prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — Promemorian remissbehandlas f n. Denbehandlar dels de regler som avgör vilka skolor som skall godkännas, dels deformer i vilka statligt stöd kan utgå lill skolor som inrättas med stöd avdessa regler. Jag avser alt senare återkomma i denna fråga. 1976/77: 80 ominsalser för sa mer na behandlades de samiska utbildningsfrågorna. Iproposilionen angavs som elt mål atl kunna erbjuda samerna en utbildningsväginom den allmänna skolan med reella möjligheter för de samiska eleverna atl tadel av och utveckla del samiska språket och andra samiska kullurinslag.Föredragande statsrådet delade sameutredningens uppfattning att samernasminoritetsslällning motiverar att 1978/79:100 Bilaga 12 251 särskilda hänsyn tas för all säkerställa derasinflytande över undervisningen såväl centralt som regionall och lokalt. Ävenjag delar denna uppfattning. Min föreirädare tillsatteen arbetsgrupp inom departementet med uppgift alt i samråd med SÖ ochutredningen (U 1972:06) om skolan, staten och kommunema (SSK) och efteröverläggningar med samernas organisationer, konkretisera och lägga framförslag beträffande den adminislraliva och pedagogiska ledningen av en samiskutbildningsväg. Arbetsgruppen presenterade höslen 1978 si» förslag (Ds U 1978:5) Administration och ledning av en samisk utbildningsväg. Förslagetremissbehandlas f n. 1 föregåendebudgetproposition anmäldes att SÖ i skrivelse kommit inmed ell handlingsprogram med syfte atl förbättra skolans möjligheter atlförverkliga uppställda mål i fråga om ökad jämställdhetoch åstadkomma en jämnare könsfördelning inom olika studievägar. SÖ föreslog idetla sammanhang alt i de paragrafer i skollagen (1962: 319), som handlar omskolstyrelsens och utbildningsnämndens åligganden, skall införas etl momentmed innebörd all skolan skall verka för jämslälldhel, bl.a. mellan kvinnor ochmän, inom utbildningsväsendet som helhet. Statsrådet kommer senare atlföreslå regeringen atl vid 1978/lägga fram en särskildproposition med förslag lill lag om jämställdhet i arbetslivet. 1 dettasammanhang kommer SÖ:s framställning om ändring i skollagen atl prövas. Som elt led i decentraliseringssträvandenahar inom uibildningsdeparlemenlei de senasie åren bedrivits ellutredningsarbete med syfte all minska regeringens befattning med löpandeförvaltningsärenden bl.a. inom del allmänna skolväsendet. Jag avser all i annatsammanhang återkomma lill regeringen i dessa frågor. Redan nu lägger jag dockfram vissa förslag som är uttryck för min uppfattning atl regeringen böravlastas löpande förvaltningsärenden inom skolområdet. Förslagen rör bl. a.besvär över beslut om intagning i gymnasieskola. SSK har hösten 1978överiämnat sitt slutbetänkande (SOU1978:65) Skolan. En ändrad ansvarsfördelning. Utredningen framlägger bl.a. synpunkleroch förslag som berör ansvarsfördelningen mellan cenlrala, regionala ochlokala myndigheter. En genomgående trend i förslagen är att så långl möjligtomfördela ansvar och beslut från central till lokal nivå. SSK har även behandlatfrågan om SÖ:s framlida organisalion och verksamhei. I betänkandet föreslåsäven all länsskolnämnderna utvecklas lill att bli regionala pedagogiskaresurscentra med uppgift atl stimulera, stödja och ge råd till de enskildakommunerna. De skall också i samarbeie med kommunerna svara för den löpandeutvärderingen av skolans verksamhet. Jag vill i detta sammanhang anmäla atljag tillkallat en kommitté med uppdrag att se över den statliga skoladminislralionen. Jag övergår nu till attbehandla förslagel om undervisning för vuxna dövblinda. Prop.1978/79:100 Bilaga 12 252 Förslag rörande undervisning för vuxna dövblinda Med skrivelse den 22september 1977 har () överlämnat förslag om undervisningför dövblinda vuxna. Förslagel har utarbetats av en av SÖ tillsatt arbetsgmpp,BDU-vux (blinda-döva-utvecklings-störda-vuxna). Utredningen har utförts medanledning av Kungl. Slatsmaktema har (prop. 1976/77:100 bil. 12 s. 283 fl"., UbU 1976/77:16, rskr 1976/77:157)beslutat om väsentligt ökade insatser för undervisning av utvecklingsstörda bamoch ungdomar som är syn-, hörsel-eller talskadade. Dessa elevers möjlighet atlefter avslutad skolgång bibehålla sina kunskaper och vidareutvecklas är enliglSÖ hell och hållet en fråga om vilket stöd de kan få som vuxna. SÖ ser del nulämnade förslagel som en nödvändig uppföljning av redan beslutade ålgärder förbarn och ungdomar. Utredningen har arbetatutifrån samhällets allmänna mål för vuxenutbildning och kulturpolitik.Utredningsarbetet har bedrivits i nära kontakt med berördaintresseorganisationer och myndigheter. Med dövblinda avseruiredningen de personer som har såväl syn- som hörselskada i sådan grad alt deinte utan särskilda stödåtgärder kan tillgodogöra sig vare sig undervisningför synskadade eller undervisning för hörselskadade eller döva. För överblickens ochsammanhangets skull berörs även vissa frågor i utredningens förslag som intefordrar beslut av . 1 N u varandeförhållanden m. m. fanns 353dövblinda registrerade hos (). Därtill kommer de ca90 vuxna dövblinda som är förtecknade hos omsorgsslyrelsema. Därulöver finnsetl okänt antal icke registrerade och gränsfall som kan ha nytta av särskildautbildningsartangemang för dövblinda. Flertalet dövblinda saknar varje form avsysselsättning. Många har fäll en splittrad skolgång och få har högreutbildning än folkskola. av de icke utvecklingsstörda och av deutvecklingsstörda vuxna dövblinda bor på olika slag av institutioner. Inom ramen förstudieförbundens verksamhet finns möjlighet att ordna t. ex.leckenspråkscirklar för döva och punklskriftscirklarför synskadade. Särskildamedel utgår lill studieförbundens pedagogiska verksamhet bland handikappadesaml lill produktion av studiematerial för handikappade och tekniska ochorganisatoriska stödåtgärder. () har, isamarbeie med bl. Föreningen (), bedrivit uppsökandeverksamhei, studiecirklar och veckoslutskurser för dövblinda. Till folkhögskolor ulgårbidrag för elever med olika handikapp som är i behov av extra stöd iundervisningen eller utanför schemalagd lid. Vid de dövas folkhögskolaVästanvik har enstaka dövblinda varit elever. 1978/79:100 Bilaga 12 253 Inom arbetsmarknadsutbildningenfinns anpassningskurser (s. k. OT-kurser) för handikappade. Sådana kurser försyn- eller hörselskadade finns i och där har dövblinda elever lagilsemot, några i yrkesutbildning specielll artangerad för dövblinda i samarbeie mellanAMU-cenlrel och arbetsplatsen. Intresseorganisationerna,främst FSDB och SRF, arbelar för all dövblindas förhållanden skall förbättras.FSDB ordnar informationskurser, semesterveckor och liknande aktiviteter. HosSRF finns en Qänst som dövblind-konsulent. SRF ordnar bl. a. akliveringskurseroch FSDB ger ut en språk-förenklad nyhetstidning för dövblinda. Även () har ägnat ökad uppmärksamhel ål dövblinda och amangeralolika aktiviteter där dövblinda deltagit. De erfarenheterutredningen gjort visar atl dövblinda i första hand har behov avkommunikationslräning, anpassningsundervisning, kompletterande gmndutbildningoch yrkesutbildning. Avsikten med förslagen dådel gäller vuxna dövblindas studiesituation är enligt utredningen all främja enulformning av de ordinarie vuxenutbildningsformerna, så atl även dövblinda kanta del av dem - alltså en inriktning mot integrering och normalisering. Desamhällsinsatser som krävs för att åstadkomma en förbättring av de dövblindassituation berör olika samhällsorgan och huvudmän. Eftersom de dövblinda är säfå liU anlalet är del svårt för varje kommun att ständigt ha den beredskap ochdet kunnande som krävs för atl tillfredsställa utbildningsbehovet hos dövblinda.Utredningen anser det därför nödvändigt med etl samlat ansvar för altutbildningsresurser för dövblinda kommer till stånd i behövlig omfattning.Utredningen har funnit atl slalen bör la på sig del samlade ansvaret ochföreslår atl della fullgörs genom en regional organisafion för pedagogisktstöd ål dövblinda. Enligl utredningensmening är lolkQänsten en nödvändig resurs. Den bör byggas ut så atl alladövblinda har lillgång lill tolk som ger stöd och hjälp i vardagslivet. Detlastöd är en fömtsättning för att andra ålgärder skall få effekt. Den befintligalolkQänsten är uppbyggd främst med tanke på döva. Tjänslen förmedlas på olikasätt beroende på i vilken situation tolken behövs: genom landstingenshörcentraler, folkbildnings- och handikapporganisationer, arbetsmarknadsverketeller kyrkliga organisationer. Vidare utgår statsbidrag för medverkan avteckenspråkstolkar i studiecirklar. harinom SÖ genomförts en kartläggning av behoven av och tillgången på tolkar fördövblinda. Av kartläggningen framgick atl omkring 110 personer harfungerat som dövblind- 1978/79:100 Bilaga 12 254 Av dessa har 30 genomgått eniväveckorskurs för dövblindtolkar i SÖ:s regi. Ca 50 av personerna hargenomgått någon av SÖ:s kurser för leckenspråkslolkar; de är alltså i förstahand leckenspråkslolkar för döva och har ofta liten erfarenhet av tolkning tilldövblinda. Utredningen anser all alla de som har erfarenhet av arbete bland dövblindabör erbjudas ulbildning för dövblindtolkar i form av en treveckorskurs, enligtetl förslag som ularbelals inom SÖ. 1 och med att dövblindapå olika sätt kommer atl bli mer delaktiga i kulturliv,föreningsliv och utbildning kommer kraven på ytteriigare tolkar all öka. För all underlättaförmedling av tolk bör landslingen inrälta förmedlingscentraler ditmyndigheter och enskilda skall kunna vända sig för atl få olika former avtolkhjälp. Uiredningen anser alldövblindtolkar skall ha samma anställningsformer som leckenspråkslolkar fördöva. 2.2 Inslruklion i hemmet Svenska kommunförbundetoch SRF har tagit initiativ till försöksverksamhet med s.k. heminstrukiörerför synskadade. Heminstmklörernas huvudsakliga uppgift är alt stimulera ochaktivera synskadade, att hjälpa dem alt i hemmet omsätta kunskaper som deförvärvat vid kurser och atl ge träning i hemmet åt synskadade som av olikaskäl inte deltar i anpassningskurser. Utredningen anser atl den pågåendeförsöksverksamheten med heminstrukiörer för synskadade även måsle omfattadövblinda. Delta bör även beaktas i den mån verksamheten övergår i reguljäraformer. Flera studieförbund har mer eller mindresporadiskt anordnat studiecirklar för dövblinda. Erfarenheterna visar att detär möjligt atl åstadkomma en gruppsamverkan för dövblinda, under förutsättningatl hänsyn tas lill de speciella kommunikationsproblem gruppen har. Utredningenföreslår en utökning dels av allmänna cirklar där även dövblinda kan della,dels av kommunikationscirklar för dövblinda. Vidare föreslås attkommu-nikationscirklarna för dövblinda och andra som vill lära sig kommuniceramed dövblinda skall vara avgiftsfria för dellagarna. På grund av det svårakommunikationshandikappet är det nödvändigt med tolkhjälp till dövblindacirkeldellagare. För all cirklamas karaktär av gmppsiudieform skall kunnauppfyllas bör del vara möjligt för varje dövblind atl få individuell tolk. Enutvidgning av tolkarnas arbetsuppgifter är nödvändig, så att de kan geindividuellt stöd även mellan sammankomsterna. Vidare bör statsbidrag förarvode till tolk utgå även för tolkning vid resor lill och från sludielokalen. Långa och/eller dyraresor får inte utgöra ett hinder för dövblinda atl della i studieverksamhet. Iavvaktan på atl kommunema.bygger ut färd- 1978/79:100 Bilaga 12 255 Qänstenbör, enligl utredningens mening, resemöjligheter lill och från kurser underlättas och merkostnader för sådanaresor kunna täckas genom all anslaget Bidrag till studieförbund, lekniska ochorganisatoriska stödäl-gärderanlilas. Enligt utredningensuppfallning bör nämnda anslag även räknas upp för all möjliggöra ökadframställning av anpassat studiematerial och ulbildning av cirkelledare för dövblinda m. fl. Folkhögskolorna laremot elever med handikapp där del är praktiskt möjligt. Folkhögskolekurser harvisal sig lämpliga för många handikappade, därför att undervisningen kananpassas lill elevernas handikapp, förkunskaperoch intresseinriktning. Utredningen föreslåratt kurser för dövblinda anordnas som korta kurser vid lämpligafolkhögskolor. Kursema skall dels ge dövblinda tillfälle all uppehålla redanförvärvade kunskaper, dels ge dem möjlighet alt lära in nytl stoff Ellviktigt mål måste vara all ge den dövblinde tillfälle lill social kontakt och atl skapa motivation föreventuella fortsatta studier eller fortsaltträning. Kurserna kan bli en förberedelse för utbildning vid AMU-center eller längre folkhögskolekurser. För atlman skall nå dessa mål bör kurstidenomfalta minst . Varje dövblind skall ha möjlighet atl delta i flera sådana kurser. För alt utbildningenskall bli tillfredsställande fördövblinda måste det vid folkhögskolor där kursema artangeras, finnas tillgång fill lärare och annan personal sombehärskar de olika kommunikationsmetoderna. Varje kursdeltagare måste halillgång till individuell tolk/ assistent.Dessa bör slå till elevemas förfogande för alt tolka och ge individuellt stöd inte bara iundervisningssituationen utan också utanför schemalagd lid. 1 kursen bör, förutom allmänna ämnen, ingå boende- och fritidslräning, träning i teckenspråk och andrakommunikationsmetoder, orienleringsteknik,punktskrift, gruppsamtal, samtal om nulidshändelser och information om föreningar. I kursen bör man hatillgång till kurator eller psykolog, liksom talpedagog ochfrilidspersonal. Vidare bör en lärare fånedsättning av undervisningsskyldigheten för att handha den pedagogiskaledningen av kursen. Folkhögskoloma måste också ha medel för alt kunnaanpassa studiematerial till eleverna. Uiöver dessa kortakurser skall dövblinda kunna gå på folkhögskolornas längre kurser. Ävendessa föreslås slå öppna för alla. De resurser som beskrivits i detföregående skall också användas för dövblinda som går på de längre kurserna. Verksamheten börunder etl initialskede prövas i begränsad skala för alt ge erfarenheierlill en uibyggnad av kursverksamheten. Utredningen föreslår atl resurserställs till förfogande under anslagel Bidrag till drifien av folkhögskolor, föratl täcka kostnaderna för nämnda kursverksamhet. Erfarenheternavisar atl möjligheterna för dövblinda atl följa gängse arbelsmarknadsulb ildningär begränsade. Del fordras därförbeiydande särskilda insalser för all dövblinda skall kunna tillvarata del uibodsom arbetsmarknadsutbildningen erbjuder. 1978/79:100 Bilaga 12 256 AMU-cenler i harsedan är 1968 tagit emot enstaka dövblinda i anpassningsundervisning(OT-kurser), frän början i en separat kurs, senare i syn- eller hörselkurseroch i kursen för hörselskadade och döva. Högsl fem dövblinda har tagitsemot vid samma tillfälle. Enligt utredningens mening bör en utvärdering görasav nämnda verksamhet. Det är också angeläget all anpassningskurser fördövblinda föriäggs till flera platser i landet, i första hand i . Vidde AMU-centra dit OT-kurser förläggs bör en lärare genom nedsättning avundervisningsskyldigheten handha den pedagogiska ledningen och samordna allaämnen och akfivileler. Vidare måste erforderiig tillgång finnas till tolkar,syn- och hörselteknisk expertis, kurator, psykolog, kontaktman med arbetsmarknadsverket,logoped och fritidskonsulent. Det är angeläget med etl nära samarbeie mellanundervisningen och boendel resp. fritiden. För all bereda dövblindamöjligheter att delta i ordinarie arbetsmarknadsutbildning fordras avsevärtökade resurser, både i den teoretiska och praktiska utbildningen i form av ökadlärartäthet samt individuella tolkar och lärarassistenler. En förutsättning föratl klara sådan utbildning är vidare att såväl lärarna som deltagaren får stödfrån den personal som känner den dövblinde från OT-kursen. Försöksverksamhet harbedrivits i med utbildning speci-elh anpassad för en vissarbetsmarknad. Erfarenhetema härifrån är genomgående tillfredsställande.Enligt utredningen bör specialarrangerad yrkesutbildning kunna erbjudas istörte utsträckning än hitfills. Kosinadema för de extraresurser som behövs för atl i ökad omfattning kunna ta emot dövblinda iarbetsmarknadsutbildning bör täckas in under tolfte huvudtitelns anslag lillSärskilda åtgärder för arbetsanpassning. 2.4 Verksamhei på insfitutioner Många dövblinda bor i dagpå olika slags institutioner: vårdhem, specialsjukhus och ålderdomshem.Institutionsmiljön är, jämförd med normal hemmiljö, ofta torftig och denboende- och vårdform som erbjuds främjar inte självständighet ochinitiativförmåga. Det är därför synnerligen viktigt att dessa dövblinda fårtillfälle att delta i verksamheter utanför institufionen, t. ex. genom atldella i studiecirkel eller resa bort på kurs. En fömtsättning för atlverksamhet för dövblinda på institutioner skall bli meningsfull är att enkommunikation har etablerats mellan den dövblinde och omgivningen. Innan annanverksamhet inleds är det därför nödvändigt atl se lill att såväl de dövblindasom personalen får utbildning i kommunikation. Studiecirklar bör bli ennaturlig studiemöjlighet för dem som lever på en institution. Etl ökat samarbetebör skapas mellan studieförbundens ledare, lolkama och institutionens personal.En akfiv studiecirkelverksamhet fömlsäller en fri direktsamverkan mellancirkeldellagare och studiean-ordnare. Del är därför angelägel att de olikainstitutionernas huvudmän skapar fömtsättningar som gör del möjligt all tastörsta möjliga hänsyn till Prop.1978/79:100 BUaga 12 257 cirkeldeltagamas önskemål och deras synpunkter påkursinnehåll, studiernas uppläggning osv. För att motverka de institufionsboendesisolering bör cirkelverksamheten förläggas till lokaler utanför institutionen. Utbildning fördövblinda på institutioner bör enligt utredningens mening anordnas inom deutökade ramar som föreslagits under resp. utbildningsform. Utredningen anser att endast samhälletkan åläggas att ta ansvar för en så litenoch geografiskt spridd gmpp som dövblinda är. Kommunen har ett gmndansvar för den enskilde. Ansvaret för enfungerande tolkorganisalion åvilarlandstingen. Ansvaret för att dövblinda får tillgång fill adekvat utbildning bör enligt utredningens mening åvilastaten. Utredningen anser därför attstaten bör svara för en regional stödorganisation för dövblinda. bör bestå av regionala utbildningskonsulenter. Dessa skall ha en servicefunkfion gentemot såväldövblinda och deras anhöriga som kommuner och utbildningsanordnare.Konsulentema skall sålunda medverkatill att de utbildningsmöjligheter som finns används. De skall också biträda utbildningsanordnama i derasarbete att anpassa sin verksamhet såatl den blir tillgänglig för dövblinda. Den regionala organisationen bör bestå av personer som kan kommuniceramed dövblinda och som känner till deras problem. Enligt utredningenbör organisationen bestå av fem utbildningskonsulenter. Regionindelningen föreslåssammanfaUa med den som gäller för döva och hörselskadade bam och ungdomar ochkonsulentema föreslås placerade på en länsskolnämnd i resp. region. Del börankomma på SÖ att besluta om deras placering och ta upp överläggningar med de länsskolnämnder som kan bli aktuella i dettasammanhang. Konsulentemasansvar skaU omfatta alla dövblinda, således även utvecklingsstörda dövblinda. Tyngdpunkten ideras arbete skall ligga i att vara kontaktpersoner i utbildningsfrågor.Arbetet skall bedrivas i nära kontakt med intresseorganisationerna. 2.6 Utbildning av personal och anhöriga F. n. saknassärskild utbildning för personal som arbetar med dövblinda. På försök bedriverSÖ utbildning för dövblindtolkar. För anhöriga förekommer viss utbildning iform av informationskurser i FSDB:s och SRF:s gemensamma regi. Den enda lärarutbildning för undervisningav vuxna handikappade som finns är utbildningen tillanpassningslärare för synskadade. Utbildningen sker vid speciallärarlinje, utbildningsgren 2.Utbildningen pågår under tvåterminer. Det finns ingen motsvarande utbildning för undervisning avdöva och hörselskadade. Utredningen anser alt delär angeläget atl en sådan kommer till stånd . Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) föreslås få i uppdrag attanordna utbildningen. Prop.1978/79:100 BUaga 12 258 Utredningen föreslårockså att en utbildning kommer till stånd för lärare för dövblinda.Utbildningen bör även vara öppen för personer som arbetar med dövblinda iutbildningssituationen, men som har annan befattning än lärare l.ex.utbildningskonsulenter och lärarassistenler. Utbildningen föreslås omfatta tre terminer och UHÄ föreslås få iuppdrag atl anordna även denna utbildning. För att de anhöriga till en familjemedlem som drabbas avgrava syn- och hörselskador eller dövblindhet skall få tillfälle att lära sigkommunikalions-melodema och få hjälp att klara den omställning som handikappet medför föreslås att FSDBoch SRF tilldelas extra resurser för utökning av informationskurser för anhöriga. Alla personer som isilt arbete kommer i kontakt med dövblinda måsle, enligl utredningensmening, få utbildning i de olika kommunikationstekni-kema. Särskilt angeläget är detla vidinstitutioner där dövblinda bor. Sådanulbildning kan artangeras l.ex. genom att starta en studiecirkel i kommunikation.Utbildningen bör ingå i Qänsten. Utbildningskonsulen-tema skall, i samarbetemed studieanordnama och huvudmännen för institutionema, ansvara för attsådan utbildning kommer lill stånd. De personer somredan behärskar kommunikationsteknikema bör ges möjlighet atl fortbilda sig genom altdelta i SÖ:s kurs för dövblindtolkar. Med hänsyn till denna vidgning av målgruppen förutbildningen av dövblindtolkarföreslås att SÖ:s resurser för detta ändamål förstärks. Att kunna geanhöriga stöd bör ingå som ett led i utbildningen av familjeterapeuteroch familjerådgivare. Dessa yrkesgrupper måste informeras om handikappen ochom de många både psykiska och prakliska problemsom uppstår när en närstående blir handikappad. Anhöriga bör ävenges möjlighet att delta i kurser för dövblinda i syfte all få bättre förståelse för dövblindhet. Insatsema fördövblinda bör enligt utredningen bli en del av samhällets allmänna insalser.Emellertid är dövblindas situation f. n. myckel eftersatt. Man måste därförunder etl initialskede göra en intensiv insats för atl få olika samhällsorganuppmärksammade på dövblindas problem och för att undersöka, hur man kan utforma olikaverksamheter i samhället så att de kankomma även dövblinda lill del. Utredningen föreslår därför, atl elt anlalförsöksprojekt genomförs där tyngdpunkten i de olika projekten ligger på någon eller några av de samhällsinsatsersom bedöms viktigast för att få lillstånd en bättre utbildningssituation för dövblinda. Enligt utredningens meningbör i första hand ell utvecklingsarbete genomföras inom områdenauppsökande verksamhet och instmktion i hemmet. Utredningen föreslåratt en ledningsgmpp, knuten till slatens handikappråd och beslåendeav företrädare för , , , , (), socialstyrelsen.Svenska kommunförbundet och Prop.1978/79:100 Bilaga 12 259 landstingsförbundetsamt företrädare för Centralorganisafionen / SR, (TCO-S)och (), bör leda ifrågavarande utvecklingsarbete. Medel för denna verksamhei börlilldelas . 2.8 Studiematerial, läromedel, tekniska hjälpmedel Enligl utredningenbör SRF anlitas för den tekniska framställningen av malerial för dövblinda. SRFföreslås fä ökade resurser för alt kunna svara mot denna uppgift. Inom SÖ harpåbörials en behovsinventering av läromedel för vuxna. Utredningenförutsätter alt denna inventering kommer att innefatta även dövblinda. Slatens institutför läromedelsinformation (SIL) bör vid fördelning av stöd tillläromedelsproduktion särskilt beakta dövblinda. SIL föreslås vidare få i uppdragatl utarbeta och fortlöpande revidera en förteckning över läromedel för dövblinda. Handikappinstitutetföreslås få särskilda medel för att i samråd med ansvara förforskning och utveckling av tekniska hjälpmedel för dövblinda. Nära samarbete bör bedrivasmed övriga nordiska länder. 2.9 Informafion och uppsökande verksamhei Information tillvuxna dövblinda måste ha en dubbel funktion, dels att påvisa behov avolika färdigheter och motivera till undervisning, dels att ge fakta omutbildningsmöjligheter och studiesociala villkor.