prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — Efter remiss haryttranden över promemorian avgetts av överbefälhavaren, chefen för armén,chefen för marinen, chefen för flygvapnet, försvarets civilförvaltning,försvarets sjukvårdsstyrelse, fortifikaiionsförvaltningen, försvaretsmaterielverk, , försvarets datacentral, försvaretsbrevskola, , försvar,, flygtekniska försöksanstalten,statskontoret, , överstyrelsen för ekonomiskt försvar. CentralorganisationenSACO/SR (/SR) och (TCO-S). ' ,kommendörkaptenen och departementssekreteraren . Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 51 1968:35 omorganisation m. m. av försvarets rationaliseringsverksamhei fastställdesmål och en ny organisation för ralionaliseringsverksamheten inomförsvaret. antog regeringens förslag (SU 1968:94, rskr 1968:217). Ettsärskilt rationaliseringsorgan, , inrättades. Riksdagsbeslutetinnebar atl institutets verksamhetsområde i huvudsak sammanfaller medförsvarsdepartementets. hade inte något atl erinra mot de föreslagnauppgifterna för institutet, nämligen att medverka i struklurtaiionalisering avförsvaret, att samordna övrig rationaliseringsverksamhei och alt ge försvaretsmyndigheter stöd och råd i deras rationalise-ringsarbete. Del starka sambandsom finns mellan planering och rationaliseringansågs böra tillmätas stor belydelse. Med hänsyn lillde arbetsuppgifter som skulle komma alt ligga på del centrala raiionaliseringsorganel för försvaret ochlill den ökade omfattning av ralionaliseringsverksamheten som var alt vänla,både inom försvaret och den civilaslatsförvallningen, ansåg attresurserna för rationalisering inomförsvaret organisatoriskt borde förläggas utanför statskontoret. I fråga omgränsdragningen mol andra myndigheter förutsalie att etlförtroendefullt samarbete skulle upprättas mellan rationaliseringsinstitutet och andraberörda myndigheter. Eftersom institutet till stor del skulle lå sina uppgifter i form avuppdrag från Kungl. Maj:l, fick del en oberoende ställning i förhållande lill försvarels övriga myndigheter. Överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna fick därför inle någondireklivräti gentemot institutet. 1968:48 ominrättande av en datamaskinfond angavs atl datamaskinulrusining föralla statliga myndigheter och institutioner utom de affärsdrivandeverken borde anknytas till fonden. Till fonden skulle hänföras serieiillverkad,kommersiellt tillgänglig ADB-ulrustning för den statliga verksamheten, medanspecialtillverkad utrustning som förekommer t. ex. inom försvaret inleskulle ingå. antog regeringens förslag (SU 1968:5, rskr 1968:218). Genom beslut i juni1969 om förvaltningen av statens datamaskinfond föreskrev regeringen au fonden är till för finansieringoch redovisning av generellt användbar datamaskinutrustning. Den består avtvå delfonder, varav en för försvaret. Statskontoret förvallar bägge skall enligt sin instruktion gentemotstatskontoret svara för samordning i fråga om anskaffning och utnyttjande av datamaskiner. Arbetsgruppenerinrar om alt försvarets planerings- och ekonomisystem har börjattillämpas efter rationaliseringsinstitutets tillkomst. Regeringen beslöt därför imars 1975 efter förslag av om Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 52 försöksverksamhet med ändrade rutiner m. m. för planeringav ralionalise-ringsverksamhelen inom försvaret. Beslutet innebär bl. a. auraiionalise-ringsinstituiet den skall lämna regeringen ensamlad beskrivningav den rationaliseringsverksamhei som myndigheterna föreslår i sinaprogramplaner och anslagsframställningar. Institutet skall också ge sin syn på den föreslagnaralionaliseringsverksamheten. Enligl regeringens beslut bör utveckling avdaiorbaserade informationssystem ses som ell led i del löpanderaiionaliseringsarbeiei. Arbetsgruppen angertre olika alternativ för all bedriva rationalisering inom försvaret. Delförsta innebär att ralionaliseringsinsiituleis resurser förs över tillstatskontoret. Enligt del andra inriktas ralionaliseringsverksamheten genom regeringsuppdrag och initiativfrån instiiuiei. Enligl del tredje alternativetinriktas ralionaliseringsverksamheten genom önskemål från samtliga berörda intressenter och samordnas iplaneringsprocessen. Arbetsgruppen anser alt myndighelerna inomförsvarsdepartementets verksamhetsområdenumera utsätts för etl starkt tryck all själva åstadkomma rationaliseringar för all kunna lösa sina uppgifter. Möjligheternaför myndighelerna att självagenomföra förändringar har ökal sedan försvarets planerings- och ekonomisystem infördes. Beslutsbefogenheter hardelegerats och en medverkan frånpersonalen framstår nu som naluriig och nödvändig. är det enligl arbetsgruppen ofta mer enfråga om atl på bästa sätt ta till varamyndigheternas egna raiionaliseringsinitiativ än att genomföra undersökningar som sätts igång av regeringen ellerförsvarets rationaliseringsinstitut.De strukturella förändringarna utgör dock fortfarande etl undanlag men även de inordnas i perspeklivplaneringen ochden särskilda beredningsprocessen i övrigt i samband med försvarsbesluten. Arbetsgruppenföreslår mot denna bakgrund atl skallbehållas som frislående ralionaliseringsmyndighet inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde och atl institutet skall ha kvar ansvaret för facketRationaliseringsverksamhet. I fackuppgiften bör ingå atl svara förutveckling av ralionaliseringspersonalens kunnande, personalplanering ochdärmed sammanhängande frågor saml metodutveckling. Vidare bör ingå atlsammanställa, granska och bedöma de rationaliseringsprojekt som myndigheternaredovisar i program- och fackplaner saml anslagsframställningar I fackrollenbör också ingå att granska rapporter från revisionsverksamhet,genomförda rationaliseringsundersökningar, årsredovisningar m. m. och framläggade förslag till rationaliseringar m. m. som föranleds av granskningen och som bör tas med i det ordinarieplaneringsarbetet hos program-, produktions- och fackmyndigheterna. Rationaliseringsinstitutelsinstruktionsenliga uppgifter föreslås bli anpassade till rollen somfackmyndighet för facket inom försvarsdepartementets verksamhetsområde. Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 53 slås bli fastställd i samband med all de centralamyndigheternas instruktioner sesöver . Arbetsgruppen anserau man inom ramen förde nya myndighelsinstruk-lionerna och försvarets planerings-och ekonomisystem kan reglera ansvarsförhållandena mellan myndigheterna. Arbetsgruppenfinner därför au del inle behövs någon särskild ralionaliseringsförordning förförsvarsdepariemeniets verksamhetsområde enligl del förslag somrationaliseringsin-siilutethar säni in lill regeringen. Uppgiften atl genomföra elt rationaliseringsprojeklliksom resurser för delta bör enligl arbetsgruppen ges lillden myndighet som berörs av projektet. Omfiera myndigheter berörs bör uppgifter och resurser ges ål en av dessa.Myndigheterna avgör således själva hur mycket som skall satsas på rationaliseringsverksamhei i olika former.Regeringen bör dock pröva och fattabeslut om alla större projekt i fråga om mål, kostnader, tids- och ansvarsförhållanden. Sådana ställningstaganden kangöras i regleringsbrev eller genom särskilda beslut. Mot denna bakgrundbör enligt arbetsgruppen försvarets rationaliseringsinstituts eget anslag ihuvudsak omfatta kostnader som hänger samman med fackverksamheten. räknas denövergripande administrationen av denna, metodutveckling, framtagning avförsvarets raiionaliseringsplan, utbildning av insiilutets personal o, d. disponera egna resurser för all genomföra förstudier m. m. samt för alt delta igeneralplanemöten o, d. Härutöver kan tillkomma att regeringen ger institutetansvar och resurser att genomföra vissa rationaliseringsprojekl. Övrigakostnader bör belasta de myndighetersom ges ansvar för projekten. Många av de störrerationaliseringsprojekten innebär utveckling av informationssystem där dalakraftutnyttjas. Del bör observeras alt datatekniken är ett hjälpmedel i myndigheternas arbete.Kostnaderna för investeringar i och utnyttjande av datakraft måsle vägas motandra säu att lösa samma uppgifter liksom mot andra ändamål. Planering ochstyrning av dalakraftanvändningen bör därför i princip ligga hos de myndigheter somhar ansvaretför berörda verksamheter. Detta stämmer väl överens med principen all deenskilda myndigheterna själva bör ansvara för atl verksamheten bedrivs rationellt. Överbefälhavarenhar ett övergripande ansvar för försvarsmaktens utveckling och inriktningsamt avvägning på lång sikt. Del behövs en väl genomförd planering och enstark samordning vid anskaffning och utnyttjande av ADB-utruslning, Dennaövergripande samordning för försvarsmakten som helhet har överbefälhavarenåstadkommil genom atl utarbeta en informationssystem- ochdaiakrafiplan för den närmaste tioårsperioden, genom atl tillsätta en samordnings- ochstyrgrupp och genom alt i programplanen för det militära försvaret och iyttrandet över anslagsframställningarna ange ramar för datakraftutvecklingen. Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 54 har som fackmyndighet för facketRationaliseringsverksamhei yttrat sig över överbefälhavarens informationssystem- och daiakraftplan. Arbetsgruppen anseratt det genom informationssystem- och datakraft-planer för det militära försvaret ochcivilförsvaret saml genom den samordning som sker genom regeringens samrådsgrupp fördalafrågor bör vara möjligt atl lösa de viktigaste frågorna om datakraftensuppbyggnad. Vilka system som skall utvecklas, deras tidsförhållanden, eventuell samordningmedandra system, finansiering och ansvarsförhållanden bör på detta sätt kunna planeras.Utnyttjandet av systemen kan härigenom decentraliseras och bli en fråga förmyndighelerna inom ramen för de riktlinjer som statsmakterna anger. Arbetsgruppenerinrar om att regeringen har uppdragit åt överbefälhavaren att isamråd med och efter samråd med övrigaberörda myndigheter utreda och lämna förslag om hur försvarsmaktens ochrationaliseringsinstitutets resurser för systemutveckling skall disponeras,dimensioneras och organisatoriskt inplaceras. Arbetsgruppen aneratt anskaffningen av ADB-utrustning bör vara samordnad, eftersom detta ger betydandeekonomiska och kommersiella fördelar. För försvarets del finns dock problem medgränsdragningen mellan vilken utrustning som skall anskaffas av statskontoretoch av . Dessa gränsdragningsproblem har aktualiserats i ochmed atl man har börjatskaffa dalamaskinutrustning för operativa och taktiska ledningssystem som äravsedda för krigsbruk. 1 en kommandedalastruktur inom försvarsmakten kommer det att ingå utrustning som skallanvändas både i fred och krig. Den dubbla användningen har huvudsakligen två orsaker.Vi har inte råd att anskaffa utrustning uteslutande för användning i fred eller i krig. Denutrustning som skall kunna fungera i krig måste vidare av beredskapsskäl användas ifred. Enligtarbetsgruppen bör man ta hänsyn till att fredsorganisationens uppgift är att skapa en så bra krigsorganisationsom tillgängliga medel tillåter. Detär följaktligen svårt atl dra gränser där man anger att viss utrustning är anskaffad och brukbar endast förkrigsorganisationen. Möjligen går del att analysera om det främst är rationaliseringsskäl eller krigssituationenskrav som utgör grund för anskaffningen. Utrustningen anskaffas dock först efteren avvägning där syftet är att medhjälp av tilldelade anslag ge största möjliga försvarseffekt gentemot omvärlden. När beslut fattas att vissutrustning skall skaffas har det således vid avvägningen visat sig att dennautrustning ger den bästaförsvarseffekten totalt sett. Motsvarande gäller återanskaffning och modernisering. Generellt användbardatamaskinutrustning för försvaret finansieras f n. över försvarets delfond avdatamaskinfonden. Fondens konstruktion är sådanatt gjorda investeringar avskrivs genom att nyttjarna av den datama- Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 55 skinuirusining som har anskaffats över fonden direkteller indirekt eriägger fondavgifier. Dessa fondavgifter läcker delsavskrivning; dels den ränta som skall betalas på icke avskrivet kapital.Härutöver belastar investeringarna den militärautgiftsramen. Del är enliglöverbefälhavarens mening nödvändigt atl ändra nuvarande bestämmelser föranskaffning av datamaskinulrusining. Överbefälhavaren har redovisat tvåprincipiellt olika alternativ. Dessa bör enligl arbetsgruppen övervägas avriksrevisionsverkel i samband med den översyn av de grundläggandeprinciperna för statliga myndigheters förmögenhetsredovisning som görs på regeringens uppdrag. I fråga om planering av rationaliseringsverksamhetendelaröverbefälhavaren uppfattningen atl försvarets planerings- och ekonomisystem skall varadet övergripande systemet för ledning av den fredstida verksamheten inomförsvarsmakten och således innefatta även rationalise-ringsverksamhelen.Även försvarsgrenscheferna, fortifikationsförvaltningen, försvaretsmaterielverk, , forsvarets datacentral,och delat uppfattningen allrationaliseringsverksamheten skall vara en del av den ordinarie planeringsprocessen.SACO/SR anser att en ändrad rollfördelning mellan försvarels myndigheter kanbli följden av försvarets planerings- och ekonomisystem och villifrågasätta om inte systemets utveckling och tillämpning på lång sikt kanmedföra en förändring av attityderna till och initiativkraften i fråga om rationalisering. Erfarenheterna visardock all så länge den praktiska tillämpningenav systemet på lokal nivå är så outvecklad som den ännu är kommer systemet inle atl på något avgörande sättpåverka igångsättning av rationaliseringsverksamhet. rcO-S uttalar altprinciperna i ledningssystemet torde vara erforderliga för aU uppnå styrningoch samverkan i rationaliseringsprocessensamt alt det statliga medbestämmandeavtalet förutsätter största möjliga handlingsfrihet atl, inom ramenför det centrala avtalet, sluta lokala rationaliseringsavtal vid varjemyndighet. Arbetsgruppensuppfattning all någon särskild ralionaliseringsförordninginte behövs inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde delas avöverbefälhavaren, cheferna för armén och flygvapnet samifortifikaiionsförvaltningen. Statskontoret anför atl den förordning somreglerar ralionaliseringsverksamheteninom den civila statsförvaltningen har kommit till för alt ge myndigheterna vägledning om vilkenmyndighet de bör vända sig lill iolika situationer. Inom försvarssektorn ger nuvarande bestämmelser enligl statskonloreis bedömning utrymme förerforderlig samordning. anser all de grundläggande föreskrifterna för 1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 56 samverkan mellan myndighelerna och institutet börmeddelas av regeringen. Den vägledning som myndighelerna behöver kan enligtinsiiluiet ges i någon förförsvaret gemensam författning. Beträffande d e n organisatoriska t i 11 hö r ighelen för raliona-liseringsresursernainom försvarsdepartementets verksamhetsområde anser överbefälhavaren atlcentralt samlad ralionaliseringsexperlis alltjämt behövs men alt försvaretsrationaliseringsinstitut bör inordnas i försvarsmakten och ges en roll somstämmer överens med övriga fackmyndigheters. Även chefen för armén anser altrationaliseringsinsliiutet bör behållas som ralionalise-ringsorgan inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde men att institutet bör inordnas i anser alt den nuvarande ordningen med institutetsom en myndighet som står utanför försvarsmakten och lyder direkt under regeringen ärlämplig med hänsyn lill institutets uppgift som självständig bedömare av försvaretsrationaliseringsverksamhet. försvar liksom / SR anser atl rationaliseringsinsliiutet börbehållas som etl fristående rationaliseringsorgan.Försvarets sjukvårdsstyrelse finner i utredningen ingenting som talar mol att institutet inordnas iförsvarsmakten. Om detta inte är möjligtifrågasätter sjukvårdsstyrelsen om inte institutet av besparingsskäl bör inordnas i statskontoret.Fortifikationsförvaltningen och delar uppfattningen alt ett centralt ralionaliseringsorganbehövs men framhåller alt all rationaliseringsexpertis inte behöver vara samladdär. hävdar allmyndigheter som har stadigvarande behov av rationaliseringsexperter börha dessa anställda hos sig. Överbefälhavarenanser att uppgiften som fackmyndighet för facket ligga hos . Institutet skall därvidha ansvar för att utveckla rationaliseringsmeioderoch sprida kunskap om dessa tillförsvarets myndigheter, t. ex. genomkurser och seminarier, genom att låta personal tjänstgöra vid olika myndigheter och genom att låta miliiärpersonal tjänstgöra vid institutet. Vidare anser överbefälhavaren attrationaliseringsinstitutet bör tillhandahållautredningsresurser med kvalificerad sakkunskap om försvarsmakten, dess verksamhet, organisation och villkori övrigt. Däremot bör institutetssjälvständiga uppgifter upphöra, eftersom det förutsätts komma till tals på samma sätt som övriga fackmyndigheter. Chefenför armén anser att försvaretsrationaliseringsinstitut bör vara fackmyndighet för melodfrågor inomrationaliseringsområdet saml ha resurser för att medverka i rationaliseringsverksamheten. Uppgiften att bedömalokalbehov bör inte kvarstå. Chefen for flygvapnet anser attralionaliseringsinsiituleis nuvarande revisionsuppgifter inom facket bör utgå.Fackrollen bör omfatta endast metod-och teknikområdet. Försvarets civilförvaltning anser däremot att det är nödvändigt att eu kompetent, oberoende ochsjälvständigt organ kontrollerar att rationaliseringsverksamheten bedrivs mederforderiig intensitet och med lämplig inriktning. Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 57 ningens åsikt måste rationaliseringsinstitutet, för attkunna fylla dessa uppgifter, med ställning som central förvaltningsmyndighet vara tillsynsmyndighetöver ralionaliseringsverksamheten inom försvarsdepariemeniets verksamhetsområde. Fortifikationsförvallningenanser atl del centrala ralionaliseringsorganels uppgifter bör vara alt dels främjautvecklingen av rationaliseringsleknisk kompetensoch metoder inom hela försvaret, dels vid behov förstärka enskilda myndigheters ar\ser attförsvarels raiionaliseringsinsiilul bör ansvara för facketRationaliserings-verksamhet men framhålleratt fackrollen måsle preciseras.Omfattningen av degranskningsuppgifter som skall ingå i fackansvarel bör framgå av instruktionen. Försvarets rationaliseringsinstitutgodtar i huvudsak departementspromemoriansbeskrivning av innehållet i fackrollen. Statskontoret anser all del även i fortsättningen skall finnasen central förvaltningsmyndighet för rationaliseringsverksamhet inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde.En av de grundläggande idéerna med en särskild ralionaliseringsmyndighet ärall den skall vara opartisk och objektiv. Den skall ha ell egetmyndighetsansvar för vad den gör. Del är därför olämpligt all ge överbefälhavaren, försvarsgrenscheferna och andracentrala myndigheter direktiv- ochanvisningsrätt mot rationaliseringsmyndigheten vilket skulle bli fallet om försvarels rationaliseringsinstitutombildades till enbart fackmyndighet. anser detvara riktigt att hålla sammanralionaliseringsverksamheten i etl fack när del gäller metodutveckling och utbildning men pekar också på att detfinns risk för konflikter om rationaliseringsinstitutetdels skall hjälpa myndigheterna i planeringsarbetet, dels granska deras rationaliseringsverksamhei somelt regeringens organ. /SR föreslår atl försvarels rationaliseringsinstitutges fackansvar men anser all fråganom institutets dubbelroll som konsuliorgan och fackorgan bör utredas ytteriigare. Vidare bör gränsen till förvaltningsrevisionen dras så entydigtsom möjligt så atl inle tveksamhet kan uppslå om institutets uppgifter och ställning. Även ZUO-anser att dennärmare bestämningen av fackrollen bör utredas, t. ex. i samband med atl övrigafackmyndigheters instruktioner ses över. Beträffandearbetsgruppens förslag alt ändra försvarels rationali-seringsinstiiulsinstruktion har chefen for marinen inle någol all erinra mot att den moderniseras. Även försvarets datacentral ochcivilförsvarsstyrelsen finner delnödvändigt atl anpassa institutets instruktion till rådande förhållanden. Förslaget au förvarje rationaliseringsprojekt ge uppgifter och resurser lill en huvudansvarig my ndighei biträds av/örsvo-refs sjukvårdsstyrelse, fortifikationsförvallningen, försvaretsmaler/elverk och försvarels forskningsanstalt. Avenförsvaretsraiionaliseringsinsiilul anser atl det för varje projekt bör utses enmyndighet med ett entydigt ansvar atl Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 58 I fråga om projektens finansiering kan det enligt institutet vara värt att pröva någon form avgemensamt anslag för försvaret i syfte atl säkerställa ell bättreutnyttjande av utvecklingsresurserna. Beträffande f ina nseri ngsformen för rationaliseringsverksamhei motsättersig överbefälhavaren alt verksamheten vid försvarets raiionaliseringsinsiilulskall inläktsfinansieras. Han kan inle finna alt vare sig ekonomiska eller ledningsmässiga skäl talar fören sådan finansieringsform men välatt den innebären administrativ belastning. Han iiksotn cheferna för armén ochmarinen förordar atl ralionaliseringsverksamheten även i fortsäil-ningen skall vara anslagsflnansierad. Chefen,förflygvapnet anser däremot att institutetsengagemang i myndigheternas rationaliseringsprojekl skall inläktsfinansieras.Del finns annars risk för all de olika staberna binder gratisresurser inom stabsfunktionen. Om enintäktsfinansiering inte sker måsleramar för personalantal och kostnader fastställas och en kvotering av rationaliseringsinstitutets personal tillresp. Detla bör enligt flygvapenchefen ske i sambandmed personalavvägningen inom ramen förpågående arbete med de centrala myndigheternas organisation. framhåller atl en intäktsfinansiering starkt kan äventyra institutetsfristående ställning, eftersom en säljare av rationaliseringsresurser intesjälvklart kan godtas som tillsynsmyndighet för samma verksamhet. Denna syndelas av fortifikalionsförvaliningen, försvarets datacentral,riksrevisionsverkel och . Försvaretsrationaliseringsinslitui anser det lämpligt atl statsmakterna ger klara riktlinjer förfinansiering av rationaliseringsverksamheten inom försvaret. Institutetanser att den nuvarande ordningen är au föredra. En uppdragsfinansieradverksamhet anges kunna medföra vissa fördelar om likvärdigakonkurrensförutsättningar kan skapas i förhållande till andra rationaliseringsorgan,men institutet framhåller också de risker som finns för minskad självständigheti förhållande till uppdragsgivarna. Om statsmakterna skulle anse detangeläget aU pröva en intäktsfinansiering måsle förutsättningarna härför enligtinstitutet prövas ytterligare. Ytteriigare utredningsarbete förordas också , /SR och TCO-S. I fråga om utveckling av datorstödda informationssystem framhålleröverbefälhavaren alt han på regeringens uppdrag i samråd med berörda myndigheter utreder hurförsvarsmaktens och rationaliseringsinstitutetsresurser för systemutveckling skall disponeras, dimensioneras ochorganisatoriskt inplaceras. Arméchefen anser alt del ankommer på överbefälhavaren att samordna systemutvecklingenvilket torde underiätias omresurserna får en mindre spridning än f n. Försvarets datacentral anser atl överbefälhavaren även i fortsättningen skallutöva den övergripande styrningenoch samordningen av bäde utvecklingen av informationssystemen och uppbyggnadenav dalakraften. Det anses därvid angeläget att försvars- Prop.1978/79:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 59 staben tillförs resurser så alt erforderiig beredning ochuppföljning av aktuella frågor kan ske. Försvarets civilförvaltning varnar förall styrningen av verksamheten kan bli alltför detaljerad. Chefen för flyg\>apneiframhåller all ADB-verksamhelen inle får särskiljas och särbehandlas i förhållande lillövrig rationaliseringsverksamhei, Samma synhar försvarets raiionaliseringsinsiilulsom också framhålleratt en gedigen ADB-kompetens aren förutsättning för aU institutetskall kunna medverka vid bedömning av syslemui-vecklingsprojekl och samordning i fråga om anskaffning och utnyttjandeav datamaskiner.