prop · G20395 · 1978-12-31 00:00:00 — Stockholmsläns landstingskommun avstyrker också förslaget om att slopa den kommunalarätten att beskatta de juridiska personerna. I bilaga till yttrandet frånregionplane- och näringslivsnämnden konstateras att de kommuner som drabbasnegativt av KEU:s förslag har 2,3 miljoner invånare. 1,5 miljoner invånareeller av dem som förlorar på 28 1978/79. 1978/79: 95 82 omläggningen finns i . Länets invånareförlorar skatteintäkter på i genomsnitt /invånare, medan förlusten iövriga förlustkommuner i genomsnitt uppgår till ca /invånare. Av hela länetsbefolkning finns i de kommuner som får minskade skatteintäkter(, , , , , och ) och 9 %i de kommuner som får ökade skatteintäkter (, och ).Inomregionalt blir detta en olycklig omfördelning, eftersom ,och har högre utdebitering än länsgenomsnittet och Danderydoch lägre. Några avde kommuner som drabbas negativt av KEU:s förslag anser att frågan måsteutredas ytterligare. Denna uppfattning framförs av bl. a. , ,, och kommuner. Enligt kommun finns risk föratt kommuner som gjort systematiska näringslivssatsningar ofta medförandestora investeringar kan komma att missgynnas. Inom kanexempelvis konstateras att "får betala tUl" ochTäby. Totalt är det ett fyrtiotal kommuner och niolandstingskommuner som avvisar KEU:s förslag. Av dessa förordar drygt tvåtredjedelar en beskattning av företagen grandad påmedelutdebiteringen. kommun noterar att skatteinkomsterna frånjuridiska personer utgör en för den enskilda kommunen att"satsa" på utveckling av "sitt" näringsliv och på olikasätt inom kommunallagens ram stimulera företagsverksamheten. ÄvenSöderkommunerna i (förutom kommun) avvisar KEU:sförslag, då detta till en väsentlig del skulle rycka undan resurser förinomregional skatteutjämning i . konstaterar att utfallet för enskildakommuner, om den kommunala beskattningen av de juridiska personerna skullegrundas på medelutdebiteringen, är beroende av storleken av kommunensutdebiteringssats i förhållande till medelutdebiteringen för riket. Effekternaför skulle då bli att kommuner med låg utdebitering,däribland , skulle få fördelar, medan de med hög utdebitering fårnackdelar. Fleraremissinstanser framför förslag om andra fördelningsgrunder än den av KEU 76förordade återföringen av skatteunderlaget från de juridiska personerna efterantalet invånare. i förordar antaletsysselsatta som fördelningsbas. Med denna fördelningsbas skulle de kommuner somnu utgör stora sysselsättningscentra med en betydande inpendling drabbasmindre hårt än de gör av utredningens förslag. / reservationer från bl. a. deborgerliga partierna till yttrandet från i för manfram tanken på att skatteinkomsterna från de allra största företagen fördelas iproportion till antalet anställda. Flera kommuner, bl. a , ochGöteborgs kommuner, aktualiserar också antalet sysselsatta som en anser atl KEU76 inte tillräckligt beaktat de kostnader kommunerna har för att upplåta industrimarkoch de följdkostnader på exempelvis transportområdet som följer av detta. Ettalternativ är enligt kommunen att fördelningen baseras på den förvärvsarbetandedagbefolkningen. Denna fördelningsgrund tar hänsyn tiU att arbetsplatsernamedför såväl kapitalutgifter som driftkostnader för kommunerna. I bilaga tUl kommuns yttrande föreslårekonomikontoret att de skatteinkomster från företagen som faller utanförgarantibelopps-gränsen bör fördelas efter den andel av det s. k.förädlingsvärdet som den privata sektorn inom kommunen bidrar med av landetsförädlingsvärde. finner KEU:s förslag oacceptabelt. I ställetborde skatteunderlaget från de juridiska personerna fördelas efter kommunernasandel av det totala skatteunderlaget för juridiska personer. För att undvikasvängningar under enskilda år bör beräkningen göras för exempelvis enfemårsperiod. anser inte att medelskattekraften,efter ett avskaffande av den kommunala företagsbeskattningen, bör bestämmas medbeaktande av de juridiska personernas växlande inkomster. Det synes vararimligare alt "medelskattekraften" för det återstående kommunalaskatteunderlaget räknas upp med en procentsats, som motsvararstorleken av det borttagna kommunala skatteunderlaget vid övergången(förslagsvis efter de tre sista årens genomsnitt) eller att en motsvarandehöjning av grundgarantin görs direkt i lagen om skatteutjämningsbidrag. () och påpekaratt det statliga skatteunderlaget från juridiska personer är lägre än det kommunalaberoende på bl. a. reglerna för avdrag för underskott i förvärvskälla ochvissa investeringsavdrag. Detta måste beakias i det fortsattaberedningsarbetet. RSV bekräftar vidare atl det är tekniskt möjligt att meddator beräkna det garanliskatteunderlag som skall återföras till den kommun därfastigheten är belägen. Däremot är det problem att beräkna garantibeloppen förde med fördelning på fysiska och juridiska personer. Dessauppgifter behövs enligt KEU:s förslag för atl finna en jämförelsenorm förkompensationen under en tioårig övergångsperiod till de kommuner som drabbasav förslaget. Länsstyrelserna i och länframhåller att fördelningen av inkomst från juridiska personer på församlingarär ytterst arbetskrävande. Även om kommunalbeskaltningen inte avskaffas anserman därför att fördelningen på församlingar bör slopas. 1978/79: 95 84 8 Ett reformerat skatteutjämningssystem Desom uttalar sig om formerna för överförande av medel från stat till kommunanser att det statliga stödet i första hand bör utgå som ett allmäntskatteutjämningsbidrag. Hit hör exempelvis RRV och i Gävleborgslän. Med hänsyn till att det kan bli besvärligt att skapa fullständig rättvisavid skattekraftinplaceringen ifrågasätter dock om det intevore bättre att förbättra de speciella statsbidragen till verksamheter somomfattas av åldersfaktorerna, för att så rättvist som möjligt kunna ta hänsyntill dessa faktorer. innebär förslaget väsenlliga förbättringar förflertalet kommuner. Övriga kommuner garanteras oförändrade bidrag. Vissakompletteringar och förbättringar är dock önskvärda. Detta kan dock intemotivera att de nu föreslagna förbättringarna fördröjs. är i huvudsak positiv till KEU:s förslag. Enligt förbundetsbedömning har utredningen gjort eri rimlig avvägning mellan kraven på rättvisaoch kraven på enkelhet i systemet. LOoch /SR tillstyrker i princip konstruktionen av skatteutjämningssystemel.TCO anser däremot inte alt systemet kan ligga fill grund för den framtidakommunala beskattningen. Målsättningen bör enligt TCO vara ett garanteratskatteunderlag som motsvarar det högsta i riket. Behovetav att staten ekonomiskt stödjer kommuner med svag skattekraft och ogynnsammaförutsättningar i övrigt ifrågasätts inte av någon. Några kommuner anser dockatt skatteutjämningen delvis borde finansieras genom omfördelning avskattekraft mellan kommunerna. Man menar att kommuner med hög skattekraft bordefå avstå en del av sin skattekraft till skatteutjämning. Enligt RR V bör maninnan beslut fattas om en mer omfattande förändring av skatteutjämningssystemetytterligare uireda möjligheterna alt omfördela kommunernas inkomster, t. ex.genom att från kommuner, som har en ökning i egen skattekraft som liggerväsentligt över genomsnittet för riket, överföra en del av ökningen tUlskatteutjämningssystemet. avvisar dock i likhet med KEU76 en indragning av skattekraft utöver en viss nivå. Enligt förbundet är detdock angeläget att skattekraftskillnaderna minskas. Sysselsättningsutredningenuppmärksammar att skatteutjämningssyslemet automatiskt får den effekten attolika insatser för att öka skatteunderlaget, t. ex. genom ökad sysselsättning,inte får någon direkt effekt för kommunens ekonomiska situation, eftersom deti första steget endast innebär en förändring av det skatteutjämningsbidrag somkommunen erhåller. När det gäller att stimulera kommunerna att föra en ak- Bilaga 9 Remissyttrandena 85 tivsysselsättningspolitik kan denna effekt, åtminstone teoretiskt, varabesvärande. Åtgärder för att stimulera sysselsättningen måste därför varamycket starka för att få effekt. tUlstyrker dockden av KEU 76 förslagna principiella inriktningen av det allmännaskatteutjämningssystemet. Skatteutjämningsnämndentar upp storleken på det ökade skatteutjämningsbidraget och anför att från desynpunkter nämnden har att bedöma finns ingen anledning att göra invändningarmot storleken i och för sig. Storleken på medelsöverföringen är väsentligen enstatsfinansiell fråga och tUlika ett spörsmål i vad mån denna stora överföringnu är tillrådlig med hänsyn till det av KEU 76 hävdade behovei av störstaåterhållsamhet med kommunernas utgiftsexpansion. Däremot anser nämnden att detinger stora betänkligheter att den föreslagna höjningen avskatleutjämningsanslaget tUl nästan dubbla beloppet har gett en så överraskandeklen skatteuljämnande effeki för att inte säga att den effekten väsentligenmissats. ÄvenRRV påtalar att KEU:s totala förslag till ökad resursöverföring inte innebärnågon spärr mot fortsatt utgiftsexpansion. Det föreligger därför riskatt resursöverföringen endast kommer att få marginell effekt på kommunalskatternasutveckling. Eftersom skatteunderlaget i de kommuner som står utanförskatteutjämningen enligt RRV sannolikt kommer att öka snabbare än i dekommuner som får del av skatteutjämningen måste man dessutom räkna med attskatteutjämningsbidraget successivt kommer att öka. åtta sydsvenska länsavdelningar liksom ett femtiotal kommunerframför kritik mot att skatteutjämningsförslaget resulterar i en snabbareprocentuell ökning av landstingens än av primärkommunernas skatteunderlag 6,9 mot . De sydsvenska länsavdelningarna ifrågasätter moliven tUl dennafördelning mot bakgrunden av dels de förväntningar och anspråk som staten ochsamhället i övrigt ställer på kommunerna på olika verksamhetsområden och delsdet mycket svåra ekonomiska läge som primärkommunerna befinner sig i. KEU:sförslag innebär att man förutsätter att det sker en mycket snabbarekostnadsökning i landstingens verksamhet än i den primärkommunala. Denbedömningen är inte acceptabel. Utvecklingen av landstingens ochprimärkommunernas fortsatta utbyggnad av service och omvårdnad borde i ställetligga på samma nivå ur kostnadssynpunkt. Utjämningen inom den offentligasektorns omsorg om medborgarna kan äventyras om denna prioritering sker ulanreservationer. Kristianstadskommun konstaterar att förutom att landslingen får en högre relativ ökning avskatteunderlaget så berör de slopade speciella statsbidragen framför alltprimärkommunerr Det är en brist att KEU 76 inte närmare belyst motiven förförslagets inriktning i detta avseende. i och Kumlakommun anser också att för- Prop.1978/79: 95 86 delningenär felaktig under förutsättning av oförändrad ansvarsfördelning mellankommuner och landsting. Enligt kommun ter sig KEU:s prioritering avlandstingen omotiverad. Denna prioritering av landstingens ekonomi bör geförutsättningar för att primärkommunerna i första hand får utnyttjatillgängligt utrymme för höjning av kommunalskatten. Liknande synpunkterframförs av . länslandstingskommun finner att utredningens förslag medför en rättvisarefördelning. Som skäl för detta anges att landstingen enligt nuvarande reglerendast erhåller av skatteutjämningsbidragen, trots att primärkommunernahar betydligt större möjligheler än landstingen tUl avgiftsfinansiering,exempelvis inom den industriella verksamheten. En ökad landstingsandel avskatteutjämningsbidragen motiveras även av att medelutdebiteringen under senareår ökat snabbare för landstingen än for primärkommunerna. Trenden går mot attca hälften av den totala kommunalskatten kommer att utgöras av landstingsskatt.Även i län stödjer KEU:s förslag till fördelning avskatteutjämningsbidrag mellan kommuner och landstingskommuner. Flera remissinstanserpåtalar att reformen inte får någon omedelbar utjämningseffekt påutdebiteringarna, varvid man i sina beräkningar och jämförelser minskat resp.kommuns och landstingskommuns utdebitering med de ökade bidragen. Skatteutjämningsnämndenvisar på detta sätt att spridningen av utdebiteringen ökar bl. a. ökarantalet kommuner belägna mellan . under medelutdebiteringen från fyra tUlinte mindre än 25 kommuner. I södra och ger förslagetmerendels betydande förskjutningar nedåt i förhållande tillmedelutdebiteringen. I fem av länen , , ,och skulle genom förslaget samtliga kommuner hamnaunder medelutdebiteringen. I , , och länfaller alla kommuner utom en under medelutdebiteringen. Ett påtagligt undantagär där det stora flertalet kommuner skulle ligga övermedelutdebiteringen och inte mindre än åtla kommuner skulle ligga mer än 2 kr.över medelutdebiteringen. Den dåliga utjämningseffekten för läntorde delvis bero på att KEU 76 helt bortsett från kosinaderna förkollektivtrafiken. Flertalet kommuner i Norrlandslänen kommer genom förslagetatt få en kraftig relativ försämring och ligga över medelutdebiteringen.Särskilt och får genom förslaget vidkännas enförskjutning uppåt i förhållande lill medelutdebiteringen. Ävenlänsstyrelserna i , och länframhåller att reformen ökar skillnaderna i utdebitering mellan kommunerna iNorrland och kommunerna i södra och . TCO konstaterar ocksåatt utdebiteringsskillnaderna ökar och finner det oacceptabelt. RRV anmärkeratt utredningens förslag får begränsad effekt på utjämningen avkommunalskatterna. Enligt beror den ökade spännviddeni utdebiteringssatserna bl. a. på att kommuner med en ogynnsam struktur, somvalt en låg standard i stället för en relativt hög utdebitering, fårkompensation för den ogynnsamma strukturen när utredningens förslag genomförs.I den mån en del av bidraget används till standardhöjning minskar spännvidden.Svenska kommunförbundets länsavdelning i anser, i yttrande sombilagts yttrande från i , att det måste betvivlasatt servicenivåskillnaderna mellan vissa län skulle vara så stora somutdebiteringsskillnaderna antyder. Detta kan även ifrågasättas mot bakgrund avatt en betydande andel av kommunernas och landstingens verksamhet påverkas ochregleras av staten i fråga om minimikrav och standard. , i Västernorrlandslän och i påpekarsärskilt att den begränsade utjämningseffekten till en del beror på att utredningenvalt en lägsta garanterad skattekraft på , trots att ett mycket stortantal kommuner ca 100 enligt utredningens kalkyler inte är berättigadetill så hög garanti. Även spärregeln för den totala garantin om lägst 100 %leder enligt skatteutjämningsnämnden till en sämre skatteutjämning än om avdragför åldersfaktorn tillåts slå igenom fullt ut. Enligt kan det förmodas att det kommeratt ta åtskilliga år efter genomförandet av det nu föreslagna skatteutjämningssystemetinnan olikheterna i fråga om standard och utdebitering utjämnas. Detta är ettproblem som utredningen borde ha berört. Del nya skatteutjämningssystemelbehöver inledningsvis kompletteras med extra stöd till de kommuner, som pågrund av bristande ekonomiska förutsättningar har en låg itandard men en högutdebitering. Liknande synpunkter framförs av Föreningen . Enligt är det angelägnare att prioriteraextra skatteutjämningsbidrag till de "fattiga"kommunerna än atl som KEU 76 föreslå 10-åriga övergångsbidrag till de"rika" kommunerna tUl följd av förslaget om ändrade regler förbeskattning av juridiska personer. KEU:s förslag att bibehålla anknytningen tillskattekraftsbegreppet i skatteutjämningssystemet fiUstyrks genomgående av deremissinstanser som har uttalat sig därom. Enligt TCO bör dock observeras attskatteunderlaget som det framkommer vid taxeringen kan vara en bräcklig grundsom underlag för bedömning av en kommuns behov av statligt stöd. Genom beslut,fattade i kommunen, kan betydande variationer i bebyggelsestrukturen och dedärmed förknippade ägandeförhållandena uppträda, som på ett väsentligt sättpåverkar kommuninvånarnas taxerade inkomster och därmed storleken av dekommunala skatteutjämningsbidragen. Liknande synpunter framförs av Solnakommun. Även påpekar att skattekraften är påverkbarbl. 1978/79: 95 88 Systemet får dock accepteras eftersom annat enkelt systemsaknas. Örkelljungakommun anser att nuvarande bestämmelser om ränteavdrag väsentligt reducerarkommunernas skatteunderlag. En begränsning av ränteavdragen skulle tillförakommuner och landsting ökade skatteinkomster. Fleraremissinstanser är kritiska till utredningens förslag att omvandla de ikalkylerna i absoluta tal beräknade kostnadsawikelserna till procent avmedelskattekraften med hjälp av medelutdebiteringen i riket. Vid den slutligaberäkningen av skatteutjämningsbidraget uttryckt i kr. används liksom enligtnuvarande regler kommunemas egen utdebiteringssats. Detta medför att kommunermed en högre utdebiteringssats än riksgenomsnittet i själva verket får ettstörre tillägg eller avdrag än den ursprungliga i absoluta tal beräknadekostnadsavvikelsen. Motsatsen gäller för kommuner med låg utdebitering.Fördelen med den av KEU 76 föreslagna metoden är bl. a. att den underlättarjämförelser mellan garantinivåer och skatteutjämningsbidrag i det nyaskatteutjämningssystemet resp. i nuvarande system. Drygten fjärdedel av kommunerna påpekar denna effekt och anser att omvandlingen börske på sådant sätt att bidraget inte påverkas av skillnaden iutdebiteringssats. Detta föreslås ske antingen genom att de i absoluta talberäknade kostnadsavvikelserna direkt används eller genom att kommunernasskattesats genomgående används i omräkningen. Täbykommun kritiserar att KEU 76 i sina beräkningar utgår från att en viss tjänst inuläget kostar t. ex. X kr. och att X kr. Om X kr. är rätt kostnad saknar utredningens uttalandenom effektiviseringar relevans. För att en enhetskostnad om X kr.skall ge korrekt resultat förutsätts nämligen att ingen effektivisering sker. Istället måste man som utgångspunkt ha någon slags basstandard eller mål om vissstandard eller servicenivå. 8.2.1 Synpunkter på konstruktionen Utredningensval av lägsta grundgarantinivå kritiseras av skatteutjämningsnämnden inteendast för dess effekt på den kommunala utdebiteringen. Kostnaderna för denenligt nämndens mening omotiverade höj ningen av grundgarantin ,uppgår enbart för primärkommunerna till 250 å 300 milj. kr. Samma anmärkningframförs av i , varsyttrande bilagts av , samt av i länsom anser att lägsta grundgaranti fortfarande borde vara . kan en lägsta grundgaranti som ligger över riksgenomsnittet synastvivelaktig ur totalekonomisk synpunkt. Bilaga 9 Remissyttrandena 89 Gävlekommun ifrågasätter rent principiellt ett utjämningssystem som garanterar merän av medelskattekraf len i en situation när man åtminstone temporärtsträvar efter att begränsa den kommunala expansionen. Eftersom kommunen har enannan bedömning av expansionsbehovet i den kommunala sektom tillstyrksemellertid förslaget. Länsstyrelseni och kommun påtalar att förslaget till lägstagrundgaranti åsidosätter principen att ge samma standard till samma pris.Förslaget innebär automatiskt en relativ försämring för norrlandskommunerna ijämförelse med kommuner i södra och mellersta delarna av landet. HyUekommun anser det principieUt felaktigt att begränsa spännvidden igrundgarantin. Detta gäller både avgränsningen nedåt på och uppåt på136%. Enligt kommunen verkar en indelning i treprocentsintervall vara lämpligför att komma ifrån eventuella felaktigheter i beräkningsunderlaget. Dessaskattekraflsklasser bör dock ej begränsas till antalet. I annat fall kommerdetta att direkt skapa nya skillnader i utdebitering, i detta fall med fördelarför vissa kommuner i . Söderkommunernai konstaterar att systemets konstruktion medför att avdrag förgynnsamt kostnadsläge inte kan bli större än på grund av detkorta intervallet mellan skattekraftsklass för genomsnittskommuner och lägstagaranterade skattekraft. En översyn av denna del av konstruktionen kan varanödvändig. Länsstyrelseni län förordar en lägsta grundgaranti på och många remissinstanserföreslår att grundgarantin successivt räknas upp. Svenska kommunförbundets åttasydsvenska länsavdelningar liksom flera kommuner i menar att måletpå sikt bör vara att alla kommuner ingår i skatteutjämningssystemet. För attmöjliggöra en sådan utveckling bör enligt Föreningen , om inte sådana tunga statsbidrag som exempelvis bidragen tillgrundskolan med fördel kan överföras till skatteutjämningen. Tjörnskommun ifrågasätter om inte ett generellt ökat statligt engagemang erfordrasför barn- och åldringsvården inom kommunerna. Detta borde uttryckas i en högregrundgaranti av skattekraft. Vidden slutliga inplaceringen av kommunerna i skattekraftsklasser har KEU 76utöver hänsyn till det ekonomiska kalkylresultatet även via en zonindelningbeaktat att spridningen i grundgarantin inte bör bli alltför stor mellan iförsta hand kommunerna i samma län. konstaterar att det statistiska underlaget som använts i vissaberäkningar inte är helt lämpligt och att det för att göra noggrannareberäkningar krävs vissa kompletteringar i statistikunderlaget. T. v. har dockutredningen enligt förbundets bedömning på ett godtagbart sätt löst dettaproblem genom vissa korrigeringar av kalkylresultaten. 1978/79: 95 90 Linköpingskommun accepterar zonindelningen som en övergångsföreteelse. Risken medzonindelningen är att den konserverar olikheter inom zonen, men detta måste måhändaaccepteras . I takt med att grundgarantin höjs kanzonindelningen avvecklas och på så sätt eUmineras riskerna . Genom zonindelningen avlandet förloras enligt Svenska kommunförbundets åtta sydsvenskalänsavdelningar möjligheten att via skatteutjämningen neutralisera de"obalanser" som råder mellan angränsande kommuner eller kommuner isamma län. En del olägenheter elimineras visserligen enligt KEU:s förslag, menkvar står många olikheler i förutsättningarna för bedrivande av kommunalverksamhet. De kan upplevas besvärande och orättvisa. KEU 76 har emellertidanvisat vilka metoder som kan användas för att skapa ett system där varjekommuns faktiska "behov" av skattekraftsgaranti kan beräknas ochbeaktas. När, som KEU 76 själv antyder, full tillit till kalkyler ochberäkningsmetoder råder är tiden mogen för att avskaffa såväl zonindelningensom klassindelningen i skatteutjämningssystemet. Då kan staien nöja sig medatt fastställa en basnivå till vilken man sedan lägger positiv eller negativkompensation för framräknade kostnadsavvikelser. Det blir enklare än nuvarandesystem. Oron för att ett sådant system skulle bli komplicerat är mot denbakgrunden överdriven. Liknande synpunkter framförs av i Älvsborgslän liksom av många kommuner. kommun anser attzonindelningen med länet som grund ger stora orättvisor. Enligt Lerums kommunhar zonindelningen givits alltför stor tyngd. i Skaraborgslän är tveksam till förslaget. Närliggande kommuner kan uppvisa klart skildabebyggelsemönster som motiverar skUlnader i skattekraftsgaranti. Enligtlänsstyrelsens mening kan regionalpolitiska ambitioner bättre komma tilluttryck om skatteutjämningen sker med hänsyn till faktiska geografiskt betingadekostnader i skilda kommuner än om kommunemas belägenhet i förhållande tUl enviss gräns blir avgörande. De samhälleliga resurserna utnyttjas effektivare idet förra fallet. Även i är tveksam tillförslaget och anser det alltför dåligt underbyggt. Om man kalkylmässigt fåttfram ett resultat för länet och detta är splittrat ger detta ett uttryck förolika behov av skatteutjämning hos kommunerna. Dessa skUlnader hos kommunernatappar utredningen sedan bort när man försöker se länet som en helhet. Framförallt försvinner effekterna av de regionalpolitiska faktorerna man utgått från. Liknande synpunkterframförs av , som förordar att inplacering i första hand börske efter konstaterade olikheter i kommunernas kostnader, även om detta skulleinnebära vissa skillnader mellan kommunerna inom samma län. Även Surahammarskommun anser att kalkylresultaten i största möjliga utsträckning bör ligga tillgrund för den garanterade skattekraften. Inte heller iKronobergs län delar KEU:s uppfattning att indelningen inom geografisktbegränsade områden inte skall vara alltför splittrad. Söderkommunerna i Stockholmslän anser att en översyn bör göras av metoden att inom samma region/läninplacera kommunerna i samma skattekraftsklass oberoende av skillnader i defakfiska kalkylresuliaten.