prop · G203220 · 1978-12-31 00:00:00 — Sveahovrätt: Hovrätten kan tillstyrka vad kommittén har föreslagit om förfarandet iansvarsnämnden utom såvitt avser förutsättningarna för muntlig handläggning.Kommittén har föreslagil all muntlig förhandling skall hållas, om den motvilken åtgärd ifrågasätts begär det saml sådan förhandling inte är obehövligeller inte heller särskilda skäl talar mot det. De skäl kommittén har anförtför alt begränsa möjligheterna till muntligt förfarande har hovrätten intefunnit övertygande. Med hänsyn till den allvariiga innebörd som en disciplinäråtgärd har för den enskilde anser hovrätten att den mot vilken åtgärdifrågasätts bör ha en ovillkoriig räll att få muntlig handläggning lill slånd.Någon större risk för alt en sådan begäran skall användas i ohemult syfte lordeenligt hovrättens mening inte föreligga. : Stadgandet angående förfarandet vid ofullständigansökan eller anmälan är orimligt. Det försämrar patientens rättssäkerhet.Timid, tillbakadragen och lågutbildad - i detta sammanhang troligen också sjuk- kan patienten inte göra sin rätt gällande. Stadgandet bör ändras lill altålägga plikt alt vara patienten behjälplig att kompletteraansökningen. Socialstvrelsen:Kritik har från fiera håll framförts mol för Prop.1978/79:220 113 Denna kritik har i många fall varit befogad. Urrättssäkerhetssynpunkt är det för alla parter mycket viktigt att nämnden får deekonomiska och personella resurser som behövs, så atl den kan utreda ärendenaskyndsamt och fullständigt. Det får inte förekomma att en anmälare måste väntai åratal på ett utslag och att en anmäld befattningshavare måste gå med hotetom påföQd över sig . Visserligen har kommittén påtalatvikten av all erforderliga resurser ställs lill nämndens förfogande mensocialslyrelsen anser ändå atl kommittén borde närmare ha utrett och analyseratnämndens nuvarande resurser med hänsyn lill alt de av kommittén föreslagnaåtgärderna skall medföra en ökning av nämndens effektivitet. föreslås få förstärkning frånsocialslyrelsen när det gäller kanslifunktionen och tillhandahållandet avföredraganden i nämnden samt styrelsen påläggs ytteriigare uppgifter, vilkelhar berörts under 2 §, hade kommittén även bort utrett, vilkaresursförstärkningar som bör tillföras styrelsen för atl den skall kunnafullgöra de uppgifter som följer av kommitténs olika förslag. I sammanhanget vill socialslyrelsen peka på att detnu införda begreppet hälso- och sjukvårdspersonalen kan komma att påverkastyrelsens tillsynsverksamhet. Delta liksom andra uppgifter som läggs påstyrelsen -jfr. t, ex, 10, 11, 24, 27 och 40 §§ - borde ha utretts iresurshänseende, Östergötlandsläns landstingskommun: möjligheter alt på etttillfredsställande sätt bereda alla ärenden inom rimlig tid har under senare årblivit alll mindre. En del ärenden har tenderat alt dra ut över fiera år vilkethar inneburit en för både medicinalpersonalen och patienterna oacceptabelsituation. Att verksamhelen trots detla har fungerat någorlunda beror delvis påinförandet av den s. k, patientförsäkringen vilket har inneburit atl den underen lång föQd av år registrerade ökningen av antalet anmälningar tillansvarsnämnden inte har fortsatt i samma takt efterår 1975, Borttagandet avstörre delen av de ärenden som rör skadeståndsanspråk har emellertid inte givittillräcklig avlastning för nämnden, Etl steg i rätt riktning då del gäller attge nämnden bättre möjligheter att behandla komplicerade anmälningar ärförslaget (21 §) alt bemyndiga ordföranden i nämnden att ensam avgöra vissaärenden, tvingas nämnden företa ingåendeulredningar i ärenden, av typen okynnesan målningar, där det redan från börjanär uppenbart att någon åtgärd inte kan komma i fråga. Det borde övervägas ominte ordföranden skulle kunna få bemyndigande alt avgöra även en del fall avdenna karaklär. Uppenbart är att nämndens verksamhet kommer attutökas undan för undan, dels genom atl medicinalpersonalbegreppet las bort menframförallt i och med atl antalet anmälningar kan beräknas öka årför år allt efiersom nämndens arbete blir mera känt och patienternas benägenhetatt ifrågasätta behandlingar ökar, 8Riksdagen 1978/79. 1 sam/. Prop.1978/79:220 114 Med hänsyn till vad som har sagls förefaller detklart otillräckligt att endast föreslå att den nya nämnden erhåller sam maresurser som den nuvarande har och därigenom redan från början försätta nämndeni ett omöjligt läge med ökande ärendebalans som följd, /SRanser atl del måste ställas stränga krav på föredragandens kompelens. Med hänsyntill det vida kompetensområde föreslås få med avseende på deinom området verksamma yrkesgrupperna bör föredraganden i enlighel mednuvarande praxis utses med utgångspunkt från del yrkesområde den person tillhörsom är föremål för ärende hos nämnden. Emellertid kan inte kunskapskrav inomalla yrkesområden uttryckas som krav på viss utbildning, legitimation ellerannan behörighet. Därför måsle bestämmelserna kompletteras med elt allmänt kravpå atl föredragande skall besitta de yrkeskunskaper som fordras förhandläggning av det aktuella ärendet, /SR vill emellertid samtidigtunderstryka atl det anförda inte får tolkas så att nämnden skulle föriitasig till föredragandens specialkunskaper beträffande bedömningen av ärendet.Sådan bedömning bör enligt organisationens uppfattning alllid göras av särskilltillkallad sakkunnig och föredragandens specialkunskaper bör alltså användastill alt för nämndledamölerna underiälla förståelsen av sakkunnigutlåtandet.Det anförda resonemanget leder också till slulsatsen att regeln om hörande avsärskild sakkunnig bör göras i stort sett obligatorisk. /SR vill därförföreslå att 32 § i lagförslagel omformuleras till atl skallinhämta yttrande över fråga som kräver särskild sakkunskap, om det inte pågrund av sakens enkla beskaffenhel framstår som obehövligt. Sverigeslegitimerade optikers riksförbund anser, all ärenden berörande exempelvislegitimerade optiker, inte kan behandlas korrekt, såvida inte kompelens i dettayrke finns tillgänglig inom nämnden eller tillkallas att delta i behandlingen, Samma uppfattning framförs för landteknikernas delav . Ifråga om publicering av nämndens beslul påpekar atl denna tankei fiera olika sammanhang har framförts lill styrelsen. Någon publicering skerf. n, inte. Däremot refereras regelbundet en del intressanta fall iLäkartidningen. En sådan publikationsserie skulle enligt styrelsen säkert blien aktuell och nyttig "lärobok" på hälso- och sjukvårdens område.Likaledes skulle hälso- och sjukvårdspersonalen även få närmare belyst vad sommenas med vetenskap och beprövad erfarenhet på fiera olika områden. Nyttanhärav lorde väl kompensera kostnaderna för en regelbunden publikation avbedömda fall i . förordar därför atlansvarsnämnden tilldelas resurser även för detla ändamål. : bedömningar och uttalanden i medicinska frågorsom genom anmälningar eller eQesl har varil föremål för nämndens prövning får ivarje särskilt fall anses vara utlryck för vad som anses vara iöverensslämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Prop.1978/79:220 115 atlunderlätta och såvitt möjligt garantera enhetlighet i den centrala instansensbedömningar synes det förbundet vara av mycket stor vikt att denna geserforderliga resurser all fortlöpande föra etl register över meddelade besluluppdelade efter sitt sakinnehåll. Önskvärt är härjämte alt nämndens beslut sominnefattar ställningstaganden av principiell innebörd genom korta referateller i annan lämplig form kontinuerligt sammanställs och publiceras saml allresurser härför ställs till förfogande. En sådan "" kunde lämpligen ulformas med publikation"RRK" som förebild. Kommitléns förslag alt landslingskommunalaförtroendenämnder inrättas för kontakt, information och förmedling av hjälptillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinslanser. Fleraremissinslanser har dock invändningar mol förslaget om inrättande avförtroendenämnder. Andra motsätter sig förslaget att landstingskommunerna skallkunna lägga nämndens uppgift på annan redan befintlig nämnd. Förslaget tillstyrks i huvudsak av ,kamniairäiien i Stackholm, arbelarskyddsstyrelsen, socialslyrelsen, UHÅ.statens handikappråd, sjukhuset. JO, , , , . , och ,Alvsborgs. och läns landstingskommuner. Gotlandskommun,LO, TCO. HCK, DHR, , och . : Styrelsen tillstyrker förslaget ominrättande av förtroendenämnder. Det är styrelsens uppfattning atl en stor delav anmälningarna till om begångna fel eller missförhållandeninom hälso- och sjukvården ofta bottnar i bristande information ellermissförstånd mellan personal och patient. Del är därför angeläget alt sådanaärenden kan redas ul lokall i slällel för med hjälp av en central myndighei, skäl för inrättande av förtroendenämnder ärenligt kommittén de uppenbara svårigheterna alt tillskapa en statiigombudsmannainslitution, vilken, som den har en auktoritativställning, är lätt tillgänglig för allmänheten och har god lokalkännedom.Socialstyrelsen vill erinra om atl det i och för sig redan finns en sådanorganisation nämligen länsläkarorga-nisationen och den synes förvånansvärt noginte ha närmare berörts i ulredningen, JO: Onekligen föreligger ett behov av alt inrättanågon form av kontakl-och informationsorgan. Många av lill JO inkomna klagomålpå sjukvårdens område har sin grund i motsättningar och missförstånd av olikaslag. Ofta råder bristande kunskap om innehållet i gällande bestämmelser,om 1978/79:220 116 ansvarsfördelningoch om praxis. Inrättandet av ett organ med de uppgifter som har föreslagitstillkomma förtroendenämnderna skulle därför verksaml kunna bidra till en bättreförståelse mellan patient och sjukvårdspersonal. Jag tillstyrker alltsåkommitténs förslag på denna punkt, läns landstingskommun: Försöksverksamheteni län har visat, all det finns elt stort behov av en verksamhet som kanstå till patienters, f, d, patienters, anhörigas och även personals hjälp ifrågor av skiftande arl, alt hjälpen kan ges utan byråkratisk uppläggning ochatt hjälpen kan vara konkret och snabb. Verksamheten kan i stort sett rymmas inom detförslag till organisation som kommittén lägger fram. Många av patientärendenaär av den arl alt de med fördel handläggs inom landstingsområdet och i del fallell ärende inte går atl lösa regionall är ärendet förberett innan del försvidare till . Försöksverksamheten i län har erfarenhet avall man i vissa fall efter förberedande utredning ändå måste gå vidare för enännu mer specialiserad utredning. Möjlighet till prövning av elt ärende av enjuridisk instans måste således fortfarande finnas. Viktigt är att samtliga landsting inrättar nämnderså alt ärenden kan överföras direkt mellan två landsting, F, n, - när mångalandsting saknar patientombudsman - måsle ibland ett patientärende direktöverföras lill när annat sjukvårdsområde är inblandat. Försöksverksamheten visar alt de konkretaerfarenheter som patienlom-budsmannen har gjort i sitt arbele har varil mycketvärdefulla all använda i undervisningen av såväl blivande läkare som annansjukvårdspersonal. Många missförstånd kan undvikas om sjukvårdspersonal får sinuppmärksamhet riktad på sådana silualioner, som har givit anledning tillklagomål från patienter eller anhöriga och lär sig hur man bäst förebyggersådant. Orsaken till atl man inte klarar vissa kontakt- ochinformationsproblem trots vår välutbyggda hälso- och sjukvårdsorganisation ärinte tillräckligt penetrerad i betänkandet. Det hade varit värdefullt omkommittén hade kunnal belysa denna fråga mer ingående med ledning av depraktiska erfarenheter med patientombudsmän som ändå finns på olika håll ilandel, HCK: skall vara elt organ förkontakl, information och hjälp till patienten. Vi ställer oss i stort sättpositiva till den konstruktion som anges i förslaget, 1 detla sammanhang vill vi dock betona attförtroendenämndens tillkomst inte får innebära att den direkla och omedelbarakontakten mellan patient och vårdpersonal som är så viktig förbehandlingsarbetet avbryts. tillkomst får inte fungera somavlastning för personalen eller tas lill intäkt för att nödvändigapersonalförstärkningar inte görs. En förutsättning för alt nämnden skall kunnauppfylla sitt syfte är givelvis all information sprids om nämndens uppgifteroch vilka frågor den har att behandla. Denna information bör ges omedelbartvid intagningen vid Prop.1978/79:220 117 vårdinstitutionoch hämtöver spridas lill "patienter" som inte är institutions-bundnasaml till övrig allmänhet. Härvid måste beaktas alt man tillgodoser de krav påinformationens utformning som olika handikappgrupper har. Den måste varaanpassad lill bl. a. synskadades och dövas behov. Handikapporganisationernakan ge närmare upplysningar om berörda handikappgruppers krav. Om patient intekan tillgodogöra sig någon information måsle man lillse att en person som ärpatienten närslående eller är ombud för patienten informeras. Vi vill med skärpa framhålla angelägenheten av attpatientens rätt tillgodoses. I de intressekonfiikter som ofta uppkommer mellanarbetsgivare och personal användes ofta patienter som slaglrä. Vid"maskningsålgärder" från personals sida blir patienterna oftadrabbade - erhållerinte nödvändig vård etc. Själva har de begränsade möjligheter att göra sig gällande. Patienten kan känna sig främmande i dentidspressade sjukhusmiljön. Det kan vara svårl alt ta upp frågor som rörbehandlingsformer och andra problem. Patienten måste därför få möjlighet atl diskuteraigenom olika spörsmål med någon representant från den egnaintresseorganisationen när han/hon så önskar, kan bl, a, vara angelägelföre en palienlkontakt med nämnden. Det bör givetvis vara självklart att någonfrån patientens intresseorganisation - ompatienien så önskar - ska kunna få bistå patienten i kontakten med nämnden, TCO: Organisationen ser positivt på förslaget ominrättande av förtroendenämnder. Emellertid avvisar TCO förslaget om rätten attuppdra åt annan nämnd alt vara förtroendenämnd liksom om rätlen atl tillsättatvå nämnder. Förtroendenämnderna konimer att få en så viktig funktion, atl debör vara hell frislående. Förtroendenämnderna bör lillsältas i samråd medpersonalorganisationerna och inte enbart beslå av Qänstemän inom landstingeteller kommunen, TCO finner det välbetänkt att för förtroendenämndinrättas eget kansli och att nämnderna tilldelas resurser och ledamöter ierforderiig utslräckning för all tillfredsställa föreliggande behov. Dessutomär del viktigt att information om förtroendenämndernas verksamhet och hur mankommer i kontakl med dem sprids inom eller kommunen, : Medicinalansvarskommitténsförslag om inrättande av regionala förtroendenämnder, avsedda att fungera somorgan för kontakt, information och hjälp lill patienter framsiår som etlkomplemenl lill . Förbundet kan dela uppfattningen alt mångaanmälningar lill har sin grund inte i att patienten haruppfattat vården som bristfällig utan mera att det för patienien kvarstår ett antalobesvarade frågor. De föreslagna nämndernas verksamhel kan därför troligenförväntas bidra till att ett antal presumtiva ansvarsnämndsärenden kanslutbehandlas Prop.1978/79:220 118 påelt tidigare stadium. Slutligen kan förbundet inte dela kommitlénsuppfallning att nämnden skall vara fakultativ i den meningen aitarbetsuppgifterna skall kunna läggas på en redan befintlig nämnd. Enligtförbundels uppfattning föreligger då stor risk alt "förtroendeuppgifterna"kommer i skymundan bland övriga arbetsuppgifter och förlroendeverksamhelendärmed inte får den genomslagskrafl som bör tillkomma den, FöQande remissinstanser är negativa eller tveksammatill kommitténs förslag om inrättande av ansvarsnämnder: RA, , ,, , , , ,, , , , , , Västerbollensoch läns landstingskommuner, , och kommunersamt /SR. (majoriteten): Det finns starkamotiv föratt underiälla kontakterna mellan patienter och hälso- och sjukvården.Genom information, rådgivning och möjlighel för patienten att framföra sinaåsikter etc, kan man på etl tidigt sladium reda ul eventuella missförstånd ochpå så sätt minska behovel av all gå vidare lill som härigenomskulle kunna avlastas många ärenden. Förbundet är således i huvudsak positivttill förslaget om förtroendenämnder, men är i detla skede tveksamt lill om ensådan funktion skall göras obligatorisk genom lagstiftning. Möjlighet allfakultativt inrätta etl motsvarande förtroendemannaorgan föreligger redan f n,genom kommunallagen. Verksamheten sådan den beskrivs i utredningen är ännu ihuvudsak oprövad, varför förbundsstyrelsen anser atl det före särskildalagstiftningsåtgärder bör ges möjlighet lill försöksverksamhet medförtroendenämnder. Sjukvårdshuvudmännen kan härigenom utforma verksamhetenefter lokala förhållanden och förutsättningar. (styrelsens socialdemokratiskaledamöter): Del finns visserligen starka motiv för att underlätta kontakternamellan patienter och hälso-och sjukvården. Information, rådgivning ochmöjligheter för patienten att på ell tidigt stadium framföra sina åsikter ärviktiga led i delta sammanhang. Enligt förbundsstyrelsens mening är deföreslagna förtroendenämnderna inte någon lämplig väg atl tillgodose dessakontakt- och informationsbehov. Sjukvårdshuvudmännen bör få utformaverksamheten efter lokala förhållanden och förutsättningar. Skulle någollandsting viQa inrätta etl särskill förtroendemannaorgan föreligger möjligheterhärtill redan genom gällande lagstiftning. Statskontoret: problem torde vara svårt altlösa lagstiftningsvägen. Enligt statskontorets mening är det främsl etlutbildningsproblem där vårdpersonalen måste ges bättre kunskaper om hurpatienterna upplever sin vårdsituation. Patienterna måsle även informeras omvilka vägar som står öppna inom sjukvårdsorganisationen för framförande avkritik och klagomål. Prop.1978/79:220 119 Många landsting har på eget initiativ startatverksamheter med bl. a. patieniombudsmän inom delta område. Enligtstatskontorets mening borde resultatet av denna verksamhet utvärderas innanverksamheten regleras via lagstiftning. läns landstingskommun: beslutadeVärmlands läns landsting att en funktion som patienlkontaklman skulle inrättasvid länets sjukhus. Vid företagen utvärdering av palientkontaktmännensverksamhet och med förfrågningar har del framkommitall besöks- och konlaklfrekvensen har varil låg även om en viss ökning harmärkts. Den i utredningen föreslagna förtroendenämnden kommeri stort att fylla samma funktion som en patienlkontaklman. Möjligtvis kan sägasall förtroendenämnden enligt förslaget fåren något mer utredande uppgift. Medanledning av den relativt låga ärendefrekvensen hos palienlkontaklmännen anserlandstinget att det vore förhastat att genom lagreglering låsa formerna förkontakterna mellan patienter och hälso- och sjukvårdspersonalen som utredningenföreslår. I ställel bör del ges möjligheter att inrätta förtroendenämnder påförsök under en prövolid på förslagsvis . Efter försökstidens utgång bören utvärdering ske av förtroendenämndernas verksamhet. Försl därefter kan manta ställning till formerna för kontakterna mellan patienter och hälso- ochsjukvårdspersonalen. RA: Det kan ifrågasättas om inte de föreslagnaförtroendenämnderna innebären överorganisation. Motsvarande informationsbehovfinns hos den rättssökande allmänheten. Detta behov har man sökl tillgodose påolika sätt. Så t. ex. finns regler om alt tingsrätt i s. k. småmål skall närdet behövs gå allmänheten till hända med lämpliga hänvisningarom vadrätlssökande har alt iaktta för att ta lill vara sin räll. Domstolen skall vidbehov också lämna rätlssökande allmänna upplysningar om hur ansökan om stämningeller yllrande över sådan ansökan bör avfattas och om förfarandet i övrigl irättegången. I praktiken fullgörs dessa uppgiflerav en särskild Qänstemän viddomstolen. Del bör övervägas om inte molsvarande ordning skulle kunna användasockså inom hälso- och sjukvården. Övertygande skäl för all inrätta särskildanämnder för information harenligt min mening inte förebragts. Det borde varatillräckligt alt del vid varje sjukhus och vårdinrättning finns särskildaQänstemän som tillgodoser patienternas intressen. Den av mig skisseradelösningen skulle innebära en snabbare handläggning och framför allt en förpatienien nödvändig direktkontakt. : För atl tillgodoseintresset av att ett kontakt- och informationsorgan för patienterna tillskapasbör enligt styrelsens mening ytterligare övervägas om inte en ordning med ensärskill utsedd förtroendevald person kunde vara tillfyllest. En annanmöjlighet, som skulle tillgodose kravet på kontaktorganets friståendeställning, vore alt ulreda humvida funktionen i fråga kunde hänföras till deallmänna advokatbyråernas verksamhet. Prop.1978/79:220 120 : Verket delar kommitténsuppfallning alt det finns skäl atl skapa ell särskilt organ som patienterna kanvända sig lill med frågor och klagomål och som kan vidarebefordra synpunkteroch önskemål och utreda påstådda missförhållanden. Kommittén anser atlövervägande skäl talar för att detta organ får en anknytning lill de kommunalasjukvårdshuvudmännen. Särskill önskemålen att organet lätt kan nås avpatienterna och alt det skall ha god kännedom om de lokala förhållandena kantillgodoses genom en sådan lösning. Den har dock också klara nackdelar. Enväsentlig brisl är att sjukvård som bedrivs i statlig eller privat regi samlfolktandvården och omsorgsvården kommeratl ligga utanför förtroendenämndernaskompelens. Den lokala anknytningen medför vidare att del blir svårt attgenomföra landsomfattande enhetliga informations- och andra insatser.Patienternas möjlighet att få information, hjälp och slöd kommer också atlvariera från landsting lill landsting beroende på hur stora resurser som haravsatts för verksamhelen. Kostnaderna att inrätta förtroendenämnder medtillräckligt stora kansliresurser i de 23 landstingen och de tre kommuner sominte deltar i landsting kommer atl bli belydande. Kommittén har inte beräknat vilka kostnaderna kankomma att bli för en effektiv organisation, men del finns skäl alt tro att deblir så höga att man måsle ställa sig tveksam lill om alla landsting - och detre kommunema -kommer att anslå tillräckliga resurser. Dessainvändningar leder till alt man enligt verkets mening inte utan ytterligareöverväganden bör avvisa tanken att i ställel för förtroendenämnderna inrättaett statligt kontakt- och informationsorgan. På så sätt vinner man ienhetlighet och effektivitet. Man får dessutom en institution som med storsannolikhet blir billigare än ell slorl antal lokala organ. För att kontakt-ochinformationsorganet skall kunna bedriva sin verksamhet på etl kraftfullt sättkan det också vara en fördel om det inlaren frislående ställning gentemot devårdande organen. Enligt verkets mening finns det ingen motsättning mellan densjukvårdspolitiska strävan att decentralisera vården och inrättandet av etlstatligt kontakl- och informalionsorgan. Varken detla eller de föreslagnaförtroendenämnderna skulle ha lill uppgift atl handha själva vården. Samtidigtsom del aren fördel för palienlerna alt kunna vända sig lill en Qänstemän somär fristående från vårdgivarna kan det vara till gagn för kuratorer och annanhälso- och sjukvårdspersonal atl kunna hänvisa patienter till en sådan, öm en"patientombudsmannainstitution" inrättas med den funktion som föruthar angetts bör denna också kunna anförtros de uppgifter som här är i fråga, /SR: Förtroendenämnder borde tillskapas utansådan anknytning till kommunallagstiftningen som har föreslagits av kommittén.De bör i stället inrällas som frislående organ. kan motiveras - förutommed de angivna svårigheterna - av att det är väsentligt att organ med denföreslagna uppgiften verkligen åtnjuter stort förtroende hos såväl offentligtanställda Prop.1978/79:220 121 somprivatpraktiserande vårdgrupper liksom hos patienterna. förtroende torde lättast kunna åstadkommasgenom en sådan sammansättning av nämnden all förelrädare för de privatverksamma inom hälso- och sjukvården bereds möjlighel all della i nämnden. läns landstingskommun: En lösning för allkomma lill rätta med fall där behov av hjälpinsatser av från sjukvårdsansvarigafristående organ föreligger vore all lägga dessa uppgifter pålänsläkarorganisationerna.