prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Innan mera preciserade överväganden kan göras lorde delenligt vara nödvändigi alt avvakta åtminstone ett försia skedeav uppbyggnaden av planeringsordningen. Enligt skulle närmareställning till ulformningen av ell komplelterande prövningsförfarande las isamband med en försia ulvärdering och en vidareutveckling av planeringsordningen. Svenska hamnförbundei anför all ell prövningsförfarande ioch för sig är Prop.1978/79:99 219 nödvändigiför all samordningen skall fä eftekt men ifrågasätter samiidigi om del ärnödvändigi eller ens lämpligt atl läla prövningen omfatta allainvesteringsprojekt över en viss koslnadsram. Enligt hamnförbundei är delväsentligt all prövningen kommer alt omfatta alla strategiskt betydelsefullaprojeki. Hamnförbundei föreslår också au hela frågan om planerings- ochhandläggningsförfarandel görs lill föremål för ytterligare detaljanalys i syfteatl fä fram ett effeklivi verkande sysiem. Detla arbele synes hamnförbundetkunna anförtros ät en arbelsgrupp beslående av representanter för i försia handkommunikalionsdeparlemenlel, sjöfartsverkel och Svenska kommunförbundei. Liknande synpunkierframförs av som också anser att samtliga hamnarregelbundet bör informera den cenlrala samordningsmyndigheten om resp. hamnsutbyggnadsplaner om hur långt planeringen har kommit oavsettinvesieringskosinader. Myndighelens uppgifi blir dä främsi atl analysera ochbearbeta hamnarnas planer, priorilera mellan konkurrerande projekt samt ansvaraför en plan över hamnväsendets utveckling i ett längre perspekliv. Enövergripande prövning av de planerade hamnulbyggnaderna kan enligtkommunförbundets mening sedan göras mot bakgrund av bl. a. regional-, miljö-och trafikpolitik. Ett remissförfarande kan självfallet behöva tillgripas ivissa fall. Vad gällerprövningensomfallning tillstyrkes förslaget i promemorian av flertalet remissorgan ellerlämnas utan erinran. i finner all den föreslagnabeloppsgränsen även torde vara lämplig vad gäller Vänerhamnarna. Vänersborgstingsrätt anser dock all de enskilda hamnarna bör stå utanför. Sjöfartsverketanser alt frågan om vilka projekt som bör prövas bör ytterligare uiredas innanställning las lill om den föreslagna beloppsgränsen är lämplig. Sammauppfattning har även i . Euantal remissorgan anser att beloppsgränsen bör höjas och prövningen endastomfatia viktiga och strategiska projekt. Denna uppfattning redovisas av statensnaturvårdsverk, länsstyrelserna i , , , Blekingeoch saml av Svenska hamnförbundei och Svenskakommunförbundei. underslryker alt del är väsentligt atläven enskilda hamnar omfattas av prövningen och atl prövningen kommer attomfatia alla strategiska betydelsefulla projeki. Det är enligi förbundelsmening troligt au prövningen endasi sällan skall behöva tillgripas i eu sä sentskede som när del slulliga investeringsbeslutet skall fattas. Del är vidareenligt förbundet angeläget au hela frägan om planerings-ochhandläggningsförfarandel görs lill föremål för ytterligare detaljanalys i syfteall fä fram ett effektivt verkande sysiem. 1promemorian föreslås en prövningsordning som innebär au en hamnägare insänderen ansökan över en investering lill som med eget yttrandeöversänder densamma till sjöfartsverkel för avgörande. Fleraremissinstanser ser det naturiigi all nära integrera planering och Prop.1978/79:99 220 prövningoch anser vara det organ som innesluter den erforderligakompetensen. Denna uppfattning framförs av sjijfarisverket. luftfartsverket,statskontoret, , länsstyrd-serna i Gollands,, och . Svenska hamnförbundei, Svenskasjijfolksförbundei och . Sjöfartsverketpekar på, utöver den nämnda integreringen med planeringen, atl verkei även haransvarei för hamntaxekontrollen som i mångt kräver samma underlag somprövningen av hamninvesieringar. släller sig positivt till all sjöfarlsverkel fär i uppdrag allhandha prövningen av hamninvesteringar. Det väsenlliga i detla sammanhang ärall prövningen kommer alt omfatta alla strategiskt betydelsefulla projekt,dvs. även enskilda hamnar. Del bör ankomma på sjöfarlsverkel all närmare angevad som skall inrymmas däri. Delta lorde enklasi ske i samband med denobligatoriska granskningen som förbundel föruisäiier komma att ske av hamnarnasrullande femärsplaner. Länsstyrelseni Norrbonens län ansluler sig lill den föreslagna prövningsordningen och anföralt handläggningsordningen har klara paralleller med den ordning som gäller fördet regionalpoliliska siödei där AMS har den centrala samordnande ochbeslutande rollen. Denna modell har fungerat i ett tiolal år och de brislersom uppenbarats rör framför allt formerna för eu reellt inflylande fränregional nivå beträffande resursanvändningen. föreligger förslagom regional beslutanderätt beträffande lokaliseringsstöd lill näringslivet upplill en viss nivå. Mot bakgrund av denna diskussion vill betonaau även om prövningsförfarandet enligt Ulredningens förslag kan accepleras i principmåste länsslyrelsens ansvar för den regionalpoliliska och trafikpoliliskaplaneringen innebära all de regionala synpunkterna tillmäts stor vikt. Länsstyrelseni tillstyrker förslaget men framhåller att i de fallsjöfartsverkel och länssiyreLsen är oeniga bör frågan hänskjulas till regeringen. Fleraremissorgan har dock diskuterat alternativ till att sjöfartsverkel ensamt haransvaret för prövningen. anser att prövningen bör delas uppi tvä etapper. Vid den försia mer principiella prövningen bör regeringen fattabeslul och vid den andra som gäller detaljerna bör varalillståndsmyndighei. Ävenstatens planverk anser all ell centralt icke sekiorsbundet organ bör varalillslåndsmyndighet men vill inte ta ställning till om det bör vara regeringeneller den i annal sammanhang föreslagna trafikplaneringsnämnden. vill ha en uppdelning av besluten så till vida au större investeringar prövas av regeringen enligt 136a § byggnadslagen och smärre avlänsstyrelserna. Verket har också framhållit atl i del fall del föreslagnaförfarandet genomförs bör möjlighet finnas au överklaga beslulhos regeringen. Även föreslår atl siörre invesleringar Prop.1978/79:99 221 prövasenligt 136a § byggnadslagen. Lånsstyrelsernai , och anser au regeringen skall beslula ifråga om siörre invesleringar och länsstyrelserna i övriga fall. Lånsslyrelseni lån föreslår all större investeringar prövas av regeringen ochmindre avgörs av . Lånsstyrelsernai Siockholm, , , Göieborgsoch , ,, och föreslår all regeringen skallha ansvarei för prövningen. Länsstyrelseni anser slutligen all prövningen bör ske inom ramen för denfysiska planeringen och atl den kommun i vilken en inveslering är avsedd attäga rum alllid är det organ som inger ansökan, dvs. även i det fall det ärfråga om en enskild hamn. Fråganom samordningen med annan lagstifining har behandlals av några remissorgan. Somlidigare framgått har och föreslagil altinvesteringsprövningen inordnas i prövningen enligt 136a § byggnadslagen. Sambandeimed vallenlagen har behandlals av hovrän. ,koncessionsnämnden lör miljöskydd och vancniagsuiiedniiigen. vilka samtligaanser att nägon ändring av vattenlagen inte bör ske innan vallenlagsulredningenär färdig med sill arbele. Samtliga är dock hell överens med förslaget ipromemorian om au en samordning med vallenlagen är nödvändig. Förslageti promemorian om atl sjöfartsverkel skall beslula i vaitenmål fmner statensnatunårdsverk något anmärkningsvärt. Vallenlagsulredningen vill från rentsakliga synpunkier inie motsätta sig atl fär ell avgörandeinflytande pä frägor om inrättande av allmän hamn m. m. Kritik mot förslagetkan dock anföras frän formella och administrativa synpunkter enligt nu gällandebestämmelser. Däremot är del självfallel möjligl att beakta önskemålen underdel arbete med översynen av vattenlagen varmed Ulredningen nu är sysselsatt.Ulredningen har ocksä preliminärt enat sig om au vid upprättandet av sinaförslag i göriig män beakla de synpunkier som framförts i promemorian. däremoi ansluler sig lill förslaget och vill i sammanhangetframhålla atl delta yUeriigare underslryker riktigheien av vad hamnförbundeiframförde i sill yllrande över förslaget lill hamnlag, att det bör varasjöfartsverket och inte som avgör vad som skall ingå i etthamnområde i allmän hamn. bör ha större förutsättningar änvattendomstolen all bedöma vad de allmänna inlressena kräver i form av vallen-och markreservalioner för akluella eller framlida hamnändamäl. Prop.1978/79:99 222 Ds K 1976:3 Förslag till organisation av entrafikplaneringsmyndighet, sammanfattning av betänkandet och remissyttrandena Siaiens vägverk är huvudman för del statliga vägnäiei ochhandliigger även frågor som rör sialsbidrag m. m. till den komniunala ochenskilda väghållningen. Väghållningen omfaiiar byggande och drift av vägar samidärmed förenad planering. Planeringen omfattar dels ålgärder i anslutning lillfysisk planering (kartläggning av effekier av olika väghällningsålgärder, valav väglösningar, lokalisering, projekiering, m. ), dels ekonomisk planering(prioriiering av åtgärder och vägobjekt saml upprättande av invesleringsplaneroch driftplaner). Den fysiska planeringen är kopplad tillmarkanvändningsplaneringen i övrigt i samhällel. Planeringen omfattar flera sleg. Del försia steget ulgörsav en invenlering och del andra siegei utgörs av en prioriiering av de objeklsom invenieringen redovisar. Behovsinvenieringen omfaiiar de vägobjekt som, medledning av trafikprognoser och uppslällda krilerier i fråga om vägslandard m.m., bör bli föremål för överväganden om åtgärder. Den inbördes prioriteringenav de Olika vägobjekien vad gäller byggande av slaisvägar sker i anslutninglill upprättande av tioåriga långlidsplaner och femåriga flerårsplaner. Arbeletmed flerårsplanerna, som revideras , är förfailningsmässigireglerat. Långlidsplaner upprällas för allernaliva anslagsnivåerunder planperioden och vägobjekien rangordnas i dessa efter objektensangelägenhet. Över förslag lill långtidsplan bereds länsslyrelse, länsvägnämnd,kommuner och andra berörda myndigheler och organ tillfälle att yttra sig.Flerårsplan för riksvägar upprättas av vägverkel. Länsstyrelserna har alt yttrasig över den upprättade riksvägplanen. Innan avger förslag elleryttrande skall kommunerna och länsvägnämnden höras. Flerårsplan för byggande avlänsvägar upprättas av länsslyrelse. Innan planen upprättas skall kommunernaoch länsvägnämnden beredas tillfälle alt avge förslag och de skall ocksä yllrasig över upprättad länsvägplan. Föredragande i i vägfrägor ärchefen för . Såväl flerårsplaner för riksvägar som förlänsvägar fastställs av statens vägverk. Har och olikauppfattning skall frågan om fastställelse av planen hänskjulas till regeringensprövning. För driften av statsvägar upprällas femåriga planer, somrevideras vart iredje är. I femårsplanen för driften, sker en prioritering avolika slag av åtgärder. Inom ramen för femärsplandrift upprällas plan över deförbäiiringsobjekl. Prop.1978/79:99 223 vilkaavses konmia lill ulförande . Förbvggande av siaisbidragsberätiigade kommunala vägar och gaior inom kommuner somär väghållare, s. k. siaiskommuiivägar. upprällas inom vägverkel lioårigalånglidsplaner och femåriga fördelningsplaner. Arbeiei med fördelningsplanerna,som revideras , är förfailningsmässigi reglerat. Fördelningsplanför byggande av siaiskomniunvägar upprättas av länsslyrelse och fasisiälls avsiaiens vägverk. Förslag lill objekt som skall utföras inhämiasav kommunerna. Länsslyrelse skall genom låta granska ocheventuellt komplettera de inkomna uppgifterna. Innan planen fasisiälls skallberörda kommuner, länsslyrelse och länsvägnämnd höras. Har vägverkel ochlänsslyrelse olika uppfallningar skall frågan om faslställelse hänskjutas tillregeringens prövning. Siaiensjärnvägar iS]) är ett affärsdrivande verk som driver järnvägs-, färje-ochbussirafik. Dessulom driver SJ genom en rad doiierföreiag transport- ochspediiionsrörelse. resiaurangverksamhei, verksiadsrörelse m. m. Planeringen v id SJ kanuppdelas i irafik- eller transporiprodukiionsplaner-ing, försäljningsplaneringsaml invesleringsplanering på kort och läng sikt. Samtliga planeringsformeromfaiiar dels en långsiktig mera allmän planering, som baseras på långsiktiga marknadsbedömningar,dels en kortsiktig detaljerad planering. Den senare kan sträcka sig över elleller ivå år. De kortsiktiga planema konkretiseras genom budgei- ochlidlabellsarbeiei lill verksiällig-heisplaner. Det kortsiktigaplaneringsarbelel är vidare i hög grad sammankopplat med drifl- ochinvesieringsbudgeieringen. Investeringsplaneringen sammanhålls genom enfemärsplan för invesleringsverksamhelen. Nedläggningsplaneringenulgör eu led i SJ:s sirävan lill marknadsanpassning och omfattar sådana linjer,siaiioner och låg, där järnvägslrafiken kommii all framslå som eu mindrerationellt och alllför kostnadskrävande allernaiiv för irafikförsörjningen. Sjöfarlsverkel år ceniralförvaltningsmyndighet för ärenden som rör sjöfarten i den mån handläggningen inleankommer på annan myndighei. \'erksamheien skall drivas med inriktninghuvudsakligen på handelssjöfarien. Verkei har till uppgift alt svara för delssäkerhei och framkomlighel i svenska farvaiien och angränsande havsområden,dels säkerheten pä svenska fariyg och pä ulländska fartyg i svenska farvatten.Till verkets uppgifter hör v idare bl. a. att lämna råd när det gällerlokalisering eller uibyggnad av hamn eller samordning mellan hamnar saml allarbela för atl samråd kommer till stånd i sädana frågor. Föreit ralionelllfullgörande av de arbetsuppgifter som ligger inom verkets ansvarsområde krävsplanering, framför allt måsie sjöfartens struktur och utvecklingstendenserbeakias. \ erkeis planeringsfunkiion håller f n. pä au förstärkas. Luftjartsverketshuvuduppgifter är all driva och förvalla statens flygplalser för civil luftfartoch därmed sammanhängande rörelse samt au svara för irafikledningen vid egnaflygplalser och i del luftmm som nyiijas för civil luftfart. \'idare har verkeiöverinseende över flygsäkerheten för den civila 1978/79:99 224 Genombeslui av rik.sdag fastställdes nuvarande ansvarsfördelning i frågaom planering, uibyggnad och drift av flygplalser. 1 enlighel härmed skallluftfartsverket driva och förvalla slailiga flygplalser för linjefart.Luftfartsverkels planering av de 19 siailiga flygplatserna med linjefart skergenom en rullande långtidsplanering omfatlande sex budgelår. Vadgäller siora ulbyggnadsprojekt eller anläggning av hell nya flygplalser bedrivsplaneringsarbelel inom särskilda planeringsorganisalioner eller kommilléer.Under senare år har verkei påbörjai arbete med upprättande avdisposiiionsplaner för Hygplalserna. Dessa anger den yidisponering somerfordras för skilda akliviieier vid flygplaisen av 15-20år. Närdel gäller au inräita och dri va en allmän fiygplats (flygplats upplåten förallmäni bruk), vilken fråga prövas av regeringen, gäller bl. a. an flygplatsenskall uppfylla de lekniska krav som luftfartsverkei föreskriver. Delsammagäller för godkända enskilda flygplalser enligt 65 § luftfariskungörelsen. 1fråga om anläggande av enskild flygplats prövar luftfartsverket efter samrådmed förelrädare för i frågan berörda intressenter om hinder föreligger medhänsyn till flygsäkerheten, flygplatsens inverkan på omgivningen m. m. Somen följd av luftfartsverkets omorganisation kommer en utvidgadplaneringskompelens successivi alt byggas upp inom verkei. Transportnämndenleds av en nämnd beslående av fem ledamöier som represenlerar olika seklorerinom transportväsendet. Till nämnden är dessulom knuten en rådgivandedelegaiion med vilken samråd sker i beredskapsfrågor. Antalet ijänslemän vidnämnden uppgår lill 19. En väsenilig del av nämndens arbelsuppgifter består avtillståndsgivning för yrkesmässig buss- och laslbilsirafik lill ullandel. Dennadel av arbetel har visal en slark volymmässig ökning. Samiidigi har äventrafikens geografiska spridning utvidgats. arbetsuppgifterinom totalförsvaret beslår av planläggning för den civila iransportverksamhelenvid krig eller krigsfara och för en ransonering av flytande drivmedel. Transportnämndendeliar i försöksverksamhelen med långtidsplanering inom del ekonomiskaförsvarel. Bussbidragsnämndenhandhar frågorsom rör del statliga stödel lill olönsam bussirafik. Nämndenskall enligt sin instruktion verka för en enhellig lillämpning avsiaisbidragsbeslämmelserna och vid behov föreslå ändring av dessa. Nämndenbeslår av tre ledamöier. Ledamölerna, som inte förelräder partsintressena, börha sakkunskap och erfarenheter i fråga om samhällsplanering ochtrafikförhållanden. finns ell kansli, som föreslås av en kanslichefVid nämnden finns i övrigi tre ijänslemän, varav tvä handläggare. Vid loppar iarbetsbelastningen brukar ytteriigare en handlag- 1978/79:99 225 \ad gäller den lokala landsbygdsirafiken granskur nämndenkommunernas ansökningar och irafikförsörjningsplaner. Nämnden avger pågrundval av denna granskning förslag lill regeringen om fördelning avbidragsmedel mellan länen. När del gäller den regionala irafiken kommer nämndenin i ire skeden av ärendenas behandling. Nämnden granskar de regionalapersonirafikplaner som länsstyrelserna upprällar och avger vnrandeiilllänssiyrelserna och berörda kommunerom vilken irafik som bör kunna v arabidragsgmndande. Mol bakgrund av bl. a. de lokala irafikförsörjningsplanernaprövar nänmden slulgiliigl frågan om vilken irafik som kan varabidragsberäuigad. Slulligen behandlar nämnden de ansökningshandlingar-jämielänsslyrelsernas yllranden -som inkommer efter bidragsåreis uigång. Nämndenmeddelar beslul i frågan om statsbidrag och utbetalar bidragel lilltrafikulövaren. Nämnden, som i sig inte bedriver någon irafikplanering,kan dock genom sin granskningsfunkiion påverka den konkrela planeringen på sällsom innebäratt verksamheten kan sägas vara integrerad med trafikplaneringen pålokal och regional nivä. Fiakihidragsnåninden har lill uppgift all administrera delslailiga regionalpoliliska iransporislödel saml fr. o. m. den 1 februari 1972även del särskilda iransporislödel för . Nämnden beslår av treledamöier. Ledamölerna bör vara opartiska och ha god insikl i frågor som berörirafik- och iransporiförhållanden. finns ell kansli som förestås aven kanslichef Vid nämnden finns i övrigi fyra ijänsler, varav ivå på handläggarnivå. Transportsiödei uigår i form av fraklbidrag och är genomsin utformning eu medel au minska de kostnadsmässiga olägenheier som följer medde långa iransporlavslånden för näringslivet inom siödområdet. För all erhällafraklbidrag skall vissa villkor beiräftande varuslag, iransporimedel, iransporislräcka.sändningsvikl m. fl. Även om fraklbidragsnämnden inie harnågon egen planeringsfunkiion inom iransporiväsendet finns inom nämnden en storsakkunskap rörande hela landlransportomrädei. Denna sakkunskap är giveivis avsiort värde i den totala prognos- och planeringsverksamheten inomtransportsektorn. Länsstyrelserna har lill huvuduppgift all leda ochsamordna den samhällsplanering som bedrivs inom den slailigalänsförvallningen. Successivi har länssiv relsernas arbete vad gäller planeringinom trafiksektorn vidgats och omfaiiar f. n. eu brell regisier av uppgifter. är således regional lillståndsmyndighei ifråga om den yrkesmässiga vägirafiken. Härigenom ges möjligheler att påverkatrafikutbudel och låta deua utvecklas på ett från samhälleliga synpunkterplanmässigt och rationellt säu vad gäller såväl person- som godstrafiken. 15 1978/79. 1978/79:99 226 tillslåndeni fråga om godsbefordran gäller olika former av lämplighelsprövning.Tillståndsgivningen vad avser persontrafik och då närmasi för linjelrafik hari belydande ulsiräckning kommii au inordnas i den regionala Irafikplaneringen,som länsstyrelserna har del primära ansvarei för. Inomramen för den regionala irafikplaneringen, som behandlas nedan, ansvararlänsstyrelserna bl. a. förden regionala kollekliva trafikens planering. För denlokala trafikförsörjningen har likaså länsstyrelserna ell ansvar av merasamordnande karaklär. Nära sammankopplat med länsslyrelsernas arbete med denregionala och lokala trafikplaneringen äratt länsstyrelserna på regional nivåhar all handlägga frågor som avser bidrag lill olönsam busstrafik. Inom ramenför den regionala trafikplaneringen har vidare länsstyrelserna alt behandlagodstraflksystemeis allmänna uppbyggnad. 1 fråga om vägnätets utformning regionala trafikplaneringen ett vikligl underlag då länsstyrelserna skallta ställning till de av vägförvaltningarna i resp. län utarbetade vägplanerna.På likarlat sätl medverkar länsstyrelserna genom irafikplaneringen på elllidigt skede i planeringen av flygplatser, hamnar elc. Denprimärkommunalaplaneringen vad avser trafiksektorn är omfaitande och berörflera betydelsefulla verksamhetsområden medan den landslingskommunalaplaneringen endasi i vissa fall omfattar trafiksektorn, främst den kollektivapersonlrafiken. Genom lagstiftningen har kommunerna att svara för den fysiskaplaneringen inom resp. kommun. Härigenom ges kommunerna möjligheler atl påolika säu styra och påverka den lokala irafikförsörjningen. Envikiig del i den fysiska planeringen är uilörmnlngen av vägnäiei. såväl vadgäller del vägnäl som kommunerna själva finansierar som delsiaisbi-dragsberälligade vägnäiei och del statliga vägnätet. De planer somreglerar vägnätets utsträckning inom stads- och byggnadsplanlagda områden skallefter beslut av byggnadsnämnd och kommunfullmäklige fastställas av resp.länsslyrelse. Äv belydelse är alt planering, underiagsarbeie och meralängsikiiga bedömningar rörande vägnätets uiformning därför sker i närasamarbele mellan kommuner och vägförvalining. Inomramen för sin kommunala kompetens bedriver eu stort antal kommuner ävenhamnverksamhet. Det svenska hamnväsendel är i huvusak kommunägl. innebärall invesierings- och driftplanering sker i primärkommunal regi. Någoi regleraisamarbele mellan olika kommuner förekommer i allmänhet inte utanhamnverksamhelen bedrivs ofta i inbördes konkurrens. Äveninom flygtrafikens område bedriver ett stort antal kommuner verksamhet. Dettasker dels genom direkl ägande eller drift av kommunala flygfält, dels genominvesteringsbidrag till statliga flygplatser. I fräga om de flygplatser förvilka kommunema själva har ansvarei för drift- och invesieringsplaneringenförekommer endast i begränsad omfattning samarbete över kommungränserna. Ulöverekonomiska och planeringsmässiga insatser i fråga om flygplatsutbyggnader harvissa kommuner även engagerat sig i den 1978/79:99 227 sker genom all lill flygbolag slälla ekonomiskagaraniier. .Ansvaret förden lokalakollekliva irafikförsörjningen åvilar resp. kommuner. .Ansvaret innebär aukommunerna skall svara för planeringen av irafiken men också svara förunderskoiiei i sådan olönsam trafik som kommunen finner erforderlig. Kommunenkan få statsbidrag för uppräilhållande av olönsam lokal irafik. För an erhållasädanl bidrag erfordras bl. a. all kommunerna lill länssiyrelsernainlämnar en trafikplan upplagande irafikuppläggning och en driftekonomiskanalys. I vissa kommuner driver kommunen själv irafiken genom egel bolag elleren affärsdrivande förvallning. Cenlraltorgan för vissa trafik- och trafikplaneringsfrägor .Avde erfarenheter av den regionala irafikplaneringen som redovisas i promemorianframgår an vad gällerdet omfatlande inventeringsarbetei i den regionalatrafikplaneringen kan allmänt sägas alt härigenom har en överblick erhållitsöver länens transportförhållanden, som hiuills saknats och som i sig fv ller envikiig funklion. Planeringen kan förutsätlas ge länsstyrelserna ell förbäiiraiunderlag för slällningsiaganden i anslutning lill deras myndighels-funktioner. Huvudvikten har ilänsslyrelsernas irafikplaner lagts vid den kollekliva personlrafiken ochupprättandet av slomlinjenäl. Länsstyrelsernas förslag lill stomiinjenät liggerredan nu till grund för den vidgade statliga bidragsgivningen. I fierairafikplaner har frägan om avvägning mellan järnvägs- och landsvägsiraflkägnats siort iniresse.