prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — Speciellt gäller detta för verkstadsindustrinoch skogsindustrin, som tillsammans svarar för nästan två tredjedelar avexporten. Även (Kl) uttrycker tveksamhettill tillväxttalen för industrin. Med hänsyn till utfall och prognos för 1978och 1979 anger Kl att den åriiga produktionstillväxten 1979-1983 skulle behövauppgå till för hela industrin och 10,för verkstadsindustrin för attLU: s huvudalternativ skall uppfyllas. Så höga tillväxttal för enfyraårsperiod är osannolika enligt institutet. Beträffande industriinvesteringarna menar att LU: s kalkyl inte är en prognos i egentlig mening, utan ettprocenttal framräknat så att den samhällsekonomiska ekvationen skall gå ihop.Det hade varit värdefullare om LU närmare hade gått in på vilka åtgärder somskulle behövas för att uppnå den ökade investeringslakten. Även för internationell ekonomi bedömeratt den av LU beräknade tillväxten av industriinvesteringarna är alltföroptimistisk med hänsyn till vinstutveckling, soliditet och den osäkerhet omden framtida utvecklingen som företagen tycks känna. LU har enligt institutetsmening underskattat de räntabilitetskrav som måste uppfyllas. understrykerockså de stora krav som ställs på den ekonomiska politiken för att man skallkunna undvika "flaskhalsproblem" då den industriella expansionen återskjuter fart. Löneglidningstendensema kan nämligen då bli mycket kraftiga, delspå grund av att rörligheten på arbetsmarknaden har minskat,dels på grund av den vinstsplittring mellan expanderande och stagnerandebranscher som vi kommer att få uppleva . En betydandeförsiktighet i den ekonomiska politiken är enligt institutets mening befogadför att undvika att konjunkturuppgången blir alltför snabb. Härtill krävskraftfulla röriighetsstimulerande åtgärder. 1978/79:150 42 Lönsamhetens betydelse för bl. a.investeringsutvecklingen understryks också av . Enradikal höjning av självfinansieringsgraden i det svenska näringslivet krävsför att möjliggöra den beräknade investeringsutvecklingen. Endast några få remissinstanser harkommenterat enskilda industribranschers utveckling. Anledningen är då oftastatt man anser att LU: s tillväxttal är för höga. Sålunda påpekar produktionstillväxten i kemiska industrin framstår som mycket svår attuppnå. Kemikon-lorel delar dock bedömningen atl kemisk industri kommer attkunna expandera men det förutsätter att ett lillväxtbefrämjande klimat skapas. pekar på attkapitalstocken i skogsindustrin är relativt ung, vilket medför risk förkapitalförstöring om produktionskapaciteten måste trappas ned från en högrenivå än den som råder . Även menar att en utbyggnadav kapaciteten i skogsindustrin kan ge avkastningar endast med hänsyn till råvarutillgången, varför produktionskostnaden per enhetkan öka. Under så gott som helaefterkrigstiden har användningen av energi vuxit snabbare än BNP i den svenskaekonomin. fram till oljekrisen ökade den totalaenergiförbrukningen i medeltal med , medan BNP ökade med perår. Av den slutliga användningen av energi går tillindustrin, till samfärdsel och till handel, hushåll och övrigaanvändare. har förlångtidsutredningens räkning utfört en studie över energiförsörjningen underperioden 19771983 baserad på den allmänekomomiska bild för perioden 19771983som framkommit i modellkalkylerna för huvudalternativet i LU 78.Energiefterfrågans utveckling inom industrin, samfärdselsektorn samlövrigsektorn för redovisas i tabell 7 nedan. Tabell 7 Slutlig energianvändning inom industri-,samfärdsel- och övrigsektorn 1965-1983 -2,6 -0,5 -0,2 -0,6 ''Exkl. bunkers för utrikes sjöfart. Bedömningar av utvecklingen av despecifika energiåtgångstalen har gjorts av industriverket. Dessa åtgångstalutgör ett sammanfattande mått på effekterna av en rad tekniska, strukturellaoch beteendemässiga faktorer. Minskningstaklen för åtgångslalen inom industrintorde till betydande del vara beroende av den takt i vilken maskiner ochbyggnader förnyas. I den mån möjligheterna att minska energianvändningen ärknutna till ny teknik, leder en snabbare ekonomisk tillväxt till en snabbareintroduktion av nyare och energisnålare teknologier. Med den produktionstillväxt förolika industribranscher som förutses i långtidsutredningens huvudalternativberäknas den totala energiförbrukningen inom industrin öka med per år1977-1983. Liksom tidigare väntas industrins elanvändning växa snabbare änbränsleförbrukningen. Bland bränslena väntas kol- och koksanvändningen öka itakt med att kapacitetsutnyttjandel åter blir normalt inom järn- ochstålindustrin. Samfärdselsektorn omfattar ienergisammanhang praktiskt laget allt transportarbete i samhället, dvs.biltransporter, flygtrafik, järn- och spårvägar, busstrafik, inrikes sjöfartinkl. fritidsbåtar samt bunkring i till utrikes sjöfart (oavsettnationalitet). Även privatbilismen ingår. beräkningar församfärdselsektorn visar på en ökning i energiförbrukningen med 2,per årunder . Inom övrigsektorn utgör hushållensenergianvändning ungefär 2/3. Merparten av energiförbrukningen hänförs inomdenna sektor till permanenta bostäder. Den centrala utgångspunkten förprognoserna för övrigsektorns energianvändning är att bostadsbyggandet igenomsnitt uppgår till 63 000 lägenheter . Denspecifika energiförbrukningen per lägenhet påverkas bl. a. av vilkabesparingsåtgärder som kan antas bli genomförda. Bidrag till energibesparandeåtgärder i det befintliga bostads- och lokalbeståndet infördes ochhar successivt ökat i omfattning. har tagit ettprincipbeslut om en tioårig energisparplan för bostads- och lokalbeståndet.Industriverket har förutsatt att energibesparande investeringar till enkostnad av . penningvärde kommer att bligenomförda i det befintliga bostadsbeståndet . Tillövrigsektorn räknas även övriga lokaler i handel, servicenäringar och offentligsektor samt vissa andra förbrukningsslag som t. ex. gatubelysning, fritidshusoch energiförbrukning inom jordbruket. Inklusive dessa användarkategorierskulle enligt industriverkets kalkyler den totala energiförbrukningen inomövrigsektorn kunna minska med 0,1977-1983. Den totala slutligaenergiförbrukningen skulle därmed öka under prognosperioden.Denna kalkyl över energiefterfrågan ligger därmed praktiskttaget helt i linje med den referensprognos, som utarbetades som underlag arbete i samarbete mellan industriverket ochekonomidepartementet. Sammanfattningsvis implicerar LU: s prognos - liksomtidigare progno- Prop.1978/79:150 44 ser gjorda efter oljekrisen - att den totalaenergianvändningen i ekonomin ökar endast hälften såsnabbt som bruttonationalprodukten. Detta skall jämföras med en historiskt settsnabbare ökningstakt för energiförbrukningen än för BNP. Uppbromsningenförklaras av ökade energikostnader, det insatta stödet till besparingsåtgärdertillsammans med förskjutningar i produktionsstrukturen i riktning mot mindreenergiintensiva sektorer. är för sin energiförsörjning i mycket hög gradberoende av importerad energi. Importenergins andel av den totalt tillfördaenergin har ökat från till för närvarande.Avsaknaden av egna kol- och oljetillgångar, klimatförhållandena, näringslivetsstruktur och transportberoendet iir några faktorer som bidragit härtill. Enligt industriverkets och LU: s prognos skulle emellertidtillförseln av petroleumprodukter öka i endast måttlig takt till1983. Detta förklaras främst av en övergång från enskild oljeuppvärmning tillelvärme och fjärrvärme samt av insatta energisparåtgärder inom det befintligabostads- och lokalbeståndet. Dessutom förutsätts att de vid ingången av år 1983färdigbyggda kärnkraftaggregaten är i drift 1983. Detta innebär attoljeförbrukningen för elproduktion minskar. Enligt utbyggnadsplanerna förelförsörjiungssystemet skulle totalt 10 kärnkraftaggregat vara i drift 1983.Endast smärre tillskott av vattenkraftkapacitel förutsätts . ()konstaterar i sitt remissvar att en av de faktorer som påverkat den ekonomiskautvecklingen i världen är de drastiska prishöjningarna på olja.Många länder har efter dessa erfarenheter börjat intressera sig för enomläggning av energipolitiken. Detta måste, enligt LRF, innebära att ökad vikti vårt land läggs vid utnyttjandet av biomassa från skog och torvmarker. Kemikontoret, som utan att varaofficiell remissinstans insänt yttrande över LU 78, konstaterar attosäk«;rheten rörande den framtida energipolitiken har försvåratlångtidsplaneringen inom denna del av näringslivet, som svarar för avhela den svenska industrins energiförbrukning. Kemikontoret vill för sin del seen kraftig satsning på kärnenergi, har i de nord- och mellansvenskaskiffrarna en betydande energilillgång. Denna tillgång bör, enligtkemikontorets uppfattning, inte vila outnyttjad i en värld präglad avenergiknapphet. En kraftfull satsning på skifferut-nyttjning har, enligtKemikontoret, också industripolitisk effekt. Insatser för att nyttiggöraskifferns mineral- och energiråvaror kan komma att medföra nyasysselsättningstillfällen redan innan den industriella delen av ett sådantutvecklingsprogram har påbörjats. I avsnittet om petroleumindustrin i LU 78 framhålles, attnågot betydan- de tillskott av raffinaderikapacitet inte väntas ske iSverige . I detta sammanhang understryker Kemikonloret debetänkligheter som framfördes i betänkande mot att växandeandelar av den svenska oljemarknaden täcks av företag utan eget långsiktigtengagemang i råolje- och raffineringsleden. Byggnadsproduktionen har sjunkitsedan 1970-talets början. Det hänger främst samman med attbosladsinvesteringarna sjönk med , vilket i sin turmedförde en nedgång i de kommunala följdinvesleringarna i t. ex. vägar ochgator, vatten och avlopp m. m. Inom industrin ökade emellertid byggandet framtill 1975. Produktivitetstillväxten inom byggnadsverksamheten harvarit avsevärt långsammare under 1970-lalet än . Skillnaden kantill stor del förklaras av att den tidigare förskjutningen mot störreobjektstorlekar vid byggande av flerfamiljshus bromsades upp, och att andelenmycket små objekt t. o. m. ökade. Ökad objektstorlek medför stordriftsfördelarvid planering och byggande. Liknande tendenser har gällt vid småhusbyggandeoch förvaltningshusbyggande. Vad beträffar utvecklingen framtill 1983 förutser LU en fortsatt uppbromsning av produktivitetsökningen förnästan allt slags byggande. Undantag är ombyggnader och reparationer där denökade volymen kan medföra en snabbare produktivitetsökning. Sammantaget förhela sektorn bedöms produktiviteten öka 1977-1983. Den totala produktionen inom byggnadsverksamheten beräknasi LU:s huvudalternativ öka med 2,1977 1983. Den förutsatta produktions-och produktivitetsökningen medför en fortsatt stark minskning avsysselsättningen i byggnadsverksamheten om ca 30000 personer. Det bör dockframhållas att sysselsättningsberäkningarna för denna sektor är särskiltosäkra. Svenska byggnadsarbetareförbundethar beretts tillfälle att via LO inkomma med yttrande. Enligt förbundetsmening kan den kraftiga sysselsättningsminskning som LU beräknat förbyggnadsverksamheten inte förenas med de angivna ökningstalen förproduktionen. Sysselsättningsminskningen torde, enligt ,bli väsentligt mindre. Förbundet anser dessutom att LU borde ha tagit störrehänsyn till energisparande byggtekniska åtgärder än vad man gjort. Sådana åtgärderär i regel mycket arbetskraftsintensiva. LU:s produktivitetsantaganden försektorn är därför enligt förbundets mening sannolikt överskattade. Prop.1978/79:150 46 Produktivitetstillväxten inomvaruhandeln har accelererat något. Utvecklingenförklaras till stor del av den ökade omsättningen. Övriga faktorer som varitbidragande är t. ex. strukturförändringarna och rationaliseringarna inompartihandeln samt butikskoncentrationen och övergången till självbetjäninginom dagligvanihandeln. Vidare söker man även inom fackhandeln införa mindrepersonalintensiva försäljningsformer. Olika stordriftsfördelar tillvaratasgenom samverkan i frivilliga kedjor. Den anpassning av personalstyrkan till denförväntade kundtillströmningen som sker genom ökningen av andelendeltidsarbetande har givetvis också verkat produktivitetsfrämjande, liksom denutökade användningen av ADB. I LU:s huvudalternativ fönjtsättsen fortsatt relativt snabb produktivitetsökning på . Antagandetbaseras på analyser utförda av ().Produktivitetsutvecklingen i detalj-resp. partihandeln är enligt dessa analyserdirekt beroende av omsättnings-utvecklingen, vilken i sin tur bestäms av denprivata konsumtionens utveckling. Den för förutsattaproduktivitetsutvecklingen är något svagare än den genomsnittliga utvecklingenunder . Sysselsätlningsvolymen mätt itimmar kommer enligt LU:s beräkningar att minska i ungefär samma takt underperioden 19771983 som 1970-1977, dvs. Nedgången iantalet sysselsatta kommer däremot att bli relativt sett starkare än tidigare,främst beroende på atl LU inte räknar med någon generell arbetstidsförkortningunder prognosperioden. Antalet sysselsatta har beräknats minska från 1977 till 1983, dvs. med sammanlagt ca 13000 personer. LU:s bedömning avinvesteringsutvecklingen inom handeln baseras också på den av utfördasektorstudien. Analysen bygger på det tidsseriesamband som har kunnatkonstateras mellan investeringar och omsättning. Omsättningsulvecklingen är,som ovan nämnts, direkt beroende av den privata konsumtionens tillväxt. Desamlade investeringarna i varuhandelssektorn har sålunda beräknats öka med ca3% 1977-1983. Byggnadsinvesteringarna väntas minska medaninvesteringarna i maskiner och inventarier ökar starkt. Den beräknadeinvesteringsuppgången är snabbare än , men väsentligtlångsammare än 1974-1977. (), anseratt varuhandelssektorns storlek hade motiverat en mera ingående analys. a.borde man genomgående göra 1.2 1978 årslångtidsutredning 47 särskildabedömningar för branschens olika delar, speciellt detalj- resp. partihandeln.KF anser vidare att LU avsevärt har överskattat möjligheterna tillproduktivitetsförbättringar, åtminstone inom dagligvaruhandeln. Bakgrundenhärtill är dels att KF förutsätter en mindre ökning av den totala privatakonsumtionen än vad LU har i sitt huvudalternativ, dels att KF har funnit attkonsumtionen av dagligvaror normalt ökar betydligt långsammare än den totalaprivata konsumtionen. Inte heller varuhandelns investeringar kommer enligt KF:sbedömning att öka så snabbt som LU förutsätter. Vidare framhåller KF att ettökat utnyttjande av datatekniken på kort sikt kräver en större kapitalinsats,varför den produktivitetshöjande effekten inte direkt slår igenom i förbättradlönsamhet för handeln. anser att produktivitetsutvecklingen inom vanihandelnkan komma att hämmas då ökningstakten i omsättningen avtar. Detta kanresultera i krav på höjda handelsmarginaler, vilket enligt Grossistförbundetkan komma atl bidra till en inflalionistisk utveckling. Med låg tillväxt underen följd av är kan situationen enligt mycket snabbi bliohållbar för stora delar av varuhandeln. Detta kommer då självfallet även attdrabba sysselsättningen. Den bedömning av antalet nedlagda dagligvarubutikersom presenterats i LU 78 på grundval av uppgifter från anser KF varaalltför optimistisk, särskilt med tanke på att LU inte räknar med någonkraftig utbyggnad av det statliga stödet till den kommersiella servicen i glesbygderna. påpekar atl även omnedläggningstakten bland dagligvarubutikerna har minskat så är den fortfarandebetydande. Den bristande lönsamheten är enligt mening idagetl stort problem för svensk detaljhandel. Påfrestningarna förklaras bl. a. avstatsmakternas åtstramning av den privata konsumfionen och av kostnadsutvecklingen.Även befolkningsutvecklingen ger enligt anledning till storförsiktighet i fråga om detaljhandelns framtidsbedömningar. anser vidare att statsmakterna påett betydligt mer genomgripande sätt än bör uppmärksammadistributionens betydelse för samhällsekonomin. Enligt förbundet krävskonsekventa näringspolitiska insatser som dels tar sikte på handelns speciellaförutsättningar, dels ger en förbättrad jordmån för seriöst nyföretagande.Samhällsinsatser krävs även för att säkerställa god kommersiell service utanförtätorterna. Till samfärdselsektorn räknas i LU transporter samtpost och tele. I stor utsträckning baseras LU:s bedömning av sektornsutveckling på planer och material som insamlats och bearbetats i samarbete medkommunikationsdepartementet. Prop.1978/79:150 48 Persontransportarbetets tillväxttakt väntas blilägre 1977-1983 än . Det beror främst på atlpersonbilarnas transportarbete beräknas växa avsevärt långsammare än tidigare.Personbilarna svarar för av persontransportarbetet. Persontrafiken medbuss, tåg och flyg, väntas växa i ungefär samma takt som under1970-talet. Godstransporternavisar ett starkare beroende av konjunkturen än persontransporterna. Sålundaminskade det totala godstransportarbetet 1974-1977 med i genomsnitt ,vilket medförde en betydande konjunktureli överkapacitet 1977. För perioden1977-1983 beräknas enligt LU:s huvudalternativ godstransportarbetet öka med ca4% . Ökningen beräknas främst gälla lastbils- och järnvägstransporterna.Enligt kalkylerna kommer kapaciteten att öka något . Inom sjötransporterna kännetecknades situationen1977 av en strukturellt betingad överkapacitet. Det icke utnyttjade tonnaget iväridshandels-flottan beräknades uppgå till av det totalt tillgängligatonnaget. Den svenska handelsflottans konkurrenskraft påverkades dessutom negativtav etl relativt högt kostnadsläge. Enligt LU:s bedömning kommer den svenskahandelsflottans storlek uttryckt i bruttoregisterton att i stort sett halverasfram till 1983. Avgången väntas främst gälla tankfartyg och andramasslastfartyg. De totala investeringarna i samfärdselsektomutgjorde 5 500 milj. kr. Fram till 1983förutses en i stort sett oförändrad årlig investeringsvolym. Ökadeinvesteringar väntas framför allt inom SJ och , medan investeringarnai sjöfarten väntas minska. ILU:s huvudalternativ beräknas produktionen i samfärd sel sektorn öka med 1,4%per år 1977-1983. Antalet sysselsatta beräknas minska med ca15000 personer. menar att de framlagda kalkylernaför sjöfarten närmast får ses som ett räkneexempel. Den framtidaefterfrågeutvecklingen för fartygstransporter beror av flera var för sigsvårbedömbara faktorer. Enligt verkets uppfattning är det motiverat att stämmaav LU:s kalkyler då den sjöfartspolitiska utredningen framlägger sitt underlagför mer långsiktiga ställningstaganden från statsmakternas sida. Densnabba utvecklingen inom telekommunikationsområdet gör att tumregler somtidigare har kunnat tillämpas på utvecklingen av sysselsättning, produktivitetetc. blir mindre tillförlitliga än de varit tidigare, framhåller ,utan att för den skull ifrågasätta LU:s kalkyler. Televerketframhåller vidare att stora investeringsanspråk uppkommer genom övergången frånelektromekanik till elektronik. Det är enligt verkets uppfattning lönsamt attpåskynda introduktionen av den elektroniska 1.2 1978 årslångtidsutredning 49 tekniken,inte minst på grund av den betydelse investeringar har föreffektiviteten inom näringsliv och förvaltning. LU:s bedömningar av bostadsbyggandets utvecklinghar som utgångspunkt beräknade behov av nyproduktion ochombyggnader av bostäder . Behovet av nyproduktion beror dels påhushållsbildningen, dels på den ersättningsproduktion som krävs för avgångenur beståndet (genom rivning, hopslagning, ombyggnad, kontorise-ring m. m,). Antalet hushåll beräknas åriigen öka med 35000-40000 och med ca 35 000 därefter. Det kan jämföras med enökning om drygt 50000 . Ersältningsproduktionen för avgången ibostadsbeståndet bedöms av till ca 22 000 lägenheter per årfram till 1980 och ca 25 000 därefter. I dessa bedömningar ligger enambitionshöjning för ombyggnadsverksamheten. Beräkningarna resulterar i ettminsta årligt nyproduktionsbehov av 57000-62000 lägenheter 1978-1980 och 60000lägenheter 1981-1985 förutsatt alt det inte i någon större omfattning uppkommerlokala överskott som måste kompenseras med nybyggnad på annat håll. Statsmakternasplanering bör därför inriktas mot en något större nyproduktion, ca 65 000lägenheter . LUhar kalkylerat med att i genomsnitt 63000 lägenheter byggs 1978-1983.Med hänsyn tagen fill utfall och prognosen fordras ett årligtbyggande om drygt 65000 nya lägenheter för att det angivnagenomsnittet skall uppnås. Därvid krävs en drygt 3-procen-tig åriig ökning avnybyggnadsinvesteringarna vid en fördelning med i genomsnitt avlägenheterna i småhus. Del innebär en ökning av produktionen av flerfamiljshusoch en smärre nedgång av småhusbyggandet jämfört med . Med de av LU valda förutsättningarna omlägenhetsstorlek m. m. beräknas en lägenhet i flerfamiljshus kosta avvad småhuset kostar. Inom ett givet investeringsutrymme kan därför totalantaletnyproducerade lägenheter variera något beroende på fördelningen mellan småhusoch flerfamiljshus. Ombyggnadsinvesleringarna väntas öka snabbt, med igenomsnitt 8,1977-1983. Det beror främst på en satsning påenergibesparande åtgärder i det befintliga beståndet, men också på attsaneringar genom ombyggnader bedöms öka. Även reparations- ochunderhållsarbeten beräknas öka snabbt. 4 1978/79. Prop.1978/79:150 50 De remissinstanser som haftsynpunkter på avsnittet om bostäder har i allmänhet uttryckt farhågor för attLU:s beräknade bostadsbyggnadsbehov kan vara för lågt. Främst pekas på att enbrist på bostäder utgör ett hinder för röriigheten på arbetsmarknaden. TCO framhåller att brist f n. råder på mindre lägenheter,vilka i första hand efterfrågas av ungdomar och att denna brist troligen kommeratt förstärkas 1983. () förordar för sin del attstatsmakterna bör sträva efter en nybyggnation av i genomsnitt minst 65 000lägenheter 1978-1983. KF räknar med att resursutrymmet medger ett någothögre bostadsbyggande på grund av atl investeringarna inom näringslivet sannoliktblir lägre än vad LU räknat med. Utrikesbalansen äventyras inte heller avstimulanser till bostadsbyggandet eftersom sektoms importinnehåll är lågt,framhåller KF. (), (Kl)och betonar att fillgången på bostäder är en viktigfaktor för arbetskraftens röriighet. Sannolikt krävs därför - med hänsyn tillden ökade arbetskraftsrörlighet som huvudalternativet kräver - en icke oväsentligthögre bostadsproduktion på många håll i landet än vad som ryms inom deantaganden som gjorts av LU. Tar man också hänsyn till att invandringen kan blistörre än vad LU räknat med borde man enligt Kl ha räknat med ett ytteriigareökat behov av nya bostäder. Produktionssektorn offentligatjänster omfattar i LU all verksamhet vid statliga och kommunala myndigheter.Däremot ingår inte affärsverken och de offentligt ägda aktiebolagen. Sektornsproduktion mäts via kostnaderna eftersom marknadsprisbildning i stort settsaknas för offentliga tjänster. Någon hänsyn till de produktivitetsstegringarsom säkerligen förekommer tas inte i den nationalräkenskapsstatistik somanalysen bygger på. Detta innebär sannolikt att volymen av den offentligatjänsteproduktionen -liksom dess tillväxt - systematiskt underskattas. Den offentliga sektorns utveckling under perioden19771983 har i LU bestämts dels med hänsyn till utvecklingen i övriga delar avsamhällsekonomin, dels mot bakgrund av kända utvecklingstendenser inomsektorn. Som ett första steg i denna analys har en baskalkyl utarbetats för denoffentliga konsumtionen. Syftet med baskalkylen är att ange de förändringar ioffentlig konsumtion som följer dels av redan fattande politiska beslut ochåtaganden, dels av förändringar i befolkningens åldersmässiga sammansättning ikombinafion med kravet på oförändrad standard på de offentliga tjänsterna.Baskalkylen anger således hur stor del av utrymmet som redan är intecknat genompolitiska beslut och kravet att den nuvarande standarden i tjänsteutbudet intesänks. Bland de politiska besluten märks i första handutbyggnadsprogrammet för barnomsorgen.