prop · G203204 · 1978-12-31 00:00:00 — Del ligger dä nära till hands alt tillämpa jämkningsregeln ochberäkna anskaffningsvärdet med utgångspunkt i delvärdena i det nyataxeringsvärdet. Vadjag diskuterat har gällt beräkningen av anskaffningsvärde när heltaxeringsenhet förvärvas. Omfatlar förvärvet endast del av en taxeringsenhetkan schablonregeln ge etl missvisande resullat. Enligl min mening börschablonregeln därför inle tillämpas vid delförvärv. Självfallel kan dockdelvärdena vara lill ledning också vid sådana förvärv. Jagvill slulligen ta upp frågan om vilket belopp som skall läggas till grund förden proportionering som skall göras oavsell om schablonregeln ellerjämkningsregeln lillämpas. Enligl promemorieförslaget beräknas ingångsvärdetmed ulgångspunkt i den totala förvärvskostnaden för fastigheten.Förvärvskosinaden kan förutom köpeskilling o. d. avse t. ex. kostnader förlagfart. Jag anser alt man i princip bör lägga enbart köpeskillingen till grundför beräkningen. En annan lösning bör dock övervägas vid förvärv som harbetydelse för jordbrukets eller skogsbrukets yllre rationalisering. Jag återkommeri del följande till denna fräga (avsnill 2.3.1). 1978/79:204 52 Bcnefika förvärv m. m. Vid arv, gåva och andra benefika förvärv beräknas f. n.ingångsvärdet - i likhet med vad som gäller vid onerösa förvärv - medutgångspunkt i fastighetens värde vid förvärvet. Den som ärver enskogsfastighei får såletles som sill ingångsvärde räkna det belopp varmedväxande skog ingår i det vid förvärvet gällande taxeringsvärdet. Denna principär emellertid inte utan undantag. Vid vissa gåvor och bodelningar utgär mannämligen inte från värdel vid förviirvstillfällel ulan från värdet vid detsenaste onerösa Rirvärvet (skyldemansregeln). I promemorian föreslås att den som förvärvarenskogsfastighei genom arv, gåva o. d. i stället skall få ta upp den föregåendeägarens ingångsvärde vid äganderälisövergången som sitt eget ingångsvärde.Därigenom uppnås, framhålls del i promemorian, kontinuitet i beskattningen. Vid remissbehandlingen har man välkomnat att den nuvarandebristande kontinuiteten när fastighel förvärvas genom arv rättas till. Mångaremissinslanser anser dock att de föreslagna reglerna kan leda lill allavdragei sammantaget medges med för högl belopp när fasligheler överförs genombenefika fång. Del framhålls sålunda att den föregående ägaren och förvärvarenenligl förslagel kan få siörre sammanlagl avdrag än vad den föregående ägarenskulle ha hafi om äganderälisövergången inle hade inträffat. a.Lanibrukarnas skattedelegalion föreslår alt förvärvaren sätts i sammaavdragssituation som den föregående ägaren. RSV och föreslår sammaprincipiella lösning fördel fall attett företagavytiraren skogsfastighei tillelt annat förelag inom samma koncern. Enligt min uppfattning har promemorieförslagel klaraförtjänster. Jag anser det vara en riklig princip att den nye ägarensskattesituation påverkas av om och i vad mån den föregående ägaren har utnyttjatsin avdragsräii. Förslaget leder också till ett rimligare beskaitningsresuluilvid arv än de nuvarande reglerna. De föreslagna reglerna har vidare denfördelen atl de är enkla att tillämpa. Promemorieförslagelmedför att den som förvärvar en skogsfastighet genom etl benefikt fång alllidfåren nytt ingångsvärde. Utgär arvsskatt eller gåvoskatt på förvärvet kan ensädan lösning i och för sig motiveras av önskemålet att underlätta för den nyeägaren an genom avyttring av skog anskaffa medel lill belalning av skatten. SomLanibrukarnas skattedelegalion framhållil bör denna omständighet emellertidinie tilläggas någon avgörande betydelse. I likhel med delegationen och mångaandra remissinslanser anser jag all förvärvarens rält till avdrag bör begränsastill den avdragsräii som den föregående ägaren skulle ha haft om dennefortfarande ägt fastigheten. Annorlunda uttryckt bör avdrag som den föregåendeägaren har medgetts vid bedömningen av förvärvarens rätt till avdrag anses somförvärvarens egna avdrag. Milt förslag innebär bl. a. alt förvärvaren inle kanmedges avdrag om den föregående ägaren hell har utnyltjat sin avdragsräii. 1978/79:204 53 Jag delar vidare RSV:s och TOR:s uppfattning alt del finnsskäl att införa särskilda begränsningar i avdragsrätlen vid avyiiringar inom enoch samma koncern. En sådan avyttring bör, för koncernen i sin helhet, integrunda rätt lill ytterligare avdrag. Jag föreslår därför alt denna situalionregleras på samma säll som de benefika förvärven. 2.2.2 Kosinader för skogsplantering Kosinader för åierplaniering av skog hänförs till vård ochunderhäll av skog och är därför avdragsgilla vid inkomstberäkningen. Däremotmedges inte avdrag, varken eller genom årliga värdeminskningsavdrag,om planleringen görs på mark som underen inte har varil skogbärande.Nyplantering av skog anses nämligen som s. k. grundförbäiiring och koslnadernabeaktas bara vid beräkning av realisationsvinst när fastigheten sedermeraavyttras. Denna skiljaktiga behandling av planteringskostnader kunde före 1976års omläggning av realisalionsvinstbeskaiiningen lill en del motiveras med endå föreliggande rätt att vid faslighelsavyltring få avdrag för del s. k. minstaproducerande skogskapilalei. Enligt promemorieförslaget skall åierplaniering ochnyplantering av skog skattemässigt behandlas på samma sätt. Den skaltskyldigeskall få välja mellan att antingen göra avdrag för koslnadernaeller, om koslnaderna uppgår till minsl , lägga koslnaderna tillskogens ingångsvärde. Remissinstanserna anser allmänl alt del vid beskattningenunder innehavsliden inle finns anledning att göra skillnad mellanåierplaniering och nyplantering av skog. RSV anser all principiella skäldäremot talar för atl upprätthålla en skillnad vid realisationsvinstbeskattningen.Enligl RSV bör man vid avyttringstillfället återföra - i indexuppräknat skick -kostnader för skogsplantering som har dragits av som driftkostnader. Vad gäller den skaltskyldiges möjlighet atl skattemässigtbehandla plan-teringskostnader pä allernaliva sätl har vid remissbehandlingenredovisats olika ståndpunkter. Förslaget tillstyrks av flera remissinstanser.Ålskilliga remissinslanser anser alt sakens betydelse inle moiiverar regler somkan vänlas medföra betydande administrativa svårigheter. I en del yitrandenframhålls atl valfriheten - om den genomförs - bör gälla kostnader för allaformer av skogsvårdsålgärder. För egen del anserjag del rimligt att medge omedelbartavdrag inte bara vid åierplaniering ulan också vid nyplantering. Deprincipiella skäl som motiverat en obligatorisk skiljaktig behandling avkoslnaderna har, som jag antytt, inie längre samma bärkraft eftersom enavyttring av en skogsfastighet numera bara föranlederrealisalionsvinslbeskatlning. Slarka prakliska skäl talar för att kostnadernaför behandlas enhetligt . Jag föreslår atl så sker. Ianledning av RSV:s påpekande vill jag erinra om att avdrag förkosinader för plantering utesluler alt koslnaderna kontinuiteten när fastighet förviirvas genom arv rättastill. Många remissinslanser anser dock all de föreslagna reglerna kan ledatill au avdragei sammantaget medges med för högl belopp när fastigheteröverförs genom benefika fång. Det framhålls sålunda att den föregående ägarenoch förvärvaren enligt förslaget kan få siörre sammanlagl avdrag än vad denföregående ägaren skulle ha haft om äganderälisövergången inte hade inträffat.Bl. a. Lantbrukarnas skattedelegation föreslår an förvärvaren siitls i sammaavdragssituation som den föregående ägaren. RSV och föreslår sammaprincipiella lösning för del fall atl elt företag avyttrar en skogsfastighettill ett annat förelag inom samma koncern. Enligt min uppfattning har promemorieförslaget klaraförtjänster. Jag anserdei vara en riktig princip att den nye ägarensskattesituation påverkas av om och i vad mån den föregående ägaren haruinyiijal sin avdragsräii. Förslaget leder ocksä till ett rimligarebeskallningsresullat vid arv än de nuvarande reglerna. De föreslagna reglerna harvidare den fördelen att de är enkla atl tillämpa. Promemorieförslaget medför au den som förvärvar enskogsfastighei genom ell benefikt fång alltid fåren nytt ingångsvärde. Utgårarvsskatt eller gåvoskatt på förvärvet kan en sådan lösning i och för sig motiverasav önskemålet atl underiätla för den nye ägaren att genom avyttring av skoganskaffa medel lill betalning av skatten. Som Lanibrukarnas skaltedelegationframhållil bör denna omständighet emellertid inte tilläggas någon avgörandebetydelse. I likhet med delegationen och mänga andra remissinslanser anser jagall förvärvarens rält lill avdrag bör begränsas lill den avdragsräii som denföregående ägaren skulle ha haft om denne fortfarande ägi fastigheten.Annorlunda uttryckt bör avdrag som den föregående ägaren har medgetts vidbedömningen av förvärvarens rätt till avdrag anses som förvärvarens egnaavdrag. Mitt förslag innebär bl. a. att förvärvaren inte kan medges avdrag omden föregående ägaren helt har utnyttjat sin avdragsräii. för en skogsfastighet som kan anses belöpa på växande skog(skogens ingångsvärde). Denna avdragsnivå skall gälla för samlliga kategorierav skogsägare oberoende av om fastigheten förvärvats genom etl vanligt köpeller om förvärvet ingått som ett led i jord- eller skogsbrukets yttrerationalisering (rationaliseringsförvärv). Utrymmet för avdrag skall enliglförslagel vidare vara detsamma för samlliga kategorier av skogsägare. Del i promemorian föreslagna utrymmet för avdrag underinnehavstiden har på det hela taget godtagits vid remissbehandlingen. Fleraremissinstanser är emellertid av den uppfaltningen alt avdragsnivån är någolför hög. Delta sägs särskilt gälla i de fall dä fasligheten förvärvats av ettaktiebolag eller annan juridisk person eller då förvärvet inle medförl någonrationaliseringsvinst. Prop.1978/79:204 55 Föregen del vill jag anföra följande. Det främsta syftet med en avdragsräii underinnehavsliden är, som framhållits tidigare, att undanta rena kapital-uttag frånbeskattning. Ersättningen fören rotpost som upplåtits från en förvärvadskogsfastighet bör, såvida ersättningen svarar mot den faktiskaanskaffningskostnaden för rotposien, rätteligen inte iräffas av skatt. Å andrasidan saknas anledning atl medge avdrag om värdet av skogsutlaget understiger värdeökningenpå skogen den skattskyldige innehaft fastigheten. Teoretiskt seltmöter del därför inte några siörre svårigheter alt föreskriva huravdragsreglerna skall konstrueras. I praktiken är det dock ytterst svårt atlavgöra i vad män en viss avverkning skall anses utgöra kapiialuiiag eller omavverkningen skall räknas som avkastning. Dessa prakliska problem leder till,som jag lidigare uttalat, att avdragsberäkningen måste göras schablonmässigt. Delulrymme för avdrag, som föreslagits i promemorian, innebär atl en skogsägareunder innehavsliden kan behandla skogsersättningar motsvarande högst 60") av anskaffningskostnaden för skogen som kapiialuiiag. En avdragsrätt avdenna storleksordning får enligt min mening anses lämplig. Jag har dä beaktatbl. a. att en lill anskaffningskostnaden kopplad avdragsräii realt sett blirmindre värd om det nominella värdet pä skogsprodukter stiger och all ettrelalivl generöst avdragsutrymme kan vara nödvändigt föratt en enskildlantbrukare skall kunna finansiera ett inköp av en fastighet med storakvantiteter avverkningsmogen skog. Vid bedömningen av den föreslagnaprocentsatsen måste emellertid hänsyn också las till mitt i det föregåenderedovisade förslag all anskaffningsvärdet, dvs. underlaget för avdragsrätlen,skall baseras inte bara pä värdet av skog utan ocksä på värdel av skogsmarken.Vid fastighetstaxeringen har värdel av skogsmarken ansetis uigöra i genomsnitt10-15 % av del sammanlagda värdet av skog och skogsmark. Mot bakgrund av delanförda föreslår jag alt avdragsräuen under innehavsliden fastställs lillhögst 50 '-i) av anskaffningsvärdet. Vadjag nu har sagt lar sikte pä fastigheter som har förvärvats av fysiskapersoner. Som påpekats i fiera remissyttranden är skälen för en avdragsräii intelika starka om fastigheten förvärvats av etl aktiebolageller annan juridiskperson. Skogsinnehavei är i dessa fall normalt av permanent natur varförmedgivna avdrag i prakliken kan innebära en definitiv skattelättnad. Till dellakommer au likviditeisproblemen i samband med fastighetsförvärvet normalt lordevara av mindre omfaltning om förvärvaren är en juridisk person än omfastigheten förvärvals av en fysisk person. Jag föreslår därför alt rälien tillavdrag begränsas i fråga om fastigheter som förvärvats av aktiebolag och andrajuridiska personer. Ett lämpligt avdragsutrymme anser jag vara avanskaffningsvärdet. Denna minskning av avdragsutrymmet bör dock inte gälladödsbo såvitt avser fastighet som ägdes av den avlidne vid dödsfallet. Vidskogsuitag på sädan fastighet bör avdrag medges enligl de regler som skulle hagällt för den avlidne om dödsfallet inie hade ägt rum, dvs. med sammanlagl 50 %av anskaffningsvärdet. 1978/79:204 56 Några remissinslanser har föreslagit att utrymmet för avdragunder innehavstiden skall ökas om förvärvet av skogsfastigheien utgjort ett ledi jord- eller skogsbrukets yttre rationalisering. En ökad avdragsrätt efierförvärv av detla slag är enligl min mening moliverad endasi om ettraiionaliseringsförvärv - sett över hela innehavstiden - påkallar siörreavverkningar än andra förvärv. Så torde inte vara förhållandet. Jag anserdärlor - i likhet med vad som föreslagits i promemorian - atl sättet förförvärvet av en skogsfastighei inte bör inverka på hur stor andel avanskaftningsvärdei som för utnytljas som avdrag under innehavsliden. Detlahindrar givetvis inle atl avdragsreglerna i andra hänseenden kan uiformasförmånligare för raiionaliseringsförvärv än förändra förvärv. Jag återkommerstrax lill denna fräga. 2.2.4 Avdragets storlek i förhållande till intäkternaVanliga förvärv Förslaget i promemorian att skogsägare- inom ramen för av skogens ingångsvärde - skall kunna fö avdrag med etl belopp motsvarandehela iniäkten på grund av roiposiförsäljning har vid remissbehandlingenkommenterats i mycket liten utsträckning. anför atl om fastigheteninnehafts under viss lid bör upplåtelse av avverkningsrätt eller försäljning avskogsprodukler alltid träffas av beskattning, eftersom det kan förutsättas attdet finns etl vinslinslag i upplåtelsen eller avverkningen. Mot denna bakgrundbör det enligt TOR:s mening övervägas alt - i synnerhet efter en lids innehav -sänka avdragsprocenien i förhållande till intäkten. Liknande tankegångar harförts fram i nägra andra remissyttranden. För egen del vill jag anföra följande. Om en skogsägare,som upplåtit en avverkningsrätt, får avdrag med etl belopp molsvaranderolvärdet blir ersättningen i praktiken skattefri. Denna skallefrihel är iprincip moliverad endast under förutsäuning all upplåtelsen i sin helhet kanses som etl kapiialuiiag. Saken kan också uttryckas sä alt ett avdrag medbelopp motsvarande rolvärdet förutsätter dels au någon tillväxt inte förekommiiunder den skaltskyldiges innehavstid, dels att priset på den sålda avverkningsrättenexakt överensstämmer med den del av köpeskillingen för fastigheten som kananses ha belöpt på avverkningsrätten. Det kan givelvis inlräffa att en roiposiförsäljning, somgenomförs i omedelbar anslutning till elt fasiigheisförvärv, uleslutande ellerså gott som uleslutande har karaktären av ett kapiialuiiag. Sell över helainnehavsliden är det emellertid enligl min uppfattning uppenbart alt fiertalelrotpostförsälj-ningar har elt vinslinslag, dvs. försäljningen innebärattskogsägaren hell eller delvis tillgodogör sig fastighetens avkastning.Avkaslningsdelen ökar allmänt sett med innehavstidens längd. Mol denna bakgrund kan jag inte ansluta mig lill det ipromemorian Prop.1978/79:204 57 redovisade förslaget att avdrag generellt skall kunnamedges med ell belopp motsvarande rolvärdet. För en obligatorisk beskattning avviss del av ersättningen på grund av upplåtelse av avverkningsrätt talar vidareönskemålet all den uinyiijbara delen av anskaffningsvärdet inte skallförbrukas för snabbt. Om avdrag medges med elt belopp som svarar mol helaroivärdei kan nämligen ålskilliga skogsägare väntas utnyttja en stor del av sinavdragsräii . Genom au begränsa avdraget till vissdel av rotpostvärdei kommer avdragsrätlen -och därmed sannolikt också avverkningarna- att fördelas jämnare . Detta lorde vara fördelaktigt frånskogsvårdssynpunkt. Med den ipromemorian valda lösningen skulle vidare avverkningar som sker i anslutningtill elt rationaliseringsförvärv skattemässigt behandlas på samma sätt somavverkningar efter etl vanligt förvärv. Den nuvarande generellaförmånsbehandlingen vid fastighetsreglering skulle alltså upphöra alt gälla.Enligl min mening finns del emellerlid skäl all även underlättaralionaliseringssirävandena inom jord- och skogsbruket genom förmånligaskatteregler. Delta lalar för att avdragsnivån bör vara högre iraiionaliseringsfallen än då fastighetsförvärvet inle bedöms medföra lämpligarebrukningsenheter. Även detla leder enligt min mening lill slulsalsen anavdragsrätlen i normalfallen bör begränsas lill ett belopp svarande mot endasien del av den sålda skogens rotvärde. Medhänvisning till det anförda börenligi min uppfattning avdrag normalt medges medhögst 50 "n av intäkten på grund av en roiposiförsäljning (upplåtelse avavverkningsrätt). Detla medför atl åtminstone hälften av ersättningen för enrotpost kommer all iräffas av beskattning. En regel om avdrag med högst 50'. ',, av iniäkten på grund av en roiposiförsäljning kan därmed sägas bygga påantagandet alt -genomsnittligt sen - minsl hälften av ersättningen för enavverkningsrätt avser värdeökning, dvs. lillväxl och prissiegringsvinst, sominträffat under den skattskyldiges innehavstid. Denna huvudregel börenligi minuppfattning gälla församtliga kaiegorierav skogsägare. Tillräckliga skäl att idelta hänseende begränsa avdragsrätten för aktiebolag och andra juridiskapersoner kan således inte anses föreligga. Som jag framhållil finns det anledning atl behålla enförmånligare avdragsräii i de fall då skog avyttras i anslutning lill eltfasiigheisförvärv som medfört förbättrade brukningsenheter. 1 dessa situationeranser jag det motiverat - såvida fastigheten förvärvats av en fysisk person -atl medge avdrag enligt den i promemorian föreslagna nivån, dvs. med beloppmotsvarande hela köpeskillingen för en avyttrad rotposi. Denna högreavdragsnivå synes böra gälla vid taxeringen för det beskattningsår dåfastigheten förvärvals och vid taxeringarna för de därpå följande fembeskattningsåren. Vid fastighetsreglering eller klyvning bör tidsfristen räknas 1978/79:204 58 frånlillirädesiidpunkien enligl fastighetsbildningslagen (I970:988)eller-om denskaltskyldige begär del och fastighetsbildning sökts - från den tidpunkt förtillträde som gällerenligt skriftligt avial. Rätten till avdrag med ettbelopp motsvarande hela rotvärdet bör, liksom f n., föreligga oavsett omskogsavyiiringen hänför sig lill den mark som omfaiiais av ralionaliseringsförvärveieller om avytiringen helt eller delvis hänför sig till lidigare innehavd mark.De sammanlagda avdragsbeloppen enligt den högre nivån bör inte heller här fåöversliga 50 V, i av det till förvärvet hänföriiga anskaffningsvärdet, dvs.värdet av skogen och skogsmarken på den nyförvärvade fastigheten. Dennabegränsningsregel kan belysas med följande exempel. Som ett led i skogsbruketsyttre rationalisering utökar en fysisk person sill innehav av skogsmark genomatt köpa en grannfastighet. Del ursprungliga fasiigheisinnehaveisanskaffningsvärde uppgår till . och det gällande ingångsvärdet till100 . Anskaffningsvärdet på lillskoilsförvärvet uppgår lill 60 000 kr.Den skattskyldige säljer efter raiionaliseringsköpel en rotposi för . Enligt begränsningsregeln kan avdrag med belopp molsvarande rotvärdetutnyttjas på högst hälften av rationaliseringsförvärveis anskaffningsvärde. Denhögre avdragsnivån kan därför lillämpas pä sammanlagt högst 30 000 kr.Därutöver - dvs. av ersättningen för rotposten - kanavdrag medges endast enligt de generella reglerna, dvs. inom ramen för 50 '/,,av förvärvskällans anskaffningsvärde och 50 " av intäkten på grundav rotpostförsäljningen. Eftersom avdrag - sedan hänsyntagits till rationaliseringsförvärvet- kan medges med sammanlagt(50 ".. av150 000-1-60 000 =) . har den skaltskyldige räll till avdrag på grundav rotpostförsäljningen med (30 000 -H 5 000 =) . Den juridiska form somvalts för elt förvärv av en skogsfastighei börenligi min mening inte haavgörande betydelse vid bedömningen om etl förvärv skall anses uigöra ettrationaliseringsförvärv eller inte. Till skillnad mot vad som gäller börsåledes elt förvärv, som inte skeil genom fastighetsreglering e. d., kunnaanses som elt raiionaliseringsförvärv. Å andra sidan bör den omständigheten anett förvärv skelt genom fastighetsreglering e. d. inte utan vidare få lillföljd alt de förmånligare avdragsreglerna skall tillämpas. Del bör regelmässigtankomma på den skaltskyldige att styrka att visst förvärv kan anses uigöra etlrationaliseringsförvärv. Normalt synes denna bevisskyldighet kunna fullgöras pädet sättet att den skaltskyldige bifogar ell yttrande frän lantbruksnämnden,vari nämnden intygar att förvärvet utgjort eu led i jord- eller skogsbruketsyttre rationalisering. Taxeringsmyndigheterna bör dock inte undantagslöst varabundna av lantbruksnämndens uppfattning rörande förvärvets karaktär. Detligger emellertid enligt min mening i sakens natur all lantbruksnämndensinslällning regelmässigt blir avgörande för taxeringsmyndigheternas bedömning. 1978/79:204 59 Jag har uppehållit mig vid hur a vdi-agetsstorlek skall kopplas till den inläkl som den skatiskyldige redovisar på grundav upplåtelse av avverkningsrätt. Den av mig föreslagna avdragsnivån - 100'.' av intäkten i raiionaliseringsfallen och 50 ", av iniäkten i övrigafall /- kan emellerlid inte lillämpas vid försäljning av skogsprodukler. I detsisinämnda fallet svtirarju den skaltskyldige själv för kostnaderna föravverkningen m. m. Vederlaget för skogsprodukterna avser således inle baraersättning för skogens värde på rot utan också ersättning för kostnaderna. Enliglnuvarande regler påverkar del sätt pä vilket skogen avyttras normalt interätten till värdeminskningsavdrag. Avdragsrätlen är inte kopplad tillintäktssidan utan i stället beroende av om och i vad mån skogens värde ellervolym har gått ned på grund av avytiringen. 1 en speciell situation har detdock betydelse på vilket sätt skogsavyiiringen sker. De i övrigl upphävdabestämmelserna i punkt 8 av anvisningarna till i22 KL gäller nämligen alltjämti fråga om skog som avyttras i samband méd eller med anledning av upplåtelse avnyttjanderätt eller servitut till mark för obegränsad lid motengångsersättning. Sker en sådan skogsavyiiring måste skogens rotvärdebestämmas, såvida den skattskyldige tillämpar förrädsmetoden. utfärdade anvisningar för beräkningen av rolvärdet ihär avsedda fall (RN I 1962 nr 3:1 b). Vad gällerrätten till uppskov enligt skogskontolagen (1954:142) besläms skogens rotvärdeschablonmässigt vid försäljning av skogsprodukler och uttag lill egen rörelse.Vanligen medges uppskov med högst 60 ", av köpeskillingen för skog somsålts på rot samt 40 ", ay köpeskillingen försålda skogsprodukler ochsaluvärdet av ullag till egen rörelse. Kostnaderna för avverkning m. m.uppskattas således till hälften av skogens värde på rot. I promemorian föresläs också att koslnaderna föravverkning m. m. skall uppskattas schablonmässigt. Enligt förslagel skallavdrag medges med 65 ".. av köpeskillingen för sålda skogsprodukler. Viduttag av skogsprodukter till egen verksamhei avses samma procentsals gälla.Även här utgär man alllså från atl avverkningskosinaderna m. m. genomsnittligtsett molsvarar hälften av rolvärdet. Vid remissbehandlingen härden föreslagna regeln av mängaremissinslanser ansetts som väl schablonartad. Det framhålls också all denvalda procentsatsen är för hög.