prop · G203103 · 1978-12-31 00:00:00 — 143 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:6 Deålgärder regeringen vidtagit börenligt min mening kompletteras med enöversyn av effektiviteten och lillförliilighelen i processen från sjömäininglill färdiga sjökort. Översynen bör ske genom en särskili tillkallad utredare.Arbetet bör bedrivas skyndsamt. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställerjag att regeringen bemyndigarchefen för alttillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn avsjöfartsverkets sjökorisframställning, altbesluta om sakkunniga, experter och sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställerjag all regeringen föreskriver atlkosinaderna skall belasla sjätte huvudtitelns kommiltéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Utredning om vissa frågor beträffande luftfartens roll i en samordnadtrafikpolitik m.m. Departemenischefen,slalsrådel . 1takt med utvecklingen inom transportsektorn har flygels betydelse i det totalairansportsystemel och för samhällsutvecklingen i slorl successivt ökat. DeUasammanhänger med en rad olika faktorer såsom den allmänna höjningen av denekonomiska standarden, befolknings- och bebyggelseutvecklingen, strukturförändringarnainom näringslivet m.m. För svenskt vidkommande har flyget blivit särskiltbetydelsefullt på grund av vårt lands geografiska läge och utbredning. Medlanke på beroende av utrikeshandeln är ett väl fungerande flyg ettnödvändigt hjälpmedel i kontakterna mellan svenskt näringsliv och omvärlden.Flyget har också stor betydelse för turismens utveckling. Den tidsvinst och deökade resmöjligheter inrikesflyget erbjuder enskilda människor, förvaltningoch näringsliv är för vårt land av största betydelse. I ett ylslort land somSverige med dess många över hela landet spridda regioner och befolkningscentraär lillgången på snabba persontransporter nalurligen en avgörande förutsättningför ett väl fungerande näringsliv och en effektiv förvaltning. 1 trafik-ochregionalpoliliska sammanhang-framför allt när del gäller långväga iransporier -spelar därför flygel numera en väsenilig roll. Dencivila luftfarten har vuxii myckel snabbt i omfång under senare lid. Antaletavresande passagerare på de statliga flygplatserna har ökat från drygt 0,9milj. till 4,3 milj. , vilket innebär en genomsnililig åriigtillväxt med ca 10 96. Drygt hälften (54 96) av det angivna loiala antaletavresande passagerare kan hänföras lill ulrikestrafiken och resten till deninrikes linjefarten. Charterflyget lill utlandet har ökat från ca 66.000avresande passagerare till ca 1,1 milj. . Den inrikeslinjefarten har också vuxit myckel kraftigt eller från drygt 400.000 avresandepassagerare Del II K:6 Skr 1978/79:103 144 år1960 till ca 2,1 milj. . En successiv övergång till jeilrafik, somstarkt bidragit till all förkorta restiderna, aren väsenilig förklaring lillden starka trafikutvecklingen. Linje-och charterflygels starter och landningar (flygplansrörelser) på de statligaflygplatsema har ökat med ca 5 96 och uppgick lillca 222.000. All ökningstaklen såvitt avser antalet flygplansrörelser är lägreän ökningen av antalet passagerare är ett uitryck för den lekniska utvecklingsom skell inom flygel med successiv övergång lill allt större flygplan med ökadkapacitet. Denna utveckling har möjliggjorts bl.a. genom alt luftfartensmarkorganisation har byggts ul med nya modernt utrustade flygplatser ochförbättrade navigerings-, inflygnings- och landningshjälpmedel. Dessa åtgärderhar inte bara varit nödvändiga förutsättningar för flygtrafikens utvecklingöver huvud utan har också bidragit lill all ytierligare öka säkerhelen ochregulariteten i trafiken. Vidsidan av del tyngre flyget har inom den civila luftfarten skett en kraftigtillväxt av del s.k. allmänflygei. Allmänflyg aren sammanfallande benämning påcivil luftfart utförd med lätta luftfartyg, såväl jet- som propeller-drivna.Allmänflyg kan uppdelas i bruksflyg (i vilkel laxiflyg ingår), skolflyg,luftfartsverksamhet av särskilt slag och privalflyg (inkl. firmaflyg). Av delloiala antalet flygplansrörelser svarade allmänflyget för ca 85 96eller ca 1,4 milj. Inom allmänflyget fördelades flygplansrörelserna med ca 5596 eller ca 0,8 milj. på den yrkesmässiga luftfarten inkl. allt skolflyg ochresterande på privalflyg. Luftfartensandel av del totala inrikes persontransportarbelet med kollektiva färdmedelökade från till ca 6 1977. mer änfördubblades flygets andel av det totala inrikes persontransportarbelet. Tillväxtenav den civila luftfarten väntas enligt luftfartsverket fortsälla men i någotlångsammare takt . Ettutmärkande drag i den civila luftfartens utveckling är att den kommit allbetjäna allt fler orter i landet. Totalt finns ca 220 flygplatser som äröppna för civil trafik. Av dessa är ca 105 godkända atl användas vid luftfart iförvärvssyfte. Dessutom är 53 av dessa godkända som trafikflygplatser, vilketinnebär all insirumentinflygning kan ulföras. Reguljär inrikes trafik bedrivs fn. på 32 av flygplatserna varav 13 förvaltas av luftfartsverket. Vidare finnssex fiygplatser som ulgörs av miliiära floUiljflygplalser där luftfartsverketförvaltar de anläggningar som utnyttjas för den civila trafiken. Delinrikes flyglinjenätel har successivt byggts ul och sammanbinder numera enrelativt stor del av landels siörre tätorter med i första handStockholmsregionen men även i viss utsträckning med varandra. Av det totalaantalet flygresor i inrikes linjefart har ca 80 96 sin start- eller målpunktförlagd lill eller . dominans kan ävenbelysas med alt av totalt 17 relationer med ett trafikflöde överstigande 20.000resor är det endast två som inte berör Siockholm, nämligenSundsvall-Göteborg och . Del inrikes flygnälei domineras avfyra linjer, nämligen , , samtStockholm-Visby. Dessa fyra linjer svarar tillsammans för ca hälfien av resornamed reguljärt inrikesflyg. En betydande flygtrafik sker också till och frånövriga Norriand. I framliden får vi räkna med ett antal högtrafikeradeflygvägar mellan siörre befolkningscentra som - med hänsyn bl.a. lill desenaste årens snabba flygplalsulbyggnad - liksom nu kompletteras av ett nät avflygvägar med lägre trafikintensitet. 145 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:6 Genom beslut av riksdag fastställdes riktlinjernaför luftfartsverkets verksamhet och organisation (prop. 1967:57, SU 107, rskr267). harenligi dessa bl.a. till uppgift all förvalta och drivastatliga flygplatser för linjefart, sk. primärflygplalser. Andra flygplatserför huvudsakligen det s.k. allmänflygel aren angelägenhet för landsting,kommun eller enskild intressent. Delta utesluter emellertid inte allflygplatser för luftfart i regelbunden traflk kan anläggas, förvallas ochdrivas av landsiing, kommun eller enskild. Enligt riksdagsbeslutet skulle ianslutning till de av statsmakterna antagna trafikpolitiskariktlinjerna ålgärder vidlas för att anpassa den civila luftfarten lill kravetpå full kostnadstäckning. I anslutning till nämnda proposiiion fastställdes normerför samverkan mellan stat och kommun vid invesleringar i de av luftfartsverketförvaltade primärflygplatserna. Enligt dessa normer har kommun att svara förmark-kostnaderna och för 37,5 96 av kostnadema för byggnader och anläggningar. Genom del eiablerade samarbelel mellan stal och kommun påluftfartsområdet har förutsättningar skapats för ett kommunalt inflylande ochmedansvar vid uibyggnad av landels primärflygplatser. Genom formerna förtäckning av invesleringsulgifterna får kommunerna liksom staten - utifrån en prioriteringav flygplatsprojekt i förhållande till andra samhälleliga invesleringsändamål -bedöma projektens angelägenhelsgrad. Förutsättningarnaför alt slalen skall engagera sig i anläggandet av en ny flygplats är enligtdel lufifartspolitiska beslutet att full kostnadsläckning erhålls för hela deli anläggningen inveslerade kapitalet. Vidare bör intäkterna överstiga drift-och kapitalkostnaderna senasi lio år efter att flygplatsen har färdigställts.Enligt luftfartsulredning bör samma ekonomiska förutsättningartillämpas vid siörre investeringar i befintliga flygplatser. De nuvaranderiktlinjerna för statligt engagemang i en flygplats tar således inte hänsyntill att varje flygplats ulgör en del av det samlade nätet av flygplatser därenskilda flygplatser genererar intäkter på andra flygplatser. När enflygplats tagits i drift integreras den kostnads- och intäkismässigt i dettotala flygplatssystemet. De avgifier som fastställs för nyttjandet av de olikaflygplatserna baseras således på den samlade kostnaden för driften av deflygplatser som staten förvallar, vilkel leder till att lönsammastorflygplatser lämnar bidrag till olönsamma mindre flygplatser. Avgiftsuttagetpå de större flygplatserna kommer därigenom all bli högre än vad som moliveras avkostnaden för flygplatsen i fråga. Utvecklingen av flygtrafiken i har liksom vadgäller övriga Irafikgrenar skett inom ramen trafikpolitiskabeslut. I enlighel med de trafikpolitiska riktlinjerna skall varje trafikgrensjälv svara för de kostnader den förorsakar det allmänna. Delta innebär förluftfartens del atl luftfartsverket skall läcka sina kostnader inkl.avskrivningar och ränla på statskapitalet med avgifter. Förränlningskravelinnebär krav på avkastning av det disponerade statskapitalet motsvarandestatens normalränta. Vidare skall trafiken ombesörjas av flygföretagen enligtföretagsekonomiska principer. Ennaturiig följd av såväl de trafikpolitiska riktlinjerna som formerna församarbetet med kommunerna är atl de statliga och kommunala investeringarna ide statliga flygplatsernas byggnader och anläggningar i ekonomisk meningvärderas på samma sätt och all ersättningen därför grundas på samma villkor. Ienlighet härmed omfattar ersättningen till kommunerna för deras investeringsbidragtill byggnader och anläggningar (prop. \0 1978/79. 1 saml Nr 103 Del II K:6 Skr 1978/79:103 146 angåendeersättning till kommuner för bidrag lill investeringar i primärflygplalser)kapitalkostnaderna molsvarande avskrivning och ränla enligt för luftfartsverketgällande principer. Dåvar och en av primärflygplatserna som tidigare berörts, ingår som del i ettintegrerat flygplatssystem har ersättningen lill kommunerna inte gjortsberoende av graden av kostnadstäckning i de särskilda fallen. I enlighet medförslagen i prop. 1970:200 har kostnadsläckningskravet i slället fastställtsatl gälla verksamheten i dess helhet. I konsekvens härmed har för kommunernasdel - under förutsättning au verkets ekonomiska målsäiining om full kostnadstäckningi den totala rörelsen uppfylls -ersättningarna getts generell karaklär och ärsåledes enbarl baserade på de investeringsbidrag som vederbörande kommunlämnat. Fråganom flygplatsers huvudmannaskap och krilerier för statligt engagemang i flygplatserhar bl.a. mol bakgrund av luftfartens utveckling under de senasle årenaktualiserats i olika sammanhang. Således har , i likhet medluftfartsverket, bl.a. ullalat att en översyn bör ske av gällande riktlinjerför lönsamhetsbedömningar m.m. för inrättande av statliga flygplatser.Luftfartsverket har därvid framhållil att en företagsekonomisk utvärdering avett flygplatsprojekt inte ensamt bör vara avgörande för flygplatsens tillkomsteller för statligt engagemang i en redan etablerad flygplats. En sådanbedömning måsle enligt luftfartsverket kompletteras med regionalpolitiska ochsamhällsekonomiska värderingar och en bedömning av den enskilda flygplatsensbetydelse i det totala flygiransportsystemet. Frågan om flygplatsershuvudmannaskap har också aktualiserats i samband med organisatoriskaförändringar vid de militära floltiljflygplatser som fn. utnyttjas för civilluftfart. Således har beslutat om avveckling av flygflottiljen iKalmar. Vidare har i olika sammanhang framförts förslag om all , Boriängeoch flygplatser skall ges ställning som primärflygplatser ochsåledes övertas av luftfartsverket. i bör staten ta över hela del ekonomiskaansvaret för uibyggnad och drift av statliga flygplatser för linjefart. Vidarehar i hos regeringen hemställt om en omprövning avde av faslslällda reglerna för invesleringar iprimärflygplatser. anser atl de nuvarande reglerna klarl missgynnarkommunerna. Luftfartsverketsekonomiska resultat har utvecklats relativtgynnsamt. De omfattande investeringarna under 1970-talel som följd avuibyggnaden av ire slorflygplatser och kapacitets- och säkerhetshöjandeålgärder vid övriga flygplatser har emellertid lell lill all verket inte räknarmed all kunna uppfylla sitt förräntningskrav. Verkeihardärför presenterat en tioårsöversikl med åriiga taxehöjningar på igenomsnitt 10 96 som visar en underförränining . Dennaunderförränining kompenseras emellenid av motsvarande överförränlning under desisla åren av tioårsperioden. Som följd härav kommer enligt luftlarlsverketkommunerna i likhel med staten, vilkel och Stockholmsläns landsiing motsatt sig, inte atl erhålla full förräntning på insatt kapitalunder . Kommunerna kommer emellertid atl kompenseras härförunder tioårsperiodens senare del. Flygbolagen har för sin del framfört atl denantagna laxehöjningen skulle kunna reduceras genom rationalisering avluftfartsverkets verksamhet. Vadgäller luftfartsverkets ekonomi bör vidare nämnas alt luflfaristaxan 147 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:6 omstruktureradesår 1973 av regionalpolitiska skäl. Den inrikes passageraravgiften sänkteskraftigt som den utrikes passageraravgiften höjdes. Denna åtgärd harpåverkat resultatet för de flygplatser där enbart inrikestrafik bedrivs. Genomden utbyggnad som skett bl.a. av de större flygplatserna med internationelltrafik har förutsättningar skapats för en framtida lönsam expansion. Underetlinledningsskede med stor outnyttjad kapacitet kommer lönsamheten emellertid attvara låg. Det finns därför skäl att iaktta stor restriktivitet i fråga omyUeriigare resursbindande ålgärder . Härigenom bör delbli möjligl au begränsa höjningarna av taxorna som inlernalionelll sett liggerpå en hög nivå. Inom ramen för denregionala trafikplaneringen som genomfördes ingick som ellväsentligt moment att skapa underlag för en samlad bedömning av hur bl.a.flygplatssystemet bör utformas på kortare och längre sikl för alt på etttillfredsställande sätl tillgodose de inlerregionala resbehoven i resp. län. Pågrundval av vad som framkom i den regionala trafikplaneringen utarbetades inomkommunikationsdepartementet en departementspromemoria (Ds K 1975:10) Planeringav de svenska flygplatserna. 1 promemorian utvärderades länsstyrelsernas förslagtill flygplatsuibyggnader. Med denna utgångspunkt framlades en skiss till ettframtida flygplatssystem. Promemorian har remissbehandlats. Utgångspunktenför den regionala iraflkplaneringen när del gäller flygplatsers lokalisering,uiformning och kapacilel är ett funktionellt flygplatssystem. 1 syfte attåsiadkomma ett sådani system som också är anpassat lill regional- ochnäringspolitiska målsättningar samt flygtransporternas ekonomiska och lekniskaförutsäliningar har i arbelel med de regionala trafikplanerna tillämpats enfunktionell indelning av flygplatsema. Denna indelning anknyter till den i delregionalpoliliska handlingsprogrammet angivna ortsplanen saml lillflygplatsernas belydelse i transportsystemet. Funktionsindelningen motsvarar islort sett den tekniska banklassindelningen som luftfartsverket tillämpar vidgodkännande av flygplatser. Iskrivelse lill regeringen har Svenska kommunförbundei hemställt att regeringenskall la inilialiv lill en genomgripande analys av inrikesflygets situationidag och vilken roll det skall spela i framliden. Statliga och kommunalaflygplatser måste enligt kommunförbundei betraktas som delar i ett för helalandet gemensamt flygplatssystem. Del är därför angeläget att klargöra hur ellsådani system bör se ut för alt på längre sikl bli ett verksamt medel isysselsättnings- och regionalpolitiken. kräver enligt förbundel enallsidig belysning och bedömning av resbehoven, lillgängliga fasta anläggningarför trafiken och eventuella krav på förändringar, nuvarande och kommandeflygplanstyper, loiala ekonomiska resurser och kostnadsfördelning. Inrikesflygel i äruppbyggt på i princip likartal säll som i och . Del innebär altScandinavian Airlines Syslem (SAS) i samtliga tre länder svarar för vissa tungastamlinjer - i , och i principStockholm-Luleå-Kiruna-medan nationella flygbolag - () iSverige - handhar linjefarten i övrigi. Denna arbetsfördelning har successivtvuxit fram under iakttagande av bestämmelserna i del för SAS gällandekonsorlialavtalet och de grundprinciper för SAS verksamhet som gemensamtfastlades av de skandinaviska länderna vid tillskapandet av SAS-konsortielinnebärande en företrädesrätt för SAS alt bedriva inrikestrafiken i de treländerna. Utöver SAS och LIN:s trafik på de Del II K:6 Skr 1978/79:103 148 siörreflygplatserna har ett sekundärnät - malarnäl - byggts upp.Sekundärnätet trafikeras med lättare fiygplanstyper. Närdet gäller frågan om uppdelning av trafiken på SAS och kan del såledeskonstateras all del finns anledning all i - liksom i och Norgemed deras likartade uppbyggnad av inrikesfiyget - från lid till annan se överarbetsfördelningen liksom intäkts- och kostnadsfördelningen mellan SAS och denationella flygföreiagen, dvs. för del framför allt . Mol bakgrundhärav träffade SAS och överenskommelse om överföring avtvå flygfrekvenser på linjen från SAS lill . Luftfartsverkethar anmodat bolagen atl gemensami utvärdera resultatet av denna överföring.Utvärderingen skall redovisas för verkei senasi i år.Luftfartsverket har vidare föreslagil atl en lolal översyn av inrikesflygetsstruktur bör genomföras i syfte all stärka dess ekonomiska och irafikalafömisäiiningar. Statens pris- och karlellnämnd (SPK) anser del vara väsentligtatt en sådan översyn kommer lill stånd. Denna fråga har även aktualiserats avriksdagen vid ett flertal lillfällen. Dencivila flygtrafikens tillväxt och dess successivt siörre geografiska uibredningmedför ett ökat ianspråktagande och ett allt intensivare utnyttjande av detsvenska luftrummet. Luftrummet skall utnyttjas av militärflygel, varsverksamhei bedrivs under speciella operativa belingelser. Mol denna bakgrundbeslöt (prop. 1973:27, TU 1973:12, rskr 1973:160) atl decivila och militära flygtrafikledningsorganisationerna skulle sammanföras i engemensam organisation. Denna skulle i sin tur inordnas i luftfartsverket.Riksdagen beslöt också alt den fortsatta utvecklingen avflygirafikledningssystemet skulle inriktas på övergång lill s.k. yltäckandefiygkonlroll. Enligt beslul har dessulom en central skola förgemensam utbildning av civila och miliiära flygledare inrättats i . Riksdagenbeslöt (prop. 1975:81, TU 1975:16, rskr 1975:19) om ny organisaiion förluftfartsverket. Syftet med omorganisationen var bl.a. att mot bakgrund av denallmänna utvecklingen inom luftfarten förbättra förulsäuningarna för eneffektivering av luftfartsverkets och lufifartsinspek-lionens arbete. I prop.1977/78:5 om flygvädertjänstens system och organisation m.m. föreslogs ellantal ålgärder i syfte att effeklivera flygvädertjän-sten. 1 propositionenföreslogs bl.a. all fömlsältningarna för en ytterligare integrering mellancivil och militär väderljänsl bör prövas fortlöpande. beslöt ienlighet med förslagen i propositionen. Vid årets har beslul vidarefallals om inrällande av en central myndighet för utredning av allvariigarecivila och militära luftfartsolyckor. Jagkan konstalera atl luftfartens utveckling i fleraavseenden har varil myckel expansiv, främst vad gäller trafikvolym,flygplalsulbyggnad och teknisk utveckling. De ekonomiska förutsättningarna förde olika delsystemen inom del loiala luftfartssystemet har vidare,vilketframgåltav vad jag tidigare anfört, avsevärt förändrats. gälleratl de trafikpolitiska riktlinjerna kommii atl lillämpas på ettsäll som delvis kan anses ålerspegla förändrade synsäll. Detla framgår avpropositionen 1977/78:100 bil. 9 (budgetpropositionen) saml av den av riksdagenännu ej behandlade proposilionen 1977/78:92 om åtgärder för au förbättra lokaloch regional kollektiv persontrafik. Motbakgrund härav finner jag det lämpligt att nu föreslå alt en kommittétillkallas med uppdrag atl se över vissa frågor beiräffande luftfartens roll ien samordnad trafikpolitik. Huvuduppgiften för ulredningen bör vara all, med 149 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:6 uigångspunkii en översiktlig analys av del inrikes flyglinjenätel, föreslå en lämpligflygplalsslruktur som i första hand lillgodoser kraven på tillfredsställandeinlerregionala flyglransporter. bör ske ulifrån en bedömning avomfatiningen och arten av nuvarande och framtida irafikunderlag för främsiinlerregionala förbindelser saml luftfartens rimliga andel därav.Allmänfly-gets roll som komplelterande transportmedel bör i delta sammanhangbeakias. Ifrågor om utredningsarbetets inriktning och vissa huvudfrågor som bör behandlasav kommittén vill jag anföra följande. Jag förutsätier emellertid alt kommitténäven kan ta upp andra frågor som anknyter till dess uppgifter. Denprincipiella utgångspunkten för kommitténs arbele bör vara aU målet församhällets trafikpolitik är att ge medborgarna och näringslivet i landels olikadelar en tillfredsställande trafikförsörjning lill lägsia möjliga samhällsekonomiskakostnader. De trafikpolitiska ålgärderna måsle därvid i möjligaste månanpassas så att de harmonierar med t.ex. närings- och sysselsättningspolitiken,regionalpolitiken, miljöpolitiken och energipolitiken. Jag erinrar i dellasammanhang om uttalande (CU 1973:11, rskr 1973:11) rörandebehandlingen av flygplatsernas lokalisering inom ramen för den fysiskariksplaneringen. Vidare bör kommittén i sitt arbete beakta vad statsmakternasenast i anslutning till försvarsbeslut anförl om försvarsberedskapen.Sålunda framhålls där all del är belydelsefulll och nödvändigi all isamhällsplaneringen hänsyn las även lill totalförsvarets behov. Närdet gäller de trafikpolitiska medlen främjas effektiviteten i transportapparatenoch kvaliteten på Iransporttjänslerna bäsl genom en i princip fri konkurrens.Della skapar valfrihet för konsument och näringsliv i valel av transportmedel.Transportutövarna skall inom ramen för av samhällel fastlagda gränser arbelaulan konkurrenshämmande detaljregleringar och under företagsekonomiska former.Samtidigt måste trafikpolitiken utformas så alt en frivillig samverkan ochsamordning mellan olika iransportulövare underlättas. En samhällsekonomiskteffektiv fördelning av transporlarbelel mellan olika transportmedel måsle varaden grundläggande utgångspunkten för trafikpolitiken. Statenhar ett huvudansvar för atl ett effektivt interregionalt transportsystem kankomma lill siånd. Eu väl utvecklat och differentierat inrikesflyg spelar, medhänsyn lill flygels höga transporteffektivitet och de långa geografiskaavsiånden i landet, härvid en väsentlig roll. Moldenna bakgrund och med beaktande av förväntad trafiklillväxl och tekniskutveckling bör kommiuén se över det nuvarande inlerregionala flyglinjenätel.Kommitténs arbete i denna del bör resultera i en principskiss för linjenäletsutformning. Med uigångspunki i denna skiss bör kommittén överväga bl.a.lokalisering och dimensionering av flygplatserna. Den i departementspromemorianPlaneringen av de svenska flygplatserna framlagda planen till ett framlidaflygplatssystem bör uigöra grunden för en fördjupad analys av den lämpligaframtida flygplalsslrukturen och den flygplatskapacitet som från samhälletssynpunki bör finnas. Regeringenkommer att meddela anvisningar för en fortsatt regionaltrafikplanering. Inom ramen för den regionala trafikplaneringen kommer närmareatl studeras frågan om ny- och utbyggnad av mindre flygplatser, de s.k. region-och lokalflygplatserna. skall ske mot bakgrund av allmänflygels växande belydelseför flyglransportförsörjningen. Jag förutsätter atl del arbete som bedrivs inomden nu föreslagna kommittén DelIIK:6 Skr 1978/79:103 150 pålämpligt sätl samordnas med den inom regional trafikplanering bedrivnaflygplatsplaneringen.