prop · G203112 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag kommer atl i det följande förorda en kraftig förstärkning av detregionalpolitiska stödet i de sysselsättningsmässigt sämst ställda kommunema.Della förutsätter en annan och mer differentierad indelning av kommunerna änden nuvarande. Det kräver också klart avgränsade stödområden. Viktigt är attstödområdesindelningen gör det lätt för myndigheler och företag att orienterasig om de faktiska stödmöjligheterna i olika kommuner. En preciseradstödområdesindelning ger också siörre möjligheter att decentraliserabeslutsfattandet i stödärenden. Jag förordar således i likhet med kommittén och motbakgrund av den praxis som utvecklats alt landet delas in i sex stödområden medde benämningar som kommittén föreslår. Den nuvarande siödområdesindelningen bör vara utgångspunktför indelningen också i fortsättningen. Tyngdpunklen i stödinsatserna bör därförliksom hiuills ligga på skogslänen. Även uianför skogslänen kan del finnaskommuner som det finns skäl all placera in i något stödområde. Det skall dågälla sammanhängande områden av kommuner - närmasi länsdelar - med uttaladeoch långsiktiga sysselsättningsproblem. Däruiöver anser jag allregionalpoliliskl slöd liksom varil fallel bör kunna ges även utanförstödområdena enligt nu gällande regler. Sådan slödgivning bör således kunna skenär avsevärda sysselsätiningssvårigheler finns eller förulses till följd avindustrinedläggning i samband med omfattande branschrationalisering eller avliknande orsak. Slöd bör kunna ges också Prop.1978/79:112 65 när särskilda skäl talar för att områden med ensidigtnäringsliv eller isolerat läge bör tillföras industriell ellerinduslriliknande verksamhet. Vid indelningen i stödområden bör kommun bedömas som enenhet. Det finns emellertid ett mindre antal till ytan stora kommuner medmycket betydande skillnader inom sig, där del kan finnas skäl alldifferentiera slödel. I det förslag till stödområden som lämnas i det följandeföreslårjag en uppdelning av , och kommuner. Idessa kommuner görs i den praktiska handläggningen av stödärendenen differentiering mellan olika delar av resp. kommun. Utöver dessa kommunerföreslås inga andra uppdelningar. För atl få stadga i den regionalpolitiska stödverksamhetenbör stödområdesindelningen i sina huvuddrag vara oförändrad . Utvecklingen i de skilda regionema följs kontinuerligt upp inomlänsplaneringen och förändringar i stödinsatserna bör naturligtvis anpassastill behoven. Ändringar i stödområdesindelningen bör göras endast när förhållandenaförändras på ett för regionen avgörande sätt. Länsstyrelserna har haft i uppdrag att utifrånsysselsätlningsulredningens bedömningsgrunder föreslå inplacering av kommuneri stödområden. I de avlämnade förslagen har länsstyrelserna avvägl olika kommunersbehov efter nuvarande befolknings- och sysselsältningssituation saml denberäknade utvecklingen fram . Sammantaget innebär länsstyrelsernasförslag en väsenilig utvidgning av stödområdet. En alllför kraftig utvidgning strider mot de principersomjag redogjort för bl.a. genom att tyngdpunklen i stödinsatsemaskulle förskjutas. Jag föreslår därför en stödområdesindelning som liggerganska nära den nuvarande. Däremot har länsstyrelsemas prioriteringar inomlänen haft stor betydelse för mitt förslag till gränsdragning mellan olikastödområden. Det stöd som utgår enligt förordningen (1979: 59) omsärskilt regionalpoliliskl stöd inom vissa varvsregioner avses gälla oberoendeav den nu föreslagna stödområdesindelningen. Detta stöd är temporärt och utgårtill följd av den svenska varvsindustrins omställningsproblem. Det bör därförinte jämföras med stödet till de föreslagna stödområdena. Jag föreslår följande inplacering av kommuner inom de sexstödområdena. Kommunema redovisas länsvis. Stödområde Övrigi stödområde Övrigi stödområde Stödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Övrigtstödområde Göleborgs och län Kommun Stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmäntstödområde Allmänt stödområde Stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmäntstödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Övrigt stödområde Övrigtstödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Stödområde Inre stödområde Allmänt stödområde Allmäntstödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmäntstödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmäntstödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Övrigtstödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Övrigtstödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Övrigi stödområde Stödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Övrigtstödområde Övrigt stödområde Övrigt stödområde Stödområde Inre stödområde Inre stödområde Inre stödområdeAllmänt stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområdeAllmänt stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområdeAllmänt stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Allmänt stödområde Anundsjö, Bjöma, Arnäs, , Grundsi Nätra, , och 3 3 3 3 3 2 2 5 5 5 5 5 5 4 , Sankt Örjans och 6 6 6 6 6 6 6 6 6 5 5 4 4 4 7 Den offentliga sektorn och regionalpolitiken Antalet anslällda inom den offentliga sektom harfördubblats och uppgick till i rundatal 1,2 milj. Av Prop.1978/79:112 70 dessa var ca 540000 anställda av staten eller istatsunderstödd verksamhet och ca 670000 hos kommuner och landslingskommuner.Under tioårsperioden har antalet anslällda i statlig och statsunderstöddverksamhet ökat med nära 100000 medan antalet anställda i kommuner ochlandstingskommuner ökat med närmare 50000. Den regionala fördelningen av antalet anställda inom denoffentliga sektorn visar på betydande variationer i serviceutbud ochsysselsättning inom olika ortstyper. Storstadsområdena och primära centra haren större andel offentligt anställda än regionala centra som i sin tur har enstörre andel än kommuncenira. Två tredjedelar av de anställda inom den offentligaseklorn är kvinnor. Av de statligt anslällda är andelen kvinnor 47 %.Motsvarande andel av dem som arbeiar för landslingskommuner och kommuner är resp. . Regionalt är andelen kvinnor anställda inom statlig verksamhethögre i storstadsområdena än i övriga ortslyper. Inom landstingskommuner ochkommuner är förhållandet det omvända. Den framtida sysselsättningsökningen kommer enligt 1978års långtidsutredning lill stor del alt återfinnas inom den offentligasektorn. Sysselsättningsökningen hos kommuner och landstingskommuner fram lillår 1983 beräknas lill 238000 personer. För den statliga sektorn beräknas ensysselsättningsökning med 29000 personer . De regionalpolitiska målen och den offentliga sektornsroll i regionalpolitiken behandlades senast i samband med beslut omsamordnad sysselsättnings- och regionalpolitik . att det är av störstajvikt för all kunna uppfylla de uppställda målen omen hög sysselsättning i alla delar av landet alt den statliga verksamheien inomolika sektorer i ökad utsträckning planeras med beaktande av regionalpoliliskakrav. Regeringen har vidtagit ell flertal åtgärder för altstatliga myndigheler skall väga in regionalpoliliska aspekter i sin planering.Cirkuläret (1973: 24) till statsmyndigheterna om iakttagande av beslut om denregionala utvecklingen innebär atl statlig myndighet inom sittverksamhetsområde skall följa riktiinjema för regionalpolitiken och verka föralt de regionalpolitiska målen nås. Vidare har i förordningen (1977: 88) omlänsplanering föreskrivits alt statlig myndighet är skyldig att läggaresultatet av länsplaneringen till grund för sin planering. Myndighet skallvaije år lämna redovisning av planering inom myndighelensverksamhetsområde som kan påverka utvecklingen i länet. De statligamyndighetema har härvid ålagts att till berörda länsstyrelser redovisauppgifterom myndighetens regionala sysselsättning och indirekiasysselsättningseffekter av myndighetens verksamhet. Uppgifter skall ävenlämnas om verksamhetens betydelse för bl. a. den regionala servicensutveckling. De statliga myndigheterna skall i ett särskilt avsnitt isina anslcsfram-ställningar till regeringen redovisa sådan planerirfg som kanpåverka den Prop.1978/79:112 71 Myndighelerna skall därvid beaktade förslag till åtgärder som länsstyrelserna redovisar i de årligalänsrapportema. Som har nämnts följs länsplaneringen upp ochutvärderas i årliga länsrap-porler. Länsrapporterna skall redovisa sådanaställningstaganden och prioriteringar som länsstyrelsema gjort för att uppfyllalänsprogrammets mer långsikliga riktlinjer. Härigenom kan de förslag tillåtgärder som aklualiseras pä regional nivå beredas i den statligabudgetprocessen och en samlad beskrivning av den regionala utvecklingenredovisas i budgelproposilionen. kan enligt 38 § länsstyrelseinstruktionen(1971:460) påkalla all regeringen omprövar vissa beslul av central myndigheiom finner att beslutet strider mol de regionalpolitiska målenför länel. Bestämmelsen avser beslut i frågor som rör lokalisering avanläggning eller fördelning av resurser inom länet. Den omfattar intepartsärenden och inle heller beslul av affärsdrivande verk. Decentralisering i olika former har medverkat lill atlsprida statlig verksamhet till fler orter i enlighel med regionalpolitikensmål. Som medel har använis såväl omlokaliseringar som decentralisering avfunktioner, dvs. uppgifter har överförts till administrativa organ på lägrenivå. I regeringens beslut med föreskrifter ochriktlinjer för länsstyrelsemas fullföljande av länsplanering 1974 anges attlänsstyrelserna i samverkan med landstingskommunema och berörda statligamyndigheter bör överväga möjlighetema till decentraliserad förläggning avarbetsuppgifter inom offenilig sektor i länel. Arbetet med della har påbörjatsi länen och en första redovisning har lämnals länsrapport. 7.2 Regionaipofitiska medel i statlig verksamhet har föreslagit en rad åtgärderför att förstärka den offentliga sektorns medverkan i regionalpoliliken.Kommittén anser att statsmaktema här liksom för regionalpolitiken i övrigtmåste ha ett övergripande ansvar. Vidare framhålls atl länsstyrelserna bör gesökade möjligheler att aktivt bevaka de regionalpolitiska intressena i denregionala statliga verksamheten. Sysselsättningsulredningen framhåller atl de regionalpoliliskafrågoma i den statliga verksamheten behöver tas upp redan i myndigheternas verksamhetsplanering.Kommittén anser därför att myndighetema vid denna planering systematiskt bör tahänsyn till de regionalpolitiska målen. Därigenom kan de statligamyndigheterna redan från börian aktivt medverka i regionalpoliliskl motiveradeätgärder. 1 betänkandet understryks all de cenlrala statligamyndighelerna måste samverka med länsplaneringen för alt kunna ta hänsyn tillde regionalpoliliska faktorerna i sin planering. Det gäller både närunderlaget för plane- Prop.1978/79:112 72 ringen skall tas fram och vid genomförandet. Som tidigarehar nämnts finns f. n. vissa regler som syftar lill en samordning mellanplaneringen hos statliga myndigheter och den regionalpoliliskl inriktadelänsplaneringen. Sysselsättningsulredningen föreslår att dessa sambandutvecklas vidare och ges ett mera konkret innehåll. Kommitténbetonar att de affärsdrivande verkens verksamhet i hög grad påverkarförutsättningarna för näringslivets utveckling regionall och lokall.Sysselsättningsulredningen framhåller atl det från dessa utgångspunkter ärväsentligt att de affärsdrivande verkens verksamhet inte ensidigt får styrasav hänsyn lill den egna verksamheten utan att denna också måste anpassas efterövergripande regionalpoliliska mål. Som redan har nämnts finns f. n.administrativa regler som gör del möjligt för länsstyrelsema att påregionalpoliliska grunder hos regeringen begära omprövning av beslul av annanceniral myndighei än affärsverken. Sysselsättningsulredningen föreslår atldenna bestämmelse skall tillämpas även på beslut av affärsdrivande verk. Den statliga länsförvaltningen är enligtsysselsättningsulredningen en av förutsättningarna för att statlig verksamhetskall kunna bedrivas i decentraliserade former. Länsstyrelsema bör enligtkommittén ges ökade möjligheler all på grundval av det fastlagdalänsprogrammel ta lill vara de regionalpolitiska intressena i den statligaverksamheten. Kommittén föreslår att länsstyrelserna i detta syfte, på grundvalav länsplaneringen, skall kunna meddela regionalpoliliskl moiiveradeanvisningar statliga länsorgan. framhåller atl det frånregionalpolitiska utgångspunkter finns särskild anledning att understryka allen decentralisering av statlig verksamhei kan medverka till en ökad regionalutjämning. Lokaliseringen av offentlig service och sysselsättning blir därmedett medel i regionalpolitiken. Decentralisering av statliga verksamheter pålänsnivå bör enligt kommittén ske i samhällsekonomiskt försvarbara former ulanatt servicen till allmänheten försämras. Kommittén betonar att vid bedömningenmäste hänsyn tas till arbelsmarknaden både i den region som behöversysselsätlningslillskoll och i den region som skall avstå från sysselsättningstillfällen.Kommittén anser atl del bör vara en uppgift för de inom varje sektor ansvarigamyndighetema atl, med länsplaneringen som utgångspunkt, beakta möjlighelernalill decentralisering i den fortlöpande planeringen. framhåller vidare att det måstefinnas ett samspel mellan de olika sektoremas krav och de regionalpoliliskakraven för att de regionalpolitiska målen skall kunna uppnås. Kommittén anseratt delta samspel bör utökas och att det därför torde vara ofrånkomligt att vidsidan av de administrativa och planeringsmässiga styrmedlen också skapaekonomiska styrmedel. En framkomlig väg är härvid att ta till vara den naluriigaanknytning till budgetprocessen som länsplaneringens årliga läns- 1978/79:112 73 Kommittén föreslår att detta sker genom att de regionalpoliliskaaspekterna på ell systematiskt och samordnat sätt förs in i den statligabudgetbehandlingen. skulle en sådan utformning av budgetprocessen innebära atl man dåbudgeten fastställs kan la de allmänna hänsyn lill de regionalpoliliskafaktorerna som kommittén förordar. Även vid ell sådani mera allmäntregionalpoliliskl hänsynstagande i budgetbehandlingen måste man räkna med atldel i många fall kommer att kvarstå ett behov av mera riktaderegionalpolitiska åtgärder. Kommittén föreslår därför alt ett anslag slällstill regeringens förfogande för särskilda regionalpoliliska åtgärder i slalligverksamhet. Jagdelar sysselsältningsutredningens uppfattning alt den offenlliga sektorn iökad utsträckning bör planeras från regionalpolitiska utgångspunkter. Dennauppfattning delas också av en bred remissopinion. Den offenlliga sektomsstarka samband med samhällsutvecklingen är enligt min mening ett tillräckligtmotiv för en närmare samordning mellan den offentliga verksamheien ochregionalpolitiken. Härtill kommer att den offentliga sektorn har fått en alltstörre belydelse för sysselsättningen och därmed också för den regionalautvecklingen. Det framstår därför som angeläget att i ökad utsträckning äntidigare föra in ett regionalpoliliskl tänkesätt i den offentligaverksamheien. Jag har redan tidigarebehandlat hur planeringen inom skilda samhällssektorer bör ske i samspel medlänsplaneringen. 1 del sammanhanget har jag också uttalat mig för en meraålgärdsinriklad länsplanering. Detankommer på regeringen att besluta om de administrativa styrmöjligheterna attpåverka den statliga verksamheten i regionalpoliliskl syfte och alt ulfärdariktlinjer så alt de regionalpolitiska aspekterna tillgodoses i den statligabudgetprocessen. Jag anser emellertid att bör la del av minaöverväganden i anledning av kommitténs förslag i dessa delar. Jagdelar kommitténs uppfattning all statliga myndigheter bör beakta deregionalpolitiska faktorerna redan i sin verksamhetsplanering. Flertalet remissinstanserunderstryker delta krav. F. n. fmns i cirkuläret (1973:24) tillstatsmyndigheterna om iakttagande av beslutet om den regionala utvecklingenoch i förordningen (1977: 88) om länsplanering, vissa bestämmelser omskyldighet för de statliga myndighelerna att följa de av godkändariktiinjema för regionalpoliliken och alt lägga resultatet av länsplaneringentill grund för sin planering. Jag avser atl föreslå regeringen all 1973 årscirkulär ersätts av en ny författning där bestämmelsema om de statligamyndigheternas skyldigheler med anledning av gällande riktlinjer förregionalpolitiken samlas och där tydligare än tidigare slås fasl att myndighetinom sitt verksamhelsområde skall verka i enlighet med de regionalpolitiskamålen för arbete, service och miljö. Del finns flera sätt för de statligamyndighetema att mera aktivt väga in regionalpolitiska faktorer i sinplanering. a. bör de beakta verksamhetens betydelse för den regionala 1978/79:112 74 sysselsättningenoch servicen samt fortlöpande och systematiskt gå igenom möjligheterna tilldecentralisering av verksamheten. Hänsynstagandetill regionalpolitiska faktorer i planeringen av slallig verksamhet förutsätteren samverkan med länsplaneringen både när det gäller planering ochgenomförande. Jag har redan lidigare understrukit all länsstyrelsema härvid haren aktiv roll och alt denna planering i ökad utsträckning måste görasålgärdsinriklad. Det räcker emellertid inte med att länsstyrelsema på deltasätl strävar efter en förbättrad samverkan med myndigheiernas planering. Imånga fall fordras regionalpoliliska avvägningar mellan krav från olika län.Övergripande avvägningar mellan verksamheter och mellan län måste göras avregering och riksdag. Detär enligt min mening av stor vikt att alla statliga myndigheler efter sinafömtsättningar medverkar i regionalpolitiken. Det gäller också de statligaaffärsverken. Flera av de stora affärsverken har omorganiseratsmed sikte på en väsentligt ökad decentralisering av verksamheten samldelegering av beslutsbefogenheter, marknads- och serviceinsal-ser. Således kankunderna nu på det regionala planet samarbeta direkt med exempelvisteleområdenas och postområdenas personal i frågor som rör service, nyaprodukter o. dyl. som är av regionalpolitisk betydelse. På teleområdet harvidare beslutats om åtgärder som syfiar till en ökad regional utjämningav taxorna. På postverkets område sker en fortlöpande ulvidgning avlanlbrevbärarservicen med därmed förknippade nya tjänster, vilkel likaledeshar belydelse för den enskildes välfärd främsi på landsbygden. Inom luftfartenhar en regional utjämning av flygtaxorna genomförts, liksom en omfördelning avluftfartsverkels avgifter till förmån för inrikestrafikanterna. Delfinns således många exempel på hur affärsverken har anpassatverksamheten efter de regionala förulsällningama men samspelet med regionalpolitikenkan ytterligare utvecklas. Jag anser emellertid inte att det är en lämpligmetod atl, som sysselsättningsutredningen föreslår, ge länsstyrelsema möjlighetatt begära omprövning av beslut som verken har fattal. De regionalpolilisklönskvärda resultaten bör för affärsverkens del kunna åstadkommas genom dentidigare omnämnda skyldigheten atl verka i enlighel med de regionalpoliliskamålen som skall gälla för alla myndigheter. Somjag har framhållil ligger huvudansvaret för den löpande samordningeninom regionalpolitiken på länsnivån. Förslaget all ge länsstyrelserna ökademöjligheter alt ta tillvara de regionalpoliliska intressena i den statligaverksamheten tillstyrks av flertalet remissinstanser. Enligt min mening böransvar och befogenheler inom regionalpolitiken ökas för länsnivån.Länsstyrelseinstruklionen ger länsstyrelsema möjligheter attpåverka den statliga sekloms utveckling i länet. Enligt instruktionen harlänsstyrelsen bl. a. i uppgift att verka för att statlig, ochlandstingskommunal verksamhet i länel samordnas och anpassas efter Prop.1978/79:112 75 de regionalpoliliska målen för länet. Genom den tydligaremarkeringen av de ställiga myndigheternas skyldighet att verka i enlighel medde regionalpolitiska målen och anpassa sin planering efter länsplaneringen börlänsstyrelsema få bätire förutsättningar atl driva de regionalpolitiskafrågoma i länet. Jag ansluter mig i likhet med flertalet remissinsiansertill sysselsältningsulredningens uppfattning att decentralisering av statligverksamhei kan vara ett verksamt medel i regionalpoliliken. Jagavser därvid decentralisering av såväl beslutsfattande som verksamheter. Enligt min uppfattning kan en decentralisering i denstatliga verksamheten från regionalpolitiska utgångspunkter omfatta både dencentrala och den regionala statsförvaltningen. Decentralisering i den regionalastatsförvaltningen kan på länsplanet innebära att arbetstillfällen i offentligverksamhet överförs från primära centra till regionala centra och frånregionala centra till kommuncenira. Primära cenlra kan i sin tur tillföras merasysselsättning i offentlig verksamhet genom decentralisering av den centralastatsförvaltningen. Decentraliseringsfrågomabehandlas i bil. 14 till prop. 1978/79:111 om åtgärder mol krångel och onödigbyråkrati m.m. som förelagts . Chefen för kommundepartementetanför där bl.a. att det bör övervägas alt ge ett antal myndigheter i uppdragatt pröva möjligheterna all flytta ut beslutanderätt i ärendegrupper inom resp.myndighels verksamhelsområde. Enligt min mening är detla även frånregionalpolitiska utgångspunkter väsentligt. Jag har tidigare redovisat min uppfattning att enberedskap måste finnas för att kunna dämpa en alltför snabb tillväxt iStockholmsregionen. 1 enlighel med vad jag lidigare anfört bör sådana åtgärderi första hand avse tjäns-tesektom. Efter samråd med chefen förbudgetdepartementet villjag framhålla att någon ny omlokaliseringsetapp avstatlig förvaltning inte är aktuell. Däremoi bör regionalpolitiska aspektervägas in då behovet av nya verksamheier prövas och i samband medomorganisationer eller utökningar av verksamheier. Däruiöverär det nödvändigt alt målmedvetet bevaka möjligheterna till decentralisering iden fortlöpande planeringen av de statliga myndigheternas organisaiion ochverksamhei. Somjag nämnt har länsstyrelserna fått i uppdrag all, i samverkanmed landstingskommunema och berörda statliga myndigheter, överväga möjlighelemaall decentralisera arbetsuppgifter inom offenilig sektor i länet. Jag finnerdet angeläget att detta arbete fortsätter och intensifieras och atl dessafrågor bevakas och avrapporteras inom länsplaneringen. 1 detta sammanhang börkonkreta förslag till ökat samarbete mellan myndigheterna kunna aktualiseras. Budgeten är ell viktigt styrinslrumenl i myndighetemasverksamhetsutövning vilket också ett slort antal remissinstanser pekal på. 1budgetbesluten har regering och riksdag möjlighet att åstadkomma dennödvändiga Prop.1978/79:112 76 regionalpolitiska inriktningen på myndighetemasverksamhet. Det är naluriigtvis nödvändigt att avvägningama mellanmyndighetemas intressen och de regionalpoliliska kraven sker i ett sammanhangdär dessa avvägningar kan grundas på politiska bedömningar. fattade beslut om en modemisering avdet statliga budgetsystemet (prop. 1976/77:130, FiU 1977/78:1, rskr1977/78:19). Detta beslut innebär bl. a. att en budgetteknisk omläggning skallgenomföras och att den ekonomiadministrativa nivån allmäntskall höjas i statsförvaltningen. Arbetet härmed har inletts. Förbättrade anvisningarför anslagsframställningar har utfärdats. Redovisningen och resultatanalysen istatlig verksamhet förbättras härigenom. Sammantaget medför dessa åtgärder attstatsmaktema får ett bättre beslutsunderlag, vilket innebär att även deregionalpolitiska aspektema kan beaktas bättre. Detta förutsätier emellertid att länsplaneringen ärkonkret ulformad och att den även tidsmässigt ger de statliga myndighetemamöjlighel all efter avstämning med sina länsorgan i anslagsframställningarnaanknyta till den del av åtgärdsprogrammet i länsplaneringen som berör derasverksamhei. anser alt ett särskilt anslag förregionalpolitiska åtgärder inom statlig verksamhet bör ställas tillregeringens förfogande. Jag är dock inte beredd att föreslå ett allmänt anslagför detta ändamål. Enligt min mening bör även fortsättningsvis sådana frågorunderställas för prövning i varje särskilt fall.