prop · G203179 · 1978-12-31 00:00:00 — 8. hot mol ellermissaktning för folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg, av visst nationellteller etniskt ursprung eller med viss trosbekännelse; 1978/79:179 II ', Bilaga 1 Barnpornografi betänkande av yttrande-ftihetsutredningen Till Statsrådet och chefen för Den9 bemyndigade regeringen chefen för all tillkallaen kommitté med högsi sju ledamöler för all utreda frågan om en ny ytirandefrihetsgrundlag. Med stöd av dellabemyndigande förordnade departementschefen chefredaktören ordförande i kommittén. Vidare förordnade han lill ledamöler i kommiuénredaktören , riksdagsledamoten ,förbundsordföranden saml riksdagsledamöterna . Kommitténhar antagit namnet yttrandefrihetsuiredningen. Den11 förordnades numera rättschefen , hovrättslagmannenErik och universitetslektorn att som sakkunnigabiträda kommittén. Tillsekreterare i kommillén förordnades rådmannen 11 november 1977 förordnades hovrättsassessorn lillbiträdande sekreterare. Yttrandefrihetsuiredningenfär härmed överlämna delbetänkande angående barnpornografi. 1 arbetet därmed haruiredningens samlliga ledamöter och sakkunniga deltagit. Särskiltyttrande har avgivits av . Slockholmi sepiember 1978 Hans Schöier 9. förtal,varigenom någon utpekar annan såsom brottslig eller värd i sitt levnadssätt eller eljest lämnar uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missakt ning, dock ej om del med hänsyn till omständigheterna var försvariigt alt lämna uppgift i saken och han visar atl uppgiften var sann eller att han hade skälig grund för den; 10. förtal avavliden, om gärning som avses under 9 är sårande för de efterievande ellereljest kan anses kränka den frid, som bör tillkomma den avlidne; eller 11. förolämpning, varigenom någon smädarannan genom kränkande tillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfiigtbeteende mot honom. 9. förtal,varigenom någon utpekar annan såsom brottslig eller värd i sitt levnadssätt eller eljest lämnar uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missakt ning, dock ej om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt atl lämna uppgift i saken och han visar att uppgiften var sann eller all han hade skälig grund för den; 10, förtal avavliden, om gärning som avses under 9 är sårande för de efterievande ellereljest kan anses kränka den frid, som bör tillkomma den avlidne; 11, förolämpning, varigenom någonsmädar annan genom kränkande tillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfiigtbeteende mot honom; eller 12. barnpornografibroti,varigenom någon med bild av barn framställer sexuellt beteende, dock icke om fram ställningen är försvarlig med hänsyn till sill syfte och sill sammanhang. Denna lag träder i kraft den . Härigenomföreskrives alt i skall införas en ny paragraf 16 kap, 10 a ij, avnedan angivna lydelse. Den som med bild av barn framställer sexuellt beteendeeller som sprider sådan bild dömes, om icke Nuvarande Ivdelse Föreslagen lydelse Jramsiällningen är jörsvarlig med hänsyn till sitt syfteoch sill sammanhang, för barnpornografibroti till böter eller fängelse . Denna lag träder i kraft den . 1978/79:179 17 Ytlrandefrihetsutredningenhar i uppdrag all förslärka del konstitutionella skyddel för yttrandefrihetengenom en grundlagsreglering efter mönsier av tryckfrihetsförordningen (TF).Huvuduppgiften är atl skapa ell regelsyslem som på samma detaljerade sätt som TFställer upp hinder för sådana ingrepp från del allmännas sida som kan skadaförutsättningarna för ett fritt åsiktsutbyte. Utredningen har inlett siltarbeie med ati kartlägga villkoren för de medier och uttrycksformer som i daghar sin yttrandefrihet ofullständigt reglerad. Centrala uppgifter blir attöverväga formerna för en enhetlig grundlagsreglering av yttrandefriheten ochför den rättsliga prövningen av yttrandefrihets-broll. Att ytterligareförbättra yttrandefrihetens villkor är uiredningens uppdrag och ambition. 1 direktiven förklaras altulredningen i alll väsentligt bör utgå från gällande rättsläge i fråga ombrottskatalogens innehåll och avfattning. Men på en punkl anvisar direktiven enmera ingående behandling av det strafföelagda områdets omfattning. Det gällerpornografi och våldsframställningar. Deaktuella avsnitten i direktiven lyder som följer: "Omkommillén i likhel med filmcensurulredningen skulle stanna för altvuxencensuren bör avskaffas, lår den bl. a, överväga om i stället - såsom filmcensurulredningenförutsatte - möjligheterna lill efterhandsingripanden bör utvidgas i någon mångenom en beslämmelse rörande pornografi och våldsframslällningar. Del kannämnas atl förslag lill en sådan beslämmelse lades fram av kommillén för lagsiiftningenom yttrande- och tryckfrihet i betänkandet (SOU 1969:38) Yttrandefrihetensgränser. Som jag kommer all närmare utveckla i det följande kan del även i övriglfinnas skäl lill en sådan försiklig uividgning av det sirafföara områdei." "Päen punkl bör kommittén emellerlid mera ingående behandla frågan om del strafföelagdaområdets omfattning. Sora jag redan har nämnl kan del visa sig lämpligt all någolvidga delta om filmcensuren för vuxna avskaffas. En utgångspunkt skulle härkunna vara del förslag lill en yttersta gräns för pornografi och våldsframslällningarsora föreslogs av koramitlén för lagstiftningen om yttrande- och tryckfrihet.Den utveckling som har skett på pornografiområdel med bl. a. bilder av barn i sexuellasituationer visar att en viss försiklig uividgning av det sirafföara områdeikan vara moliverad också vad gäller framställningar i andra raedier än film, t.ex. tryckta skrifter och videogram." "Blandde ämnen som lämpligen kan behandlas under en första utredningsetapp kannäranas frågorna om regleringens uppläggning i slorl, vilka medier som böromfattas av regleringen och i vilken utsträckning bestämraelserna ora dessaskall bygga på de principer som utmärker skyddel för Andraspörsmål av iniresse i en försia omgång gäller det evenluella införandetav en strafföestämmelse rörande pornografi och 2 Riksdagen1978/79. 1978/79:179 18 våldsframslällningar.Kommittén bör såvitt gäller den senast nämnda frågan vara oförhindrad all läggafram ett författningsförslag med sikte på ett första riksdagsbeslut redan underdenna valperiod," Som synes är frågan om eninskränkning av yttrandefriheten på dessa områden i direktiven väsentligenkopplad till behandlingen av filmcensuren för vuxna. Den samlade prövningen avpornografi- och våldsfrågan bör således knytas lill en kommande behandling avvuxencensuren. Fördel lalar också - uiöver direktiven - del förhållandet allforskningsläget behöver ytterligare kartläggas och belysas, innan någravälgrundade slutsatser kan dras om effeklerna av våldsframslällningar. Iriksdagen har frågan om pornografi och våldsframställningar diskuteratsmed ökad intensitet. Särskild uppmärksamhet har ägnats exploateringen av barnsom pornografiska motiv. Starka krav har rests på ålgärder som kan förhindraden. Ulredningenhar mot den bakgrunden funnil del naturligt att ta fasla på att den enligldirektiven är oförhindrad atl på det här områdei lägga fram ett förfatiningsförslagmed sikte på ell första riksdagsbeslut . Av skäl somangetts har förslaget begränsats lill alt gälla barnpornografin. har ändå vall alt i viss utsträckning belysa också angränsandefrågeställningar. 2 Gällande regler och praxis Rättenatl publicera våldsskildringar och pornografi är prakiiski laget obegränsadi . Den har dock underkastats etl par begränsningar som gäller spridningoch exponering. Såvälvåldsskildringar som pornografiska framställningar kan i vissa fall varautformade så att de kan anses uppmana lill brotl eller förleda lill brottslig gärning.I sådana fall kan framställningarna innebära uppvigling och därmed vara sirafföaraenligl 16 kap. 5 § . På grund av bestäraraelsen i 7 kap. 4 § 6 TFär fraraställning sora innefattar uppvigling otillåtet yttrande i tryckt skriftoch alllså tryckfrihelsbroll. Tidigaregällde etl allmänl förbud mol framställning och spridning av pornografiskaalster. Förbudet uttrycktes i 16 kap. 11 § försia slyckel påföljande säll: "Sårar någon tukt och sedlighet genora framställning iskrift eller bild eller genom all saluhålla, förevisa eller annoriedes spridaskrift eller bild, dömes för sårande av tukt och sedlighet lill böler ellerfängelse ." En molsvarande beslämmelse fanns i 7 kap. 4§ 14 TF. tillkallades enkommitté raed uppdrag atl se över bl. a. bestämmelsen om sårande av tukt ochsedlighet med utgångspunkt från en i princip obegränsad yurande- och iryckfrihet. Isitt slulbelänkande (SOU 1969:38) Yttrandefrihetens gränser föreslog kommitténau den då gällande bestämmelsen i 16 kap. 11 § försia stycket Prop.1978/79:179 19 brottsbalkenskulle ersättas dels av ett allmänt förbud mol framställning och spridning avgrovt sedlighetssårande eller uppenbart förråande framställningar, dels av enbestämmelse med följande lydelse: "Den som pä allmän plats eller eljesloffentligen utställer eller förevisar sedlighetssårande framställning ellersom eljesl sprider sådan framställning utan hänsyn till mottagarens inställningdärtill, dömes för olaga spridning lill böter eller fängelse i högst sexmånader." Kommitténföreslog vidare atl 7 kap, 4 ij 14 TF skulle ändras till att avse sådan enliglallmän lag strafföar framställning som innefatlar kränkande av den allmännakänslan för anständighet genom grovt sedlighetssårande eller uppenbartförråande innehåll. Genomförslaget om elt allmänt förbud mol grovt sedlighetssårande eller uppenbartförråande framställningar, vilket således skulle gälla även tryckta skrifter, villekommittén åsiadkomma atl yttrandefriheten när det gällde sedlighetssårandeframställningar blev mycket vidsträckt men atl dock en "ytterstagräns" för yttrandefriheten på områdei bibehölls, Dessulom ville koraraitténbegränsa raöjligheten all publicera de grövsta våldsskildringarna. Koraraittén ansåg atl del- för atl möjliggöra den föreslagna utvidgningen av yttrandefriheten - varnödvändigt att i viss mån begränsa rätten au sprida sådana sedlighetssårandealster, som föll ulanfördel föreslagna förbudet mol grovt sedlighetssårandeeller uppenbart förråande framställningar. Den föreslagna beslämmelsen om olagaspridning syftade enligl koraraittén lill att förhindra skyltning medpornografiska alster och sådan spridning därav som sker ulan atl den enskilde aklivlmedverkar för alt lå del av framställningen. Komraitténsförslag om en yttersta gräns för rätlen alt publicera våldsskildringar ochpornografi ledde inte till lagstiftning. Iremiss lill lagrådet (prop. 1970:125) anförde dåvarande departementschefen aUdel fanns anledningania aU 16 kap. 11 § försia slyckel i dess dågällande lydelse inte längre svarade mol rådande samhällsuppfattning. Hanförklarade vidare att samhällel inle bör göra andra inskränkningar iyttrandefriheten än dem som är nödvändiga för atl värna om andra beiydande allraännaeller enskilda inlressen och frarahöll all den enskilde i vidaste möjligaomfattning själv bör lå bestämraa vilka framställningar i skrift, bild ellerandra medier han skall la del av. I propositionen föreslogs atl den dåvarande beslämmelseni 16 kap. Il § försia slyckel och dess motsvarighet i TF skulleupphävas hell. Rörandekommilléns förslag om en begränsning av rälien all sprida sedlighetssårandeframställningar anförde departementschefen i huvudsak följande. Ulvecklingenhar gäll i riklning mol en alllmer ohämraad spridning av avanceradepornografiska alster bland personer som själva inte vill ta del av dem. Det ärangelägel all bryla denna ulveckling, lämpligen genom elt siraffsanklioneratförbud mol vissa former av spridning av pornografiska 1978/79:179 20 bilder,Rälten atl skylta med eller på annat liknande sätt förevisa pornografiska bilderpå eller vid allmän plals borde begränsas efiersom ingen bör påtvingaspornografiska framställningar mot sin uttalade önskan. Lagstiftaren bordeockså ingripa mot den form av spridning som består i utsändning per post tillpersoner som inte beställt materialet. Förbudetföreslogs bli intaget i 16 kap, 11 S i stället förden ditlillsvarandebestämmelsen om sårande av tukt och sedlighet. Det förutsatte en begränsning avspridningsrätten i TF och bestämmelsen därom borde tas in i 6 kap 2 ij TF. Eftervissa justeringar i det fortsatta lagstiftningsarbetet antog denföreslagna bestämmelsen om begränsningar i spridningsrällen. Ändringarna i TFoch trädde i kraft (SFS 1971:29 och 1970:225).16 kap. 11 ij har därefter följande lydelse: "Den som påeller vid allmän plals genom skyltning eller annat liknande förfarande förevisarpornografisk bild på sätt som är ägnat atl väcka allmän anstöt dömes för olillåieiförfarande med pornografisk bild lill böler eller fängelse i högst sex månader.Detsamma gäller den som med posten sänder eller på annat sätt tillställer någonpornografisk bild ulan föregående beställning." Statistiskacentralbyrån har till utredningen lämnat följande uppgifter om antalel fällandedomar för brouei olillåiei förfarande med pornografisk bild i hela rikel: år1971 fem, 1972 sju, 1973 fem, 1974 ingen, 1975 en och 1976 en. Dessulom har förekommiitvå åtalsunderlåtelser och en , Skyllningsförbudethar varit föremål för högsta domstolens prövning i ett fall (refererat i NyllJuridiskt Arkiv,avd. 1,1974 s. 516). Den tilltalade dömdes för otillåtetförfarande med pornografisk bild till 40 dagsböter, varjämte de i målel akluellafilmaffischerna förklarades förverkade. Någonmera systematisk övervakning av skyllningsförbudels efterievnad förekommertydligen inte någon annanstans än i Slockholm, Polisen där har under handlämnat ulredningen följande uppgifter om hur denna övervakning går lill. Medoregelbundna intervaller gör polispersonal inspeklionsturer på ställen därpornografisk skyltning förekommer notoriskt. Om polisen finner att skyltningennärmar sig gränsen för vad som anses tillåtet, påpekar man detla för den för skyltningenansvarige. Som regel rättar sig denne efter polisens påpekanden. Åtgärder vidlasbara mot skyltning med samlagsbilder. Andra pornografiska bilder anses inteåtkomliga enligt rådande rättsuppfattning. Anmälningar om överträdelser kommersällan från allmänheten. Genomall sköta övervakningen på det sättet anser man sig inom polisen ha nåll en alllbällre efterlevnad . Antalel förundersökningar om otillåtetförfarande med pornografisk bild är i stadigt sjunkande och anlalel åtal för sådanibrott har varil sammanlagl högst fem under de senasle tre-fyra åren. Enligluppgifter från polisen i och har man där inte någon på liknandesätt anordnad övervakning av efterlevnaden av skyllningsförbudet. Men man sägersig inle heller ha några som helst problem med Prop.1978/79:179 21 pornografisk skyltning där. Frekvensen av ärenden om otillåtetförfarande med pornografisk bild uppges vara myckel låg. Ännu en begränsning av rätten alt sprida pornografi ochäven våldsskildringar följer av bestämmelsen i 16 kap. 12 S omförledande av ungdom. Genom lagrummet kriminaliseras spridande bland ungdom avskrift eller bild som genom sill innehåll kan verka förråande eller eljestmedföra allvarlig fara för de ungas sedliga fostran, Uiöver de berörda begränsningarna finns i svensk lagsliftninginga allmängiltiga inskränkningar i rälten atl publicera våldsskildringar ellerpornografi. För framställningar i radio och TV och offentligt förevisad filmgäller dock särskilda regler. Beträffande radio och TV styrs programinnehållet f n. avradiolagen (1966:755) och radioansvarighelslagen (1966:756) samt av avtaletmellan staten och , Såviii gäller yttranderrihetsbrolten överensstämmerdenna reglering med vad som gäller för iryckta skrifter. Av iniresse isammanhanget är all , då den beslulade om radions ochtelevisionens fortsatta verksamhei, uttalade atl inslagen av våld i underhållningsprogrammenbör minskas så långt som möjligl (se KrU 1977/78:24 s. 47). Innehållet i film, som visas offentligt, regleras iförordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m.m. (biografförordningen). Där föreskrivs bl. a. att film, som är avsedd föroffentlig visning för vuxna, inle lar godkännas för visning, om den kan verkaförråande eller skadligl upphetsande eller förleda till brott, och inte hellerom förevisandet finnes uppenbarligen strida mol lag. Belräffande filmvisning för barn gäller särskilda,strängare regler. 1 fråga om offenilig tillställning finns beslämmelser iallmänna ordnings-stadgan (1956:617). Pornografisk föreställning fordrartillstånd av polismyndigheten. Person under far inte medverka vid sådanföreställning och där Iir inle förekomma förråande sexuella eller sadistiskabeteenden. På ell särskilt område, nämligen när del gäller s, k,barnpornografi, begränsas möjlighelerna atl producera skildringar i fotografiskeller liknande bild av strafföestämmelserna i 6 kap, 3 och 6 §§ omolukt med barn och otukligi beteende. 1 de fall då de avbildade handlingarnabestår i könsligi uragänge med barn eller sedlighetssårande beröring av barnkan alllså själva produkiionen av framställningarna innefatta brott. Det bördock påpekas all många barnpornografiska skildringar inte torde förutsättabrottsligt förfarande vid själva framställningen. Ocksåbarnavårdslagstiftningen ger i viss utsträckning skydd mol all barn utnyttjasför produklion av pornografiska skildringar. Men med stöd av barnavårdslagenkan i princip åtgärder vidtas endast mot barnet självt eller dess vårdnadshavare.Andra än indirekl verkande hinder mol alt utomstående utnyttjar barnet i sådanverksamhei kan inle resas med hjälp av barnavårdslagen. 1978/79:179 22 Avslutningsviskan nämnas atl inle tar ställning lill våldsskildringareller pornografi i vidare mån än som erfordras för alt skydda identifierbar,enskild person mot publicitetsskador. Påsenare år har pornografi frågorna vid åtskilliga tilllallen aktualiserats i . Fråganom hinder mot tryckning och spridning i av tryckalster där barn framslällssom sexualobjekl togs upp av () i en fråga (1975:76) lilldåvarande justitieministern. Denne svarade atl tidigare erfarenhelerav pornografilagsliflning och dess lillämpning visade hur ineffektiva strafföestämmelserär som riktar sig mot framställningens innehåll och hursvårt det är allavgränsa det siraffvärda områdei. Enligl hans mening fanns inte anledning altöverväga allmänna inskränkningar i iryckfrihelen eller spridningsrällen för attförhindra sådana speciella företeelser. Inte heller föreföll del honomändamålsenligt atl ingripa mol pornografi med visst innehåll hur frånstötande innehållelän kunde te sig. Han ansåg atl gällande bestämmelser i 16 kap. 11 och 12 §§brottsbalken var tillräckliga. hänvisade i den efterföljandedebatten till del lagstiftningsarbete på det berörda områdei som pågick iVästtyskland och till elt aktuellt mord på en fiicka, där gärningsmannen enligltidningsuppgifter hänvisat lill barnpornografi som en inspirationskälla. betänkande 1975/76:56 med anledning av propositionen1975/76:209 om ändring i regeringsformen behandlades också motionen1975/76:2150av C.-H. n.(vpk). hemställdes om förbud i denkommande massmediegrundlagen mot spridning av kvinnodiskriminerandeuppfattningar och om förbud i särskild lag mol spridning av kvinnodiskriminerandetext och bild i pornografiska alster. Ulskollel anförde atl arbetet på en ny ytirandefrihetsgrundlagskulle fortsälla och all därvid också frågan om yttrandefrihetens gränserskulle behandlas. En kommande utredning på orarådet borde inte bindas genomriksdagens ställningstagande i sak lill motionen. Utskottet avstyrkte därförmotionen. biföll ulskotiels hemställan i denna del. Medhänvisning till etl TV-program om barnpornografi och flickprosti-tution begärdeRune () i en fråga (1976/77:117) lill justitieministern besked omdenne avsåg att la inilialiv lill elt kraftigl ingripande från polisens sida molhandlingar som innebär att minderåriga filekor utnyttjas i brottsligverksamhet. Justitieministern svarade att de avbildadehandlingarna är sirafföara i såsom olukt med barn eller otukligibeleende. Han sade vidare all del är ytterst beklagligt om värderingarna bakomdessa bestämraelser undergrävs av koramersiella inlressen. All barn utnyttjas ipornografiska framställningar är en utveckling som måste stävjas. Juslilieminislernpårainde om del förslag som lagts fram i betan- Prop.1978/79:179 23 kandet(SOU 1969:38) Yttrandefrihetens gränser. Han meddelade att regeringenövervägde möjligheterna all skapa en lagsliftning som i första hand log siklepå förbud mot sadistiska framställningar och barnpornografi. Justitieministernerinrade om att därvid i fråga om tryckta skrifter en ändring av TF krävdes. Vidriksmötet /78 väcktes två motioner (986 och 987) av PerGahrion (fp) resp.Åke m. fi. (s) om pornografi, 1 den ena hemställdes all hosregeringen skulle begära omedelbara ålgärder mol barnpornografi, t. ex. genomatt regeringen log initiativ till en frivillig överenskommelse med grossisternai branschen. I den andra yrkades alt hos regeringen skulle begära enskyndsam skärpning av lagstiftningen gällande pornografi, innebärande förbud molfotografering av barn, djur och våldshandlingar i pornografiskt syfte, Konslitutionsulskolteluttalade (KU 1977/ 78:39) med anledning av motionerna, alt det är i hög gradangelägel med ålgärder från samhällets sida mol den ökande förekomsten av barni pornografiska sammanhang. Utskottet hänvisade vidare lill yltrandefrihetsutredningenspågående arbeie med de berörda frågorna och föreslog alt skulleförklara motionerna besvarade med vad ulskollel anfört. lenfråga tilljuslitieministern(1977/78:373)undradeCalarina Rönnung(s) om enlagändring med sikle på förbud mot sadistiska framställningar och barnpornografiplanerades, vilka förarbeten för en sådan lagändring som i så fall vidtagitsoch vid vilken ungefäriig tidpunkt en proposition kunde påräknas. 1 sitt svarden anförde justitieministern all del är angelägel att ulvecklingenmol att utnyttja barn i pornografiska frarasläll-ningar stävjas. Efterredogörelse för direktiven lill yilrandefrihelsutred-ningen i denna frågauppgav han vidare atl han inhämtat all ulredningen börjai studera frågan med siklepå all ta slällning i så god lid atl ell förslag skulle kunna läggas fram höslen1978. Ett förslag skulle möjliggöra en proposiiion undervåren 1979 och ell försia riksdagsbeslul under innevarande valperiod. 4Några ord om forskningen Somkonstaterats i proposition 1977/78:91 om radions och televisionens forlsaliaverksamhet ra. raedger de undersökningar, som hiuills har publiceratsangående effeklerna av våldsinslag i massmedierna, inle några enlydiga slulsalser.Forskningen har emellertid intensifierats och metoderna harförfinals. Inom videogramutredningen pågår f n. arbeie med en sammanställningöver den akluella forskningen. Manlorde någol förenklat kunna skilja mellan fera olika lyper av effekter. Fördet första kan våldsinslagen tänkas ha en instruktiv effekt; raan kan av deminhämta vissa kunskaper. 1978/79:179 24 Fördel andra kan våldsinslagen länkas ha en stimulerande eller utlösande effekt, iförsia hand på kort sikt; de aggressiva tendenserna stegras, hämningarnaförsvagas; man fär lust atl "tillämpa kunskaperna". Fördet iredje kan våldsinslagen tänkas ha en mönsterbildande effekl. En långvarigkonsumtion av filmer med våldsinslag kan befaras skapa intrycket, alt våld ären legitim eller i varje fall naturlig väg lill framgång i livet. Fördet fjärde kan våldsinslagen tänkas ha en avtrubbande effekt. Med långvarigkonsumtion av våldsframställningar följer atl aversionen mot våldsom konfiiktlösningsmetod avtar, Indignaiionströskeln höjs och allt siarkarestimuli fordras för all konsumenten skall reagera mol våldet. Fördet femte kan våldsinslagen tänkas ha en avreagerande effekt. Man tänker sighär, att den som tar del av sådana inslag därvid lever ut sina aggressioner ochlättar på det emotionella trycket. Benägenheten alt själv gripa lill våld kandå tänkas bli mindre. Forskarnaär eniga om att våldsinslag i massmedier kan ha en instruktiv effekt. Praktiskttaget alla forskare anser också att inslagen kan bidra lill att framkalla ettaggressivt beleende.