prop · G20374 · 1978-12-31 00:00:00 — 1978/79: 74 Regeringensproposition 1978/79: 74 omändring i lagen (1973: 329) om hälso- och miljöfarliga varor; Regeringen föreslår att antaga detförslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 propositionen föreslås att i lagen (1973: 329) omhälso- och miljöfarliga varor skaU tas in ett bemyndigande för regeringen attinföra en dispensavgift som skall tas ut när vissa undantag medges från lagensbestämmelser om hantering eller import av hälso- och miljöfarliga varor.Syftet med en sådan avgift är att utjämna den ekonomiska fördel som en dispensi vissa fall kan innebära. Avsikten är att en dispensavgift skall införas ifråga om motorbensin och tillämpas om det visar sig nödvändigt att medgeundantag från de av regeringen beslutade nya gränsvärdena förhalter av bly och bensen i motorbensin. 1 1978/79.1 saml. Prop.1978/79: 74 Lag om ändring i lagen (1973: 329) om hälso- ochmiijöfarliga varor Härigenom föreskrivs att i lagen(1973: 329) om hälso- och mUjöfarliga varor skall införas en ny paragraf, 10 a§, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har med stöd av denna lag meddelatsföreskrifter som medger undantag från bestämmelse om hantering eller importav hälso- och miljöfarlig vara av visst slag och kan sådana föreskrifter antasinnebära ekonomisk fördel för den som hanterar eller importerar varan, fårregeringen meddela föreskrifter om att särskild avgift skall tas ut för attutjämna sådan fördel. Regeringen får överlåta åt förvalt-nitigsmyndighet attmeddela föreskrifter om hur avgiften skall be- Denna lag träder i kraft två veckorefter den dag,, då lagen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Prop.1978/79: 74 Närvarande:statsmuiistem , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , ,, De , , , Propositionom ändring i lagen (1973: 329) om hälso- och miljöfarliga Genom en ändring i kungörelsen (1973: 334) omhälso- och miljöfarliga varor (SFS 1978: 614) beslöt regeringen omsänkning av blyhalten i motorbensin från till perliter. beslöts att halten av bensen i motorbensin skall begränsas tUl5 volymprocent. De nya bestämmelserna träder med visst undantag i kraft den 1januari 1980. I samband med nämnda beslut tillkännagav regeringensin avsikt att införa en avgift som skulle tas ut om undantag från de nyabestämmelserna skulle behöva meddelas t. ex. om något oljebolag inte skullehinna klara omställningen till utsatt tid. Avgiften skulle utjämna den ekonomiskafördel som uppkommer för den som får marknadsföra bensin med högre blyhalt änvad konkurrenterna får. Förslag till avgiftsbestämmelser skulle läggas framsenare. Inom har därefter utarbetatsen promemoria med förslag till bestämmelser om avgift vid dispens från bestämmelserom högsta bly- och bensenhalt i motorbensin. Promemorian, som är daterad den 1september 1978, innehåller en bakgrundsbeskrivning med redovisning av bl. a.gällande bestämmelser samt förslag till ändring i såväl lagen (1973: 329) omhälso- och miljöfarliga varor som kungörelsen (1973: 334) om hälso- ochmiljöfarliga varor. Promemorian bör fogas till protokollet som bilaga A. Efter remiss har yttranden över promemorian avgettsav , , produktkontrollnämnden, kommerskollegium,statens pris- och kartellnämnd, överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF),kammarrätten i , Kemikontoret, ochSvenska (). It 1978/79.1 saml. 1978/79: 74 4 En sammanfattning av remissyttrandena bör fogastill protokollet som bilaga B. Beslutet om sänkningen av bly- och bensenhalterna imotorbensin är ett viktigt led i samhällets strävanden att komma tUl rätta medde hälso-och miljörisker som orsakas av bilavgaser. För att beslutet skallkunna genomföras så effektivt som möjligt är det enligt min menmg angeläget atten dispensavgift införs enligt vad som förutskickades när beslutet meddelades.Någon annan uppfattning har inte framförts under remissbehandlingen avpromemorian. Vad i promemorian sägs om syftet meddispensavgiften kan jag ansluta mig till. En dispensavgift av här förordatslag bör sålunda av konkurrensskäl i pruicip motsvara den ekonomiska vinningsom en dispens kan beräknas medföra. bör avgiften få en positivverkan från miljösynpunkt genom att omfattningen av dispensansökningarna tordehållas nere. För undvikande av varje missförstånd rörande avgiftens karaktärvill jag i likhet med vad produktkontrollnämnden gör i sitt remissyttrande understryka att ett avgiftsuttag vid dispenser självfallet inte får uppfattassåsom innebärande en möjlighet att köpa sig rätten att tillhandahålla varor medsämre egenskaper från hälso- eller miljösynpunkt än som krävs enligt gäUandeföreskrifter. Dispensgiv-ningen bör därför självfallet vara mycket restriktiv. I promemorian föreslås att i lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor införs ett generellt bemyndigande för regeringen att beslutaom avgiftsbestämmelser i alla de faU då det är möjligt att medge undantag frånbestämmelser om hantering eller import av hälso- och miljöfarliga varor.Förslaget tiUstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser utomKemikontoret. Enligt Kemikontoret är en avgiftsbeläggning av detta slag en sågenomgripande åtgärd att bör ta ställning i varje särskilt fall.Liknande synpunkter framförs av en ledamot av produktkontrollnämnden i enreservation till nämndens beslut om remissyttrande över promemorian. För egen del ansluter jag mig tillpromemorieförslaget i denna fråga. Jag anser således att regeringen bör ges ettbemyndigande som gör det möjligt att besluta om dispensavgifter även i fråga omandra slag av hälso- och miljöfarliga varor än motorbensin, om det framdelesvid något tUlfälle framstår som befogat att avgifter tas ut för att utjämnasådan ekonomisk fördel som en dispens kan antas innebära för den som hanterareller importerar den aktuella varan. Bemyndigandet, som sålunda förutom attdet tjänar miljövårdens intressen kan ses som ett medel att främjanäringslivets intresse av konkurrens på lika vUlkor, kan enligt min mening inteanses innebära att regeringen i detta fall får en längre gåendenormgivningskompetens än vad regeringen normalt brukar få i liknande fall. Prop.1978/79:74 5 Som föreslås i promemorian bör bemyndigandet avadministrativa skäl innefatta en rätt för regeringen att överlåta tUlförvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter om hur avgiften skall beräknas. Jag kan med viss mindre justering godta denredaktionella utformningen som bemyndigandet har fått i promemorian. Vad därianförs om bemyndigandets innebörd har jag ingen erinran mot. Bemyndigandet in som en ny paragraf, 10 a §, i lagen om hälso- och miljöfarliga varor. För information vill jag nämna att jag,om antar förslaget till ändring i lagen om hälso- och mUjöfarligavaror, ämnar föreslå regeringen att i fråga om dispensavgift för motorbensinmeddela bestämmelser i kungörelsen om hälso- och mUjöfarliga varor med i huvudsakdet innehåll som föresläs i promemorian. I den delen har promemorieförslaget iallt väsentligt godtagits av remissinstanserna. I detta sammanhang vill jagvidare redovisa min syn på några frågor som har väckts underremissbehandlingen. ÖEF och SPI pekar i sina remissyttranden på att deti enstaka fall kan uppkomma svårigheter att inom föreskriven tid hinnagenomföra behövligt produktutbyte i sådant krigslager av motorbensin som hållsi samma cistern som lager för kommersiellt ändamål. Båda remissinstanserna anseratt dispensavgift inte bör tas ut, om dispens behöver lämnas i sådant fall.Efter samråd med chefen för , som inom regeringen harhuvudansvaret för frågor om det ekonomiska försvaret, bedömer jag att det skallvara möjligt att klara av det produktutbyte som behövs innan de nyabestämmelserna träder i kraft. Jag utgår därvid från att eventuella problem kanlösas i samråd mellan ÖEF och oljeföretagen och att företagen vid behov kommeratt kunna samverka sinsemellan. Några av beredskapsskäl betingade svårigheteratt företa behövligt produktutbyte kommer därför knappast att behöva uppstå.Jag ser följaktligen inget skäl till att något företag av den nu diskuteradeanledningen skall behöva inkomma med en begäran om befrielse fråndispensavgift. Slutligen vill jag ta upp en annan fråga som SPIhar aktualiserat och som gäller eventuella övergångssvårigheter föroljeindustrin. SPI anser att ett oljeföretag inte bör vara skyldigt att betaladispensavgift i det fall en dispens att distribuera motorbensin med högreblyhalt än som generellt är tillåtet beror på att behövlig processutrustning iett raffinaderi inte har hunnit installeras till följd av att detillstånd som behövs inte har lämnats inom rimlig tid. För egen del anser jagatt en sådan situation inte skall behöva uppstå. Jag förutsätter därvid attalla berörda, såväl myndigheter som företag, lojalt verkar för att de fastställdatiderna för sänkning av bly- och bensenhalterna i motorbensinen skall kunnahållas. Den omställningstid oljeföretagen har fått är enligt 1978/79:74 6 minbedömning tillräcklig för att både myndigheter och företag skall hinna taställning till och genomföra de utbyggnadsåtgärder som kan vara aktuella. Medhänvisning tUl vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga det inom jordbmksdepartementet upprättadeförslaget tiU lag om ändring i lagen (1973: 329) om hälso- och mUjöfartigavaror. Regeringen ansluter sig tUl föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition föreslå att antagadet förslag som föredraganden har lagt fram. 1978/79: 74 Dnr 1669/78 med förslag till bestämmelser om avgift vid dispens frånbestämmelser om högsta bly- och bensenhalt i motorbensin Prop.1978/79: 74 medfiirslag tUl bestämmelser om avgift vid dispens från bestämmelser om högstably- och bensenhalt i motorbensin Regeringen har efter framställningfrån produktkontrollnämnden beslutat om sänkning av blyhalten i motorbensin från0,per Uter till per Uter. har bensenhalten imotorbensin begränsats till 5 volymprocent. Beslutet innebär att motorbensininte får distribueras tUl bensinstation eller annat ställe för länkning avmotordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg, om halten av bly eUer halten avbensen överstiger angivna gränsvärden. För distribution av bensin som äravsedd för drift av enbart kolvmotor i luftfartyg gäller dock att blyhaltenfår överstiga 0,15 men inte . återgivna bestämmelser jämte andra bestämmelserom motorbensin har av regeringen meddelats med stöd av lagen (1973: 329) omhälso- och miljöfarUga varor och de har införts i 45 a45 f §§ kungörelsen(1973: 334) om hälso- och miljöfarliga varor (se SFS 1978: 614). Enligt 45 d § kungörelsen får produktkontroUnämndenmedge undantag från bestämmelserna om högsta tillåtna halt av bly ellerbensen, om särskUda skäl föreUgger. De nya bestämmelserna om motorbensin träder i kraftden . Premiumbensin får dock distribueras t. o. m. utgången avjuni 1981 även om halten av bly överstiger 0,15 men inte per Uter(punkt 3 ikraftträdandebestämmelserna). Vidare gäller att motorbensin som vidikraftträdandet lagras av beredskapsskäl enUgt lagen (1957: 343) om oljelagringm. m. får distribueras utan hinder av de nya bestämmelserna om högsta tillåtnahalter av bly och bensen (punkt 4 ikraftträdan-debestämmelsema). Enligt en av produktkontrollnämnden åberopadpromemoria kan man bl. a. med hänsyn tUl erfarenheterna från , därblyhalten i motorbensin fr. o. m. sänkts tUl ,förutse att det i övergångsskedet och vid störningar på oljemarknaden kanuppstå svårigheter att klara de nya gränsvärdena för bly och bensen. Det kandärför enligt promemorian bli nödvändigt att bevilja tillfäUiga dispenser föratt försörjningen skall kunna tryggas. Den som beviljas dispens får Prop.1978/79: 74 9 emellertidekonomisk fördel framför sina konkurrenter eftersom han får marknadsföra bensinsom är biUigare i tillverkning än konkurrenternas. På samma sätt som hargenomförts beträffande svavel i eldningsoljor bör därför enligt promemorianövervägas att införa en särskUd avgift som neutraliserar ekonomisk fördel avdispens från reglerna. Sådan avgift begränsar också enligt promemoriandispensernas omfattning till det som är absolut nödvändigt. Man har beräknat att kostnadsökningen för attframställa lågblyben-sin uppgår till per liter beträffande denlågoktaniga kvaliteten och per Uter beträffande den högoktanigakvaliteten. En dispens från bestämmelserna om högsta tUlåtna blyhalt skullesålunda om förslaget om dispensavgift genomförs kunna medföra en avgift somär i storleksordningen . per kubikmeter bensin för låg-oktanig bensinoch . per kubikmeter för högoktanig bensin. I detta sammanhang bör anmärkas att prissättningenpå motorbensin är sådan att skillnaden i tUlverkningskostnad mellan olikakvaliteter inte innebär att konsumentpriset behöver uppvisa motsvarandeskillnad. Enligt 15 § lagen om hälso- och miljöfarUga varorkan regeringen föreskriva att särskUda avgifter skall tas ut i ärende enligtlagen. Enligt förarbetena till denna paragraf åsyftas med bemyndigandetavgifter för t. ex. obligatorisk registrering eUer godkännande av viss varaeller årsavgift för upprätthållande av tillstånd. De avgifter som avses i 15 §syftar i princip inte till annat än kostnadstäckning. Den dispensavgift som här har diskuterats har ettannat syfte och är av en principiellt annan karaktär. Bemyndigandet i 15 § kandärför inte utnyttjas för att införa bestämmelser om ifrågavarandedispensavgift. Bestämmelser om en avgift av liknande slag som densom här har aktualiserats finns i lagen (1976: 1054) om svavelhaltigt bränsleoch i förordningen (1976: 1055) om svavelhaltigt bränsle. I lagens 2 §föreskrivs att särskild avgift (svavelavgift) får tas ut med belopp somfaststäUs av regeringen eUer förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer,när regeringen eller myndighet har medgett undantag från bestämmelse som medstöd av lagen har meddelats om den högsta mängd svavelföreningar som fårsläppas ut i luften. Med stöd av detta bemyndigande har i förordningens 8 §föreskrivits att svavelavgift skall erläggas, när undantag från bestämmelse omhögsta svavelhalt i eldningsolja eller annat fossilt bränsle har medgetts isärskilt fall. I paragrafen sägs vidare att avgiften utgår enligt taxa somfastställs av efter samråd med . I samband med beslutet om sänkning av blyhalten ibensin har regeringen tUlkännagett sin avsikt att lägga fram förslag ominförande av ifrågavarande dispensavgift för motorbensin. I denna promemoria,som har utarbetats inom , redovisas förslag tiU deförfattningsbestämmelser som behövs för att införa dispensavgiften. Prop.1978/79: 74 10 2 Överväganden och förslag Syftet med att införa en dispensavgift äv det slagsom här är aktuellt kan sägas vara tvåfaldigt. Genom att avgiften i principskall motsvara den ekonomiska som en dispens kan beräknas medföra,kommer avgiften att förhindra att konkurrensen snedvrids till följd av endispens. Men därutöver kommer förekomsten av avgiften att ha en positiv verkanfrån miljösynpunkt genom att hålla nere omfattningen på dispeur serna. Om detinte finns några pengar att tjäna på en dispens, torde dispenser komma attsökas bara när det är absolut nödvändigt. Sist anförda omständighet talar föratt man vid avgiftssättningen bör sträva efter att avgiften med säkerhet blirså hög att dispens aldrig kan bli lönsam. Föratt införa en avgift av det slag som här avses krävs enligt regeringsformenbestämmelser i lag. Avgiften förutsätts komma att tas ut vid tillämpning avlagen om hälso- och mUjöfarliga varor. Då såsom förut har sagts denna lagsaknar bestämmelser som ger befogenhet att ta ut sådan avgift föreslås attlagen kompletteras med behövliga bestämmelser. Med hänsyn till att det kan uppkommabehov av att införa motsvarande dispensavgift även i fråga om andra hälso- ochmiljöfarliga varor an motorbensin bör i lagen tas in ett bemyndigande medgenerell räckvidd som gör det möjligt för regeringen att besluta om att ta utavgift även i andra liknande fall då det kan vara befogat att medge undantagfrån föreskrifter enligt lagen. Den grundläggande bestämmelsen bör innefatta ettbemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om att särskild avgiftskall tas ut för att utjämna ekonomisk fördel i fall där föreskrifter omundantag från bestämmelse om hantering eller import av hälso- och miljöfarligvara av visst slag kan antas innebära sådan fördel för den som hanterar ellerimporterar sådan vara. Detta bemyndigande ger regeringen befogenhet att införaavgift när det kan antas att dispenser från t. ex. en hanteringsföreskriftregelmässigt innebär ekonomisk fördel för den som utnyttjar dispensen.Föreskrifter om avgift behöver inte och kan f. ö. knappast heller utformasså att avgiften motsvarar den som dispens kan beräknas medföra i varjesärskilt fall. Bemyndigandet ger befogenhet att konstruera avgiften så att denmotsvarar den ekonomiska fördel som dispenser genomsnittligt sett kanuppskattas föranleda på grund av att exempelvis kostnaden för tillverkningeller annan hantering av visst slags vara blir lägre. Avgift i ett enskiltfall kan således med stöd av förevarande bemyndigande tas ut t. o. m. om det ivisst fall skuUe kunna göras sannolikt att någon ekonomisk fördel inte uppkommer. Ianslutning till nu föreslaget bemyndigande bör tas in en bestämmelse Prop.1978/79: 74 H somger regeringen möjlighet att överlåta åt förvaltningsmyndighet att meddelaföreskrifter om hur avgiften skall beräknas och andra föreskrifter som behövsför att avgift skall kunna tas ut. Denya bestämmelser som här har förordats bör lämpligen tas in i en paragraf ochplaceras sist i det avsnitt av lagen som till rubrik har "Försiktighetsmått,tUlstånd m. I enlighet med det anförda har upprättats förslagtill lag om ändring i lagen (1973: 329) om hälso- och miljöfarliga varor.Förslaget fogas härvid som bilaga 1. I det följande redovisas överväganden och förslag ifråga om de närmare bestämmelser som regeringen med stöd av föreslagenparagraf i lagen om hälso- och miljöfarliga varor behöver utfärda för att genomföraförslaget om dispensavgift för motorbensin. Regeringens föreskrifter i ämnetbör tas in i kungörelsen om hälso- och miljöfarliga varor i avsnittet ommotorbensin. Avgift bör tas ut i samband med att undantag frånföreskrift om högsta tillåtna bly- och bensenhalt i motorbensin medges. enligt 45 d § kungörelsen om hälso- och miljöfarligavaror har tillagts uppgiften att pröva frågor om undantag som avses, är detnaturligt att nämnden också får ansvaret att ta ut ifrågavarande avgift. Iprincip bör avgift alltid tas ut så snart dispens meddelas. Det kan dock tänkasförekomma vissa typsituationer då det inte framstår som motiverat att ta utavgift. Så t. ex. kan dispens komma att medges för mindre kvantitetermotorbensin som skall användas vid motortävlingar. För sådana fall börproduktkontrollnämnden få befogenhet att föreskriva att avgift inte skallutgå. Genom att avgiftsuttag förutsätter ett dispensbeslut kommer sådanberedskapslagrad motorbensin som avses i punkt 4 i övergångsbestämmelserna tUlSFS 1978: 614 inte att drabbas av avgift, om den måste omsättas. I sammanhangetkan nämnas att regeringen givetvis har möjlighet att nedsätta eUer eftergeavgift som har beslutats av produktkontrollnämnden, om avgiften i något fallskulle framstå som obillig. Ilikhet med vad som gäller i fråga om svavelavgiften bör den här aktuellaavgiften tas ut enligt en taxa. I denna bör avgiften differentieras med hänsyntill skilda halter av både bly och bensen. Taxan bör fastställas avproduktkontrollnämnden efter samråd med och statens pris-och kartellnämnd. På grund av de särskilda förhållanden som råder påoljemarknaden kan det vara besvärligt att utforma en taxa där avgiften exaktkommer att motsvara de lägre produktions- eller inköpskostnader som förelegatbeträffande ett parti motorbensin som omfattas av en dispens. Det torde varanödvändigt att utforma taxan med stöd av vissa schabloner. Därvid bör beaktasatt det enligt vad har anförts från miljösynpunkt får anses angeläget atttaxan inte kommer att framstå som "biUig", eftersom man i;så fallriskerar att det söks Prop.1978/79: 74 12 dispensersom inte är nödvändiga. Att det föreslagna lagbemyndigandet ger befogenhet attutforma taxan på nu förordat sätt har anmärkts, vid redovisning avbemyndigandets innebörd. Man kan förutse att sUuationen i ett dispensärendeibland kommer att vara sådan att det när beslut om undantag fattas inte går attavgöra hur stor mängd motorbensin som medgivandet slutligen kommer att omfatta.För sådana fall finns behov av att bestämma ett preliminärt avgiftsbelopp somi ett senare fattat beslut får avräknas mot den sluUigt fastställda avgiften.Uppgår avgiften till betydande belopp bör delbetalningar tiUåtas. Vidare börföreskrift meddelas om att avgiftsbelopp får tas ut genom utmätning, ombeloppet inte betalas inom tid som har föreskrivits av produktkontroUnämnden. För utredningen i dispensärende kan det varanödvändigt att ta prov på det parti motorbensin som omfattas av ansökan omdispens. Sådan provtagning bör på uppdrag av nämnden utföras av länsstyrelseneller hälsovårdsnämnd med stöd av resp. myndighets tillsynsbefogenheter enligtlagstiftningen om hälso- och miljöfarliga varor. Kostnaden för provtagning ochundersökning bör betalas av sökanden i ärendet. Bemyndigande att meddelaföreskrift om detta finns i 14 § tredje stycket lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor. Genom 60 § första stycket kungörelsen om hälso- ochmiljöfarliga varor har regeringen överlämnat åt produktkontrollnämnden attmeddela föreskrifter i detta hänseende. Om nuvarande besvärsbestämmelser i 62 § kungörelsenom hälso-och mUjöfarliga varor lämnas oförändrade, kommer följande ordning attgälla i fråga om besvär över produktkontrollnämndens beslut i fråga ommotorbensm. Hos regeringen förs talan mot beslut om undantag från föreskrift omhögsta tillåtna halt av bly eller bensen samt mot beslut om fastställande avtaxa för dispensavgiften. TUl kammarrätt överklagas beslut som nämnden meddelari särskilt fall och som rör tillämpningen av taxan eller avgiftsfråga i övrigt.Samma ordning gäller för överklagande av motsvarande beslut enligtlagstiftningen om svavelhaltigt bränsle. Anledning att i detta sammanhangföreslå ändring av 62 § kungörelsen om hälso- och miljöfarliga varorförekommer inte. I enlighet med vad nu senast har anförts harupprättats förslag till ändring i kungörelsen (1973: 334) om hälso- ochmiljöfarliga varor. Förslaget fogas härvid som bilaga 2. Prop.1978/79:74 13 Lagom ändring i lagen (1973: 329) om hälso- och miljöfarliga varor Härigenom föreskrivs att i lagen (1973: 329) omhälso- och mUjöfarliga varor skaU införas en ny paragraf, 10 a §, av nedanangivna lydelse. Har med stöd av denna lag föreskrivits undantagfrån bestämmelse om hantering eller import av hälso-och miljöfarlig vara avvisst slag och kan sådan föreskrift antas innebära ekonomisk fördel för densom hanterar eller importerar varan, får regeringen meddela föreskrifter omatt särskild avgift skall tas ut för att utjämna sådan fördel. Regeringen fåröverlåta åt förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter om hur avgiftenskall beräknas och tas ut. Denna lag träder i kraft efter den dag,då förordningen enligt uppgiftpå den utkommit från trycket i . Förordningom ändring i kungörelsen (1973: 334) om hälso- och miljöfarliga varor Härigenom föreskrivs att i kungörelsen (1973: 334)om hälso- och mUjöfarliga varor skall införas tre nya paragrafer, 45 g45 i §§,av nedan angivna lydelse. Medges undantag enligt 45 d §, utgår avgift somavses i 10 a § lagen (1973: 329) om hälso- och Prop.1978/79: 74 Föreslagen lydelse miljöfarliga varor. Avgiften utgårenligt taxa som fastställs av produktkontrollnämnden efter samråd medriksrevisionsverket och statens pris- och kartellnämnd. får föreskrivaatt avgift inte skall utgå när medgivande lämnas till distribution avmotorbensin som skall användas vid motortävlingar eller andra liknandetillfällen. Fråga om avgift enligt §prövas av produktkontrollnämnden. Ar det svårt att i förväg beräknahur stort belopp som skall betalas i avgift enligt §, får preliminäravgift tas ut.