prop · G20353 · 1978-12-31 00:00:00 — - byggnadsnämnds-och hälsovårdsniimnds delegaiionsbcslut - förordnande avniiiklare som handels- och .sjöfansniimnd har antagit. De statliga myndigheternas möjlighel atl motkommuns vilja inriiiia upphör. Vissa bestiimmelser om statlig cleiafikonirollbeiriiffandc kommunalför bund för bosiadsförmedling utgår. På barnomsorgens område har lättnader i den statligatillsynen åsiadkoin-mits bl. a. genom att den statliga ritningsgranskningen harslopais vid 1978/79:53 53 prövning av siaishidrag lill daghemshvggandc (1973:1207).Den slailiga kontrollen omfiiiiar numera endasl en allmiin bedömning avlokalernas lämplighet för förskoleiindamål och att vissa krav på minimiytor iiruppfyllda. Exempel påutvecklingen mot minskad statlig styrning ulgör vissa ändringar iskolRirordningen (1971:235). Kommunerna kan numera själva besluta omskolfastiglwwrnas föiralining (KU 1969:30. rskr 1969:314) och ompersimalijansicns organisation bciräffimde viss skolper.sonal (prop. 1972:14,UbU 1972:8, rskr 1972:97). 1 frågaom skolområdel skall del också erinras omsialsmakiernas beslul om förenklad handläggning avskolhvggnads-aivndcn(\-)m\y 1973:174, UbU 1973:55. rskr 1973:332). Denna reforminnebar bl. a. all lokalbehovsprövningcn för numera är en kommunalangelägenhei, au själva handliiggningsförfarandci har förenklats och atl denstatliga avsyningcn har slopats. En minskning av den statliga kontrollen har gjorts i frågaom avgifier hos bvggnadsnämnd. Genom ändringar i byggnadsstadgan (1959:612) ochförordningen (1961:568) om brandfarliga varor behöver kommun numera inteunderställa länsstyrel.sen beslut om nämnda avgifier (prop. 1975:107, CU1975:29, rskr 1975:220, SFS 1975:462 resp. 1975:821). 4 (Jndersfälining av beslut om lån och borgen Den kommunallag som trädde i krafi den ärgemensam för kommunerna och landsiingskommunerna. Låneriitten regleras i 4 kap.7 och 8 Sij (1977:179). Dessa paragrafer har följande lydelse. Komniun och landstingskommun får taga upp lån med enålerbetal-ningstid av högsl samt lån, som enligt uiiryckligl beslutskall användas för betalning av iildre lån och återbetalas inom debetalningsterminer som giiller för del äldre lånet. Vid förvärv av iniecknad egendom får kommun ochlandsiingskommun överlaga betalningsansvar även för sådan iniecknad skuld somär ställd alt belalas inom längre lid eller i annan ordning. Lån i andra fiill iin som avses i första och andrastyckena får tagas upp endast om regeringen medger det. Bestämmelserna i försia och tredje styckena giiller iivenborgen. Regeringen kan föreskriva att kommun ellerlandstingskommun ulan siirskilt medgivande lår taga upp lån av staismedel, sombeviljas av slallig myndighei, och lån för siirskilt angivna ändamål samt aukonimun får åtaga sig ansvarighet gentemot staten för lån som av statsmedelbeviljas annan än kommunen och ikläda sig borgensansvar för lån av vissl slag. Prop.1978/79:53 54 För kommunerna innebiir kommunallagsreform au denbelopps-niiissiga inskränkningen i den undcrsiiillningsfria låneriiiien ärborttagen. Likaså har kravet på årlig åtcrbcialning av sådana lån slopats i denya besiiimnielscrna. Även för landstingskommunerna medför ilen nyakominu-nallagen en vidgning i så måtto alt möjlighet ges alt ta upp lån somskall användas för betalning av iildre län och att överta lån vitllåsiighctslTir-värv. De kungörelser(1962:581, 1969:681)som reglerade vissadelarav kommunernas och landstingskommunernas underställningsfria lånerätl ersattesvid införande av den nya kommunallagen med en gemensam förordning (1977:544). Idenna preciseras villkoren fiir viss understiillningsfri låneverk-sanihci ochför vissa ansvarighetsåiaganden från kommunens och lands-lingskominunens sida.1 förordningen ges bl. a. möjligheter au undersiiill-ningsfritt ta upp statligabostadslån, markförviirvslån, loniiriiiislån, lån från stålen liil allmännasamlingslokaler, lån från staten till energibesparande åtgiirder i bostadshus,bottcnlån till bostadsbyggande scmi finansieras med stöd av statligabostadslån, lån för vatten- och avloppsanliiggningar sann lån av säljare vidförvärv av '"saneringsfastigheter". 4,2 De nuvarande bestämmelsernas framväxt Syfiet med en statlig koniroll av den kommunalaupplåningen iir fierfaldigi. grundläggande motiv iir att åstadkomma euskydd för den komniunala förmögenheten. Första gången lånekoniroll infördes vargenom I8()kommunalförordningar. Då tillkom bestämmelser som regleradesåviil underställningsfri som undersiällningspliktig låneriitt. Den endabegränsningen i den fria låneriitten fiir kommunerna var villkoret att lånenskulle löpa på högst . För komniun var molsvarande . Landsiingskommunernas underställningsfri;i lånerätl onilåttade enligt1862 års landstingsförordning upptagande av lån med hiigst fem årsälerbelalningstid. Några beloppsbegränsningar fanns således inte och inteheller något lagsladgal hinder för kommunala borgensåtaganden. För kommunerna infördes beloppsbegränsningar i denfria låneräiten. Syftei härmed var att ställa denna i förhållande till resp.kommuns ekonomiska bärkraft, d. v. s. skalteunderiag och skatteuttag. Samtidigtslopades tidsbegränsningen, vilket medgav att kommunerna kuntlc uinyiija den fri;ilåneräiten för såväl korla som långa lån. 1 den lånepraxis som uibildadeslillämpades dock den regeln all undcrsiiillningsfria lån inlc logs upp medlängre lid än . Den fria låneriiiien avsågs i första hand anviindas förde tillfiilliga lånen, i synnerhet för tillgodoseende av behovet avkassalorlag. Genom komnuinalsivrelsclagar (1930:251, 252)tillkom besiiim-nielserom att ingående av borgen skulle jiimsiiillas medupplagande av lån. 1 övrigi skedde inte några förändringar i här berört avseende. Prop.1978/79:53 55 !,'/>'/(/«a/-/y,?7 av låncbcsliinimelserna lor kommunerna. De regler som då infördesfiir den undcrsiiillningsfria låneriitten kan sammanfallas på följande sätt(1937:498. En uppdelning av den underställningsfria låncräticn skeddepå delsen rätl all efter skatteunderiagets storlek ta upp lån med hiigsi ettårs återbetalnings-tid, dels en rätt att efter skatteunderlag ochutdebitcringshöjd la upp lån, som skulle avbetalas, med högst fem årsåterbctalningstid. Denna utformning av ilen undcrsiiillningsfria låneriittenangavs iillgodo.sesåviil kommunernasbehov av kassaförlag som behov av medel för finansiering av"företag"" med viss varaktighet. Revideringen innebar vidare all en bestiimmelse infördesom att kommun vid förviirv av iniecknad egendom fick la över betalningsansvariiven för sådan inicckningsskuld som varsiiilld all belalas inom liingre lid eller i annan ordning. Kommunerna fick också möjlighet att ta upp lånsom enligi uttryckligt beslut skulle anviindas fiir au betala äldre lån ochåterbetalas inom de betalningsiermincr. som giillde för det iildre lånet. En annan förändring i lånebeslämmelserna var altutnyttjande av fondmedel (från andra fonder än kassaförlagsfond) skulle ansessom ianspråktagande av kommunens underställningsfria lånerätl. För landstingskommunernas del jämställdes fr. o. m. år1938 ingående av borgen med upptågade av lån (1937:.50l). [)essutom infördesbestämmelser för både kommuner och landstingskommuner all av Konungen meddelatbeslul att bevilja lån av statsmedel också skulle anses innefiiiia lillsiåndall ta upp lånet. Vidgad understiillningsfrihet beträffiinde kommunalaåtaganden for lån på bostadförsörjningens område infördes (1939:77, 78,79). Kommunerna fick då möjligheter all gentemot staten åtaga sig ansvarighetför lån som av staismedel beviljats bl. a. allmännyttiga bostadsföretag. Är1949 vidgades något möjlighelerna au ingå borgen enligt denna bestämmelse. Den ändrades lånerätisbesiämmelserna förkommunerna efter förslag från kommunaUagskommittén om utvidgning av kommunernasunderställningsfria lånerätt. De nya bestämmelserna (1953:433,434,435) innebari huvudsak au den beloppsmässiga begränsningen vidgades, all beroendet tillutdebiteringen slopades saml alt lån med högsl fem års löplid kunde las upp.Kommunerna erhöll också möjlighet att utnyttja fondmedelutan att den underställningfria låneräiten därför skulle anses lagen i anspråk. 1 anslutning till de nya bestänimelserna i kommunallagarnaför kommunerna utfiirdades en kungörelse (1953:437) med vissa hestäminciscrangående kommuns upplagande av lån in. 1 denna fiireskrevs atl konimunkunde ta upp lån ulan Kungl. prövning ulöver de niiijligheicr som gavs ikommunallagarna. Enligt kungörelsen medgavs kommunerna dels au i vissutstriickning la upp lån i anslutning till bosiadsfinansieringen och finansieringenav kollektiva iviittcrier, dels all i vissa fall ingå borgen i anslutning lill Prop.1978/79:53 56 I1953 års koinmuiiallag (1953:753), som triidde 1955, återfanns debestiimmelser som gällde fr. o. m. Det kan bara noteras atllånebestämmel.serna placerades i dräi.selkapiilel i kommunallagen, mot att tidigareåterfunnits under kapitlet Underställning och besvär. Underställningsfrihetinfördes i kommunallagen för lån till vaiien-och avlopp.sanläggningar Fel! Ogiltighyperlänkreferens., 140).Den ovan nämnda kungörelsen med viss:i bestämmelser alt ta upp lån ändrades medhänsyn härtill (1961:141). skedde viss förändring i kungörelsen i frågaom kommunernas möjligheter alt la upp lån och ingå borgen vidbostadsfinansieringen (1962:581). Den1 vidgades den underställningfria låneriitten enligt kommunallagentill atl omfatta även lån vid förviirv av fast egendom som bchcivs förtätbebyggelse m. m. (1974:941, 942). Den nämnda kungörelsen ändrades med hänsynhärtill (1974:961). Förlandsiingskommunerna skedde ingen förändring beträffande låneräiten vidinförande av landsiingslag. Fr. o. m. gavs docklandstingskommunerna möjligheler all undersiällningsfritt ta upp lån jörbosiadsbvggnadsföreiag som godkiints för statlig belåning (1969:214). Dessutomlikställdes fr. o. m. detla år kommuner och landstingskommuner närdet gällerupplagande av lån som beviljats av statlig myndighet. Maj:ts tillstånd även för att ta upp sådana lån. 1 samband med altlandstingskommunerna fick möjligheter att underställningsfriii la upp lån förbostadsbyggnadsföretag infördes en kungörelse (1969:681) om landslingskommunsupplåning där dessa möjligheler närmare reglerades. Den1 fick låns landstingskommun möjlighet (1974:943) att ilikhel med kommunerna undersiällningsfriu ta upp lån vid förvärv av fastegendom som behövs för tätbebyggelse m. m. 4.3Tidigare utredningsförslag m. m. Lånebeslämmelsernafiir kommuner och landsiingskonimuner har vid fiera tillfällen behandlats avolika statliga kommittéer. 1 det följande redovisas förslag och motiv som förtsfram i skilda utredningssammanhang. 1en promemoria lade komniunlånesakkunniga fram vis.sasynpunkier och förslag i fråga om den kommunala upplåningens begränsning medhiinsyn till krisförhällandena. De sakkunniga föreslog en individuellprövningav de kommunala anläggnings- och lånebehoven under beakiande avangeliigenheisgraden m. m. Fakiorer som borde beakias var penningpolitiken,knapphet på material, kostnadsförhöjningaroch inträdd räntesiegring samt dårådande osäkra politiska förhållanden. Med anledning av kommun-lånesakkunnigaspromemoria utfärdade regeringen en skrivelse till länssiy- Prop.1978/79:53 57 relscrna vari framhölls ""all dcnccniralagranskningen av låncansökniiigar för niirvaraiulc måste göras mera slriing iinv;icl lidigare varil erfortlcrligi"". Diirmed markcratles aulånekonlrollen i ökad omfiilining skulle lillgotlose ställiga intressen. Grunderna för den koniinuiiiila luncpoliiikrii varrubriken på cii botiinkantlc (SOU 1942:60), som komniunlånesakkunniga avgav år1942. Viirdet av en klar och enhetlig bokfiiring som kan visa hur låne- ochbudgetpolitiken påverkar lormögenhctssiiillningcn framhiills. M;in fiircslogall regeringen skulle kunna ge en kommun riiit lill ""fri giildsförvalining"".En sådan skulle medge alt kommunen tog upp lån med andr;i lånelidcr ochamorterings-villkt)r iin de som man utgick ifrån i lånetillsiånclet. varvid vidlånctillsiåndet loruisatui annuiicicr skulle fondcras och Ibiulniedkn anviindasför bcsiri-d:indc av fiikliski avialade amorteringar. Betiinkandei loraiileddeinlc några iindringar i låficrätisbestiininielserna 1951 lade invcsiciingskoinmiiicfram förslag om de komniunala investeringarna. Man erinrade bl. a. om alt stålenhade möjlighet atl huvudsakligen genom kontrollen över den kommunalaupplåningen påverka investeringarna. 1 högkonjunkiurliigen ansåg man delnödvändigi all viss del av investeringama avskrevs med skattemedeloch alt lånemedgivandena skulle inskriinkas lill endast en del avinvesteringsbeloppet. Kravet på ökad självfinansiering skulle verkaåterhållande på den kommunala invesieringsverk.samheien. Eii system med direklskatlefinan-siering av en viss del av den kommunala investeringsverksamhetenkunde enligt kommittén utformas på olika säu och anpassas efter konjunkturlägeloch kommunernas ekonomiska bärkraft. Ulöver den individuella prövningenifrågasatte kommittén om inte det skulle vara möjligt atl lånekonlrollen förvi,ssa kommuner i stiillet mera inriktades på dess konjunkturpo-liiiskauppgifter så all lånebehoven kunde prövas i eii sammanhang för en kommun. I sambandmed alt invesieringskommiiténs förslag anmäldes i proposition lill riksdagenår1951 (prop. 1951:206)iillsatiesen utredning,kommunlåneut-redningen, som skullenärmare utforma de åtgärder som föreslagits av invesleringskommittén.Riksdagen, (BaU 1951:33), anslöt sig efter viss tveksamhet lill regeringensuppfattning i propositionen all åtgärder behövdes för att i då rådande lägebegränsa lånefinansieringen av de kommunala investeringarna. Uiskotiei ansågdock atl ställningstagandet till förslaget som investeringskommittén framförtborde anslå i avvaktan på resultatet av den utredning som tillsatts för dennärmare utformningen av åtgärderna. 1 betänkandet Förslag rörande utfiirmningcn av åtgiirderförökad skatie-finanscring av kommunahi investeringar (.SOU 1951:24) förordadekoniiniiii-låiieuiredningcii all regeringen skulle i siirskill beslutiillkiinncge vissa principer för prövningen ;iv frågor om låneiillsiånd undercMraortliniira förhållanden på kapitalmarknaden. Lån borde diirvid lå las upptill högst av kosinaderna för ett visst objekt. En total lånefinansieringskulle dock Prop.1978/79:53 58 vara lillåicn niir del giillde markfiirviirv. uppfiirandcav bostadshus för allniiinn;i marknadens behov och anläggande av gator, viigarsann vaitcn-och avloppsledningar inom n\a bostadsoinråclen. Kommun niccl hogulde-biiering skulle clock vara undantagen från skattcllnansieringskravcn ochundantag skulle också kunna göras vitl siirskilda skiil. De lörslag somutredningen förde frLim realiserades inte. Statsmaklerna valde i stiillet allgenom kreditpoliliska åtgiirder reglera koniinuncrnas upplåning. Det kannoteras all samtliga kommuner och landstingskommuner tillställdes utredningenslorslag '"fiir atl finnas lillgiingligi vid uppgörandet av utgifts- ochinkonistsiaier för "". Kiiinmiinalriiiiskninniiiién angav i heiiinkandetKomniunala bolag (SOU 1965:40) allmiinna riktlinjer för de åtgiirder som kuntlcbchiiva vitiias med anlctlning dv tIen iikatle bolagstlriftcn för komnuinalverksamhei. Kommiiién log diirviti särskilt upp låneriiilsbestiimmclsema ikommunallagen och den beiytielse begränsning i låneriiiien kunde ha föruivccklingen nioi ell ökat aiiliiande av bolagsformen. Efter en ingåentle redovisning av hur lånekonlrollenfungeratle (se bilaga 2)' förordade kommittén all låneriittsbesiämmelsernauntlerkastadcs en genomgripande reform och all låneiillsiåndsprövningen hellavskaffades. Enligt koniniittcn borde lånräitsbesiämmclserna inordnas isystematiskt uppbyggda besiiimmelser om kommunernas kapiialförvalining. Kommiiién ansåg au del bäsia skyddet lor den komniunalaförmögen-heien låg i eu klan och tiverskådligt hudgetsysiem. Om kommunernaföljde vad kommunlorbunden hiirvidlag rekommenderat, medfiirde detla bätiregarantier för en gotl ekonomisk hushållning iin ett lånckonirollsysieninågonsin kunde skapa. Några fullstilndiga garantier för en allmän och noggranncfierföljtl av berörtia rekonimcntlaiioner kuntlc naturligtvis aldrig uppnåsenligt kommittén. Man framhöll atl inte ens lagreglering av fundamentalaprinciper för budget och finansiering gav mera fullsiäntliga garantier för engod hushållning. De konkreta förslag kommittén retlovisade innebar bl. a.all besiiimmelsen om fiirmögenhetsskytltlet gavs en större precisering metlanknytning lill tlci moderna kommunala budget- och räkenskapssysiemet.Budgetbesiiim-niclscn skulle utformas metl uppdelning på kapital- ochdriftbudgei och tliirjiiinic reglera frågor om avskrivningar och överfiiringari övrigi från tlriftbutlgci lill kapiialbudgci samt frågor om civcrskoti ochunderskott, reservationeroch anslagsfiirskoil. Även frågor om tilliiggsstatskulle regleras i denna bestiininielse. Låneriitisbesiiiinmelscma skulleinortlnas i della syslem vai'vid kravel på undersiiillning hell skulle i:isbort. Låncriillsbesläninielserna skulle fiircnklas och kommunerna föreslogs fåriitt all ta upp dels investeringslån (anliiggningslån). dels rörcKcmetlel.Bestiimmelserna i fiirslagel om butlget. låneriitt och fi)ntier skulle gekonmiunerna niiijligliei till s. k. fri 1 Bilagan har uteslutits här. Prop.1978/79:53 59 gäldsförvalining,där man ulan en ingående bundenhet till de särskilda anläggningarna och deraslivslängd ser den kommunala investeringsekonomin som en helhet. Rättenatt ingå borgen och eljest ikläda sig ansvar för annans lån ansåg kommitténalltjämt skulle finnas. Den ansåg del sorn en brist au inga krav uppställdes påen samlad redovisning i den kommunala bokföringen av borgensåtagandena. Ensärskild bestämmelse om della borde därför införas i kommunallagen ansågkommittén. De särskilda reglerom borgensåtagande som kunde vara nödvändiga t.ex. inom bostadsförsörjningens område kunde ges i en särskild författning. Kommunalräliskommitiénsförslag att slopa underslällningsskyldigheten i låne- och borgensärendentillstyrktes av de fiesta remissinstanserna. Förslaget har dock inie föranlettnågra lagstiftningsåtgärder. I belänkandetSioHandstingetsförfannlng{SOV 1968:35) berördes lånerälts-förhållandena förstorlandstingskommunen. En motsvarighel lill huvudregeln i landstingslagenföreslogs. En viss utvidgning av den fria låneräiten skulle enligi förslagetbli möjlig efter föreskrifter från regeringen. Förslagen om låneräitenföranledde inte någon lagstiftning då det ansågs atl dessa frågor bordeövervägas i annal sammanhang för alla landstingskommuner (prop. Denunderslällningsskyldighel som följde enligt 58 § kommunallag ifråga om lån i samband med fasiighetsförvärv behandlades ibyggkonkurrensutredningens betänkande Konkurrens i bostadsbyggandet (SOU1972:40). Enligt utredningen motverkade bestämmelserna i 58 ij strävandena atlunderiätta för kommunerna att förvärva mark för tätbebyggelseändamål. Mot denbakgmnden föreslogs ändringar i 58 ? ; så au lån i intecknad egendom somkommunen övertog vid förvärv av egendomen samt lån som kommunen tog upp genomall som betalning utge köpeskillingsrevers inte skulle inkräkta på utrymmetför kommunens underställningsfria lånerätl. Vidare föreslogs all del undanlagfrån bestämmelserna om femårig lånelid och åriiga amorteringar som görs för lånsom kommunen övertar vid förvärv av egendom utvidgades till alt avse ävenköpeskillingsrevers som utgavs som likvid för fasiighetsförvärv. Dessaförslag fick ett positivt mottagande av remissinstanserna. Föredragandedepartementschefen konstaterade emellertid att enligt utredningens förslagskulle de ändrade bestämmelserna komma all avse samtliga kommunala förvärv avfast egendom. En så långtgående förändring av bestämmelserna var han inteberedd att föreslå. Han förordade en sådan ändring att lån i intecknad egendom,som kommun övertar vid förvärv av egendomen samt lån som kommun upptar genomatt som betalning för fast egendom utge köpeskillingsrevers, inte inkräktar påutrymmet för kommunens underställningsfria lånerätl i de fall förvärvet avsersådan fast egendom som med hänsyn till den framlida utvecklingen erfordras förtätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Prop.1978/79:53 60 förvärv av fasl egendom som behöver rustas upp. De ändradebestämmelserna skulle i tillämpliga delar gälla även länslandstingskommun. Bestämmelserna infördes fr. o. m. (prop. 1974:150,CU 36, rskr 372). 1 sill betänkande Budgetreform (SOU 1973:43) ladebudgetutredningen fram förslag som syftade till au göra den slallig budgetenlill eu så effektivt instrument som möjligt för atl styra användningen av deekonomiska resurserna och för stabiliseringspolitiken. Samordningen medkommunerna logs upp lill särskild behandling och man ansåg del angläget all enökad medverkan i stabiliseringspoliiiken kommer lill stånd. Ulredningenuttalade alt handlingsfriheten är så stor för kommunema alt man inte funnitanledning atl föreslå ändringar i kommunallagen i stabiliseringspolitisktsyfte. Ulredningen berörde lånekontrollen. Man ansåg alt dennainte var utformad med syfte atl kunna användas som siabiliseringspoliiiskimedel. Statsmakternas påverkan på den kommunala upplåningen sker enligtulredningen via kreditpoliliken. Men med en god likviditet kan dock kommunernabli mer eller mindre okänsliga för den kortsiktiga kreditpoliliken. Så längesom krediiåtstramningen varar kan kommunerna dra på sin likviditet. Närkrediiåtstramningen släpper kan kommunerna snabbi låna upp medel för au stärkalikviditeten inför nästa åistramningsperiod. Därigenom kan enligt ulredningenkreditpoliliken förlora möjligheterna all på kort sikl påverka kommunernasutgiftspolitik. Möjligheterna atl bedriva en stabiliseringspolitiskt motiveradkrediipoliiik gentemot kommunerna som skiljer sig från den allmännakreditpolitiken är enligt ulredningen starkt begränsade med hänsyn till atlkommunernas upplåning är fördelad på så många låneinstitut. Ulredningen menade att del således föreligger vissaproblem när det gäller alt styra den kommunala upplåningen. En möjlighel alteffektivare styra upplåningen angavs vara alt påverka nyupplåningen frånlåniagarsidan i stället för från långivarsidan. Den nuvarande lånekontrollenskulle enligt ulredningen eventuellt kunna omformas och utnyttjas försiabiliseringspoli-tiska syften. Man förde därvid också fram tanken på atl införasärskilda nyupplåningstak som sätter bestämda gränser för varje kommuns nyupplåning. Dessutom diskuteratles hiijning av kostnader lor au hållastora likvida lillgångar, heliigga övernornial likvitlitet med en avgift samtatt fiireliigga kommunerna all hålla kassa- eller likviditetskvoter. Utredningen framförtle avsluiningsvis all ävenupplåningsmiijligheieroch likvidiiei i alla hiintlelscr borde ägnasuppmiirksamhet vid den siabiliseringspoliiiska samortlningen metl kommunernamen att tlel låg utanfiir uiretlningens uppgifier atl föreslå kreditpoliliskaåtgärder. Man föreslog i stiillei alt kretliipoliiiska åigiirtler som syftartill stabiliscringspoli-lisk påverkan på k<')inmunerna skulle prövas avtlen lillsälla 1978/79:53 61 1 tlcn proposiiion (prop. 1976/77:130) som lolitlc påbutlgeiulietlningeiis ir)rslag erinras om au konnnunalckonoinisk;!uirctlning(Fi 1976:06) bl. a. har lått i upptlrag all beakta cvcinuella siabiliseringspoliiiskaaspekter på tlc olika åigiirtler som kommiiién l'örortlar. Del kan i tieiia sanimanhang noier;is atlsKihiliscringsuiirdiiiiigcn. som i beiiinkaiitlci Mål och nictlcl isi;ibiliscriiigspoliiikcn (SOU 1961:42) retlovi-satlc olika mctlcl som kuntlcstå till butls för tlcn ekijiioiniska politiken, inte tt)g upp lånekonlrollensom cit mctlcl i stabiliscriiigspolitikcii. 4.4 Framställningar från komrmmförhunden Kommunfiirbuntlcn har vitl olik;i iilifällcn viicki fiåganom eii slopande av untlersiiillningsskykligheicn i fråga om lån och borgen. gemensam skrivciscår 1963 lill regeringen anhtill tletlåvar;iiitle irckoninninfiirbuiitlen om översyn av koiinniinallag;irnaslåneriiiisbesiiiinnielscr. I skrivelsen framhiills bl.