prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — Motbakgrund av de perspektiv som utredningen skisserar i kapitel 5 ungåendeinduslrins finansiering förordar utredningen att försäkringsbolagen skull gesökade möjligheler att placera i aktier. I det nämnda kapitlet gör ulredningenbedömningen au den önskvärda expansionen av induslrins investeringarförutsätter en snabbare ökning av dess egna kapital än den som iigl rum igenomsniii under 70-talel. En betydande del av ökningen måste lillförusföretagen externt i form av akiieemissibner. Det är då enligt utredningensbedömning nödvändigi au mobilisera även de institutionella 1978/79:165 237 plucerurnu, förutom försäkringsbolagen även IjärdeAP-fonden (se kup 8). Frugun om en vidgning .iv rutten Ibr Ibrsukringsbolugenatt pluceru i ukiier rör, föruiom säkerhetskraven, även principerna förbolagens kupiiullbrvuli-ning En utgångspunkt för nuvarande regler hur vurit allf.irsukringsbolagen skull bedrivu en relutivt pussiv förvultning. Försäkringsbolugen hur inte hiltills till fullo uinyujutdet utrymme för aktiepluceringiir som förelegat trois att den elTekiivuuvkustningen pu dessu översiigil uvkusiningen på uliemutiva placeringar. Munhur säledes fört en Ibrsikiig pluccringspoliiik med beuklunde av de risker somomlutiunde in-nehuv uv ukiier i ensluku bolug kun medliiru. I endusi euireiiioial företug. nämligen sudunu som erbjuder en uilruktiv kombinuiion uvuvkusining och risk, ligger mnehuvet näni del nu muximull iillålnu, 5 procent.iv rusieiuici, Ulredningen föreslår som 1'rumgäii uu ukiier skull läredovisas iiven inom den uividgude friu seklorn uv försäkringsfonden. Dennaliberalisering (ram-slår som godiugbur med uigångspunki frän ulredningensulim.inn.i övervugunden beirärtände försäknngsbolagens roll somkupiiullbrvaliure och behovet UV en ökud tillgång på kapital för plucering iukiier. I sinu förslag lill liberalisering uv pluceringsreglernu harförsukringsbolagen .ickså Irum-hållil den belydelse som bör ullmätus tieras avir;ii.liiion Ibrsikiiga placeringspolilik. Ulredningen hur inte funnit skul uuilrågusäiia dennu Itirsäk-ringsbolugens egen vurdering, och vill särskiltuntlcrsirvk.i principen som ullmänl synes lillumpus au värdera .ikticr medvu.senilig.i s.ikcrhetsmar-ginuler. Femproceniregeln för aktieinnehuvet har således endusiutgjon en begränsning beträffande ett ireiiiolul företug, men torde i dessutull iitgiira en spärr för ett annars ökat engagemang. En höjning ;iv grundenskulle förbättra nyemissionsmöjligheternu för sådunu företag som kan erbjuda relativtsäkra och även i övrigt förmånligu placeringsmöjligheter, dvs. i ullmänhel desiora, välkända indusiriföreiagen. Det är troligt au försäkringsbolagen även iframtiden prioriterar sådanu förelag om begränsningsregeln uppmjukas. Förplacering i dessa företags uktier talar också all de i allmänhet inle påkallarnågra akliva ägarinsaiser från del kapilalplacerande Ibrsukrings-bolagets sida.Några tecken som tyder på au försäkringsbolagen skulle utnytQa sinaägarengagemang för att uppnå fördelaktiga försäkringsavtal med de berördaföretagen föreligger heller inte Utredningen delar inte upplänningen att den passiva rollsom kupitul-förvultare som försäkringsbolagen intar, i sig skulle utgöra ettskul uu medge en ökad rätt till aktieplaceringar. Denna passivitet är intesjälvklur eller invändningsfri då den innebär att andra minoritetsintressensmllyiunde förstärks. Del kan också hävdas utt försäkringsbolagen iförsukringstugurnus iniresse borde medverka lill au placeringens avkastninghöjes och i vurje fall förebygga en negativ utveckling. Stora aktieinnehav kuninte beuukias eller hanteras enban som placeringsobjekt och kan i praktikeninte avveckltts vid en oförmånlig utveckling. Det innebär au eu ökat aktieinnehavför försäkringsbolagens del måste förenas med ett aktivt ägaransvar. En förutsäuningför ett förslag från utredningen atl vidga placeringsrätten i uktier är därföratl försäkringsbolagen har vilja och kompetens att påta sig ell sådant ansvar. Utredningenbedömer uu förutsättningarna är goda för försäkringsbolagen att bygga upp denkompetens för marknads- och förelags- 1978/79:165 238 bedömningpurud med samhällsekonomisk överblick som krävs föratt utöva ägaransvaret. Utredningenföreslår mot denna bakgrund att försäkringsbolagens rätt ull plucera i aktiervidgas så att den nu gällande andels- och lösieialsgränsen hojs ull 10 proceni.Det oflentliga inflytandet i försäkringsbolagen kan förstärkas om detta bedömsönskvärt. Skulle den enligt utredningens bedömning osunnolika situationinträffa att försäkringsbolagen skulle lillämpa oför-svurburu principer i sinaktieförvaltning skulle detta inte kunna ske utan insyn och debatt. Det är dåinte svåri alt införa korrektioner i formerna för ukiielbrvultningen.Ulredningen har inte funnit anledning all nu ana-lyseru cn sådun hypotetisksituation. Två ledamöter av utredningen har vur Ibr sig reserverat sig motförslaget atl höja rösteialsgränsen. Slulligenförordar utredningen att försäkringsbolag inte utan försäkrings-inspektionensmedgivande skall få inneha andel i akiiefond. Syftet är att förhindru utt enkoncenirution av ägarinflyiandei i enskilda förelag kommer till stånd påindirekl väg. Därtill kommer alt syftei med inräitundet av ukiielbnder, altsprida placerarnas risker, kan fyllas av försäkringsbolagen själva genom enlämplig fördelning av aktieportföljen. Ulredningensförslag föranleder andungar i 274 och 336 j;; lagen (1948:433) omförsäkringsrörelse. 5.6Bankerna och kapitalmarknaden (kapitel 10) Utredningensdiskussion och kartläggning av bankemas verksamhet om-fattur dels deraslångfrisiiga direkia kreditgivning, dels deras roll på obligationsmarknaden.Del visar sig att distinktionen i prakiiken inte är hell klar mellan formelllkortfristiga banklån som successivi omsätts och lång-fristigu lån påkapitalmarknaden. 1 tbrmellt hänseende skiljer sig banklån fränkapitalmarknadslån därigenom alt de förstnämnda knappast alls binds formellt pålängre lid än sex ä och inte ges till fast ränla om inie bankenkunnat ordna refinansiering. 1allmänhet bör dock en uppsägning av bankens formellt kortfristiga lån kunnabetraktas som hypotetisk så länge låntagarens ekonomiska ställning inteförsvagas anmärkningsvärt. När det gäller långfristiga investeringar ibyggnader och maskiner förutsätts emellertid att bankkrediterna efterui-byggnadsskedei skall lyftas av med långfristiga bundna lån på kapitalmarknaden.I dessa sammanhang anses bankkrediter inte vara godtagbara substitut förkapiialmarknadslån. Ulredningenhar dragil slulsatsen att några väsentliga lättnader i kraven på bankerna atlförvärva obligationer inte är atl vänla. De bakomliggande faktorerna ärresultat av de finansiella över- och underskottens storiek och deras fördelningi samhällsekonomin. Bankema spelar en dominerande roll vid kanaliseringen avsparandel från den störsla överskotlsseklorn, hushållen. Vid utgången av år1976 svarade hushållen för nära 60 proceni av alTärsbankernas och omkring 80procent av sparbankernas och föreningsbankemas inlåning. Delta ulbud kan inlei sin helhet undandras kapitalmarknaden även om hushållen själva föredrarformellt kortfristiga bankdepositioner framför mer långfrisiiga placeringargenom obligationslbrvärv. Vidsidan av slalen kommer näringslivet direkt eller via kreditinstitut 1978/79:165 239 uttlä svara för en sior del uv uilandsuppluningen. Mun kun ulgä lian uu enbeiydunde del av dennu upplåning kommer utt kunuli.serus viu bunkernu som lärkunna påräkna bättre lånevillkor än många individuella Ibreiag. Ullundsrörelsenkommer således all svuru Ibr en växunde del uv bankernas balansomslutning, enprocess som redan inletts. Dennu utveckling moiiverur en översyn avvalutaregleringens bestämmelser. En sådan kommer att genomföras av den underhösten 1977 tillsuttu utredningen som skull behandla vuluturegleringensutformning i dess helhet. Debestående kraven på bankerna all förvärva obliguiioner Iramstår Ibr dessa somen börda då en obunden inlåning därigenom slälls mot en bunden utlåning, medränteföriuster som följd vid en stigunde räntenivå. Obligalionsslocken, och dåsärskili bosludsobligulionernu, hur ocksä i hög grad karaktär uv permaneniupluceringur som ime kan uvyiiras pä grund bäde UV neltoförvärvskraven för bosiadspupperoch av au avsällningsmöjlighetema på marknaden är begränsade. De årligaöverenskommelserna om förvärv av bosladsobligalioner framslår därför som enbelastning, vilken enligt bankema förstärks av alt bostadsobligationer imotsats till statspapper i internationella sammanhang inte beirakius sombankmässigt fullvärdiga eller '"normala" placeringar. Bankema skulledäribr kunna påräkna bättre kreditvillkor som låntagare i utlandet om demedgavs inrikta en förhållandevis större andel av sina prioriteradeplaceringar på statspapper. som framgått dragil slut.satsen att det inte synes realistiskt altvänla sig alt kraven på bankerna att förvärva obligationer kommer att lättaunder överskådlig.lid, linns det enligt ulredningens mening skäl all iniu enmer öppen attityd lill önskemålen om en omfördelning av förvärvenssammansäitning. Det står dock klart att bankemas strävan att minska andelenbosladspapper bland de prioriterade placeringama också måste vägas molförsäkringsinstitutens önskemål atl inte faen alltför ensidig sammansättningav värdepappersportföljen. Det är troligt att den förkortning avräntebindningstiden till som under höslen 1977 introducerats även förbosladsobligalioner, något reducerar bankernas negaliva attityd lill dessa,även om den långa räntans aktuella nivå inte påverkas av ålgärden. Utredningendiskuterar också möjlighelema atl bankernas direkta lån skulle kunna ulformasså au de kom au uigöra fullvärdiga investerings-krediter. Möjligheler börfinnas att i någon utsträckning binda lånen i tidsmässigt hänseende ulan altbankerna därigenom tar på sig likviditetsrisker förutsatt alt inte alltförlånga amorteringstider tillämpas. När det gäller möjlighelerna att lillämpafasta räntor står del klart all avgörande i sammanhanget är marknadsräntornasrelationer till bankemas förväntningarom den framtida ränteutvecklingen. Medhänsyn lill den osäkerhei som alllid råder om ränteutvecklingen är det inieosannolikt att de säkerhetsmarginaler bankema skulle kräva för bundna länligger uianför det intervall som kan godias från kreditpolitisk utgångspunkteller som ter sig acceptabelt för de potentiella låniugarna. Ulredningenföreslår därför att bankema skall ges rält att ge ut egna obligaiioner så atlen formell bindning uv ränta och löplid kan åstadkommas även tor inlåningen.Eftersom eftektema på den länga marknaden inle kan bedömas med nägon säkerhetförordar utredningen en försiktig introduktion av bankpapperen inom ramen föremissionskonirollen. 1978/79:165 240 mer iu all konkurreia med andra cmiltenier om utrymmet påmarknaticn. förhoppningsvis kommer dock bankobligationerna all visu sig varu eumer näraliggande subslilui lill gängse inläningsräkningur un vunliguobliguiioner och durmcd vuru murknudsvidgunde Om b.inkernu vidare ges rält utt ge ui korilnsUga papper,s. k. hank-(crii/ikdi. bor tle ocksä få möjligheler ull konkurrcru om medlen påden icke organi.serude krediimurknuden. Bankcenilikuicn biir också till en delkunnu crsäilu de tleposiuoner på särskilda villkor, speciulinluning. som tidvisutgör en likvidiieismussig belusining tor de enskikla bankerna eftersom den iirav lallllvkug kar.ikiiir. Raiien ;ilt ge ul obliguiioner och bankcenifikui biirlillkommu såväl ul-lursbtinker som spurbunker och centrulkussor Ibrjordbrukskredit. Förslugel (brunlci.lcr ändring i 66 och 74 lugen (1955:183) ombunkrörcise, i 35 och 3 :? lugen (1955:416) om sparbanker samt i 42 a lugen(1956:216) um jordbruksk.isscrörclsen lörslaget förutsätter ock.så attentissions- och tontlsiiimpchivgirternu uvkallus eftersom dessu uvgilierapplicerade pä kort-Irisiigu bunkpupper luoisvurur myckel högu koslnaderuitrycktu som årlig runtu (se kupitel 12). Liiredningen föreslår ocksä uu förbudel Ibr bankerna ullIbrvurvu fur-laghcvis avskultus. I iirlugsbevisen ur. genom sin karaklär avoprioriierude Ibrdringtir vid konkurs, visserligen tbrenude med eit högrerisktagande än giingse biinkutluning, inklusive bluncokrediier. Med hänsyn tillde resinklivu regler som gäller för vilku låniugure som lår ge ut förlagsbevisoch den suiingu grunskning som länen uisiitis för uv paiierna på marknaden,anser utredningen ull motiv inte föreligger uti begränsa innehaven förbankernas del Del nuvurande förbudet medför betydande komplikationer vid amorteringuv Ibrliigslån genom uppköp på marknaden. För sparbank och cen-irulkussa förjordbrukskredit bör dock gälla all de skall inhämta bankinspektionens ullständIbr ull medverka vid emission av föriagsbevis. Syfiet ur ull förhindru uttinstituten tur pä sig större uppgifter än deras resurser medger. Förslaget förunleder ändring i 54-56 och 74 :?i;banklagen, 23, 24 och 39 ;; spurbankslagen och i 31 och 32 c? : lagen omjordbmkskasserörelsen. 5.7 Mellanhandsinstituten inom näringslivssektorn (kapitel11) De lio mellanhandsinstituten med inrikining på långivningtill näringslivet har inrättats eller aktiverats sedan AP-fondens tillkomst.AP-fondens reglemente iir också utformat så att kanaliseringen av fondmedlen ihuvudsak skull ske genom utnyttjande av sådana institut eller genomobligations-förvärv, instituten och AP-fonden kan säledes betraktas som delarav eu och samma system. De lio instituten är Industrikredit och Företagskredit,Lantbruksnäringamas primärkredit och sekundärkredit (tillsammans kalladeLantbrukskredit), och Skeppsfartenssekun-durlånekas.sa, investeringsbank. Svensk exportkredit, Sverigesallmänna hypoleksbank med lillhörande hypoteksföreningar saml Företagskapital.De sex först nämndu är parvis samförvuliade primär- ochsekundär-kreditinstilut. Mellanhandsin.siitutens sammanlagda nyuilåning år 1976uppgick till ca 1978/79:165 241 att jämföras med nunngslivets direktaupplåning mol ob-iigationer på 3 miljurder kr. Insiiiuien Ivller uliisa enmvckei vikiig funktion IbrnuringsliveiskupiiuUbrsörjning. Derus uppgift ilraiikunuliseru långfnsiigi kupiiul ull sådanu förelag eller for sådunu ändumål durdirekiu obligationslån inte kun kommu i Irågu. Dei galler bl. u. mindreItiretug. riskfyllda krediter och speciulkrediicr. t ex. for refinansiering uvexportulfärcr liredningen hui grunskui insiiiuiens uppgifter Irån ihuvudsak l()ljunde ulgångspunkier tor det Ibrstu hur det gälll ull uirönu hurinsiiiuien fyller tunkiioncn uti dcceniruliseru krediibesluien päkupitulmurknuden i enlighel med de iniciiuoner som ligger ull grund tor . '\P-tondens organisaiion. En deccniraliscnnL; hur visserligen ugi rum menläniugurnu har knuppusi erhålla lleru uliernutiv vid vulei u\ fin.insiurereliersom insiitutcn äi siarki spe-cialiscrudc, Ln sådun speci.ilisenng arenligt utredningens mening naturiig niir dci exportfinunsicnng (Svenskcxponkrcdii). tuii\gsfinunsiering (skcppshvpoicKskussornu) och lan tillenskilda jiirdbrukurc (hvpoteksban-keni lor met konveniionell långivning bördaremoi insiiiutens verksumhei inic vuru S|ieciuldcsiinerud. .Säviiietrcktiviietshitnsvn som mer allmänna vär-dcring.ir lulai Ibr ull låntagarnabör ha möjlighel att lå sinu projekt provade av liera .iv var.indraoberoende kicdiibedömure. Surskili Linibrukskretliis speciulisering på ett purbranschci (företug som s>ssl.ir med Ibrudling och disiribuiion av produkterinom lantbmks- och skogsbruksn.iringarnui har Irumsiåli som mindre lunktionell.Instiluiets upphvggnud och verksumhetsinriktnmg uvviker iivrigumcllunhands-insiiiui. I de lull de mte ur uv Ibreningskaiakiiir. också dungenomutt dess delugure erhåller lan i instiiutei och uti stora lån beviljasläntagare som normull kun vunius ha möjlighet au självu tu upp lån påobligaiionsmurk-nudcn. En breddning av instituieis kreditgivning lill ävenandru läniagurkuiegorier .in do som hur unknyining lill lantbmks och skogsbrukssektorn,vilken Irumsiår som önskvärd, skulle enligt utredningens mening nödvän-diggor.ien Ibrundnng av ägurstrukturen. Uirctliiingcn hur stunnut liir au inte föreslå inrullandeav nya institut eller någru genomgripunde Ibrändringur i själva strukturen avmellunhands-insiiiui. Dessa förulsatls ulluämi vuru få till antalet och fieraav dem spe-ciuliscrude. uven (jm utredningen unser ull sirävundena bör inriktaspå au minsku six;ciuliseringen. Instituten bör ocksä sträva efter att i ökadutsträckning ge län uven till mindre belopp avser ävenIndusirikre-tliis län lill storstu delen medelsioru Ibreiag snarare än små. Mcllunhundsmsiiiuien har i hög grad förlitat sigpå finansiering I AP-londen vilket ju också vant eu av moliven för derastillkomst och expunsion Det gäller surskilt IndustrikredU/Förelagskredit ochLantbrukskredit. Övrigu msiiiui hur ocksä erhållil belydande lån i AP-londenmen särskili Invesleringsbanken och Svensk exportkredit har lagii upp stora lånuianför londen, bl a i utlandet. Inför perspektivet av AP-fondens relativa tillbakagång somkälla för lång-Irisiigi kupiiul måste insiiiuien beredu sig på au i växandegrad repliera på undru linunsiärer. Särskili för Industrikredit/Företagskrediloch Lantbrukskredit innebur dellu att en mer heterogen finansiering bl. a. medut-nyiijunde av obligationer framslår som oundgänglig på sikl. lordeockså medföra att den nuvarande standardiserade verksamheten där ui-16 1978179, I saml. Prop, 1978/79:165 242 läningenförs vidare pä summu villkor som upplåningen med lillägg för en mindremurginulavlöses UV en mer flexibel verksamhet. a. bör instituten crbjudu mervuncrade lånevillkor, anpassade till de individuella luniugurnus behov, ochäven ta något större risker i sin verksamhet. medundantag av Investeringsbanken, knappast åsamkats nugru förluster ulls underhelu sin verksamhei. Kraven påXörslklassiga säkerheter är självfullet ennuckdel Ibr de låntagare som har potentiellt utvecklingsbara projeki mensaknar formella säkerheter. Ensädun mer flexibel och nskanpussad kreditgivning ställer krav på något störreruniemurginaler och eget kapital än den nuvarande för all möla länk-buraförluster. En ökad lånekostnad bör inte missgynna låntagarna om den resulieruri mer behovsunpussade krediter. En uppmjukning av den stan-durdiser.ideverksumheten fömtsätter ocksä atl uppdelningen i tre fall av sumlbrv uliadcprimiir- och sekundärkreditinstitut ersätts med sammanslagna insiitui. Kravenpa instituten att svaru Ibr upplåning i utlandet fär avvägas efter hand.Hiltills har Investeringsbanken och Svensk exportkredit lagil upp bcivd.tndelän ulomlands, en verksamhet som blir nödvändig även under (iverskädligIrumiid. Molbukgrund uv de redovisade allmänna övervägandena framläggerka-piiulmurknudsuiredningen följande förslag. hidustrikreditoch Forciagskrcdii slås samman lill ett insiitui under namnet FöretagskredilIbr att markera en bredare inrikining än på renodlad industri. Akiiekapiiuletbör ökas i det sammanslagna institutet lill och garantikapilalel llll300 mkr mot lotalt resp. vid uigången av är 1976. Institutelsupplåningsrätt bör fastställas lill femton gånger del i bolagsordningenfastställda upplåningsunderlaget. I bolagsordningen bör unges alt säkerhelenvid utlåning skall ligga inom av pantens beräknade värde Dessutombör inslilulel få ge lån utan särskild säkerhei intill ell belopp som molsvararhalva aktiekapitalet. En anpassning av utläm ngsräniornu bör ägu rum till enförulsatt högre genomsnililig risknivå. Dellu är inte orimligt dä de nuvaranderäntorna för lån i institutet är lägre un de länekostnader som förstklassigaindustriföretag fär eriägga på obligationsmurknuden. Lanibniksnäringarnasprimärkredii och sekundärkedii bör slås samman på sammu säll som Induslrikreditoch Föreiagskredil. Samma utlåningsbesiäm-melser bör också tillämpas.Institutets särskilda kreditavgift på för vurje utbetalt lån börersättas med en vidgning av den genomsnittliga runicmurginulen. Avgifteninnebär atl små lånebelopp belastas med högre procentuella länekostnader änstora. Ulredningenhur inga förslag till ändringar i Invesleringsbankens rörelseinriklning.Bunken tillämpar flexibla utlåningsvillkor och dess verksamhet siräcker sig iston över samiligu övriga instituts verksamhetsområden. Såvitt utredningenkunnai bedöma tillämpar banken strikt principen atl endasi ge län till sådanaändamäl där kredil inte kunnai erhållas i annai kreditinslilul. Banken bärocksä själv i regel kursriskerna för sin upplåning i utländsk valuta. EnIbruisiiiining Ibr att banken skall kunna fylla den avsedda funklionen är tilldon pä sikt tillförs ytterligare egna medel genom ökning av aktie-kapilaloi 1978/79:165 243 Svenske.xporikrediis verksamhei är liksom Investeringsbankens i hög grad beroende avatt den är utrustad med ett betydande eget kapital. En planmässig ökning avdetia har också avtalats mellan ägarna . Dämtöverfömtsätls att systemet med låneuifästelser hos AP-fonden består till den delinstitutet kan beredas utrymme på den svenska kredit-marknaden. Ulredningenförordar att institutets bolagsordning ändras så utt institutet ges utrymme förkreditgivning utan särskild säkerhet intill ett belopp motsvarande 25 procentav aktiekapitalet. Ändringen bör medföra förenklingar av institutetsverksamhei, bl. a. när det gäller att anpassa säkerhetskraven tillexportkreditnämndens garantibestämmelser. Utredningenhar inte funnil anledning att föreslå någru ändringar i allmännabypoieksbankens eller hypoteksföreningarnas verksamhei. 1enlighel med diskussionen i det föregående föreslår ulredningen all Svenskaskeppshypotekskassan och Skeppsfarieiis sekundäriånekassa släs samman till ettinstitut. Eftersom de båda kassornas verksamhei är reglerad i lag föranlederförslaget dels ändring i lagen 1965:139, dels att en siirskild lag stiftasangående fusionen. Föreiagskapiialsverksarahet bör enligt utredningens mening i hög grad inriktas påförhållandevis väletablerade förelag med inarbetad administration ochproduktion. Institutets resurser är knappast lillräckliga för att slödjunyetablerade företag av underskott. Kravelpå en rimlig avkastning på institutets satsude kapital genom aktieförvärvutgör ett problem då man knappast kan kräva en utdelning pä aktieinnehavet sommotsvarar marknadsmässig ränta. De mellanlbrmcr uv ägarkapital och krediter iform av konvertibla skuldebrev och vinstundclslån sora introducerats sompraktiskt användbara finansieringsformer genom ändringar i aktiebolagslagen ochbeskattningsreglerna bör öppna inlressanta möjligheler förinstitutet. Institutetavses erhålla ökad rörelsefrihet genom ändringar i bolagsordningen enligtprop. 1977/78:40. Där föreslås bl. a. att institutet skall lä rätl att förvärvabefintliga aklier för att underiätta ändringar av företagens ägarförhållanden.Vidare föreslås att institutet i vissa fall skall få rätt att ge direkta låntill företagare för au bl.a. underiäita generaiionsskilien. Ulredningen, somfinner dessa förslag välgrundade, hur inte någru förslag lill yUeriigareändringar i insiilulets bolagsordning. kan I hog ur.itl ki)nim;i ,iii Ixroras .iv de förslag som cxponkrcUitulrcil 11 ingen ivliininar i bori.in :iv jr 5.8Obligationsmarknaden (kapitel 12) Kapitletom obligationsmarknaden utgör till stor del en summunluitning av ulredningens diskussioni de övriga institutionella kapitlen. översikten av marknadensstmktur och funktionssuit berör utredningen de ur78Kapii.ilniarknatlsiu omfördelningseffekter somföljer vid tillämpning av fasta kapitalmurknuds- redningensbegr.insade Den successivu förkortning av ränte- lorslagheirailandes.ikei ...... j !_.. im-i 1 . , . ,_. , helsknivenlorde dock bindningslidema som underhösten 1977 resulterat i femanga bindningar mtenn-rkis iv md i' ärmoiiverad av den osäkerhet som långivare och låntagare alltid slälls inför \erks.iniheisbeiinyelsei närdel gäller pris- och ränteutvecklingen. Prop.1978/79:165 244 Somockså berörs inledningsvis i kapilel i är inflalionens snedvridande elTokter enuv orsukerna lill alt möjligheter lill en fri räniebildning på kredil-ochkupitalmurknudernu starkt begränsats.