prop · G203105 · 1978-12-31 00:00:00 — Samfundet anser, att kronofogdemyndigheten icke representerarden sakkunskap på redovisningsområdet, som kan krävas, och därför även i dettahänseende är olämplig. Samfundet anser, alt förslaget om kronofogdemyndighetensåsom tillsynsmyndighet skall omarbetas. Då del icke framförts några bärandeskäl för atl avskaffa nuvarande RO-funklion föreslås, atl denna bibehålls isynnerhet som del konstateras atl den fungeral tillfredsställande. Lokala skattemyndigheten i : (Myndigheten) som ären lokal myndighet med verksamhetsområdet , finner delvälbetänkt alt föriägga tillsynsansvaret över förvaltares verksamhei påkronofogdemyndighel (KFM). Däresi tillgång lill personal med företagsekonomisktkunnande är krav kan tillsynsansvaret i slället läggas på som bl.a. på revisionsenhelen har myckel väl lämpad 1978/79:105 544 I och med alt konkursansvar, i vart fall vadgäller näringsidkare, ofta föregås av komplicerade transaktioner med syfte alli möjlig mån föra över lillgångar till andra personer eller förelag är denlokala kännedomen om konkursgäldenärens förhållande av stort värde. Informationom olika mönsier som används före och i samband med konkurser utbyts i ickeringa utsträckning mellan lokal skattemyndighet, kronofogdemyndighet ochlänsslyrelse. Kännedomen om sådana mönster kan, genom all de kommerkonkursförvaltaren lill del, kvaliletsmässigl förbättra ulredningen. 3.2 Närmare om tillsynsmyndighetens uppgifter JK: Enligt min mening kan det ifrågasällas omtillsynsmyndigheten skall ha fullföljdsrätl i dessa fall. Vems intresse skallmyndigheten förelräda? Borgenärema har egen talerätt och statensborgenärsintresse får tUl-varatas av kronofogdemyndighelen i annan egenskap. anfört för att inte ge tillsynsorganel rätl att klandrauidelningsförslag synes bärande även i de här aktuella fallen. I likhet med kommittén anser jag lämpligt all frågan omsekretess hos kronofogdemyndighet som lillsynsmyndighel i konkurs löses isamband med ett ställningstagande till sekretessfrågorna i allmänhet. Fömtsättningardärför synes f.n. föreligga. En av kommittén inte behandlad fråga gäUer sekretess hosförvallaren i den mån han utövar myndighet, t.ex. vid utnyttjande avtvångsmedel (s. 112- 113) mot gäldenären. I delta sammanhang finns anledning att uppmärksammakommitténs förslag atl 197 8 KL skall upphävas. Jag vill ifrågasätta om inte enviss motsvarighet tUl denna bestämmelse bör införas. ansvarbör aklualiseras i nära anslutning lill konkursens avslutning. Delta innebärstora fördelar, framför allt från utredningssynpunkt. Om ingen molsvarandebestämmelse införs, kommer den som vill yrka skadestånd av staten all ha iprincip lio år till sitt förfogande. Vad jag anfört om behovet av en preklusionsregelgäller även talan mol staten på grund av förvaltares ålgärder i den mån dessakan hänföras myndighetsutövning. Hovrätten över och : Hovrätten avstyrkerförslaget atl tillsynsorganet ges rält atl klandra slutredovisningen. En sådanordning, varigenom tillsynsorganet och förvaharen kunde komma att bli motparteri en klanderprocess, skulle enligt hovrättens mening rubba grunden för ettförtroendefullt samarbete dem emellan. Det intresse som kommittén anseitmotivera klanderrätl för tiUsynsorganet, anser hovrätten bli tillräckligttillgodosett med det gällande systemet. Likartade skäl kan anföras motförslagen i 210 a och 211 a 88 om klagorätt för tUlsynsorganel beträffande 1978/79:105 545 beslul om arvode och kostnadsersättning lill förvallarerespektive förvaltararvode. Tillsynsorganets yttranderätt i dessaangelägenheter är enligt hovrättens mening tillräckligt tillgodosedd genomkonkursdomarens skyldighet all höra organei i ärendet. Om kronofogdemyndighetema kommer att få tillsynen överförvaltningen, har hovrätten inget atl erinra mot förslaget alltillsynsmyndigheten skall pröva frågor enligt 27 och 97 88 KL. Däremoi finnerhovrällen inte atl några avgörande skäl andragits för förslaget att besvär övertillsynsorganets beslut i hithörande frågor skall föras i exekuiiv ordning.Ifrågavarande avgöranden fallas inom konkursförfarandets ram. Det synes därföromotiverat att vid missnöje med tillsynsmyndighetens beslul låla överprövningenske av ett organ som slår utanför konkursen. Hovrättenförordar istället att klagan får ske hos konkursdomaren eller konkursdomslolen. RSV: Beiräffande kommitténs uppfattning allorganisatoriskt och personalmässigt hålla isär borgenärsfunktionen ochUllsynsfunktionen inom KFM vill RSV framhålla följande (se härom s 141 f). Ävenom det från teoretiska synpunkter kan synas föreligga fog för kommitténsuppfattning är det enligt RSVs mening onödigt att hålla isär dessa funktioner.Delta gäUer både stora och små KFM. Det är ju ändå ell och samma kunnande pådet konkursrätlsliga området som behövs i båda funktionerna. Den kritik som har riktats mot KFMs dubbla roll somborgenär för staten och som judiciellt organ har håUil sig huvudsakligen på ellteoretiskt plan. I det praktiska arbetet, där KFM konfronteras meddenna dubbelställning, t.ex. i fråga om samordningen av allmänna och enskildamål, förekommer inte några olägenheter med den nuvarande ordningen. Det tordedärför inte behöva befaras att tillsynsfunktionen kommer att medföra någrapraktiska olägenheter i detta hänseende. Man bör också beakla att KFM utåt torde uppfattas som enmyndighet, oavsett vilken avdelning eller vilka personer som än handläggerärendet. Kommittén har i bilaga 2 (s 287) angivittillsynsmyndighetens uppgifter. Genom den mera självständiga ställningförvaltaren får enligt förslaget innehar denne så gott som helt den direktabeslutanderätten i konkursförvaltningsfrågor. Äv de uppgifter som åvilartillsynsmyndigheten har denna fömtom den rent exekutiva uppgiften att avgörafrågor om gäldenärens beneficium och underhåll (98 8) endasl alt i vissafall avgöra frågan om vilken mening som skall gälla när flera förvaltareutsetts i en konkurs och dessa är oense om en förvaltningsåtgärd (50 8 tredjesiycket). får således, jämfört med vad som gäller för RO , formellt en svagare ställning och mindre befogenheter gentemol förvaltaren.RSV ifrågasätter om inte tillsynsmyndighetens ställning bör förstärkas i någraavseenden. 1978/79:105 546 Förhållandet mellan förvallare och tillsynsmyndighet ärenligt förslaget huvudsakligen uppbyggt så att samverkan mellan dessa skallske. Med tillsynsmyndigheten skall samråd ske i större frågor. Det är RSVsförhoppning atl samråd och samverkan i praktiken skall komma att ske i storomfattning och fungera tillfredsställande. Verkets centralmyndighetsfunktionmåste bedömas som särskilt viktig i sådana sammanhang. Tillsynsorganet harvissa remedier mol försumliga förvaltare, t.ex. att göra framställning omentledigande (80 8) och alt föra talan mot rättens beslut om arvode tillförvaltaren (211 a 8). möjlighet atl påverka utseendet avförvaltare är emellerlid inskränkt till de ordinära konkurserna (46 8). Sådanmöjlighet bör också finnas då interimsförvaltare utses i de ordinärakonkurserna saml då förvaltare utses i mindre konkurser. Enligt verkels meningbör inte viss förvaltare kunna utses mot tillsynsmyndighetens avstyrkande.Skall tillsynsmyndigheten alltid höras kan för övrigi ifrågasättas om någotbehov föreligger av interimsförvaltare. (Se nedan under 45 och 46 88). Del är uppenbarl att en affärsmässig avveckling av ettkonkursbo i vissa fall skulle kunna hämmas genom offentlighet hostillsynsmyndigheten. Skydd för enskilds intressen av ekonomiskt slag bör därförenligt RSVs mening gälla för handlingar i ärende om tillsyn överkonkursförvaltning. Detta bör beaktas vid ularbelande av reglerna omhandläggningssekreless. 1 : Enligt 42 8 i lagförslagetskaU kronofogdemyndigheten i gäldenärens hemort vara tillsynsmyndighet.Överflyttning av tillsynsuppgiftema till en annan kronofogdemyndighet kanendast ske i samband med flyttning av konkurs från en konkursdomare tUl enannan (201 8). För delta krävs synnerliga skäl. Det är sällsynt medflyttning av konkurs, något som får antas bli förhållandet även i fortsättningenom 201 8 i detta avseende inte ändras. Enligt kfm:s uppfattning bör del öppnasmöjlighel att flytta tillsynsuppgiflen, även om 201 8 inte träder itillämpning. Behov torde uppkomma exempelvis då en person driver rörelse medaktiebolag, vars styrelse har sitt säte inom en annan domkrets än ägarenshemort och såväl aktiebolaget som ägaren försätts i konkurs. Det är inte hellerovanligt med samtidig konkurs av flera aktiebolag, med styrelsernas säten inomolika domkrelsar, där bolagen har mycket gemensamt i fråga om ägarintressenoch rörelsernas drift. Kfm anser det påkallat med en omarbetning av 42 8 iangivel syfte. Syftei kan naturligtvis också nås genom en uppmjukning avförutsättningarna för flyttning av konkurs enligt 201 §. Det förut sagda utesluter inte ett behov för denkronofogdemyndighet som ulövar tillsyn att få biträde från annankronofogdemyndighet. Samverkansregler bör därför införas i konkursförordningen. i : Beträffanderedovisningen för förvaltningen och tillsynsmyndighetens granskning avredovisning och 1978/79:105 547 ekonomisk förvaltning uttalas i den allmänna motiveringenlill 59 8 i föreslagen lydelse att om tillsynsmyndigheten med anledning av vadden själv kunnat iaktta vid genomgång av kvartalsräkningar m.m. eller efterpåpekanden från annal håU finner skäl att närmare granska bokföringen harmyndigheten befogenhei atl begära redovisning och företa invenlering. Delskulle vara mindre lämpligt om ålgärderna från tillsynsmyndighetens sida fickinnebörden atl de företas på grund av misstro mot förvaltningen. Redovisningoch inventering bör företas av tillsynsmyndigheten, i alla konkurser ellerslickprovsvis, som ett nalurligt led i konkursförfarandet. På samma sätt börtillsynsmyndigheten som ett naturligt led i konkurs-förfarandet i dessslulskede beredas tillfälle alt gä igenom hela det skriftliga material somanvänts i eller föranletts av konkursförfarandét genom alt materialet ställstill tillsynsmyndighetens förfogande. Försäljningenav boets egendom, särskilt såvitt avser pris och köparens person, är av centralbetydelse för alla av konkursen berörda parter. För tillsynsmyndigheten ärväsentligt vilka medel som finns att tillgå för all förhindra för lågl priseller försäljning till olämplig person och all felaktigheter i dessahänseenden kan rättas till i efterhand. Ett klargörande i berörd fråga skullevara av värde. Beträffande av utdelningsförslag sägs ibetänkandet att del inte föreligger några skäl atl medge tillsynsmyndighetsådan klanderrätl. har till uppgifi all övervakaefterföljden av konkurslagen. Om tillsynsmyndigheten finner atl det förekommerfelaktighet i utdelningsförslaget torde det kunna vara av värde alttillsynsmyndigheten också kan föranstalta om ändring genom klandertalan. Del ärinte angivet i belänkandet vilka skäl som talar emot att tillsynsmyndighetenfår klanderrätt beträffande utdelningsförslaget. Föreslagen ändring innebär att tillsynsmyndigheten skaUpröva frågan om ianspråktagande av gäldenärens lön under konkursen. Det tordeför närvarande vara ovanligt att gäldenärens lön beaktas i konkursförfarandét.Med hänsyn lill den ökande belydelse löneexekution har inom specialexekutionenförefaller del nalurligt med ett närmande av reglerna om löneexekulion ikonkurs till löneexekution i specialexekutionen. Effektiviteten i dellahänseende torde kunna ökas genom alt förvaltaren åläggs all föranstalta omlöneexekution. Förvallarens åligganden såvitt avser redovisning ocherläggande av skaller och allmänna avgifter, särskilt arbetsgivaravgift ochmervärdeskatt, förefaller något oklara. uppgifi ochbefogenheler bör klargöras särskilt med beaktande av all kronofogdemyndighelenkan få beröring med ell konkursbo som sådani i sin egenskap av förelrädare förslalen i fråga om sådana skaller och allmänna avgifier. 1978/79:105 548 I detta sammanhang kan även nämnas all någon effektivmöjlighel för tillsynsmyndigheten att kontrollera all konkursförvallningen iarbeisrälts-ligl hänseende sköts tillfredsställande inte synes föreligga.Likaledes synes inte lillsynen över konkursförvallningen i ordinär konkurssåvitt avser statlig lönegaranti ha reglerats. Garanti bör skapas för atttillsynen i della avseende blir lika effektiv som beträffande förvaltningen iövrigt. Beiräffande frågan vilken kronofogdemyndighel som skallvara tillsynsmyndighet torde vara vägledande vilken kronofogdemyndighel sompraktiskt har bäst förutsättningar atl fullgöra tillsynsorganels uppgifierunder olika skeden av förvaltningen. Den överflyttning av lillsynen somföreslås i 201 8 förefaller ulan olägenheter kunna genomföras smidigare genomsamverkan mellan lillsynsmyndighelerna. Konkursdomaren måsle givelvis alllidunderrällas om förekommande överflyttningar av lillsynen. Kronofogdemyndighelen i : Mot bakgrund av deomfattande förarbetena kan förutskickas att omfatlande föreskrifter måsleulfärdas i administrativ ordning för atl åsiadkomma en enhellig handläggning ihela landet. genomförande av konkurslagskommitténs nu föreliggande förslaglägger tillsynsfunktionen i alla konkurser på kronofogdemyndigheterna. Hurdetta kommer alt slå ur arbetskraftssynpunkl kan i dagens läge omöjligtfömtses. Förvallaren har i många avseenden en informations- ochsamrådsskyldighet gentemol tillsynsmyndigheten och berörda borgenärer, vilketkan skapa smärre problem. Några kronofogdemyndigheter har bara en kronofogde(35 st). Även efter ett eventuellt genomförande av KFMU:s förslag kommer enfjärdedel att vara "enfogdedistrikt". Såväl betr borgenärs- somtillsynsfunktionen kommer arbetsuppgifterna atl huvudsakligen åvila kronofogdepersonal.Betr de sistnämnda betonas detta också i belänkandet. Enligt kommittén bör en speciell enhet eller i vart fallfunktion tiUskapas på myndigheterna för tillsynsuppgiftema. är som synesomöjligt på enfogdemyndigheterna. Förvaltarens samrådsskyldighet måste sålunda utformasnågot olika beroende på vilken typ av kronofogdemyndighet som utövar tillsynen.I de mindre distrikten fär det anses alt han fullgjort sina skyldigheler idessa avseenden genom en enda kontakt medan han i de större distrikten måstevända sig tUl olika befattningshavare eller enheter. Förvaltaren ålägges ingen uttrycklig skyldighet att vidindrivning av fordringar rådgöra med tUlsynsmyndigheten. Likaså får han genomavskaffandet av 79 8 själv avgöra om rättegång skall inledas, förlikning ingåsm.m. Det bör påpekas att KFM kan sitta inne med ganska ingående kunskaper omkonkursboets gäldenärer och alt e"tt kunskapsutbyte regel- 1978/79:105 549 mässigt bör komma lill stånd innan kostnadskrävanderättsliga åtgärder tillgrips. Landets indelning i kronofogdedistrikt överenssiämmer intehelt med domkretsindelningen. Genom atl lägga tillsynsfunktionen på den KFM därgäldenären har att svara för gäld i allmänhet kommer i vissa fall"fel" KFM atl vara behörig tillsynsmyndighet. Del lilllagrådet remitterade prop-förslagel angav här gäldenärens hemortskommun.Lagrådet hänvisade till att detta begrepp används i skattelagstiftningen ochdär med en speciell innebörd och föreslog istället en forumregel som knyter anlill 6 8 KL. Iulsökningslagen används begreppet hemvist. Det vore lämpligt att iexekutionslagstiflningen i sin helhet begagna sig av samma uiformning förbeslämmande av KFM:s behörighet. USS:Kommittén har i betänkandet gjort en relativt fyUig redogörelse för frågor omoffentlighet och sekretess. Bl.a. görs gäUande atl skälen för sekreless synesvara starkare beträffande handlingar i ärende angående lillsyn överkonkursförvallning än beiräffande handlingar i utmätnings-ärenden enligtlagberedningens förslag till ulsökningsbalk, vilkel förslag har mött visskritik för alllför starka sekretessföreskrifier. På grund av den kommandelagsiiftningen om sekretess anser sig kommittén inte böra lägga fram några egnaförslag i ämnet. USS som delar kommitténs allmänna inställning tillbehovet av sekreless i detta sammanhang anser atl det finns ett klart behovav preciserade sekretessföreskrifter för myndighet som skall vara tiUsynsorganenligt den framtida konkurslagstiftningen. Såvitt USS förslår lorde denpågående översynen av bestämmelserna om s.k. handlingssekretess ochtystnadsplikt kräva avsevärd lid. Myckel talar därför för att man vidgenomförandet av kommitténs förslag gör behövliga ändringar i gällandesekretesslagstiftning. Därvid bör lagberedningens förslag till sekretessbestämmelserhos exekutiv myndighet i betänkandet (SOU 1974:55) Utsökningsrätt XIII kunnatjäna som förebild. Domareförbundet:Om kronofogdemyndighelen, mot vad förbundet förordar, skall handha lillsynenöver konkursförvallningen, synes den i förslaget gjorda uppdelningen mellanförvaltning och tillsyn i allt väsenUigt riktig. Det strider dock motfunktionsuppdelningen atl, såsom kommittén föreslår, lägga påtillsynsmyndigheten atl pröva frågor enligt 27 och 97 88 konkurslagen, d.v.s.frågor om gäldenärens beneficium. Prakliska skäl lalar emellertid för den avkommittén föreslagna lösningen. Det måste dock vara olämpligt att se helaförfarandet som enbart exekutivt och därför låta överklagande ske iexekutivrältslig ordning, d.v.s. tUl . I stället bör tvist ombeneficium prövas inom konkursförfarandets ram av konkursdomaren ellerkonkursdomslolen. Om man väljer kronofogdemyndigheten som tUlsynsorganvinner man. 1978/79:105 550 såsom kommittén anför, att kan ge serviceoch information. all förringa värdel av del slöd somkronofogdemyndighelen kan få på della sätt. vill förbundel framhålla, all dennaverksamhet inte kan ersätta den allmänna erfarenhet av konkursförvaltning somenligt vad ovan anförs bör finnas hos den som utövar tillsynen, särskilt iordinära konkurser. verksamhet får vidare inte innebära altförvaltningen styrs eller atl konkursdomarens och domstolens räll ochskyldighet alt pröva tvister träds för när. : måste vid varjesärskilt tillfälle kunna få full insyn i förvaltningen och la del avräkenskapema utan att särskilda förutsättningar för granskning uppstäUs.Förslaget bör därför omarbetas så all denna tillsynsmyndighetens behörighelklart framgår av lagtexten. Vad gäller medelsplaceringen lämnas i förslaget direktivom att pengar skall göras räntebärande på bankkonto. Medel skulle sålunda kommaall finnas på många konton hos ell flertal bankkontor. Mera rationellt ochägnat atl underlätta lillsynen är att medlen görs räntebärande genom insättningsenasi iredje dagen efter belalning på postgiro/kapitalkonto på samma sätt somnu gäller för KFM. Föreningen auktoriserade revisorer: harföreslagit (59 8) atl lillsynsmyndigheien, om särskilda omsländigheierföranleder del, skall äga ulse en eller flera revisorer för granskning av boetsräkenskaper och förvallning i övrigt. FAR biiräder detla förslag men villdärutöver föreslå all i vissa fall krav på uiseende av revisor inlages i lagen. Hovrätten över och : Kommittén anser inteatl del finns tillräckligt behov av alt särskUda granskningsmän skall kunnautses i mindre konkurser. Kommittén föreslår däremot atl institutet skallfinnas kvar i ordinära konkurser. Hovrätten delar uppfallningen att granskningsmäninte behövs i mindre konkurser och vill ifrågasätta om man inte också kanavvara dem i ordinära konkurser. AU döma av den av kommittén gjorda statistiskaundersökningen (se bilaga 1 tab 7) utses granskningsmän sällan. Behovet iframtiden måste bedömas med hänsyn härtill och mot bakgrund av kommitténsförslag om konkursförfarandets utformning i övrigi. Institutets uppgift har varU att ge andra borgenärer ändem som bestämt valet av förvaltare en viss inblick i och ett visst inflytandepå förvaltningen. själv berört har denna grund för granskningsmännensfunktion väsentligen rubbats genom förslaget atl konkursdomaren skall övertaborgenärernas uppgifi atl utse förvallare. Förvaltningen skall även iframtiden stå under tillsyn. 1978/79:105 551 Vidare får borgenärema möjlighet till direklinsyn och kontroll genom förslaget om samråds- och informationsskyldighei förförvaltaren. Mol bakgrund av del anförda lorde del, enligt hovrällensmening, knappast vara någon olägenhet all utmönstra gransknirgsmännen ur lagen. Om del befinns alt granskningsmännen skall finnas kvar, bör dockkonkursdomaren fortfarande ha befogenhei alt besiämma deras antal. börkomma till uttryck i lagtexten. Stockholmstingsrätt: Som kommittén påpekar ulses granskningsmän sällan. Äv den statistiskautredningen (tabell 7) framgår atl av 34 avslutade konkurser varigranskningsmän utsetts var 31 anhängiga vid tingsrätter i . Degranskningsmän som ulsells vid dessa tingsrätter har enligt vad som framgår avell i betänkandet (s. 153) redovisal uttalande av i länetfullgjort uppgifter av den art som enligt kommitténs förslag (43 a 8) skallankomma på allmänt ombud. Vid landets övriga lingsrätier har utsettsgranskningsmän i endasl tre konkurser, vUket motsvarar ett genomsnitt avomkring 0,2 proceni. Vid har i vart fall under de femsenaste åren ej förekommii alt granskningsman utsetts i någon konkurs. Det kanredan med tanke på atl möjligheterna atl få granskningsman ulsedd hittillsutnyttjats i endast ett fålal konkurser sällas i fråga om del finns anledningalt behålla konkurslagens bestämmelser om granskningsman. Om kommitténsförslag om utseende av förvaltare, om samråd och information samt om allmäntombud genomföres, förlorar enligt tingsrättens mening bestämmelserna omgranskningsman ytterligare i betydelse. Dessa bestämmelser bör därför sominnebärande en överorganisation upphävas. i : 1 yttrande överkommitténs belänkande "Förenklad konkurs m.m." har länsstyrelsenbl.a. framförl all del allmänna borde beredas större insyn ikonkursförvaltningen genom en utveckling av granskningsmannainslitutet. förslag och vad ovan framförts angående lillsynen finnerlänsstyrelsen all det allmännas insyn i förvaltningen lillgodosetts på elltillfredsställande säll. Länssiyrelsen finner emellerlid angelägel all ävenandra borgenärsgrupper får möjlighet lill insyn i förvaltning genom kommitténsförslag all bibehålla granskningsmannainslitutet. Lånsstyrelsen i län: Förslaget om granskningsmäntillstyrkes då behov härav finns och då del är en klar förbättring atlgranskningsman kan ulses när som helsl under konkursen. Länsstyrelsenfömtsätter atl nödiga resurser för delta ändamål ställs lill länsstyrelsensförfogande. : Formuleringen av 43 8 synes mindrelyckad, då den till skillnad från nuvarande lydelse kan medföra atl ell slorlantal granskningsmän kan förordnas i en konkurs. Konkursdomaren bör enligt samfundelsmening ha befogenhei att begränsa antalet granskningsmän, och detla bör kommatill uitryck i lagtexten. 1978/79:105 552 4 Arbetsmarknads- och regionalpolitiska intressen vidkonkurs JK: Föreskriften atl regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer skall förordna allmänt ombud i varje särskild konkursförefaller opraklisk. Jag vill ifrågasätta om del inte är lämpligare att ettantal personer i varje län förordnas till allmänna ombud och att konkursdomarenbland dessa utser en person atl vara allmänt ombud i den akluella konkursen. Hovrätten över och : Hovrätten finner det ibelänkandet framlagda förslaget om tillskapande av ett aUmänt ombud välgrundatoch tiUstyrker förslaget. : Tingsrätten delar uppfattningen attdet är viktigt att de arbetsmarknads- och regionalpoliliska intressena beaktasdå företag går i konkurs samt atl dessa intressen tillvaratas av ett särskiUorgan. Varken förvaltaren eller tillsynsmyndigheten kan lämpligen anförtrosdessa uppgifter. Förvaltaren skall ju närmast se till att resultatet blirgynnsaml för borgenärema och de uppgifier som är i fråga ligger inte inomkronofogdemyndighetens verksamhetsområde. Uppgiftema bör för övrigi inteanförtros åt tillsynsmyndigheten. Tingsrätten ställer sig dock Iveksam lUllösningen med ett särskUt förordnat allmänt ombud. Det kan ifrågasättas om detinte är lämpligare atl något redan befintligt organ med uppgifter inomarbetsmarknads- och regionalpolitiken, exempelvis länsarbetsnämnden, medvilken förvaltaren ändå ofta har kontakter, tUlvaratar dessa intressen.