindustrin råvaruförsörjs, jämfört medalternativet virkestransport och förädling i kustläge. Varje ansats till bätireråvaruförsörjning för köpsägverken ligger således i samhällets intresse, hävdarföreningen. Enligt KF har utvecklingen efter tillkomsten av 1965 årsjordförvärvslag inte inneburit någon väsentlig överföring av mark frän enskildatill juridiska personer. Den från visst håll påtalade effekten påprisbildningen, som den liberalare inställningen skulle ha inneburil,fömlsäiier KF kunna bemästras med den föreslagna prövningen av köpeskillingarsskälighel i samband med förvärvsprövningen. Kravet på ett effektivare skogsbrukmed stark inriktning pä skogsvärd har blivit allt mer framträdande. Samtidigtvet man att fastighetsstrukluren inom skogsbruket med en stark parcelleringutgör ett stort hinder för ett rationellt skogsbruk. Därför måste varje åtgärdsom innebär ett förbättrande av skogsbrukets produktionsförutsättningartillvaratas. Hittillsvarande regler beträffande juridiska personers förvärvhar verkat i denna riktning. KF anser sålunda att gällande regler i fråga omjuridiska personers förvärv företrädesvis i avseende på skogsmark skapar bättreförutsättningar för ett rationellt Ullvaratagande av markresurserna än de avutredningen framlagda. Enligt LO:s mening bör en målsättning förjordförvärvslagstiftningen vara atl ge företräde åt förvärvare som harförulsältningar atl på bästa sätt tillvarata markens produktionsförmåga. Detförslag som utredningen nu presenterar ligger enligt LO knappasl i linje meddenna målsättning. Tvärtom kan utredningens förslag visa sig bli besvärandehinder för ett rationellt och lönsamt skogsbruk, genom att bl. a.flexibiliteten i arronderingsarbetet kan befaras komma att minska. LO villdärför direkl avvisa utredningens förslag att juridiska personer får lämnasförvärvstillstånd endast om exempelvis förvärvaren avstår egendom som är avväsenlligen samma storlek eller värde. LO vill ocksä i övrigt, i likhel medflera av utredningens experter, betona nödvändigheten av attjordförvärvslagstiftningen i fräga om förvärv av skogsmark står i samklang medriktlinjerna för skogspoliliken. Innan dessa riktlinjer fastslagits, efterförslag av skogsutredning, anser LO det felaktigt att prioriteranågon speciell ägarkategori. 1978/79:85 ' 93 Enligi kammarkollegiet kan den skärpning av möjlighelernaalt förvärva jord som 6§3 innehåller medföra atl församlingar och pastorat iframliden blir obenägna all avyttra orationella fastigheter om de inte samiidigifår möjlighet alt återplacera köpeskillingsmedlen i jord. Detta kan enligtkollegiet komma atl i vart fall försvära en från allmän synpunkt önskvärdrationalisering. Bosättning och brukning m. m. Förslaget atl införa en bosättnings- och brukningsplikt tillslyrksi princip av lantbruksstyrelsen, , länsstyrelserna i ,, , , , , ochVärmlands län. Hushållningssällskapens jörbund, KF, , lantarbetarejörbundet,LRF och . Enligt LRF är del ett nytt inslag i den svenskajordförvärvslagstiftningen atl lantbruksnämnd som villkor i tillsländsbeslulskall kunna föreskriva en bosättnings- och brukningsplikt för förvärvaren underviss lid. Atl så lidigare inte har kunnat ske har enligt LRF:s uppfattningutgjort en brist. Bestämmelserna om bosättnings- och brukningsplikt tillslyrksdärför. LRF anser alt dessa villkor bör göra det möjligt att komma till rättamed en förvärvare som döljer sina verkliga avsikter vid förvärvsprövningen. Viktigtär också all myndighelerna inie tvekar att lillämpa lagens sanktioner, om detvisar sig att förvärvaren inte uppfyller villkoren. Från flera häll framhälls att förslaget är angeläget och atldet kommer att motverka del passiva ägandel. Lånsstyrelserna i Södermanlandsoch lån finner emellertid tiden för kort och förordar attden utsträcks till . Då åläggandet inte innebär några negativa konsekvenserför köpare vars verkliga avsikt med förvärvet är att bebo och bruka egendomenbelönar länssiyrelsen i att det inte föreligger några skälför en restriktiv tillämpning av bestämmelsen. KF anför atl den föreslagna regeln om bosättnings- och brukningsplikthar betydelse närmast i de fall där kapitalplaceringsförvärv inte uppenbarligenföreligger, men tveksamhet finns, om förvärvaren blir en seriös brukare.Bestämmelsen synes nödvändig för ett konsekvent uppföljande av ett uppställtmål. Enligt bör för skogsdominerade företagvillkor om yrkesmässig brukning i de flesta fall vara tillräckligt medankravet på bosättning i dessa fall borde avse bosättning på orten i stället förbosättning på egendomen. i anser att de föreslagnareglerna om bosättnings- och brukningsplikt är ändamålsenliga. Möjligen kan detanmärkas alt då de lantbruksförelag som avses enligt 7 § oftast är av större omfallningoch därför måsle brukas med hjälp av anställda och främmande arbetskraft enviss generositet bör föreligga när det gäller tillämpningen av regeln. Lantbruksstyrelsen anför atl frågan om vilken sanktion sombör tillgripas mot förvärvare som inte fullgör sina skyldigheter enligtföreskrivet villkor har övervägts av styrelsen. Styrelsen anser, liksom fleralantbruksnämnder, utredningens förslag på denna punkt mindre lämpligt. Lantbruksstyrelsenföreslär i stället i likhet med dessa nämnder att förvärvare som inte uppfyllervillkoret skall kunna föreläggas alt vid vite inom viss lid avyttra egendomen.Sker överlåtelse till förvärvare som inte behöver förvärvslillstånd, börföreläggandet kunna överföras på denne. Prop.1978/79:85 94 relsens mening bör vidare anges en lidsgräns inom vilkensanktionen får tillgripas. Länsstyrelserna i och lånframför samma synpunkter. Kravet pä yrkesmässig brukning av förvärvsegendomen börvid fysiska personers förvärv enligt 1 meningäven kopplas till regeln att förvärvstillstånd skall vägras om egendomen behövsför lantbrukets rationalisering. bör ske så all förvärvslillsländelavseende lillskollsförvärv bör kunna vägras person som äger utvecklingsbartföretag till förmån för ägare av utvecklingsbart företag som är bosatt pä dettaoch dessulom yrkesmässigl brukar förelagel, anser . i län godtar ulredningsförslagelvad gäller införande av skyldighet för förvärvaren atl bruka egendomen.Förslaget om bosältningslvång har emellertid principiella aspekter.Länsstyrelsen anser inte att det föreligger tillräckliga skäl alt gemyndigheter rätl att föreskriva var människor skall bo. avstyrkerdärför förslaget i denna del. Inte heller i län finner det särskilttilltalande med ell bosällningskrav. Ett sådani krav är dessulom onödigt långtgående.Enligt bedömning kommer nämligen kravet på yrkesmässigl brukandeatt i det stora flertalet fall leda till att förvärvaren bosätter sig påegendomen. Är förhållandena sädana att förvärvaren kan uppfylla kravel pä yrkesmässiglbrukande ulan atl vara bosalt pä egendomen, bör ett sådant arrangemang intehindras. Från samhällets synpunki är kravet på brukande primärt och länsstyrelsenanser liksom utredningen bestämmelser härom som ett nödvändigi inslag ijordförvärvslagen. Då del däremot gäller bosättningen bör denna liksom hittillsöverlämnas lill den enskilde att förfoga över. i ställer sig tveksam tillatt det läng tid efter det alt fastigheten förvärvals skall vara möjligl atlaktualisera en inlösen om villkor om bosättning eller brukning inte haruppfyllts. Enligt mening bör det räcka med atl lantbruksnämndenvid sin prövning av förvärvstillständet lägger särskild vikt vid all undersökaall en allvarlig avsikl föreligger alt slå sig ner och bruka fasligheten. Detbör dock därvid även för förvärvstillstånd förutsättas att avsikten med höggrad av sannolikhet kan antas bli förverkligad. i anför atl bestämmelsenknappast torde bli aktuell atl lillämpa i fråga om förvärv av utvecklade ellerutvecklingsbara familjeföretag. I sådana fall avser köparen som regel atlbosätta sig på gården och bruka denna. Om köparen inte är jordbrukare, kanansökan avslås med stöd av bestämmelserna i förslagels 7 §2 (yrkeskunskapersaknas). Vid förvärv av mindre företag (ej utvecklingsbara eller begränsatutvecklingsbara) kan ett bosättnings- och/eller brukningsvillkor vara påkallatfrän regionalpolilisk synpunki. Bestämmelsen kan därför få en viss betydelse i sysselsätlningssvagabygder. Den blir emellertid svår att tillämpa och kräver kontrollåtgärder och ivångsingripandeom köparen inie uppfylll villkoret. Enligt i Östergöilanås lån mening bristerförslaget i vissa avseenden. Det bör således närmare preciseras itillämpningsföreskrifter i vilka fall villkor bör föreskrivas. En sådanprecisering är önskvärd med hänsyn till dels atl bedömningen av förvärvarensavsikter att yrkesmässigl driva jordbruket på ett helt annat sätt än tidigarekan medföra avslag på förvärvsansökan och dels med hänsyn till att åläggande enligi11 § är försett med sanktion. Krav pä bosällning och brukning kommer oavsett Prop.1978/79:85 95 om det utformas generellt eller selektivt alt medförakontroll. Enligt mening är det en brist att utredningen intenärmare övervägt hur denna skall utformas. Enligt LO:s uppfattning är bmkningspliklen del centrala idetta sammanhang medan bosätlningsplikten spelar en underordnad roll. kravpå bosättning torde dessutom i prakiiken bli svårt att upprätthålla. Med denstora flexibilitet i prövningen av de enskilda fallen som ulredningen föreslåruppkommer också en betydande rättsosäkerhet. LO vill därför förorda attutredningens förslag i dessa delar övervägs ytterligare i samband med denöversyn av jordhävdslagen som f. n. pågår. Sågverkens råvarujörenlng ifrågasätter om inte allaskogsmarksförvärv bör ges villkorligt av åtminstone fem är undervilken tid köparen äger visa sin kompetens och avsikt all sköta skogen kortekt.Skogsvårdssiyrelserna, som naturligen skulle få uppdraget atl följa förvärvarenunder "kvalificeringstiden", skulle tillsammans med köparen upprättaskogsbruksplan för fastigheten om sådan saknas. Skogsbruksplanen skulle följasunder femårsperioden, varefter köparen definitivt ges förvärvstillstånd.Fastigheter under prövning skulle automatiskt åläggas avverkningsförbud intilldess skogsbruksplaner upprättats och "preliminärt" förvärvstillslåndgivits. vänder sig mot alt bostadspliklskall av lillständsbeviljande myndighet kunna kopplas till förvärvstillslånd.Ofta är brukarens bostad, då det gäller irädgårdsförelag, belägen på annanplats än egendomen i övrigt. Denna trädgårdsnäringens speciella karaktär bör beaktas. Förslaget att krav på yrkeskunskaper skall uppställas harinte föranlett några invändningar. LRF framhåller atl krav om yrkeskunskaper har funnits medi tidigare lagsiiftning men har i det nya lagförslaget skärpts. LRF bedömer detvara lill nylta för lagens tillämpning all en sådan uppstramning genomförs.Många väl utbildade yngre lantbrukare konkurrerar om salubjudnafastigheter. Det bör då vara självklart att dessa skall priorileras förepersoner som inte skaffat sig tillfredsställande yrkeskunskaper inom jord-ochskogsbruk. Kraven bör naluriigtvis stå i relation till lantbruksföretagetsstorlek och produktionsförutsättningar. Väl vitsordad praktisk erfarenhet börväga tungt vid förvärvsprövningen. framhåller att kravet på yrkeskunnighetäven skall gälla skogsbruket i de fall detta har betydelse för förelaget. Enerinran härom bör enligt styrelsens mening lämpligen tas in i specialmoliveringentill den aktuella paragrafen. Vidare bör det anges atl bestämmelserna är användbaramol förvärvare som genom lidigare vanvård eller misskölsel av lanlbmksförelaghar dokumenterat sin olämplighet all inneha sådani företag. Även lantbruksstyretsen, LO och är posiliva lill förslaget i denna del. Utredningens förslag till bestämmelser med regionalpolitiskkaraklär tillslyrks eller hälsas med tillfredsställelse av lanlbruksstyrelsen,, , länsstyrelserna i , , ,och , , , , , ,, och . Hushållningssällskapens jörbundsamt LRF. Prop.1978/79:85 96 Lanlbruksstyrelsen finner mot bakgrund av statsmakternasbeslut om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken och om särskilt slöd tilllantbruksföretag i vissa glesbygder naturligt att även jordförvärvslagenutformas så att den kan utgöra ett verksamt instrument i samhällets strävandenatt nå de regionalpolitiska målen. Styrelsen tillstyrker därför utredningensförslag till särskilda bestämmelser med detta syfte och underslrykerutredningens uttalande att de allmänna bestämmelserna i lagen bör tillämpas medbeaktande av förhållandena i olika områden. Liknande synpunkterframförs av LRF som betonar atl del finns en starkare politisk vilja altvidta åtgärder som stärker glesbygderna och underlättar dessa bygdersutveckling. En målmedveten och konsekvent satsning på dessa regioner i landetmåste enligt LRF också prägla utformningen av de jordbrukspolitiskainstrument, som görs tillgängliga efter hand som fattar beslut.Det är sålunda nödvändigt att jordförvärvslagen i sin utformning ochtillämpning anpassas till de nya riktlinjer förden framtida jordbrukspolitiken,som antogs av , samt till det riksdagsbeslut som fattas omsärskilt stöd till lantbruksföretag m. m. i vissa glesbygder. Skogsstyrelsenpekar på att bestämmelserna i icke oväsentlig grad kan bidra till struklurralionaliseringeni skogsbruket. Skogsfasiigheter med ringa areal kan, ulan alt de ligger inomräckhåll för ulvecklingsbara företag, successivt inlemmas i större enheter.Inte minst små fastigheter av kategorin "icke utvecklingsbara" är eftersökta fritidsobjekl. Antalet enheter av den här typen är av en sådanstorleksordning att de tillsammans har stor belydelse för råvaruförsörjningenoch därför bör inlemmas i ett aktivt och rationellt skogsbruk. Fiskeristyrelsenfinner det värdefullt att fisket vägs in vid de rcgionalpoliliska övervägandensom lagförslagets 8§ ger uttryck för. Frågan om förvärvstillstånd mäste enligtstyrelsens mening i dessa fall avgöras i nära samarbete med länensfiskenämnder. Enligtlantbruksstyrelsen är det nödvändigt för tillämpningen atl en närmareprecisering sker av de områden inom vilka jordförvärvslagens regionalpolitiskabestämmelser skall kunna tillämpas. Detta har även framhållits av vissa lantbmksnämnder.Med hänsyn till all jordförvärvslagens allmänna besiämmelser skall lillämpasmed beaktande av förhållandena i olika områden av landet, får det enligtlantbruksstyrelsens uppfattning anses mest konsekvent atl de särskilda regionalpoliUskabestämmelserna endast äger tillämpning i områden som blir föremål även förandra regionalpolitiska samhäUsinsatser på lanlbmkels område. Styrelsenförordar således alt ifrågavarande bestämmelser tills vidare endast bör gällainom områden som kommeratt omfattas av bestämmelserna om särskilt stöd lilllantbruksförelag m. m. i vissa glesbygder samt områden som omfattas avbestämmelserna om skärgårdsstöd. När statsmaklerna tagit ställning till fråganom särskilda regionalpolitiska stödåtgärder bör här berörda bestämmelser lillämpasi samma områden som kommer atl omfattas av dessa stödåtgärder. LRFunderstryker att 8 § i jordförvärvslagen inte får ges en snäv avgränsning tillvisst stödområde i landet (i huvudsak delar av inre stödområdet) utan måstekunna komma till användning varhelst de regionalpoliUska problemen är särskiltpåtagliga. Behovet aven precisering av de områden inom vilka de regionalpolitiska bestämmelsernaskall tillämpas understryks av flera länsstyrelser. 1978/79:85 : 97 1 Förslag till Jordförvärvslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § För förvärv av fast egendom som är taxerad somjordbruksfastighet krävs tillstånd enligt denna lag, när förvärvet sker genom 1. köp, byte eller gåva, 2. tillskott tillbolag eller förening, 3. utdelning ellerskifte från bolag eller förening, 4. fusion enligt14 kap. 1 eller 2 § aktiebolagslagen (1975:1385). 2§ Förvärvstillstånd enligt 1 § behövs inte, 1. om egendomenförvärvas från staten genom överlåtelse av lantbruksnämnd eller lantbruksstyrelsen, 2. om egendomenförvärvas av staten genom annan myndighet än stålens affärsdrivande verk, 3. om kommunförvärvar egendomen från staten eller utövar förköpsrätt enligt förköpslagen(1967:868), 4. om egendomenförvärvas av kreditinrättning som enligt lag eller enligt reglemente ellerbolagsordning, som regeringen har fastställt, är skyldig att äter avyttraegendomen, 5. om förvärvarenär gift med överlålaren och inte heller om förvärvaren eller, när makarförvärvar gemensamt, någon av dem är överlätarens avkomling, allt underförutsättning alt överlåtaren inte är skyldig att avyttra egendomen enligt 7§lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätten atl förvärva fast egendom m. m., 6. om förvärvetskall prövas enligt 1, 2 eller 4§ lagen om vissa inskränkningar i rätten attförvärva fasl egendom m. m., 7. om egendomeningår i stadsplan eller är avsedd för annat ändamål än jordbruk eller skogsbrukenligt byggnadsplan, fastställd efter , 8. om förvärvetomfattar omräde som är avsetl för annal ändamål än jordbruk eller skogsbrukeller sådan fastighet som har nybildals för annat ändamål än jordbruk ellerskogsbruk och som därefter inte har undergått taxering, 9. om andel ifastighet förvärvas av någon som redan äger till samma taxeringsenhet hörandeandel i fastigheten. 3§ Vid prövning av fråga om förvärvstillstånd skall behoveiav ralionella företag inom jordbruket, skogsbruket och trädgårdsnäringen(lantbruksföretag) särskilt beaktas. 1978/79:85 98 4§ Förvärvstillstånd skall vägras, 1. omköpeskillingen eller annan ersättning inte endasl obetydligt överstigeregendomens värde med hänsyn till dess avkastning och övriga omständigheter, 2. om det kanantas alt förvärvet sker huvudsakligen för kapilalplacering, 3. om egendomenbehövs för lantbrukets rationalisering, 4. om förvärvetkan antas medföra atl två eller flera utvecklade eller utvecklingsbaralantbruksföretag, som bör beslå som självständiga enheter, förs samman lill enenhet, 5. om förvärvetkan antas medföra att utvecklat eller utvecklingsbart lantbruksföretag sombestår av mer än en fastighei delas upp och uppdelningen medför olägenhet av nägonbelydelse för företagel. Om särskilda skäl föreligger, får förvärvslillslånd lämnasulan hinder av första stycket. 5§ Juridisk person får utöver vad som följer av 4 § lämnasförvärvstillslånd endast om 1. förvärvarenavstår eller kan antas komma att avstå egendom som är av betydelse förlantbrukets rationalisering och i storlek eller värde ungefär molsvarar denegendom som avses med förvärvet, 2. förvärvetmedför att egendom som redan tillhör förvärvaren blir mer ändamålsenlig, 3. egendomen äravsedd för annat ändamål än jordbruk eller skogsbruk, 4. annal särskiltskäl föreligger. Avser förvärvet huvudsakligen skogsmark och är förvärvarenjuridisk person som bedriver skogsindustrien verksamhet i vilken egendomensvirkesavkastning behövs, fär utan hinder av första stycket tillstånd lämnas ominte egendomen med hänsyn till ortsförhållandena bör ägas och brukas av någonsom är bosatt på orten. Första och andra styckena skall även tillämpas, omförvärvaren är fysisk person som bedriver industriell verksamhet som avses iandra stycket. 6 § Fysisk person får utöver vad som följer av 4 och 5 §§vägras tillstånd till förvärv av egendom med utvecklat eller utvecklingsbart lantbmksföretag, 1. om det kan antas atl förvärvaren inte kommer attbosätta sig pä egendo men eller att yrkesmässigt bruka denna, 2. om det kan antas att förvärvaren inte har sådanayrkeskunskaper som behövs för att driva lantbruksföretaget. 7§ Om det är av särskild betydelse från regionalpolitisk synpunki,fär utöver vad som följer av 4 och 5 §§ tillstånd vägras till förvärv avegendom med lantbruksföretag som inte är utvecklingsbart eller som är begränsatutvecklingsbart, 1. om företagelbehövs som tillskott till annat sådant företag, 2. om företagelbehövs som komplement till annan sysselsättning för någon som är bosatt påorten. 8§ Kommun får inte vägras tillstånd till förvärv av sådan faslegendom som med hänsyn till den framlida utvecklingen krävs för tätbebyggelseeller därmed sammanhängande anordning. 1978/79:85 99 9§ Fråga om tillstånd enligt denna lag prövas avlantbruksnämnden, om inte regeringen föreskriver annat. 10 § kan i beslut omförvärvstillstånd ålägga för värvaren att under en lid av högst yrkesmässigt bruka egendomen och, om det finns särskilda skäl till del, även all vara bosatt där. Bryter förvärvaren mot åläggande som han meddelats med slödav första stycket eller överlåter han egendomen före den föreskrivna tidensutgång, får stålen lösa egendomen, om del inte är oskäligt. 11 § kan i beslul om förvärvslillslåndålägga för värvaren all inom viss lid ansöka om viss fåsligheisbildning som berör den egendom som avses med förvärvel eller all vidla ålgärd som behövs för all förbättra egendomen. Fullgör inte förvärvaren vad som åligger honom enligtförsta stycket, kan tillståndsmyndigheten förelägga honom vite. Har föreläggande meddelats enligt första stycket ochövergår egendomen lill ny ägare, gäller åläggandet i stället denne. somhar förelagts gäller inte mol den nye ägaren, men tillständsmyndigheten får sältaut vite för denne.