prop · G20399 · 1978-12-31 00:00:00 — Man böracceplera svenska regler, som är mer reslrikliva än andra länders och sålundakan sägas tidsmässigt leda utvecklingen mol miljöskydd och energisparande.Däremoi är drasiiska avsieg från den internationella utvecklingen diskuiabla. EnligiSvensk skulle kommissionens förslag atl begränsabränsleförbrukningen i nytillkommande bilar genom normer kunna genomförasunder liden fram lill enligt en tidsplan som innebär successivi skärplakrav. anser altkommissionens förslag beträffande normer inle slår i överensstämmelse med dekunskaper som finns om lekniska och insiiiuiionella fömtsättningar förfordonsleknisk utveckling, handelspolitiska fömtsättningar samt svenskbilindustris konkurrensförutsättningar. Frägan om normer i energihänseendekompliceras ocksä av andra krav på bilens egenskaper. Verket understrykerdärför att stora problem vidhänger frågan om normer, men det är vikligl attklariägga hur normer kan användas i en samhällelig strategi för att påverka ochpåskynda bilens tekniska utveckling. Förslag lill normer i energihänseendemäste utarbetas i ett sammanhang med krav på bilen vad avser buller, avgaseroch trafiksäkerheisegenskaper. .Motorbranschensriksförbund framhåller att regler om maximal bränsleförbrukning för nya bilarmåste baseras på internationella normer. SIND och Molormännens riksförbundredovisar liknande synpunkier. M anser vidare att det vore olyckligt omevenluella normer skulle göra det omöjligl att importera vissa biltyper lillSverige. Medavseende pä transportsektorns stora oljeberoende finner iÅlvsborgs län del angeläget atl stora energibesparingsinsatser görs. Härvid börenligt övervägas långtgående restriktioner säsom förbud mot Prop.1978/79:99 294 specielllenergikrävande fordon och farkoster. Remissinstansersom är tveksamma lill förslaget eller avvisar det är statenstrafiksäkerhelsverk, statens väg- och trafikinsUtut, Svensk MetanolutveckUng ABoch . Informationenoch utbildningen för bilister föreslås av kommissionen bli förbäitrad. Därvidbör i körskoleundervisningen läggas särskilt vikt vid körsält och underhållför au minska bränsleförbmkningen. Förslagetstöds av remissinstanserna. Sålunda framhåller t.ex. statens vägverk alt delfinns ett stort poientielll utrymme för energibesparingar genom att bilisternakör mjukare och bäure iakttar gällande hastighetsbe-slämmelser. Som bieffekterskulle också erhållas ökad trafiksäkerhet och minskade fordonsemissioner. Viden mycket god efterlevnad av hastighets-bestämmelserna skulle enligt verkeisannolikt erhållas betydande posiliva effekter på trafiksäkerheten. Ävenstatens väg- och irafikinslitul framhåller all man föruiom med lekniskaålgärder och sänkia hasligheter kan uppnå omedelbara bränslebesparingar genomett förändrat körsätt. Utländska undersökningar har visat all besparingar påupp lill 25 96 kan göras, huvudsakligen genom mjukare accelerationer ochretardalioner samt undvikande av onödiga hastighelsänd-ringar. Av institutetgjorda undersökningar framgår alt del bör vara möjligt all uppnå relalivi storabränslebesparingar genom ett lugnare körsätt utan atl del behöver innebäranägon nämnvärd ökning av körtiden. Undersökningarna visar också atlbesparingspotentialerna kan bli större med ett förändrat körsätl än medlekniska ålgärder på befintliga bilar. slödjer kommissionens förslag. Verket anser dock atl del krävsäven olika ekonomiska styrmedel för atl generellt kunna öka bilägarnas motivationtill ett lugnare körsätl och fä detla beslående. Verkei erinrar också omgällande riktlinjer för bränsledeklaration av nya personbilar saml anger altförhandlingar f n. sker med olika branschorganisationer om energideklaraiionerav begagnade personbilar och fritidsbåtar. Vad gäller energideklaralion avfritidsbåtar kan nämnas atl i sitl yllrande föreslår au deundersökningar som har utfört fortsättningsvis omprioriterastill förmån för deplacementbåtar. Ulöverredovisade yttranden stöds kommissionens förslag angående information ochutbildning av S/AD, energisparkommUtén, KAK, Motorbranschens riksförbund.Motormännens riksförbund, AB Svensk BUprovning, ochSveriges . Kommissionenföreslår att åtgärder vidlas som möjliggör användande av andra bränslen änbensin och dieselbrännolja. Vidare föreslås att normer införs för atl påskyndauivecklingen av flerbränslemoiorer, exempelvis genom uiveckling av diesel- ochotlomotorer för drift med meianol och andra syntetiska drivmedel. Prop.1978/79:99 295 torerav iyf)en gasturbiner och föreslås stimuleras. Remissinsiansernaansluter sig i ston lill kommissionens förslag. De synpunkier som specifikiframförs angående introduktion av l. ex. meianol som drivmedel redovisas i denenergipoliliska proposilionen. Medanledning av de av kommissionen väckta förslagen anför i sitlyttrande: Dennuvarande ulformningen av vägtrafikbeskaltningen kan delvis molverkaanvändningen av vissa sådana motorer för fordonsdrift. Motorfordon som ärinrättade för an drivas med annal än bensin eller gasol ärkilomeierskatleplikliga, dvs. skatt tas ul i förhällande till fordonenskörsträcka. På drivmedlen ulgår däremoi inle skall (med undantag förenergiskatten pä dieselolja). Meianol och annan alkohol för drifl av motorfordonjämställs med och beskattas som bensin. Fordon som är inrättade för att drivasmed motorbrännolja (eller gengas) men som lidvis drivs med meianol eller annanmotoralkohol kommer därför all drabbas av viss dubbelbeskattning med nuvarandeskattesystem. Även delta problem bör enligt RSV:s mening uiredas tillsammansmed energiskalleproblemei i stort och dä i samarbele medvägtrafikskatteutredningen. Liknandesynpunkier framförs av vägtrafikskatteutredningen. SINDanser förslagen angelägna. Verket pekar bl. a. på att utveckling av bädebefinlliga motortyper och framtida fterbränslemotorer behöver stimuleras samlall ytterligare utredning erfordras om vilka olika kombinationer av motortyperoch drivmedel som kan vara lämpliga i framliden. Förslagen slöds ocksä avenergisparkommittén. , , ochSveriges . Kommissionentar inle närmare upp dieselmoiom lill diskussion. Enligt biUndustri-och bilgrossistförening skulle dock ett ökal antal dieselbilar ipersonbilsparken öka flexibiliteten som mindre olja skulle förbrukas.Föreningen framhäller dock all ökad forskning om dieselmotorns miljöproblem ärangelägen. Även framhåller dieselmotorns bränsleeffektivitetoch anser atl det mot denna bakgmnd är lämpligt atl samhället medvetet sökeröka andelen dieselbilar i personbilsbesiändet. bör bi Is kal ten differentieras lill förmån för lälla ochbensinsnåla bilar. Differentieradbilskatt är ett sätt all slyra konsumentens bilköp i riktning molbränslesnålare bilar framhäller statens vägverk. Det föreligger dock enligtverket stora problem med att utvälja de egenskaper hos fordonel utifrän vilkaskallen skall differentieras. Vid överväganden om en differentierad bilskattlill förmån för lältare och bränslesnålare bilar måsle därför beaktas en radfrågor av samma nalur och med samma innehåll som i fallel med normer, t. ex.frägan om fordonens trafiksäkerhetsegenskaper. Riksskatteverketerinrar i sitl yttrande om att väglrafikskalteulredningen i sill betänkandeanfört atl ulredningen i det fortsatta arbetel avser all ta upp bl.a. frägan omatl slopa fordonsskatten för bensindrivna fordon och ökadrivmedelsbeskatlningen i motsvarande män. Det är enligt verket svårt att Prop.1978/79:99 296 bedömavilken av dessa två ålgärder - drivmedelsskait eller fordonsskatt -som har denstörsta effekien vid val av bensindriven bil. Bensinskallealler-nalivel skulledock göra del skattemässigt fördelakligl alt minska körsträckan oavsellfordonels sioriek. En enhellig bensinskatt kan emellerlid fä effekier som kananses regionalpoliliskl olämpliga. RSV ifrågasätter om inte också dessa problembör studeras vid en uiredning av energibeskattningen i stort och då i samrådmed vägirafikskalleuiredningen. Vägtrafikskatteutredningenanser all frågan om en övergäng lill annal beskattningsunderiag förfordonsskaiien i försia hand bör anslå till dess ställning kan tas till omfordonsskatten för bensindrivna fordon kan slopas och i andra hand närmareutreds. Differentieringav bilskatten bör enligt SIND finnas med i en utredning om allmänenergibeskattning. Man bör utreda möjligheterna all jusierarelationen mellan de röriiga och fasta bilkostnaderna. Högre röriiga och lägrefasta kostnader lorde enligt verket effeklivisera bilåkandet men kan samtidigtleda till alt människor i t. ex. glesbygder fär kostnadsfördyringar. Delbästa sättet alt nå målet med ell ökal antal lätta och bensinsnåla bilar ärenligt all den nuvarande fordonsskatten omvandlas bensinskatt. bör principerna för beskattning av fordon utformas sä att elfordonframslår som ett fördelaktigt altemativ. Utöverredovisade uppfallningar slöds kommissionens förslag av energisparkommitténoch KAK. Kommissionenföreslåralt långväga godstransporter skall överföras frän lastbil till tåg. Merparten av de remissinstanser som har yttrat sig i frägan äravvisande eller har invändningar mot förslaget. Stödjerförslaget gör däremoi i som anser atl avvägningenmellan laslbil och järnväg gällande långväga transporter också är en vikiigtrafikpolitisk fråga. fömlsäiier alt kraftfulla åtgärder vidtasför all en utveckling i angiven riktning kommer till stånd. LOhar inga invändningar mol alt fjärtgodstrafiken i ökad utsträckning sker medtåg och sjöfart, dä effektiviteten och energisparandel främjas . Ensådan utveckling bör emellertid enligt organisationen bedömas och planeras inomramen för översynen av trafikpolitiken i stort. LO anser därför alt man isamband med ell energipolitiskt beslul inle behöver binda sig för specifikaålgärder. Förslagetslöds även av eldistributörerna och TCO. anser atl utredningens jämförelser av energieffektiviieten hosolika godsiransportmedel kan ifrågasällas. Liknande synpunkter framförs avtransportforskningsddegationen. Enligtbedömningar av SIND ger ett genomförande av förslaget relativt småenergibesparingar. Konsekvensema för induslrin kan däremot bli ökade koslnaderom valet av ett rationellt transportsätt begränsas. Prop.1978/79:99 297 avgods mellan olika transportgrenar börenligt verket ske på trafikpoliliskagmnder. Innan konkreta ålgärder kan vidlas måsle frågorna ytteriigare belysas.Liknande synpunkier framförs av domänverket. På grundval av verketserfarenheter anses all en överflyllning från laslbil lill låg endastundantagsvis leder till en energibesparing till rimlig kosinad. Även Näringslivetstrafikdelegation, och ifrågasätter om några energibesparingar kan göras på ettekonomiskt acceptabelt sätt, om kommissionens förslag genomförs. Inomlaslbilsseklorn föreslär dessulom kommissionen all särskilda ålgärder för energisparande genomförs. Förslagetslöds av remissinstanserna. Sålunda bedömer i. ex. statens vägverk atlbesparingspotentialen är förhållandevis stor och flera för transportföretagenlönsamma besparingsåtgärder avses redan föreligga. Del gäller också all slimuleralill ytterligare leknisk utveckling och all överföra resultaten till praktiskanvändning. Samhället bördärförenligi verket stödja transportföretagen attvidareulveckla de initiativ de själva redan lagil. SWDframhäller alt särskilda ålgärder för laslbilsseklorn kan iniiieras inom ramenför verkets bidragsverksamhet. Demonstrationsprojekt inom transportsektom kanerhälla bidrag. Ytteriigare stimulans kan behövas för all påskynda den tekniskautvecklingen och den prakliska lillämpningen av ny leknik, men sädan bör enligtverkei kunna lämnas inom energiforskningsprogrammet. Även slödjer förslaget. Förbundel framhåller i sitt yllrande attbesparingar t. ex. kan ske genom tekniska förändringar pä fordonen, bälirefordonsunderhäll, ändrai framförande av fordonen, bätire utnyttjande av fordonoch vägar m. m. Även genom organisatoriska förändringar, syftande lill bätiresamordning av transporterna, torde del finnas potentiella möjligheter tillbesparingar. Erfarenheterna frän en energisparkampanj inom och visat på altväsenlliga energivinsier kan uppnås genom ökad informaiion och utbildning avlastbilsförarna. Vad belräffar sjöfarten föreslår kommissionen all denna i likhel med järnvägen skall la en större andel av transportarbetet i anspråk. Vidare föreslås att kust- och kanalsjöfarten skall stimuleras. Förslaget tillstyrks av LOoch TCO. Transportforskningsddegationen och SIND redovisar en mera reserveradinslällning. Sjöfartsverkelanser att för atl sjötransporter skall vara energieffektivare änlandsvägstransporter mäste bl. a. tillräckligt stora godsmängder transporteras.För att detta skall kunna uppnås i en av kommissionen åsyftad ulsiräckningkrävs att den inrikes sjöfarten organisatoriskt anpassas sä all samordning avgodsmängder kan ske. Möjlighelerna lill en sådan samordning inom sjöfartenlorde enligt verket vara avsevärda. Prop.1978/79:99 298 ocksågoda möjligheler till energibesparingar. Det måste sålunda enligt verketbedömas som angeläget att slimulera den inrikes sjöfarten och speciellt dessorganisatoriska utveckling. Den utgörett vikligl komplemenl och i vissa fallell gott alternativ lill de landbaserade transportmedlen. Ävenlänsstyrelsen i tillstyrker kommissionens förslag, speciellt vadavser stimulans av kust- och kanalsjöfart. vill härvid särskiltframhålla atl det är angeläget att på allt säu underiäita för sjöfarten lillVänernregionen. Stödför en ökad sjöfart lämnas också av och . Prop.1978/79:99 299 DsK 1978:7 Statsbidrag till cykelvägar, sammanfattning av betänkandet samtremissyttrandena Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallades en särskilduiredare med uppdrag au pröva vissa bidrags- och förfaliningsfrägor rörandecykellrafiken. Utredningen angav sill belänkande (Ds K 1978:7)Sialsbidrag till cykelvägar. Ulredningen har haft lilluppgift att se över nuvarande bestämmelser om statsbidrag till den kommunalaväg- och gatuhållningen i syfte alt ge ell starkare stöd åt kommunerna i derassträvanden att skapa sä säkra och gynnsamma belingelser som möjligt älcyklismen. ökat stöd i delta hänseende moliveras enligt ulredningensuppfattning av de fördelar cykellrafiken erbjuder och av deirafiksäkerhelsrisker som f n. är förknippade med all cykla. Denna uppfaiininggmndar ulredningen bl.a. på de negaliva effekier pä miljö och trafiksäkerhetsom följer av molorfordonstrafiken. Andra motiv för en ökad satsning ärcykelirafikens förhållandevis smä krav på resurser och all cykeln är ellsmidigl och från motions- och allmänna hälsosynpunkter utmärktfortskaffningsmedel. Inledningsvis redovisasöversiklligl cykelirafikens utveckling samt bakgmnden till utredningsuppdraget.Avsnittet avslutas med direkliven för ulredningen och hur utredningen tolkatdessa. Därefter redogörs för ansvarsfördelningen mellan stat och kommun i frågaom väghållning och trafik. Vidare redovisas gällande bestämmelser förstatsbidrag lill kommunala galor och vägar saml del kommunala engagemanget icykelvägsplaneringen. Vidare redovisar ulredningen resultaten av en enkät lillkommunerna om cykel vägutbyggnaden och planerna fördenna m. m. I detta avsnittingår även en redovisning av cykeltrafiken med avseende pä olyckor. Med utgångspunkt i demotiv för en ökad salsning på cykeltrafiken som anges i påföljande avsniltredovisar utredningen fortsättningsvis ell förslag lill nytt system för bidragtill ätgärder för cykeltrafiken. I ett avslutande avsnitt lar utredningen uppvissa frägor i vägirafiklagsliftningen som rör cykeltrafiken. Ulredningen konstaterarinledningsvis all en uppgång i iniressei för en ökad cyklism kan märkas sedanbörjan av 1970-lalet. Efteren stark nedgång i försäljningen av cyklar under1950- och 1960-talen har del åriigen under den försia hälfien av 1970-taletsålts omkring 400 000 cyklar. Till denna utveckling har sannolikt en radfaktorer bidragit. Dit hör bl. a. fter cykelvägar, ändrade attityder lill följdav de negaliva effekier bilismen för med sig, ökad fritid och ell starktintresse för molion. Denenkäi utredningen genomfört visar alt del åriigen investeras ca 70 milj. kr. icykelvägar och andra ålgärder för cykellrafiken varav statens insats 1978/79:99 300 uppgårlill ca 20 milj. kr. Det är irols denna invesleringsvoly m endasi en fätalkommuner som f n. har cykelvägar i sädan ulsiräckning alt de utgör eusammanhängande cykelvägnät. Enkälresulialen visar också klart atl del i förstahand är kommuner med en lälortskärna om minst mellan 10 000 till 15 000invånare som behöver ell hell näl av cykelvägar. I mindre lätorter kan man medensiaka cykelvä.ar nå goda resultat för cykelirafikanterna. F.n. pågår i flera kommuner en planering för cykellrafiken. Många kommuner harredan i dag ulvecklade planer som ligger till grund för olika ålgärder förcykellrafiken. För all siödja kommunema föreslår ulredningen all ell särskiltstatligt stöd skall utgå till kommunerna som bidrag lill byggande av cykelvägaroch lill andra lyper av ålgärder för cyklismen. Vägledandeför utredningens förslag i denna del har varil au skapa ett enkellbidragssysiem med ell deceniraliserai beslutsfattande saml au bidragel skallleda lill ell ökal intresse för cykellrafikåigärder. Moldenna bakgrund föreslår ulredningen att statligt bidrag skall kunna utgä . Bidragel skall kunna utgå lill alla kommuneroch syftar till ett ökalcykelvägsbyggande eller lill att utföra andra cykellrafikåigärder som liggeruianför exploateringsområden och statens väghällaransvar. För au bidrag skallkunna utgä av vägmedel skall cykelvägen lillgodose ett allmänt kommunikationsbehov.Cykelvägar som enbart är av turistiskt intresse eller byggs för motionsändamålföreslås därför ligga uianför de bidragsberäliigade objekten. Delåriiga staUiga bidraget bör enligt ulredningens mening uppgå till minst 25milj. Vid en sädan nivä säkerställs i vart fall den nuvarandeinvesteringsvolymen vad avserdecykelvägarsom nu föresläs bli bidragsgilla. Enpåtagligt snabbare utbyggnad av cykelvägnätet fordrar betydligt störrekommunala och statliga insaiser. Eniigtdirekliven skall bidragel till cykelvägarna ulgä inom ramen för anvisadebidragsmedel. tolkar utredningen så att en viss andel av de medel som nuulgår till byggande av kommunala galor och vägar sätts av för bidrag lillcykellrafikåigärder. Deanvisade bidragsmedlen föreslås i ett inledande skede fördelade pä län efterinvånarantal i länens tätorter över 5 000 invånare. fastställerdärefier vilka objekl som för kommande kalenderår fär bidrag. Årsprogrammetbaseras härvid på de ansökningar som kommunerna kommii in med tilllänsstyrelserna. Ansökningsförfarandet och behovsdokumentation föreslås blienkel. Ifråga om vägirafiklagsliftningen har utredningen gjort en genomgång av vissaproblem avseende cykeltrafiken. all komma med nägra förslag i denna delredovisar utredningen frågeställningar som bl. a. rör mopedens framtida statusoch användningen av vissa vägmärken och vägmarkeringar för cykellrafiken. 1978/79:99 301 Yttranden över belänkandei har avgells av rikspolisslyrelsen,siaiens vägverk, siaiens irafiksäkerheisverk, riksrevisionsverkei,siaiskoniorei, siaiens naturvårdsverk,arbeismarknadsstyrelsen,statens planverk,länsstyrelserna i , , , och ,, , och ,irafiksä-kerheisuiredningen, decenlraliseringsulredningen. Cykel- och mopedfrämjandel,Kungl. Automobil Klubben (KAK), LO, , (), (), . , TCO ochTrafiklekniska föreningen. Länssiyrelserna har bilagt yllranden från bl. a. kommuneroch polisdistrikt. Samtliga remissinsianser är positiva lill ålgärder somfrämjar cykelirafikens säkerhei och framkomlighel. Flera remissinsianser bl.a. , och statens planverkhänvisar lill de höga olycksfallsrisker som är förknippade med cykellrafikblandad med biltrafik. Byggande av separata cykelvägar till hela cykelvägnäianses härvid vara angeläget. pekar härvid särskilt på behovei avåtgärder i vägkorsningar. Samtliga remissinsianser med något undantag när hartillstyrkt eller lämnal uian erinran utredningens förslag om stödberättigadecykeltrafikob-jekt. 1 fräga om ett särskilt statligt stöd lill ålgärder förcykellrafiken har ingen remissinsians ifrågasall kommunen som bidragsmollagareoch som ansvarig för byggande av cykelvägar och för andra ålgärder för cyklismen. Däremoi ifrågasätts ulredningens förslag vad gäller skildadelar av det föreslagna bidragssystemet. I försia hand gäller detta deanslagsmässiga överväganden ulredningen gjort. Huvuddelen av remissinstansernaanser atl de medel som anslås lill bidrag för byggande av cykelvägar, m. m. börutgä från ell nylt anslag och inle som föreslagils av utredningen att medlenanvisas frän anslagel Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator.Svenska kommunförbundet riklar sin huvudanmärkning mol utredningens förslag idenna del och menar att del är oacceptabelt au kommuner som åtagit sig ansvareiför väghållningen fär avstå medel lill kommuner där staten svarar för densamma.En stimulans för byggande av cykelvägar kan enligt förbundet endasl uppnås omsärskilda medel anvisas. Likartade anmärkningar framförs från bl. a. statensvägverk, fiertalet hörda lånsstyrelser och irafiktekniska föreningen. 1 fräga om del åriiga bidragels sioriek uttalar flertaletremissinsianser bl. a. , statens planverk, länsstyrelseni och sig för ell belydligt störteårligt bidrag än 25 milj. kr. vilket, som lägst, förutsattes av ulredningen. Flertalet remissinsianser biträder eller har ingen erinranmol ulredningens Prop.1978/79:99 302 förslagatt bidrag skall utgå av den bidragsgrundande kosinaden. m.fl. finner procenlsalsen väl avvägd och ger förulsäliningar för enenkel administration och decentraliserat ansvar. Nägra remissinsianserdäribland Svenska kommunförbundei och Cykel- och mopedfrämjandet menar attbidragsprocenten är för låg för atl ge lillräcklig stimulans lill ökadeålgärder för cyklismen frän kommunernas sida. Ulredningens förslag ifråga om vilka koslnader i samband med byggande av cykelvägar, m. m. som skallanses vara bidragsgmndande har tillstyrkts eller lämnals ulan erinran avflertalet remissinstanser. Nägra instanser, bl. a. statens trafiksäkerhelsverksaml länsstyrelserna i och och , har tagit upp fräganom inte kostnadema för marklösen borde ingå i de bidragsberättigadekosinaderna. a. pekas på risken all cykelvägar byggs ulan atttrafiksäkerheten och framkomligheten ökar dä marklösen-kostnaderna kan anses ivissa fall för höga vid ett från cykeltrafiksynpunki bättre alternativ.Länsstyrelserna I och anser vidare atl kosinadernaförden stationära belysningen bör ingå i de bidragsgilla kosinaderna. Ingenav remissinsianserna har riktat några invändningar mot utredningens förslagatl bidrag inle skall ulgä till byggande av cykelvägar inomexploateringsområden eller för motions- och rekreationsändamål. Flertaletinstanser däribland har funnit utredningenssträvan atl fä en enkel administration som synnerligen posiliv. Statskontoretoch vill dock gå ännu längre i enkelhel bl. a. genomatt ha en mindre objekisbunden form för bidragsgivningen. Den planering ochredovisning för bidrag som utredningen föreslår godtas av huvudparten avremissinstanserna. Statens vögve/Ar anser härvid alt enkla objekisbeslämningarjämte kostnadsberäkningar kan anses lillräckliga. Huvudparten avremissinsianserna godiar även den fördelningsmeiod av bidragel som utredningenhar föreslagit. Nägra instanser däribland statens vägverk och iVärmlands län menar dock att fördelningen på län inledningsvis bör baseras påinvånarantalet i lälorler med fier än 3 000 invånare i stället för föreslagna 5000 invånare. i anser au något"invånartak" för de största länen inte skall komma ifråga vidfördelningen av bidragsmedel på län. Ifråga om utredningens synpunkier på irafiklagstiftningar instämmer den alldelesövervägande delen av remissinsianserna. Prop.1978/79:99 303 DsK 1978:11 - verksamhet och ekonomi,sammanfattning av betänkandet och remissyttrandena Genombeslul bemyndigade regeringen slalsrådel och chefen för kommunikalionsdepartementelatt tillkalla en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av VTI ochföreslå ålgärder i syfte all anpassa insiilulets verksamhet lillmarknadsförutsättningarna.