prop · G203213 · 1978-12-31 00:00:00 — Verkel anser att om sådana skäl föreligger så bör iförsta hand orter där industrinedläggning har skett komma i fråga.Industriverket och för fram liknande synpunkter. Flera remissinslanser, bl. a. planverket ochSveriges meteorologiska och hydrologiska institut (), anser att deområdesplaner och miljöutredningar som har utarbetats under planeringsskedetär värdefulla. anser alt en översiktlig sammanställning av detmalerial som föreligger är angelägen. Sammanställningen bör bl.a. utgöraunderlag för etl urval av platser där statliga och kommunala insalser förfortsatt utredning och planering är önskvärda. Verket anser vidare att ennärmare analys bör genomföras för de platser vid norra ochNorrlandskusten som berörda länsstyrelser och kommuner har angett som tänkbaraför lokalisering av FRP-industri. Möjligheterna atl lokalisera FRP-industri lillinlandet behandlas av flera remissinslanser. Enligt kan vattenrecipienteni vissa fall vara en begränsande faktor. anser att förutsättningarnaatt lokalisera industri nära råvaruförekomster i inlandet sannolikt ökar alllefter som bättre process- och reningsleknik ulvecklas. Liknande synpunkter försfram av planverket, som bedömer alt ytterligare någon eller några orter iinlandet kan komma att visa sig ha speciella förutsättningar för industriellutveckling. Särskilt gäller delta enligt verkel områden i anslutning lill ännuolillräckligl utvärderade råvaruförekomster. Kommuner, länsstyrelser och centrala myndigheterhar i viss utsträckning behandlat gruv- och läktfrågor. Några kommuner harredovisat in- 1978/79:213 Bilaga 1 27 mutnlngs- och ulmålsområden i kommunöversikter ochmarkdisposilionsplaner. Kommuner med alunskifferförekomsler har endasl i någrafall uppmärksammat dessa i planeringsarbetet. Planering sker i flera kommunerför atl klarlägga var fortsall läktverksamhet avseende sand, grus och sten kankomma till stånd. Flera länsstyrelser och centrala myndigheter anser atl detbehövs ett bättre underiagsmalerial beträffande malm- och mineraltillgångarinför det fortsatta planeringsarbetet. Önskemål om att i ökad utsträckning fådel av prospekleringsresultal framförs bl.a. av länsstyrelserna i Västerbottensoch . Några länsstyrelser framhåller behovel av en bättrekännedom om och mer långsiktig hushållning med grus-, sand- ochsten-fyndigheter. Flera länsstyrelser samt och planverket anseratl gruvlagstiftningen bör ses över. Även industriverket framför synpunkter pålagstiftningen inom mineralområdel. föreslår ändring inaturvårdslagen så alt hushållningsaspekten kan beaktas i fråga omtäktverksamhel. Frågor som behandlas i annan ordning Flera av de frägor somremissinstanserna har tagit upp i sina yttranden kräver yllerligare beredning.Elt omfattande underlag belräffande den fortsatta behandlingen av induslrin iden fysiska riksplaneringen har lämnats av industriverket genom de studier omskilda industribranscher som verkel har utarbetat. Redovisade förslag lillkompletteringar och ändringar i gällande riktlinjer för den fysiskariksplaneringen kommer atl övervägas i det pågående arbetet med en ny rapportom hushållning med mark och vatten. Rapporten kommer bl.a. atl redovisa etlplaneringsunderlag belräffande och . Vissa av här berörda frågorbehandlas även inom den vid jordbmksdepartementet tillsatta kommittén (Jo1978:01) med uppdrag all utforma riktlinjer för den framlida naturresurs- ochmiljöpolitiken. Frågor rörande gruvindustrin övervägs också inom den pågåendemineralpoliliska ulredningen. Förslag lill ny eller ändradlagstiftning bereds dels i anslutning till del pågående arbetet med plan- ochbyggnadslagstiftningen, dels i naturvårds-kommittén (Jo 1970: 28). dels isärskild ordning inom regeringens kansli. Vattenkraftutbyggnader harbehandlats i liten utslräckning av kommuner och länsstyrelser i avvaktan påfrämst statsmakternas ställningstaganden till pågående och avslutadeulredningar. Elt fåtal kommuner redovisar slällningslaganden för eller emotaktualiserade vattenkraftutbyggnader. 1978/79:213 Bilaga 1 28 I berörda kommunöversikter anges områden kring defyra kärnkraftverken som har blivit föremål för planering och för vilkariktlinjer för nybebyggelse har beslutats. Några kommuner redovisar sininställning lill framförda förslag lill nya kraflverkslägen. Flertalet länsstyrelser behandlar behovel av markför kraftledningar. Som underiag för kommunernas och länsstyrelsernasredovisning av kraftledningar har industriverket inventerat det befintligastamlinjenätet och det regionala nätet. har lilllänsstyrelserna redovisat planerat slamlinjenäl, bl. a. en sträckning för etl800 kV-näl som avses binda samman befintliga kärnkraftverk. har till länsstyrelserna redovisat planerade kraftledningar.Flertalet länsstyrelser har redovisat av valtenfallsverket planeratstamlinjenät. En av verket planerad 800 kV-ledning mellan Forsmark ochOskarshamn har varit föremål för samråd i samtliga berörda län. finner det angeläget altplanering för den mer detaljerade sträckningen av elt framlida 800 kV-nät kanpåbörjas. Verket anför vidare att befintliga kraftledningsförbindelser med denordiska grannländerna kommer att byggas ul . Verketpåpekar all motiv för nya s. k. samkörningsledningar kan uppkomma till följd avenergipolitiska beslut som påverkar förutsällningarna för kraftulbyte övergränserna. Flera länsstyrelser redovisar konflikter medvatlenfallsverkets planer på elt framtida kraftledningsnät. a. ärlänsstyrelsen i starkt negativ lill en planerad 200-400kV-ledning öster om . anser atl konflikterna med anledningav etl eventuellt 800 kV-nät bör utredas i samråd mellan berörda parter. Omprincipbeslut fattas om atl bygga elt sådanl nät bör enligt verkel kommunalamarkreservalioner därefter genomföras. Flertalet länsstyrelser och flera cenlralamyndigheter anser del angelägel all samrådsförfarandet vid planering av kraftledningarulvecklas. framhåller att samråd bör ske med skogsbruketsförelrädare på elt tidigt stadium innan huvudsträckningarna bestäms.Förelrädare för skogsbruket bör enligt delta redan vid denövergripande planering som sammanbinder kraftledningsnälen över länsgränserna.Enligt planverket bör kraftledningsplaneringen integreras i den kommunalafysiska planeringen. Lanlbmksslyrelsen anför liknande synpunkter. Industriverketanser att de samråd som föregår koncessionsprövning av överföringsledningar börförbättras. a. industriverket och pekar på sambandenmellan kraftledningsplanering, energiplanering och fysisk planering. Frägorsom behandlas i annan ordning Flera remissinstanser tar upp frågor av långsiktigkaraktär. Det gäller t. ex. eventuella konflikter mellan olika framtidaenergiproduktionssystem 1978/79:213 Bilaga 1 29 å ena sidan och naturvården och andra motstående intressenå den andra. Dessa frågor övervägs i det pågående arbetet med den nya rapportenom hushållning med mark och , där även frågor om markreservation förenergiproduktion tas upp. Behandlingen av frågorna är avhängig de beslut omenergipolitiken som f. n. förbereds. Den framtida energipolitiken påverkarockså frågan om etl 800 kV-nät för eldistribution. , industriverket, valtenfallsverket ochnaturvårdsverket har gemensamt utarbetat rapporten i fysiskplanering (statens planverk, rapport 46, ). I rapporten behandlas bl.a.kraftlednings-frågornas samordning med den fysiska planeringen och formerna församråd mellan kraftproducent, länsstyrelse och kommun. Samordningen avkraflledningsplaneringen med den fysiska planeringen övervägs närmare i arbelelmed plan- och byggnadslagstiftningen. Frågor som behandlas i annan ordning Flera remissinstanser tar uppfrågor av långsiktig karaktär. Det gäller t. ex. eventuella konflikter mellanolika framlida energiproduktionssystem å ena sidan och naturvården och andramotstående intressen å den andra. Dessa frågor övervägs i det pågående arbetetmed den nya rapporten om hushållning med mark och , där även frågor ommarkreservation för energiproduktion tas upp. Behandlingen av frågorna är avhängigde beslul om energipolitiken som förbereds. Den framtidaenergipolitiken påverkar också frågan om ett 800 kV-nät för eldistribution. , industriverket,vatlenfallsverkel och har gemensamt utarbetat rapporten fysisk planering (statens planverk, rapport 46, ). 1 rapportenbehandlas bl. a. kraftledningsfrågornas samordning med den fysiska planeringenoch formerna för samråd mellan kraftproducent, länsstyrelse och kommun.Samordningen av kraftledningsplaneringen med den fysiska planeringen övervägsnärmare i arbetet med plan- och byggnadslagstiftningen. 3.9 Kommunikationer Planeringsarbetet ochremissinstanserna I de kommunöversikter ochmarkdisposilionsplaner som kommunerna har antagit under planeringsskedet harväsentliga problem i samband med vägslräckningar behandlats. Såväl befintligasom planerade vägar har tagits upp. och planverket konstaterar atlplaneringsarbetet har skett på ett tillfredsställande sätt. Flera länsstyrelser berör i sinayttranden konflikter om markanvändningen mellan planerade vägföretag och andraintressen. Det gäller i första hand konflikter mellan planerade trafikleder ochnaturvårdens, friluftslivets eller kulturminnesvårdens intressen samt intressetatt skydda jord- Prop.1978/79:213 Bilaga 1 30 De i underlagsmaterialet för denfysiska riksplaneringen redovisade länkbara nya djuphamnslägena har i huvudsakbeaktats i den kommunala planeringen. Etl flertal av dessa lägen anges somutredningsområden i kommunöversikterna, varför markanvändningen ännu inte ärklarlagd. anför alt lägen för djuphamnar är en starkt begränsadresurs som bör reserveras för verksamheter med särskilda krav på djupförhållanden. Både och planverketanser att statsmakterna bör vidta åtgärder för alt styra utbyggnaden avhamnar, bl. a. för atl undvika olämpliga investeringar. finner detnödvändigt att ett kommande ställningstagande lill hamnutbyggnader grundas påövergripande bedömningar så atl planeringen av hamnar anpassas tillsamhällsplaneringen i övrigt och så alt överkapacitet och inte önskadkonkurrens undviks. Befintliga flygplatser, planeradeutbyggnader och nya flygplalslägen har i allmänhet behandlats i del kommunalamaterialet. Markanvändningskonflikter kring befintliga flygplatser och nyaflygplalslägen har behandlats av länsstyrelserna, luftfartsverket och planverket. Frågor som behandlas i annan ordning , luftfartsverket ochsjöfartsverket betonar liksom planverket, och någralänsstyrelser behovel av alt samordna utbyggnader inom transportsektorn medannan samhällsplanering - främsl den regionalpolitiska och fysiska planeringen på lokal, regional och central nivå. Enligt planverket måsle detsamordningsarbete på central nivå som är en förutsättning för sådana samladesektorövergripande bedömningar utvecklas vidare. påpekar vidare, liksomäven , alt det föreligger brister i fråga om planeringen ochsamordningen av utbyggnaden av hamnar. nämnda trafikplaneringsfrågorhar behandlats inom ramen för den utvärdering som förelagils inomkommunikationsdepartementet av den genomfördalandsomfattande regionala trafikplaneringen. I anslutning härtill har bl. a.utarbetats två departementspromemorior. Planering av de svenska hamnarna (Ds K1975: 9) och Planering av de svenska flygplatserna (Ds K 1975:10), innehållandebl. a. skiss till riksplan för hamn- resp. flygplatsväsendet. Regeringen bemyndigade den 25 maj1978 chefen för atl tillsätta en utredning meduppgift atl ulreda vissa frågor beträffande luftfartens roll i en samordnadtrafikpolitik (K 1978:07). Utredningen skall bl. a. med utgångspunkt i enöversiktlig analys av del inrikes flyglinjenätet föreslå en lämpligflygplatsstruktur som i första hand tillgodoser kraven på tillfredsställandeinterregionala flygtransporter. Regeringen kommer även atl meddela direktiv ochriktlinjer 1978/79:213 Bilagal 31 förtrafikplaneringen inom ramen för den av regeringen beslutadefullständiga länsplaneringsomgången (länsplanering 1980). Vidare kommerregeringen atl ge särskilda direktiv och riktlinjer för länsstyrelsernasmedverkan i genomförandet av en hamn- och flygplatsplanering, som skallredovisas lill regeringen senast den . Inom ramen för dennaplanering kommer närmare att studeras frågan om ny- och utbyggnad av mindreflytplalser, de s. k. region- och lokalflygplatserna, samt den lämpligaframtida hamnstrukturen. och länsstyrelserna i Älvsborgsoch Norrbollens län ifrågasätter om inte större flygplatser borde prövas enligtmiljöskyddslagen eller 136 a § byggnadslagen. Frågan om prövningsplikt förflygplatser övervägs i pågående översyn av miljöskyddslagen (1969:387 omtryckt1972: 782, ändrad : 727). , planverket och naturvårdsverketsamt flera länsstyrelser påtalar bullerproblem kring olikakommunikationsanläggningar och framför önskemål om alt de avIrafikbullerutredningen föreslagna riktvärdena skall gälla som riktvärden förhögsta tillåtna bullernivå. har under åren 1974-76lagt fram förslag lill normer vad avser flygtrafikbuller, vägtrafikbuller ochbuller från fritidsbåtar. har behandlats ikommunöversikter och markdisposilionsplaner. Länsstyrelser och militäramyndigheter har ställt samman underlagsmaterial för kommunemas planering.Exempel på sådant material är redovisning av försvarels markinnehav,riskområden och bullerzoner vid skjutfält och målplatser. Samråd har i slor utsträckning skett mellanföreträdare för länsstyrelser, kommuner och militära myndigheter. Flertaletlänsstyrelser har samrått med chefen för flygvapnet rörande områden och stråkför lågflygning. Överbefälhavaren () konstaterar liksom planverketoch flera läilssty-relser att försvarets markbehov i flertalet fall harbeaktats i den kommunala planeringen och vägts in på elt med andra samhällsintressenjämbördigt sätl. Ungefär hälften av länsstyrelserna redovisarintressekonflikter mellan försvaret å ena sidan och friluftslivet ochnaturvården å den andra. I flera yttranden sägs att konflikterna bäst lösesgenom alt försvarels verksamhet omlokaliseras eller genom att formerulvecklas för samulnylQande av berörda områden. Såväl ÖB som naturvårdsverketoch betonar möjlighetema till atl samulnyttja försvaretsövningsområden. och ÖB anser att de samrådsruliner somhar tillämpats mellan chefen för flygvapnet och länsstyrelsernanu börjar fungera Prop.1978/79:213 Bilaga 1 32 Flera länsstyrelser påtalar bullerstörningar frånarméns och flygvapnets övningsområden. Enligt planverket bör ÖB fortlöpandebiträda länsorgan och kommuner med kartläggning av aktuella bullersituationer. I flera kommuner föreligger intressekonfliktermellan försvarets markbehov och tätorlsintressen. Vissa av dessa konflikterkvarstår från programskedet. anser att det är viktigt att försvaretpå sikt söker begränsa sitt behov av sådana markområden nära tätorter sombehövs för andra ändamål. ÖB fäster stort avseende vid att det mellan försvaretoch vissa kommuner föreligger s. k. intressegränsavtal om markanvändningen inärheten av befintiiga övnings- och skjulfält för att förebygga konfliktermellan tätbebyggelse och militära övningsområden. Frågorsom behandlas i annan ordning I det pågående arbetet med den nya rapporten omhushållning med mark och vatten kommer flera av de frågor som remissinslansernahar tagit upp atl behandlas. Del gäller bl.a. fredsorganisationensmarkanvändning och markanspråk på längre sikl. Vidare kommer omgivningskonsekvensernaav militär verksamhet samt möjlighetema till samutnyttjande av övningsområdenatt behandlas. Vissa föreslagna ändringar i byggnadslagen vad gällerbefästningsbegreppet m.m. behandlas i arbetet med plan- och byggnadslagstiftningen.Vissa markförvärv för armén m. m. skall behandlas av (prop. 1978/79: 5).' 4 Planeringen inom områden med geografiska riktlinjer Riktlinjerna för obruten kust berör tre kustområdeni landet, nämligen , och Östergötlands skärgårdar samt NorraBohusläns skärgård. Planeringen inom de obrutna kustområdena har bedrivits avsärskilda kommittéer med representanter från främst de berörda kommunerna ochlänsstyrelserna. Höga Kusten-kommitténs huvudrapport år 1974innehåller ett utvecklingsprogram för främst friluftslivets, naturvårdens ochkulturminnesvårdens intressen. Vidare ingår en s. k. bevarandeplan för kusten.Rapporten avses ligga till grund för kommande områdesplanering inom kustområdeti och Ömsköldsviks kommuner. och Öslergötiands skärgårdsulredning (KÖSU)har i sin slutrapport redovisat en s. k. zonplan där kustområdet delasin i olika om- 'FöU 1978/79: 9, rskr 1978/79: 56. 1978/79:213 Bilaga 1 33 råden med varierande intressen och restriktivitet mol nybebyggelse. I zonplanen föreslås atl större anläggningar för friluftsliv samlasi fem s. k. basorter för friluftslivet. , ochVästerviks kommuner har med utgångspunkt från upprättat markdisposilionsplanerför kustområdet, vilka har antagils av kommunfullmäktige. Zonplanen har ävenlegat lill grund för den del av den kommunomfattande markdisposionsplanen förOskarshamns kommun som behandlar kustområdet. Kommunfullmäktige har antagitplanen. I har zonplanen godkänts av fullmäktige somunderlag för fortsatt planering. Norra Bohusläns kustutredning (NBK)har bl. a. avgränsat s. k. utvecklingsområden för turism och områden som skallbevaras. Utifrån gemensamma planeringsriktlinjer har kommunfullmäktige iStrömstads, Tanums och kommuner antagit markdisposilionsplaner förkustområdet. Fullmäktige i har lidigare antagit enkommunomfattande markdlspositionsplan, vilken behandlar kustområdet. konstaterar att antalelfritidshus inom landets s. k. obrutna kustområden har ökat kraftigt . Enligt lantmäteriverkels inventering var ökningen idessa kustområden under nämnda period. En fortsatt utbyggnad av enskildfritidsbebyggelse i samma takt skulle enligt verket äventyra de obrutnakustområdenas värden för rekreation. Föreliggande kommunöversikter och markdisposilionsplanervisar dock enligt planverket på en minskad utbyggnadslakt . Verkel framhåller all en del avtillskottet av fritidshus sker genom omvandling av helärsbostäder lillfritidshus, men att även omvandling av fritidshus till helårsanvändningförekommer. Kommunema saknar enligt verket styrmedel för att molverka enolämplig omvandling. En koncentrerad utbyggnad avturismen i s. k. basorter kan enligt planverket bidra till flerarbetstillfällen och bättre service, som de areella näringarnas,naturvårdens och friluftslivets intressen påverkas i mindre omfattning. Enligtverkel bör friluftslivet kanaliseras till attraktiva och tåliga områden så atlnaturvårdsområden som är känsliga för påverkan lättare kan skyddas. anser att de gemensammakustutredningar som har utarbetats för landets obrutna kustområden bör liggatill grund för den fortsatta planeringen. Samarbetet mellan berörda kommuneroch länsstyrelser bör fortsätta. anser attkulturminnesvårdens intressen har tillgodosetts på ett lillfredsslällande sätti planeringsarbetet för de obrutna kustområdena i landet. Ämbetet framhålleratt det är vikligl atl nya anläggningar för turism och friluftsliv lokaliserasfrämst i anslutning till befintiiga Prop.1978/79:213 Bilaga 1 34 serviceorteri en för resp. ort lämplig omfattning. Utbyggnaden av småbåtshamnar utgörenligt ämbetet etl problem i miljöer som har särskild betydelse förkulturminnesvården. Enligt bör särskildalänsövergripande riktlinjer utarbetas för bl.a. kusterna i syfte atttillgodose fiskets intressen. Med utgångspunkt från sådana riktlinjer börlänsvisa program upprätias som anger hur fiskets intressen skall beaktas. anser att program för fisket bör upprättas för kusterna. har inte lämnat några samladesynpunkter på planeringen inom de obrutna kustområdena. Verkets synpunkterredovisas därför under resp. län i avsnitt 6. Riktlinjernaför högexploaterad kust berör 45 kommuner i landet. Planeringen inom de högexploaterade kustområdenahar i flera län samordnats genom , inlerkommunala förbund ellersärskilda samarbetsorgan. Samordningen har oftasl gällt sammanställningar avgemensamt underiagsmalerial eller av de markdisposilionsplaner som har upprättats. För slörre delen av de högexploaterade kustområdenafinns nu markdisposilionsplaner vilka har antagits av fullmäktige i resp.kommun. I flertalet fall är dessa planer kommunomfattande. Många kommuner i bl.a. , och har upprättat markdisposilionsplanerför kustområdet vilka har godkänts av fullmäktige som underlag för fortsattplanering. Planeringsarbete pågår dessutom inom några kommuner i ,och . I ett par kommuner har arbetet ännu intepåbörjats. anser all den omfatlandefritidsbebyggelsen utgör den ojämförligt största planeringsfrågan i dehögexploaterade kustområdena i landet. Fritidsbebyggelsen har ökat kraftigtinom dessa områden . Enligt den inventering som hargenomförts av lantmäteriverket var nettoökningen av fritidshus under nämndaperiod inom de högexploaterade kustområdena i landet. För alt friluftslivets förutsättningar inte skallförsämras ytterligare i de högexploaterade kustområdena anser planverket att enöversyn bör ske av helt eller delvis outbyggda detaljplaner förfritidsbebyggelse. Vidare bör de i den översiktiiga planeringen föreslagnaulbyggnadsområdena för enskild fritidsbebyggelse begränsas eller utgå. Nyenskild fritidsbebyggelse bör enligt verket medges endast som mindrekompletteringar inom befintliga planområden där andra intressen inte motverkas.Andra boendeformer. 1978/79:213 Bilaga 1 35 som slugbyar för uthyrning, semeslerhem och vandrarhem,bör ges företräde i de högexploaterade kustområdena. Omvandlingen av fritidshus till permanentbostäder ärenligt planverket ett stort planeringsproblem i de högexploateradekustområdena. Kommunerna bör i samband med en revidering av gällandebyggnadslagstiftning ges erforderiiga instrument för au styra denna omvandling.Planverket framhåller all även omvandling av helårsbebyggelse lill fritidshusförekommer ulan att kommunema har erforderliga möjligheter atl påverkaprocessen. betonar attdenna funklionsomvandling, som bl. förekommer i flera äldre fiskesamhällen,innebär att möjligheterna alt bevara samhällenas karaktär begränsas. All tillkommande permanenlbosällning i de högexploateradekustområdena bör enligt planverket ske i enlighet med en av kommunerna antagenmålsättning för framlida bebyggelse- och tälortsstruklur. För de delar av de högexploaterade kustområdena i landetsom saknar antagen markdlspositionsplan anser planverket alt planeringsarbetetsnarast bör fullföljas. Delsamma gäller för de områden som i kommunöversikternabetecknas som områden där fortsatt planering resp. utredning om den framlidamarkanvändningen skall ske. En viktig förestående planeringsuppgift i dehögexploaterade kustområdena är enligt planverket att reservera mark försådana anläggningar som medför att den allmänna tillgängligheten tillsträndema ökar. Del gäller bl.a. vägar, campingplatser och parkeringsplatser. Friluftslivets intressen ikustområdena bör enligt planverket i första hand tillgodoses genom att de avlänsstyrelser och kommuner föreslagna förordnandena enligt naturvårdslagengenomförs och genom att kommuner och landsting förvärvar och planlägger sådanmark som är av särskilt inlresse för friluftslivet. Enligt naturvårdsverketkrävs skyddsförordnanden och vårdålgärder för de områden som är avriksintresse för naturvården och friluftslivet. De redovisade planerna på utbyggnad av småbåtshamnar kanenligt planverket inte genomföras utan alt områden av stort värde för naturvårdenoch kulturminnesvården äventyras. Riskerna för konflikter mellan intresset attbygga ut småbåtshamnar och intresset atl bevara befintliga badstränder är ocksåslora i de delar av de högexploaterade kustområdena som saknar skärgård ochtill stor del beslår av flacka sandstränder. konstateraratt underlagsmaterial beträffande kulturminnesvårdens intressen har saknats vidhuvuddelen av den planering som har genomförts för de högexploaterade kustområdenai landet. Ämbetet framhåller att lätortsulvecklingen i dessa områden i flerafall slår i konflikt med kulturminnesvårdens intressen. Också planverketpåpekar att vissa tätorters expansion berör områden av riksintresse förkulturminnesvård och naturvård. Inga riktlinjer har dock getts från centralthåll för