prop · G20311 · 1978-12-31 00:00:00 — De stämningsmän söm är förordnade avlänsstyrelserna bör för tiden härefter - efter behov och önskemål -fåförordnande av polismyndighet. För att de skall kunna slutföra uppdrag somlämnats dem före ikraftträdandet bör deras av länsstyrelse meddeladeförordnanden gälla intill utgången av . Deföreslagna ändringama i lagen om utmätningsed, växellagen, checklagen ochlagsökningslagen har behandlats i anslutning till 2 § DL och ändringen i förandersökningskungörelseni anslutning till 3 § DL. DKbör ersättas med en ny delgivningsförordning (DF). Huvudparten av ändringama idet upprättade förslaget till DF härrör från delgivningsutredningens förslageller är föranledda av den förslagna omorganisationen av stämningsmannadelgivningenoch har närmare kommenterats i anslutning till olika paragrafer i . Somen följd av den nya DF skall kungörelsen (1970:662) om formulär till blanketterför delgivningsbevis upphävas. Det synes också naturligt att kungörelsen(1972:729) om ersättning för vissa delgivningar m.m. upphävs i samband medikraftträdandet av de nya bestämmelsema. Frågan om ersättning till de avpolismyndighet förordnade stämningsmännen hänger samman med på vilket sättdessa knyts till polismyndigheten och får avgöras i samband härmed. Defåtaliga stämningsmannadelgivningama som kan antas komma att utföras avnämndemän synes kunna regleras i enklare form. Ändringeni kronofogdeinstruktionen (1965: 687) anknyter tiU den föreslagna ändringen i24 § första stycket DL. Av25 § första stycket DL framgår motsättningsvis att part, sökande eller annansakägare är skyldig att bekosta delgivning som inte sker genom den handläggandemyndighetens försorg. Enskild, som vänder sig till polismyndighet för att få stämningsmannadelgivningutförd, har således att utge ersättning för polismyndighetens arbete, både närdet gäller s. k. privat delgivning (delgivning utan samband med mål ellerärende hos myndighet) eller s. k. partsdelgivning (delgivning i mål ellerärende, i vilket myndigheten anförtrott åt parten att ombesörja delgivningen).Denna ersättning bör bestämmas efter självkostnadsprincipen. Huravidasjälvkostnadsprincipen skall tillämpas genom ett uttag av kostnadema i detenskilda fallet eller genom en schablonmässigt beräknad genomsnittsavgift får avgörasefter närmare utredning, som bör ankomma på RPS. I det senare altemativet kankomma i fråga att ta ut ersättning enligt expeditionskungörelsen (1964:618). till kungörelsen fogade avgiftslistan finns i avdelning III under rabrikenÖvriga expeditioner upptaget bestämmelser om av- Prop.1978/79:11 126 giftför bevis om delgivning, vilken siirskilt begärs, eUer om hinder för sådandelgivning, f. n. Vid en schablonberäkning kan hänsyn tas till om ettärende begärs utfört med särskild skyndsamhet genom att förhöjd avgift tas ut.Frågan om hur ersättningen skall regleras fär emellertid t. v. stå öppen. Någonändring i expediticmskungörelsen föreslås därför inte i detta sammanhang. Prop.1978/79:11 127 Sammanställningav remissyttranden 1 Allmänna synpunkter JKhar i yttrande över betänkandet Förenklad delgivning (Ds Ju 1974:15) i alltväsentligt tillstyrkt de förslag som delgivningsutredningen lade fram i nämndabetänkande. I JK:s yttrande framhölls såsom värdefullt att förslagen syntesleda till önskvärd utökning av användningen av ordinär delgivning och en likaönskvärd minskning av frekvensen stämningsmannadelgivningar. Förevarandepromemoria innebär i detta hänseende ett fullföljande av tankegångarna i delgivningsutredningensbetänkande. Jag kan därför ansluta mig till de flesta av förslagen ipromemorian. Vad som anförs om planering, framförhåUning och påminnelser samtom adress- och identifikationsuppgifter är därvid värt att strykas undersärskilt. Jag delar också uppfattningen att delgivningsblankettema börförenklas och att antalet blanketter bör minskas. På vissa punkter som kommeratt redovisas närmare nedan har jag dock en annan uppfattning än den som kommertill uttryck i promemorian. RÅ:Som har framhåUits i promemorian innebär misslyckade delgivningar stora problemför myndighetema. Detta gäller särskilt de aUmänna domstolama ochåklagarmyndigheterna. Antalet inställda förhandlingar är så stort attläget kan betecknas som mycket allvarligt. Delgivningsproblemen är särskiltbesvärande i storstadsområdena men har börjat sprida sig också tUl landsorten. Orsakernatill det dåliga delgivningsresultatet är flera. Trots tillkomsten av 1970 årsdelgivningslag har myndighetema fortsatt att använda samma delgivningsformersom . Detta har lett till en alltför stor belastning på stämningsmannainstitutet.Det bör dock framhållas att delgivningsutredningen har gjort en betydandeinsats genom att påverka myndigheterna att använda enklare och rationellare delgivningsmetoder.Till den negativa bUden hör också att de fritidsarbetande delgivningsmänneninte har utfört uppdrag i den omfattning som var meningen. Ett annat skäl tillatt stämningsmannainstitutet inte har kunnat fullgöra myndigheternas delgivningarär att partsdelgivningar och s. k. privata delgivningar har tagit i anspråk delgivningsmännenstjänster. Genom ersättning direkt tiU delgivningsmännen har dessa delgivningarofta tagits med förtur. De förslagsom har lagts fram i promemorian för att komma tillrätta med de nu antydda svårighetemaär väl underbyggda och kan i allt väsentligt tillstyrkas. Jag vUl särskiltframhålla värdet av en enhetiig organisation för sfåmningsmannaverksamheten. DetförhåUandet att kronofogdemyndighetema även i fortsättningen själva svarar förstämningsmannadelgivning påverkar inte denna bedömning. Sveahovrätt: Hovrätten har i yttranden över delgivningsutredningens betänkanden(Ds Ju 1974:15 och 1975:19) framfört vissa allmänna synpunkter på delgivningsverksamhetensamt i stort anslutit sig till utredningens synpunkter och förslag. Denkartläggning som gjorts i promemorian av delgivningsproblemen är värdefuU.Hovrätten kan i stort ansluta sig även till 1978/79:11 128 denya synpunkter och förslag som framförs. Det är tillfredsstäUande atthovrättens tidigare synpunkter beaktats såväl vad avser delgivningssättetsärskild postdelgivning som vad avser frågan om postfullmakts giltighet vid delgivning. Hovrättenhar i sina tidigare yttranden berört personalfrågan. Även förevarande förslaginnefattar rekommendation om påminnelser vid ordinär delgivning. Stämningsmannadelgivningbetraktas som en nödutväg i lägen då andra möjligheter uttömts. Dessasträvanden att göra ordinära delgivningar effektivare är lovvärda. De kommeremellertid att innebära ökat arbete för domstolarna och därmed behiov avpersonalförstärkningar. Det är också angeläget att delgivningspersonalen geserforderlig utbildning. Stockholmstingsrätt: Delgivningsverksamheten vid tingsrätten har underinflytande av de tankegångar, som utvecklats i delgivningsutredningens båda betänkanden,fått ett i flera hänseenden annat innehåll än förut. Sålunda har praxis vidvalet av delgivningsmetod förändrats avsevärt. Brevdelgivning har blivit dendominerande delgivningsformen. Det är tveksamt om det längre finns någotnämnvärt utrymme för ökad användning av detta delgivningssätt. Personalen påtingsrättens kanslier har vidare börjat att i mån av tid alltmera aktivt deltai delgivningsverksamheten, t. ex. genom telefonpåminnelser ochadressefterspaning. På detta område kan emellertid verksamheten intensifierasoch systematiseras. Ett genomförande fullt ut av sådan verksamhet förutsätterdock viss personalförstärkning på kanslierna. Avde i departementspromemorian framlagda förslagen kommer säkerligen det utanjämförelse mest betydel sefuUa - stämningsmännens anknytning tUl polisväsendetmed som centralmyndighet - att tillföra delgivningsväsendetsom helhet en betydligt större stadga än förat och skapa förutsättningar istora delar av landet för ett effektivare organiserande av stämningsmännen. Blandden rättssökande allmänheten, bland tilltalade, målsägande och vittnen, somsöks av domstol för inställelse vid förhandling, befinner sig numera ocksåmånga personer som dåligt eller inte alls behärskar det svenska språket. En ochannan kanske varken kan läsa eller skriva. Detta är problem som på senare tidblivit alltmera påtagliga. De förtjänar stor uppmärksamhet, större än förnärvarande. En hel del har visserligen åtgjorts för att förbättra möjlighetemafär invandrama att förstå vad domstolen vill med sina kallelser och meddelanden.De vanligen förekommande blanketterna finns sålunda översatta tiU de mera frekventainvandrarspråken. Dessa översättningar har gjorts genom tingsrättens försorg.Tingsrätten och , som gör alla tingsrättens översättningar,har ett exemplar av varje översättning och använder dessa som mallar. Förnärvarande pågår en översyn av detta material. Avsikten är att upprätta enförteckning över vilka blanketter sorn finns översatta och tiU vilka språk ochatt distribuera denna förteckning inom tingsrätten, till ocheventuellt till andra tingsrätter som kan vara intresserade. Betydligt mera kandock göras. Men det måste i första hand ske centralt. Det är en uppgift fördomstolsverket och invandrarverket. Tingsrätten utgår från att det är dessamyndigheter som åsyftas i departementspromemorian, när det på s. 26 sägs att"det är angeläget att myndighetema gör vad de kan" för Prop.1978/79:11 129 attförbättra invandramas kontaktmöjligheter ined domstolama. Det är emellertidinte alltid som det framgår av handlingarna att det föreliggerspråksvårigheter. Upplysning härom saknas t. ex. ofta i förundersöknings-protokoUen,varför de översättningar som finns inte används i den utsträckning som bordeske. Detsamma gäller de informationshäften om domstolsväsendet som finns att tUlgåbl. a. på domstolarnas expeditioner. Men även för svenska medborgare och andrasom behärskar svenska språket kan det tydligen vara svårt attförstå vad texten i blanketter och anvisningar går ut på, vad det är somdomstolen viU. Det är troligen i många fall anledningen tiU varför t.ex. inte delgivningskvittotsänds in förrän efter påminnelse. Att det föreligger ett stort behov av enöversyn av alla blanketter och anvisningar från juridisk, språklig och typografisksynpunkt är under alla förhållanden helt klart. Härom återkommer tingsrätten iett senare sammanhang. [Delgivningvid sammanträde] torde komma tiU användning i ganska stor Utsträckning vidtingsrätten då huvudförhandling av någon anledning måste inställas införsittande rätt i närvaro av parter och vittnen och dag och tid för nyhuvudförhandling kan fastställas. Vid sådana tillfällen bmkarsekreteraren ofta för säkerhets skull överlämna en skriftlig uppgift om tidenför den nya huvudförhandlingen tiU de enskilda parterna och eventueUa vittnen. Göteborgstingsrätt: Delgivning med parter och andra av mål och ärenden berörda personerär ett ständigt bekymmer i tingsrättens verksamhet, och en icke obetydlig delav det dagliga arbetet tas i anspråk för att genomföra dessa delgivningar.Tingsrätten hade, med hänsyn härtill, gäma sett mera långt gående förslag tilllösningar av rådande problem. Kravet på rättssäkerhet synes emellertideffektivt stå i vägen för enklare delgivningsformer. Det är mot denna bakgrund,enligt tingsrättens mening, ytterst angeläget att effektivisera de delgivningsformersom redan finns. De förslag som föreligger torde främja ett sådant mål, ochtingsrätten tillstyrker därför i huvudsak de angivna författningsändringama.Det bör dock understrykas att den i departementspromemorian föreslagna reformeninte i någon betydande grad löser tingsrättens problem. 1 den mån man inte kanåstadkomma förbättringar genom ändrade rutiner, måste ökade resurser satsas pådelgivningsverksamheten om ändock resultat skall uppnås. I tingsrättarbetar f n två anställda med efterforskningar i vissa fall då delgivningenhar misslyckats. Erfarenhetema av denna verksamhet är goda, men det är tveksamti vad mån den kan inrymmas i tingsrättens anslag. a. drar den storatelefonkostnader. Det kan också ifrågasättas om inte en verksamhet av dettaslag bör koncentreras till delgivningscentralema, så att den"adressbank" som byggs upp kommer även andra myndigheter tiU godo. Malmötingsrätt: Tingsrätten tillstyrker att de förslag till reformer som framläggesi den nu remitterade promemorian genomföres med det undantag som behandlasnedan. Av författningsförslagen torde det endast vara överföringen av ansvaretför delgivningsmännens verksamhet tiU polismyndighet som kommer att få någonstörre praktisk betydelse. Denna reform bedömer tingsrätten som viktig. Kammarrätteni : Kammarrätten framförde i yttranden över del- Prop.1978/79:11 130 givningsutredningenstvå betänkanden viss kritik mot utredningens förslag. I nu föreliggandedepartementspromemoria har förslagen bearbetats, varvid man i huvudsak beaktatkammarrättens kritik. Kammarrättennoterar detta med tillfredsställelse och tillstyrker att promemorian läggstill grund för lagstiftning. Kammarrätten har endast en del smärre synpunkteratt anföra med ainledning av promemorian. Domstolsverketdelar i allt väsentliigt den grandsyn på delgivningsverksamheten som kommittill uttryck i de båda betänkandena Förenklad delgivning (Ds Ju 1974:15) ochFörenklad delgivning 2 (Ds Ju 1975:19) och i nu remitterad PM. Domstolsverkethar med tillfredsställelse iakttagit de förbättringar som blivit följden av denförsöksverksamhet som förekommit . Ytterligare förbättiingarstår emellertid att vinna om man fortsätter på den inslagna vägen ochdomstolsverket är för sin del berett att medverka härvid. 1 PM framlagda förslagär enligt mening i allt väsentligt väl ägnade att ligga tiUgrund för lagstiftning. vill emellertid framhålla att man inomramen för gällande och föreslagen lagstiftning ej kan komma till rätta medde stora svårigheter som orsakas av förbuden mot kungörelsedelgivning ivissa fall. Enligt är en ytterligare översyn av föratsättningarnaför kungörelsedelgivning önskvärd. RPS:Från de intressen som har att beakta föreligger ingenerinran mot lagändringsförslagen. Socialstyrelsen:De synpunkter som framfört i yttrande över delgivningsutredningensförslag i betänkandet Förenklad delgivning synes i stor utsträckning ha vunnitbeaktande vid den inom efter remissbehandling gjordaöversynen av förslaget. De föreslagna ändringarna i delgivningslagen ochförslaget till delgivningsförordning ger därför inte anledning till erinran. Statskontorethar i ett tidigare yttrande över delgivningsutredningens betänkande Förenkladdelgivning (Ds Ju 1974:15) tillstyrkt såväl en reformering av nuvarande delgivningssystemsom en administrativ anknytning tUl polisväsendet av delgivningsverksamhetengenom stämningsmän. Verket har vidare i yttrande över delgivningsutredningensandra betänkande. Förenklad delgivning 2 (Ds Ju 1S*75:19), i allt väsentligttillstyrkt utredningens förslag till åtgärder angående arbetsläget ochorganisationen vid delgivningscentralema i , och ochhärvid också kommenterat formema för delgivningen. Avseende den senare fråganföreligger nu enligt statskontorets mening genom promemorian Delgivning (Ds Ju1978:2) och de överväganden och författningsförslag som där redovisas en godgrund för reformering av delgivningsarbetet i stort. Somframgår av det följande åtei-står dock en del arbete avseende utveckling av delgivningsverksamhetensorganisation mot bakgrund av den rapport och de förslag redovisat. Denförändring av den ordinära delgivningen som förordas i promemorian Delgivning- och som kommer tUl uttryck bl. a. i förslaget till delgivningsförordning -bör enligt verket ge förutsättningar för effektivisering av delgivningsarbetetoch mindre formalism. Statskontoretvill understryka vikten av att myndigheterna själva på ett så enkelt sätt sommöjligt i ett delgivningsärende tar kontakt med den som Prop.1978/79:11 131 skaUdelges och så långt möjligt utnyttjar den ordinära delgivningens olika former.De bör noga överväga om en ordinär delgivning är utsiktslös innan merakvalificerade delgivningsformer utnyttjas. Som framhållits i promemorian börman genom fortsatt försöksverksamhet pröva om användningen av rekommenderadebrev med mottagningsbevis kan utnyttjas i större omfattning vid de aUmänna domstolamai ärenden där brevdelgivning är mindre lämplig. Genomen effektivisering av delgivningsverksamheten på det sätt som förordas ipromemorian bör besparingar för det allmänna kunna uppnås då behovet av att utnyttjastämningsmannadelgivning härigenom rimligen bör minskas. Besparingar inomdomstolsväsendet synes vidare möjliga bl.a. om mål inte i lika hög grad som förnärvarande behöver inställas på grund av utebliven eller misslyckad delgivning. RRV:De förslag till förbättring av delgivningsverksamheten som framförs ipromemorian torde enligt () vara väl ägnade atteffektivisera delgivningsverksamheten, varför RRV i princip tillstyrker deframförda förslagen. Beträffande några punkter till RRV dock framföraytterligare synpunkter. Ikostnadsjämförelsen mellan olika delgivningsformer har endast portokostnader,ersättning till stämningsmän o. d. beaktats. Däremot har den uppdragsgivandemyndighetens kostnader för utskrift av blanketter, kopiering, ev.adressforskning etc. inte medräknats. Detta leder till att endast en mindre delav kostnaden för delgivningen redovisats. Emellertid torde den i promemorianangivna kostnadsmässiga rangordningen mellan de olika delgivningsformemakvarstå även efter det att hänsyn tagits till dessa kostnader. RSVhar tidigare yttrat sig över delgivningsutredningens båda betänkanden. Därvid tiUstyrkteRSV i huvudsak utredningens förslag om hur delgivningsinstitutet skulle kunnaeffektiviseras. Det gäller t. ex. hur huvudmannaskapet för stämningsmännenskulle organiseras och den ökade användningen av ordinär delgivning framförsärskild postdelgivning och stämningsmannadelgivning. RSVsom vidhåller sin uppfattning i yttrandena har förståelse för att man i enföreträdesvis teknisk översyn av detta slag inte kan beakta alla rättsliga ochandra frågor som uppstår i den praktiska delgivningsverksamheten. De lösningarsom ändå läggs fram synes emellertid sammantagna innebära en klar förbättring iförhållande tiU dagens läge. Länsstyrelseni : instämmer helt i grundtanken att delgivningbör ske på ett så snabbt och enkelt sätt som möjligt. användersig redan nu i ganska stor utsträckning av enklare delgivningsmetoder. Såledesförekommer telefon- eller brevdelgivning i -enklare fall där det är möjligt.Vidare vill helt tillstyrka förslaget att stämningsmannaorganisationeneffektiviseras och får en fastare organisation. Polisväsendet synes vara denlämpligaste huvudmannen för organisationen. Där får stämningsmännen godmöjlighet att skaffa sig personkännedom. Resurser för adekvat utbildning finnsockså. Såsomframgår av [promemorian] från länsrätten föreligger växande svårigheter att delgebeslut om förelägganden i körkortsmål, då vederbö- Prop.1978/79:11 132 randemånga gånger undanhåller sig delgivning. Motsvarande gäller för att i föräldrabalksmåldelge sökandens motpart. Dessa svårigheter bör tas upp ilagstiftningssammanhang för att utröna tänkbara lösningar. Länsstyrelseni : De förslag till ändringar i delgivningsförfarandet somföreslås i departementets nu föreliggande promemoria berör huvudsakligenfrågor som sammanhänger med förslaget att administrativt knyta all stämningsmannadelgivningtill polisväsendet med som centralmyndighet. De ingåendeutredningar och analyser som utförts i ämnet synes bekräfta attpolisväsendet förfogar över den organisation på både central och lokal nivå somhar de största förutsättningama att kunna utöva en samlad ledning av delgivningsverksamheten.Länsstyrelsen tillstyrker därför att en delgivningsorganisation i enlighet meddet framlagda förslaget genomförs. Polisstyrelseni har inget att erinra mot förslagen tillförfattningsändringar i rubricerade departementspromemoria. Delgivningscentraleni : Delgivningscentralen har genom underremiss beretts tillfölle attyttra sig över rubricerad utredning. Vi vUl med anledning härav förklara att vitillstyrker utredningens förslag i dess helhet. Någraanmärkningsvärda förändringar i delgivningscentralens verksamhet enbart medanledning av föreslagna författningsändringar synes inte bli fallet. Polisstyrelseni : Vad först gäller frågan huruvida delgivningsverksamhetenbör administrativt knytas tiU polisväsendet, vidhåller polisstyrelsen sintidigare uttalade principiella instäUning härtiU. Polisstyrelsen har avstyrkten sådan anknytning och ifrågasatt om inte en överflyttning av delgivningsbestyrentill kronofogdemyndighetema borde prövas. Härutinnan hänvisas tiUpolisstyrelsens yttrande 1974över betänkandet "Förenklad delgivning". Medhänsyn till bland annat att intagit en posUiv håUning anknytning till polisväsendet synes granskningen av förslaget likväl börautgå från den troliga förutsättningen att en sådan anknytning kommer tiU stånd. Iövrigt synes intet vara att erinra mot de framlagda förslagen till effektiviseringav delgivningsverksamheten. Polisstyrelsen vill emellertid understrykaangelägenheten av att det för domstolama klargöres att stämningsmannadelgivningendast skall ske som en nödfallsutväg och att planering av huvudförhandlingarnasker på ett sådant sätt att stämningsmännen erhåller erforderiig tid förplanering och utförande av sitt arbete i dessa betydelsefulla ärenden. Polisstyrelseni poUsdistrikt: Vad därefter angår promemorian "Delgivning"anser polisstyrelsen de i promemorian redovisade förslagen till lagändringarvara väl motiverade;. Emellertid ifrågasätter polisstyrelsen, om inte enytterligare skärpning av reglema för användandet av stämningsmannadelgivningerfordras för att minska risken för slentrianmässigt förfarande hos vissauppdragsgivare. Slutligen bör även påpekas att en okad användning av deordinära del- 1978/79:11 133 givningsformeraatorde förutsätta en omfattande information till uppdragsgivama, särskilt tilltjänstemän hos de myndigheter vilka svarar för huvuddelen av de delgivningsuppdragsom begäres utförda av stämningsmän. Delgivningscentraleni : Betänkandet innehåller i huvudsak för slag till vissa lagändringar och redogörelser över remissvaren jämte kom mentar till dessa över två tidigare avgivna delbetänkanden "Förenklad delgivning" och "Förenklad delgivning 2 Delgivningscentralema".De or ganisatoriska frågoma för bl. a. delgivningscentralema har i stället behand lats i den av avgivna rapporten. Jag delar de förslag som fram förts i betänkandet.- Polisstyrelseni : Förslagen till ändring av delgivningslagen samttill därav föranledda följdändringar i andra lagar, kungörelser ochinstruktioner tillstyrkes. Likaledes tiUstyrkes förslaget tiUdelgivningsförordning. Polisstyrelseni Bodens polisdistrikt: Promemorians förslag innebär huvudsakligen attanvändandet av ordinär delgivning och särskild postdelgivning poängteras, samtatt reglema förtydligas och anvisningarna för dessa delgivningsformer blir merdetaljerade. Förslaget ger även förslag på hur stämningsmannainstitutet skallvara utformat. Det primära bör vara att myndigheten effektivt kan meddela sigmed den enskilde och att delgivningsförfarandet förenklas och förbilligas. Detär viktigt att den enskUde inte onödigtvis "drabbas" på ettförolämpande sätt. Den ordinära delgivningen är därför överlägsen alla andra delgivningsformer.Det synes därför väldigt viktigt att myndigheten i görligaste mån försöker nåresultat genom ordinär delgivning och i de faU då det är möjligt även genomsärskild postdelgivning innan ärendet överlämnas för stämningsmannadelgivning. Föratt uppnå detta torde det vara nödvändigt att berörda myndigheter fortlöpandeutbildar/informerar den personal, som handlägger myndighetens delgivningsärenden. Polisstyrelsenvill slutligen betona vikten av att den föreslagna lagstiftningen om den antages följs upp, så att intentionerna med den nya lagstiftningen verkligen uppfyUes. Rättegångsutredningen:Från de synpunkter rättegångsutredningen närmast har att beakta - bl.