prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — Härtill måste läggas effekten av att den i utgångsläget intefullt utnyttjade kapaciteten avseende såväl kapital som arbetskraft förutsättskomma att tas i anspråk . Detta kapacilelsgap haruppskattats motsvara en årlig produktivitetsstegring på 0,. Totalt skullehärigenom den totala produktivitetsstegringen uppgå till 3,och BNP-fillväxten till 3,. Ett realiserande av LU:s huvudalternativ innebäratt de stagnationstendenser som präglat den svenska ekonomin under senare årbryts. En stor del av resurstillväxten måste emellertid avdelas förerforderliga investeringsökningar och för att avhjälpa de balansbrister somförelåg i utgångsläget. Utrymmet för ökningar av såväl privat som offentligkonsumtion är därmed relativt begränsat. I huvudalternativet har LU förutsattatt konsumtionsökningen fördelas så att privat och offentlig konsumtion växeri ungefär samma takt. Den privata konsumtionsvolymens ökningstaktberäknas till 1,. Med tanke på gjorda åtaganden mot pensionärerna blirden årliga ökningen i privat konsumtionsstandard för den aktiva generationen enhalv procentenhet lägre. När den del av utrymmet för total konsumtionsökningavsatts som krävs för att erhålla en viss real ökning i den aktivabefolkningens privata -1,7 -2,4 -5,0 -5,0 -0,1 -3,0 -0,4 -7,6 (-2 300) (-6700) (-5 000) Export av varor och -2,5 Import av varor och -0,1 Förändringi milj. kr. Prop.1978/79:150 4 konsumtionsstandard medges en ökning av den offentligakonsumtionsvolymen på 2,. Den statligakonsumtionen förutses öka med 0,och den kommunala konsumtionen med 2,perår. Detta innebär en neddragning i jämförelse med , då totaloffentlig konsumtion ökade . Trots neddragningen finns detemellertid, med de angivna förutsättningarna, etl visst utrymme för fortsattreformverksamhet utöver redan gjorda åtaganden. LU:s huvudalternativ sammanfattas itabell 1 i form av försörjningsbalansen för åren 1977-1983.1 tabellen angesockså jämförelsetal för tidigare perioder. Förverkligandet avhuvudalternativet i LU 78 bygger naturligtvis på att kalkylernas centrala yttreförutsättningar angående världshandelstillväxt m. m. förverkligas. Dessutomställs vissa bestämda krav på olika delar av den svenska ekonomin. Omhuvudalternativets utveckling genomförs blir det en uppgift för den ekonomiskapolitiken att skapa sådana betingelser atl de olika kraven i möjligaste mån kanuppfyllas. Härvid ställs man inför svårbemästrade avvägningsproblem och vidremissbehandlingen har vissa remissinstanser ställt sig tveksamma till huruvidadessa krav helt och hållet kan infrias. Det är framför allt två av de centralabetingelserna som har väckt viss tveksamhet. För det första anser fleraremissinstanser att en så stark begränsning av den kommunala konsumtionenstillväxt som krävs i LU:s huvudalternativ, blir svår att genomföra. För detandra anser de tunga löntagarorganisationerna att den förutsatta förändringen iden funktionella inkomstfördelningen inte kan accepteras. På denna punkt äremellertid flertalet av de övriga remissinstanserna av motsatt uppfattning.Däremot förefaller remissinstanserna vara tämligen eniga om att den tredjecentrala betingelsen för huvudalternativets genomförande, en ökad rörlighet påarbetsmarknaden, är välmotiverad och nödvändig. 1 det följande återges de tidigareberörda betingelserna för huvudalternativets genomförande såsom de harpresenterats i långtidsutredningen. Ett sådant krav är att den förbättring avde svenska relativpriserna som krävs för att realisera den nödvändigaexporttillväxten förverkligas. Ungefär hälften av denna relativprisförbättringhar redan åstadkommits genom utförda devalveringar. Resten måste enligtlångtidsutredningen komma till stånd genom en återhållsam inhemskkostnadsutveckling. Det ställer i sin tur bestämda kravpå utvecklingen av löner och vinster. Även andra restriktioner finns för dessacentrala storheters tillväxt. Löneökningarna måste uppnå en viss nivå för atten real standardförbättring i den privata konsumtionen skall kunna realiseras.Näringslivets vinstnivåer måste öka för att den under prognosperiodennödvändiga investerings- verksamhetenskall kunna uppnås. Problemet kan således formuleras på följande sätl. Inomramen för en begränsad ökning av förädlingsvärdet måste fördelningen mellanlöner och vinster anpassas så att dels löneökningarna tillfredsställer kravetpå privata standardförbättringar, dels vinstökningarna blir av den storlekenatt den nödvändiga investeringsverksamheten förverkligas. Den lönetillväxt somförutsätts i huvudalternativet medger en viss förbättring av de aktivalöntagarnas privata konsumtionsstandard. Härtill skall emellertid också läggasatl utbyggnaden av det offentliga tjänsteutbudet bl. a. kraftigt påverkarbarnfamiljernas standard. Ett annat krav gäller den ovan berörda ökaderörligheten på arbetsmarknaden. Enligt LU 78 väntas efterfrågan påindustrivaror bli kraftigast i de områden där graden av outnyttjad kapacitet ärrelativt låg. Därför kan produktivitetsreserven inte realiseras genom att allaföretag behåller sina anställda. I stället krävs ett dynamiskt förlopp därsysselsättningen ökar i de mer expansiva branscherna somproduktivitetsreserven i svagare branscher löses upp genom avgång avanställda. Detta kräver i sin tur att arbetsmarknadspolitiken inriktas på attbefrämja röriigheten. Om så inte sker är risken stor för att enefterfrågegenererad uppgång bromsas av flaskhalsproblem påsysselsättningssidan. Den dämpade kostnadsutveckling som är en förutsättningför LU:s huvudalternativ äventyras därigenom. Kravet på ökad rörlighet påarbetsmarknaden accentueras också av de regionala obalanser som kan uppstå.Eftersom nästan hela nettoökningen av arbetskraften består av kvinnor är detockså viktigt atl efterfrågan och utbud av arbete anpassas till dettaförhållande. Ytterligareviktiga avvägningsproblem som måste bemästras gäller produktionsresultatensanvändning. Som redan har visats måste en betydande del av produktionenavsättas på exportmarknaderna för att täcka bytesbalansunderskottet. Vidaremåste näringslivets investeringsbehov prioriteras . Ett högt kapacitetsutnyttjande är en nödvändig förutsättningför en snabb investeringsulveckling. Genom reduktionen av bytesbalansunderskottet och deökade investeringarna minskas utrymmet för konsumtion högst avsevärt. Dettaförhållandevis knappa utrymme måste sedan delas på privat och offentlig konsumtion.För den privata konsumtionens del måste hänsyn tas till redan gjorda bindningartill pensionärerna och att en alltför låg privat konsumtionstillväxt för deaktiva med stor sannolikhet kommer att leda till spänningar påarbetsmarknaden. Genom att den privata konsumtionen således måste medges enviss standardförbättring blir det återstående utrymmet för offentlig konsumtionbegränsat. De allmänna målen för samhällsekonomins utveckling gör detemellertid helt nödvändigt att den offentliga sektorn så långt det är möjligtanpassar sig till detta utrymme. I det följande behandlas de krav som härvidställs. Prop.1978/79:150 6 2.3 Den offentliga sektorns roll i samhällsekonomin Sambanden mellan den offentligasektorn och övriga delar av ekonomin går i båda riktningarna. Ä ena sidan är möjligheternaatt bygga ut den offentliga sektorn beroende av resurstillgången och denekonomiska utvecklingen i övrigt. Å andra sidan är insatser inom denoffentliga sektorn av väsenflig betydelse för utvecklingen i andra delar avsamhällsekonomin. Som exempel härpå kan nämnas att LU:s kalkyler förutsätteratt barnomsorgen ordnas för att det beräknade arbetskraftsutbudet skall kunnaförverkligas. Som framgått tidigare är utrymmetför den offentliga konsumtionens ökning under den framförliggande femårsperiodenbegränsat. Detta utrymme måste delas mellan statlig och verksamhet.Denna fördelning är en politisk avvägningsfråga som kräver prioriteringarmellan olika konsumtionsändamål. På grund av olika bindningar är emellertidmanöverutrymmet inte särskilt stort. I LU:s baskalkyler preciseras dekonsumtionsökningar som följer av olika politiska beslut och åtaganden samt avförändringar i befolkningens åldersstruktur i kombination med kravet påoförändrad standard i det offentliga tjänsteutbudet. För statens del utgår baskalkylenfrån långtidsbudgeten för perioden /79-1982/83. Den redan intecknadeökningen av statlig konsumtionsvolym anges till 0,under perioden1977-1983. För konsumtion har motsvarande ökning beräknats till 1,8%per år. Den högre ökningstakten för kommunerna betingas huvudsakligen avutbyggnaden av de prioriterade områdena barnomsorg och långtidssjukvård samt avde krav som ställs av bl. a. övrig äldrevård. LU 78 påpekar att den tillväxt mankalkylerat med för kommunernas del (2,) innebär en neddragning ijämförelse med planerna i denna sektor (3,). Mot bakgrund av detta och desenaste årens erfarenheter av expansion måste man konstatera att ensådan anpassning av den kommunala utvecklingen som förutsätts i LU 78 inte kankomma till stånd utan att både stat och kommun iakttar stark återhållsamhet medbeslut om utbyggnad av de samhällsverksamheter som har kommuner ochlandstingskommuner som huvudmän. Även den fömtsatta statliga konsumtionsutvecklingen() kommer att ställa stora krav på återhållsamhet med nyautgiftsåtaganden från statsmakternas sida. En stram återhållsamhet betingasockså av utgångslägets stora budgetunderskott. På kort sikt kan ett stortbudgetunderskott motiveras av slabiliseringspolitiska överväganden. I ettmedelfristigt perspektiv kräver emellertid den samhällsekonomiska balansen altbudgetr underskottet motsvaras av ett lika stort sparande i övriga sektorer iekonomin. Även om detta villkor är uppfyllt kan en överflyttning avfinansiellt sparande från offentlig till privat sektor ställa krav på enanpassning av kreditmarknadenoch kreditpolitiken för att en likviditetsuppbyggnad inte skall leda till ökadinflation. Det är mot denna bakgrund som utformningen av denframlida finanspolitiken skall ses. Dess uppgift är att i samspel medkreditpolitiken bidra till en balanserad utveckling i ekonomin i enlighet medde centrala målen. 3 Beräkningsmetodik och antaganden De beräkningar av den framtida utgiftsutvecklingensom redovisas i det följande syftar till att endast ange konsekvenserna avbeslut som redan har fattats. Beroende på beslutets eller åtagandets karaktärkan dessa beräkningar göras på olika sätt. När det gäller utgifterna förnärings- och arbetsmarknadspolitiken har dessa i beräkningarna kalkylmässigtförutsatts vara konjunkturneutrala. Nedan anges några typfall för hurberäkningarna genomförs för övriga anslag. 1 vissa fall har statsmakterna /' belopp angiviten utgiftsnorm. Detta gäller i allmänhet transfereringar till hushåll och kommuner. Dessa utgifts normer kan vara av olika slag. a) I vissa fall föreligger bindningar som ärfastställda till belopp, som gäller t. v. och som inte innefattarstandardhöjningar. Det gäller t; ex. de allmänna barnbidragen. Här styrs denberäknade utgiftsutvecklingen helt av antagandena om befolkningens utveckling. b) För vissa verksamheter innefattas även standardhöjningar. Del kangälla hela den tid som omfattas av långtidsbudgeten eller en del därav. Vidberäkningarna har hänsyn tagits fill detta genom att utgifterna successivthöjts enligt det beslutade åtagandet. Ett exempel är utgifterna för folkpensioner,där kalkylerna omfattar den beslutade standardstegringen i form avpensionstillskott. c) I andra fall finns till belopp fastställdautgiftsnormer där den totala utgiftsutvecklingen blir beroende av utvecklingeninom sektorer som statsmakterna inte har direkt inflytande över. T. ex. kannämnas statsbidragen till barnomsorgen som utgår med fastställt belopp perplats. Anslagen får beräknas med utgångspunkt i prognoser om den kommunalautvecklingen på barnomsorgens område. I andra fall har statsmakterna lagt fast ramareller regelsystem för utgifterna i andra termer än rent finansiella. Sådana kvantitativa ramar kan t. ex. utgöras av antalet intagningsplatser eller totala antalet platser eller timmar i viss utbildning. Detta förekommer exempelvis när det gäller den Prop,1978/79:150 8 I dessa fall har ilångtidsbudgeten tagits upp de resurser som beräknats vara nödvändiga för attuppnå de på detta sätt fastställda målen. När det gäller beräkning avutgifternas storlek utifrån ett beslutat regelsystem kan nämnas vissastatsbidrag till kommunerna som t. ex. bidragen till social hemhjälp ochfärdtjänst, vilka utgår som en procentandel av bruttokostnaden. Ett annatexempel är skatteutjämningsbidraget som påverkas av det kommunalaskatteunderlagets och den kommunala utdebiteringens utveckling. Prognoser avden kommunala utvecklingen ligger i dessa fall fill grund för beräkningarna. På några områden finns tidsbegränsade program. I dessafall har i allmänhet antagits att utgifterna faller bort i och med att programmet upphör. I den mån det är orealistiskt att räkna med att anslagetkommer att falla bort efter programperiodens slut underskattas omfattningen avde framtida resursanspråken. I en del fall har statsmakterna låtit förstå atttidsbegränsade program avses bli förlängda i en eller annan form ulan atl formellabeslut ännu fatlats härom. Likaså har i fråga om vissa avtal, som löper utunder perioden för långtidsbudgeten men som avses bli förnyade, schablonmässigtantagits oförändrad anslagsnivå. Som exempel härpå kan nämnas avtal omforskningssamverkan som sluts mellan staten och berörda näringar . För de flesta anslag har statsmakterna intekvantifterat den beslutade framtida verksamheten. I dessa fall har bedömningen av de finansiella konsekvenserna i allmänhet gjorts mer skönsmässigt. a) En i vissa fallanvändbar metod är att utgå från oförändrad kvalitet hos den statligatjänsteproduktionen. Detta innebär att produktionen får anpassas tillförändringar i efterfrågan. Insatsen av resurser påverkas emellertid avproduktivitetsutvecklingen. I allmänhet måste förutsättas attproduktivitetsutvecklingen medger att en.över riden oförändrad efterfrågan kantillgodoses med successivt minskade resursinsatser. Det bör understrykas attstora svårigheter föreligger att rätt bedöma efterfråge- och produktivitetsutvecklingen.Antagandena måste ofta göras mycket schablonartade. b) För de statliga investeringarna,bl. a. kommunikationsverken och vägbyggandet, föreligger särskilda svårigheteratt avgöra vilken anslagsutveckling som på krävs för att anpassaprodukfionen till efterfrågan. Detta hänger samman främst med svårigheternaatt precisera sambandet mellan investeringar och efterfrågan. I beräkningarnahar bedömts vilka investeringar som krävs på grund av efterfrågan sedan hänsyntagits till en förväntad produktivitetsutveckling. För de närmaste årendomineras dock investeringarna ofta av redan fattade investeringsbeslut. c) På vissaområden görs inte större investeringar. Däremot kan punktvis vissa störreprojekt aktualiseras utan att dessa i och för sig innebär höjd 1 den mån en utbyggnad inte följer avfastlagda program har en allmän skälighetsbedömning fått göras. Långtidsbudgeten, utomsocialförsäkringssektorn, omfattar endast de utgifter och inkomster somredovisas på statsbudgeten. Detta innebär att affärsverkens driftutgifter ochvissa investeringar samt andra utgifter för de statliga bolagen än tillskott avkapital inte ingår i beräkningarna. Grundvalen för långtidsbudgetenutgörs av långtidsbedömningar som utförts av myndigheterna. Den slutligabedömningen av anslagsutvecklingen har gjorts inom budgetdepartementetsbudgetavdelning efter samråd med vederbörande fackdepartement. Beräkningarna av denframtldautgiftsutvecklingen utgår från anslagsbeloppen för /80 enligt1979 års reviderade budgetförslag. Utgångspunkten för påföljande budgetår är enberäkning i samma pris- och lönenivå som tillämpats i 1979 årsbudgetproposition ("oförändrad pris-och lönenivå"). For sådana anslagsom omfattas av åtaganden avseende pris- och löneutvecklingen m. m. hardärefter gjorts vissa schablonmässiga beräkningar över effekter av gjorda antagandenom framtida pris- och löneökningar ("löpande prisberäkning"). Dettagäller dels löne- och omkostnadsökningar i samband med statlig konsumtion,dels kostnadsökningar till följd av bl. a. indexkonstruktioner. Som exempel pådet senare kan nämnas kostnaderna för folkpensioneringen som är knutna tillkonsumentprisernas utveckling. Anslag som inte faller inom de ovan nämndakategorierna räknas inte om med hänsyn till pris- och löneutvecklingen. Ettexempel på detta är det allmänna barnbidraget som är räknat i oförändratnominellt belopp och som inte innefattas i denlöpande prisberäkningen. Av tabell 20 framgår i vilka fall omräkningar till"löpande priser" gjorts. Vid en diskussion av den statligautgiftsutvecklingen under de framförliggande budgetåren är det naturligt attgöra jämförelser med utvecklingen . Sådana jämförelser kanvisa bl. a. i vilken mån nya tendenser i den totala utgiftsutvecklingen eller iutvecklingen på skilda delområden gör sig gällande. Som jämförelsematerial används uppgifter om budgetutfallenför budgetåren 1973/74-1977/78. För /79 föreligger slutredovisningförst . Detta budgetår har därför inte tagits med ikalkylerna. Budgetutfallen för budgetåren 1973/74-1977/78har deflaterats med pris-och löneindex. För vissa utgiftsgrupper finns direktanvändbara indextal. För andra grupper saknas däremot tillämpbara indexserier.Detta gäller t. ex. de anslag som innehåller omkostnader. För dessa anslag haranvänts konsumentprisindex sedan detta rensats från varugrupper, som inte ärrelevanta för den statliga konsumtionen. 1978/79:150 10 I stort sett innebär den angivnametoden att för de utgiftsgrupper som består av statliga transfereringar(inkomstöverföringar) anges den nytta i reala termer som resursöverföringenrepresenterar. För de utgifter som innebär statlig konsumtion eller investeringanger beräkningarna statens efterfrågan på reala resurser. Beräkningarna för denhistoriska perioden är inte helt jämförbara med beräkningarna i oförändradpris- och lönenivå för den framförliggande perioden. 3.3 Principerna för inkomstberäkningarna För /80 ansluterinkomstberäkningarna till de bedömningar som görs revideradebudgetförslag. Vid beräkningarna avseende långtidsbudgetperioden i övrigt harbeaktats beslutade eller av regeringen föreslagna eller aviserade förändringar.Sålunda har hänsyn tagits bl. a. till den av regeringen föreslagna reformeringenav inkomstbeskattningen och den kommunala skatteutjämningen samt denförutsedda finansieringen härav. Vidare har beaktats beslutade och avregeringen föreslagna höjningar av socialförsäkringsavgifter. 3.4 Antaganden för långtidsbudgetperioden Långtidsbudgeten grundas vad gällerår 1979 på samma antaganden om den ekonomiska tillväxten och pris- ochlöneutvecklingen i samhället som presenteras i den reviderade finansplanen år1979. Sålunda har bl. a. förutsatts att lönesumman ökar med drygt 8 1/frånår 1978 fill , medan den allmänna konsumentprisnivån sfiger med 6%.Volymtillväxten i bruttonationalprodukten för förutses uppgå till 51/. har lönesumman förutsatts öka , den allmänna prisnivånmed och bruttonationalprodukten . har lönesummanförutsatts öka och den allmänna prisnivån . Vidare antasbruttonationalproduktens volymtillväxt uppgå till . harschablonmässigt antagits att lönesumman, allmänna prisutvecklingen samtbruttonationalprodukten ökar , resp. . För den kommunalautdebiteringen har förutsatts oförändrade genomsnittliga skattesatser åren1980 och 1981 samt en genomsnittlig höjning med ca under perioden1982-1984. Därmed skulle den kommunala utdebiteringen i genomsnitt höjas från29:02 kr. 4 Statens utgifter och inkomster 4.1 Statsutgifter efter ändamål 1 detta avsnitt redovisasstatsutgifternas utveckling i oförändrad pris-och lönenivå under periodent.o.m. omfattarde totala utgifterna över statsbudgeten. Dessa redovisas grupperade efterändamål. Fjorton av de största ändamålsgrupperna särredovi-sas. De svarartillsammans för av utgifterna under / 80. En redovisningav de totala utgifternas utveckling lämnas i tabell 19. Beräkningarna utgårfrån de anslagsbelopp för /80 som redovisas i det revideradebudgetförslaget. För vissa anslag som är direkt knutna till pris- ellerlöneindex eller som nära följer den allmänna pris- och lönestegringen isamhället redovisas också tillkommande utgifter vid i avsnitt 3.4 angivnaantaganden om pris- och lönestegringar (tabell 20). Beräkningarna långtidsbudget styrs i höggrad av de beslut som fattats av statsmakterna . De totalastalsutgifterna i oförändrad pris- och lönenivå (exkl. statsskuldräntor)fortsätter att öka svagt . De betydandebudgetunderskotten medför stigande utgifter för stalsskuldräntor. Mestmärkbara, utöver statsskuldräntorna, är utgiftsökningen för bostadspolitiken.Några områden minskar . m. och sjukförsäkringar Ändamålsgruppen domineras av utgifterna förfolkpensioneringen och statens bidrag till sjukförsäkringen. I ändamålsgmppeningår även del i prop. 1978/79: 95 föreslagna statsbidraget till kommunalabostadstillägg till folkpension. Med undantag för vissaadministrationskostnader utgörs hela ändamålsgruppen av transfereringar tillhushållen. kr., oförändrad pris- och lönenivå) 1973/74-1977/78 Anslag 1979/80 Procentuell förändring 1979/80-1980/81 Genomsnittlig procentuell förändring 1979/80-1983/84 1980/81 1981/82 1982/83 n-1-5,6 -2,5 -Hl 576 -1-1196 - 34 + 539 -\- 415 -175 -1- 385 + 130 -H140 -320 -t-150 + 2,0 -1-10,8 Under budgetåren 1980/81 och 1981/82 ökarkostnaderna kraftigt för ändamålsgruppen. En bidragande orsak till detta är detnya statsbidrag till kommunala bostadstillägg till folkpension som föreslåsgälla fr. o.m. och som därmed ökar kraftigt budgetåren1980/81 och 1981/82. Det framlagda förslaget innebär att en enhetligstatsbidragsnivå 1978/79:150 12 införsför bostadstilläggen till folkpensionärer och de statskommunala bostadsbidragentill övriga hushåll. Utgifterna för folkpensionerna har under perioden1973/74- 1977/78 sfi-gil med i genomsnitt 5,räknat i fasta priser.Ökningen beror dels på atl antalet pensionärer stigit bl. a.genom sänkningen av den allmänna pensionsåldern , dels på att en radstandardförbättringar genomförts. Fortsatta sådana effekter slår igenom iberäkningarna för den framförliggande långtidsbudgetperioden. Det totalaantalet pensionärer beräknas bl. a. till följd av förändringar i befolkningensålderssammansättning öka med i genomsnitt 16000, varav 14000ålderspensionärer. Antalet folkpensionärer beräknas uppgå till knappt1,9 miljoner, varav drygt 1,3 miljoner ålderspensionärer. Över 700000pensionärer erhåller ålderspension från ATP. Den beslutade fortsatta standardförbättringen förfolkpensionärer som inte får ATP eller har låg ATP innebär att pensionerna fördessa grupper ökar betydligt snabbare än den allmänna prisutvecklingen.Härigenom uppstår betydande årliga kostnadsökningar under början av långtidsbudgetperioden. Beräkningen av utgifterna för folkpensioneringen ioförändrad prisnivå t.o.m. /84 har gjorts med utgångspunkt ianslaget för /80. Beräkningarna omfattar därefter endast sådanautgifts-höjningar som följer av ett ökat antal folkpensionärer och delagstadgade förändringarna av pensionsförmånerna. I fasta priser ökarutgifterna för folkpensioneringen med ca 540 milj. kr. De minskade utgifterna fr. om. /83sammanhänger dels med atl den av beslutade utbyggnaden avpensionstillskotten slutförs /82, dels med att antaletpensionärer som uppbär detta tillskott minskar till följd av alt allt flerpensionärer får ATP. Folkpensioner, utgiftspåverkande faktorer (Milj.kr., oförändrad pris- och lönenivå) -h235 -H80 -1-170 -345 + 135 -455 Folkpensionernas nivå är knuten till den allmännaprisutvecklingen. Med de antaganden rörande prisutvecklingen som gjorts skulleutvecklingen av utgifterna för folkpensioneringen i löpande priser bliföljande. (Milj.kr., löpande priser) förändring 1973/74- Anslag 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 26520 +2700 +1720 +990 + 900 +18,1 Av sjukförsäkringens kostnaderfinansieras med arbetsgivaravgifter och resterande med statsbidrag.Socialförsäkringsavgiften till sjukförsäkringen höjdes från 9,till 10,den1 .