prop · G203119 · 1978-12-31 00:00:00 — RRVanser att utredningens förslag beträffande ekonomiadministration ochredovisning innebär en kraftig ambitionshöjning jämfört med nuvarandeutformning. RRV vill betona all del arbete som krävs för atl möjliggöra deinformationsuttag som utredningen föreslår kommer all fordra utbildnings- ochutvecklingsarbete under relalivi lång lid. I likhet med utredningen anser RRV atlden information om forskning och forskamtbildning som krävs för en tillräckliguppföljning av verksamheten och som underlag för beslut på olika nivåer inlegår alt ta fram ur högskolans nuvarande informationssystem. RRV vill särskiltpåpeka de svårigheter som kan uppstå lill följd av alt ökade krav ställs påsummerad information efter alternativa indelningsgrunder. Införandetav ett över hela högskoleområdet enhelligt utformat ekonomisktredovisningssystem av föreslagen typ skulle, anser SCB, ge ett jämfört mednuläget avsevärt förbättrat underiag för bland annat SCB:s resursstalistik -den utbyggnadsdel av forskningsstatistiken som forskningsrådsutredningenefterlyser i sitt betänkande, utan atl personalen vid institutionerna behöverbelastas med omfattande merarbete till följd av denna statistikgren. Medhänvisning dels till de kostnader som varje utvidgning av det redan tyngandeadministrativa systemet medför, dels till de negativa effekier påforskningsmiljö som ell detaljerat ekonomiadminislralivt system kan medföra,vill centralorganisationen starkt understryka vikten av alt beslul i enlighelmed utredningens förslag inte fattas utan ytterligare noggranna överväganden.Enligt /SR:s mening bör därvid uppmärksamheten inriktas mera mot eninnehållsmässigt motiverad planering och uppföljning än på syslem förekonomisk slyrning och planering. FUN:sförslag om redovisning av högskolans forskning per projeki har kommenterats avflera remissinsianser. Några ställer sig avvisande. Styrelsenför universiteteti och några ytterligare myndigheler inom högskoleområdet anser attuppgifter om institutionens totalkostnader är minsl lika viktiga som uppgifterom projektkostnader. Fakultetsnämndenvid lekniska högskola förespråkar ett sy- 1978/79:119 177 slemdär bokföringen inom System-S ger basinformation, vilken får kompletteras medolika specialrutiner. Styrelsernaför universiteten i och intar en mera avvaktande hållning lillFUN:s förslag. Den förslnämnda förordar för sin del en försöksverksamhel med projeklredovisning.MFR anser alt utredningens förslag rörande ekonomisk redovisning påinstitutionsnivå inte fyller nägra väsentliga funklioner utan innebär ökad ochonödig belastning pä institutionerna. Inom medicinen bedrivs inte vissa projektpå driflkosl-nadsanslag och andra på externa anslag, framhåller rådet. Det ärdärför föga meningsfullt atl göra analyser av fördelningen av driflkostnadsan-slagsresurserpå olika projeki. Vidare skulle det, enligt rådels mening, bli frågan omantingen grova skattningar och gissningar eller införande av tidkort o.d. RRVtillstyrker införandet av projektredovisning. En sådan redovisning kräver emellerlid,enligt RRV, en fördelning av bl.a. lönekostnaderna på de olika projekten, föratt det skall vara möjligl alt beräkna externa intressenters kostnadsandelar iverksamheten och för alt åstadkomma en rimlig intern kostnadsuppföljning ochresultatvärdering. UHÄbedömer att den av FUN föreslagna projeklinriktade redovisningen av högskolansforskning och forskarutbildning är av stor belydelse. Det är viktigtalt de olika mliner som krävs i delta sammanhang utformas så att de inle ökarden administrativa bördan på institutionsnivå. Enligt UHÄ:s mening är detlämpligt atl inledningsvis bedriva en försöksverksamhet med projeklredovisningvid någon eller ett par fakulteter och högskoleenheter med den lill FUN:sbelänkande fogade som gmnd. UHÄ är berett att i samverkan med RRVleda en sådan försöksverksamhet under fömtsättning att erforderliga medelställs till förfogande. FUN:sförslag rörande planerings- och styrinstrument har behandlats i endast ett fålalremissvar. UHÄ ser den av FUN skisserade ordningen med mål och riktlinjer fakulletsviseUer fakulletsgmppvis, fastställda av statsmakiema på grundval av förslag ochbedömningar av högskolemyndigheterna, som ett viktigt led i de på senare tidmarkerade strävandena att åsiadkomma en dialog mellan de politiska instansernaoch högskolans organ. UHÄ har principiell sympali för FUN:s förslag atl med ensådan ordning statsmakterna inte längre skall behöva styra forskningsverksamhetensinriktning genom alt fastställa ämnesinnehåll för högre lärartjänster. Omdetta förslag skall kunna förverkligas synes emellerlid något konkretare mäloch riktlinjer krävas än i FUN:s exempel. UHÄ är berett alt medverka i enfortsatt diskussion om utformningen av sådana styrin-stmment. Statskontoretdäremoi anser alt skäl talar för att regering och riksdag behåller möjlighelemaatt påverka forskningens inriktning genom ämnesbenämningar på professurer.Inriktningen inom ett vissl vetenskapsområde har, enligt statskontoret, mångagånger belydande konsekvenser i form av särskilda krav på teknisk personal,lokaler och utmstning. Sådana frågor bör därför inte avgöras på den lokala nivåinom högskolan som fakultetsnämnden representerar. UHÄ tillstyrker också den ordning med planeringsdokumenl som FUNförordar och vill här särskilt framhålla verksamhetsberättelsernas betydelseför den löpande uppföljningen av verksamheten i förhållande till givnariktlinjer såväl lokall som centralt. UHÄ delar FUN:s uppfattning atl del ärviktigt atl den kassamässiga redovisningen kompletteras med en mera 12 1978179. 1978/79:119 178 värderandeoch förklarande redovisning av detta slag, i första hand från fakulietsnämndenssida. UHÄär inle övertygat om behovet av en cenlralt fastställd utbildningsplan förforskarutbildningen vid varje fakultet. I den mån de av statsmakterna angivnamålen och riktlinjerna för forskarutbildningen behöver konkretiseras på ettsätt som inte bara berör en enskild fakultet bör det dock ankomma på UHÄ atlgöra detta. Ett exempel på behovet av centrala riktlinjer gäller, framhållerUHÄ, de särskilda förkunskapskraven. UHÄ delar FUN:s uppfattning atl det behövsriktlinjer för utformningen av dessa krav för fakulteter av likartade slag peka på svårigheten atl med den nya studieorganisationen för dengrundläggande utbildningen centralt utforma lätt överblickbara sådanariktlinjer. Studieplaner för forskarutbildningen i olika ämnen bör liksom inuvarande ordning faststäUas av resp. fakultetsnämnd. UHÄlar i della sammanhang upp ytteriigare en fråga, där UHÄ gäma hade sett en merakonkret belysning av den av FUN tänkta ordningen. Det gäller frågan omfakultetsnämndens möjligheter alt - såväl i förhållande lill forskarna inomhögskoleenheten som i förhållande lill externa forskningsfinansiärer - påverkade resursströmmar till forskningen inom fakulteten som inle kanaliseras via dereguljära högskoleanslagen. UHÄframhåller att överblick över och information om dessa finansieringskällor ären fömtsättning för fakultetsnämdens möjligheler att åstadkomma deneftersträvade balansen mellan inomvelenskapligt motiverad och samhälleligt moiiverad,mellan internt finansierad och externt finansierad forskning. Att ha informationoch överblick är emellertid, framhåller UHÄ, inte detsamma som atl planera ochleda. måste, anser UHÄ, också ha effektiva styrmedel. Det endastyrmedel som FUN antyder är en befogenhet för nämnden atl motsätta sig att ettplanerat samarbetsprojeki kommer lill stånd. UHÄ är för sin del tveksam omdetta lokala styrinstrument i sig kan ge den önskvärda utvecklingen av högskoleforskningenssamverkan med extema finansiärer. FUN anger visserligen att fakullelsnämndenockså skall utfärda riktlinjer av positiv art för omfattningen ochinriktningen av forskningssamverkan. UHÄ vill emellertid varna för en alltförstor optimism i frågan om fakullelsnämnden verkligen kommer atl kunna genomsädana riktlinjer påverka de enskilda institutionernas och forskarnas beleendepå det sätt FUN synes förutsätta. Del finns, framhåller UHÄ, anledning atl vidett genomförande av den föreslagna organisalionen följa erfarenheterna pådenna punkt med uppmärksamhet. Ifråga om den institutionella organisationen har vissa remissinstanser inskränktsig till allmänna omdömen. Andra har tagit ställning för eller mot förslagenmedan några har gett alternativa förslag. Remissopinionen får därför anses varaganska splittrad i dessa frågor. Sverigesgeologiska undersökning anser det befogat, mot bakgmnd av universitelsadministralionenstillväxt , all förespråka en viss restriktivitetvid inrättandet av nya organ. säger sig inte dela utredningens tro på administration. Förbundelanser att förslagen innebär en omfattande utökning av byråkratin. LOframhåller att FUN:s förslag innebär atl myckel viktiga planeringsuppgifterskall utföras i organ som saknar kompetent representation från samhälle ocharbetsliv. LO betonar betydelsen av att man redan när underlaget för planeringtas fram, har lillgång lill erfarenhet från breda 1978/79:119 179 LO anser alt det inte bara är en sak förforskare ulan en angelägenhet för alla vilka problem som skall ställas ochvilka värden som skall analyseras. UHÄ delar FUN:s uppfattning atl de lärargmpper som i försiahand har ansvaret för forskningen och forskamtbildningen skall ha en starkställning i de lokala planerings- och ledningsorganen. Härigenom garanteras ulrymmei organisationen för bedömningar och prioriteringar som utgär från forskningensegen utveckling och dess egna behov. Detta förhällande bör enligt UHÄ:s meningvara tillräckligt för alt de syften som ligger lill gmnd för FUN:s förslagskall kunna uppnäs. och statens historiska museererinrar om alt FUN:s förslag till planerings- och ledningsorganisation syftartill all i organisationen som helhet och inle i varje organ för sig tillgodosebehovet av inflytande - politiskt och inomvelenskapligt - över forskningsprioriteringarnaoch forskningsarbetet. Fördelningen av ansvar på fakultets-, högskole- ochregionnivå måsle emellertid, enligt ämbetsverkels mening, ses mot bakgrunden avett allmänt ansvar för all högskolans forskningplanering sker under enfortlöpande dialog också med sektorsorgan. FOA anser att FUN ej tillräckligt ingående belyst de sektoriellaforskningsorganens behov av inflylande på olika nivåer i den föreslagna planerings-och ledningsorganisationen. NFR anser all den administrativa överbyggnaden skallhållas så begränsad som möjligt och att så mycket som möjligl avbeslutsprocesserna skall ske på institutionsnivå. Även framhäller, alt det är viktigt atlså myckel av beslutsprocessen som möjligl beträffande forskning och forskamtbildningsker på institutionsnivå. är den nivå, där hänsyn bäst kan tas till denenskilda disciplinens särart, lokala förhållanden och enskilda individers fömtsättningaroch kvalifikationer. FUN:sförslag rörande organisalionen på institutionsnivå, i försia hand förslaget omny , godtas endast av , rektorsämbetetvid i , och medan övriga som har yttrat sig har avvisat förslaget, ställt sigtveksamma eller krävt modifieringar. UHÄ anser inle lillräckliga skäl föreligga för att gåifrån nuvarande ordning, som innebär alt högskoleslyrelsen efter samråd medföreträdare för de vid en institution verksamma beslutar vilken av tvä modellersom skall lillämpas: antagning anlingen genom institutionsstyrelsen eller genomprefekten. Det bör dock enligt UHÄ:s uppfattning vid varje berördinstitution finnas ett beredande organ i antagningsfrägor sammansatt på sammasätt som den av FUN föreslagna antagningsnämnden. I den mån högskolestyrelsenså beslutar bör också till denna "antagningsberedning" kunna delegerasbeslutanderätt i antagningsfrågor. Övervägande flertalet organ inom högskolan avslyrker FUN:sförslag med moiiveringen alt institutionsstyrelsen själv bör kunna klara antagningsarbetet.Bl. a. RRV och TCO framför liknande synpunkter. förordar atl utredningens förslagom antagningsnämnd nyanseras. I de fall en institution är så stor alt detverkligen är fråga om att anta ett antal forskarstuderande fyller,enligt lanlbmksuniversitetets mening, en antagningsnämnd en viktig funktion.Många institutioner antar endast någon eller ett par forskarstuderande perläsår. Denna antagning bör, anser , lika gäma kunna ske enligt 1978/79:119 180 nuvarandebestämmelser av institutionsstyrelsen. Del bör därvid föreskrivas atl samrådskall ske med handledarna inom institutionen. Nuvarande förordning medgerdämtöver atl institutionsnämnder kan inrättas. De institutioner som så önskarskulle därmed ha möjlighet alt införa antagningsnämnd. VÅRD77 anser all det skulle vara av värde, om antagningsnämdens sammansättning kanvidgas till all omfatia ocksä förelrädare för allmänna intressen och för destuderande. Ävennågra organ inom högskolan framhåller att representanter för deforskarstuderande, yrkeslivet och/eller utbildningar ulan etablerad forskningockså bör ingå i en eventuell antagningsnämnd. Remissinstansernahar ägnat frågan om organisation av forskning och forskamtbildning påfakultetsnivå stor uppmärksamhet. I centmm för inlresset har stått frågoma omantalet organ och deras sammansättning. Någraremissinsianser har berört frågan om fakultetskollegierna. UHÄ fömtsätter ilikhet med FUN inte några förändringar med avseende på fakultetskoUegierna. Ianslutning till vad som anförts av bl. a. rektorsämbetet vid iUppsala framhåller UHÄ vikten av alt man inom berörda högskoleenheter vidtar deålgärder som kan vara ändamålsenliga antingen för att få kollegierna själva attfungera som fora för vetenskapliga kontakter och diskussioner eller för atl på annalsätt säkerställa den lyp av kontakter och diskussioner på bredare bas inomresp. fakultet som de fömtvarande fakultets/sektionsförsamlingama utgjorde enplattform för. Arbetarskyddsstyrelsenanser atl del är av mindre belydelse om professorer och laboratorer vid arbelsmedicinskaavdelningen inle fåll säte i nägot kollegium, då kollegiet enligt styrelsen harganska få uppgifier och sällan sammanträder. Centralorganisationen SACOISRanser atl erfarenheterna av fakultetskoUegierna är så negativa atl de bör sesöver i sin helhet beträffande sammansättning och funktion. En sådan översyn börenligt organisationen uppmärksamma eventuell represenlalion från ämnen som idagsaknar forskamtbildad personal. i anser atl del föreligger svårigheler att aktiverafakultetskollegiet och föreslår atl dess sammansäitning, funklioner ocharbetssätt tas upp lill prövning. Linjenämndenför gymnastik och idrottslärarlinjen vid högskolan för lärarutbildning iStockholm hävdar att fakultetskollegiet bör utökas med innehavare av ijänslerför vilka forskamtbildning ej uppställls som behörighetskrav, därför alt forskamtbildninginom tjänstemas ämnesområde inte funnits i . Hit hör bl.a. vissaföreträdare för gymnastik-, musik-, bild- och formämnen. Närdet gäller FUN:s förslag rörandefakultetsnämnd och forskarutbildningsnämndanser åtskUliga remissinsianser atl de av utredningen angivna uppgifterna börhandhas av en nämnd. RRVifrågasätter förslaget om att inrätta en särskild forskamtbildningsnämnd. Enuppdelning på två skilda fakultetsorgan av forsknings- och forskamlbildningsfrågorkan mot bakgmnd av det starka sambandet mellan dessa områden komma att skapasamordningsproblem. Statskontoretfinner inte FUN:s skäl för separata forskamtbildnings-nämnder knutna tiU fakultetematillräckligt övertygande. En dylik ansvars-och uppgiftsfördelning mellan fakulieisnämndoch forskamtbildningsnämnd är enligt statskontorets mening ägnad att skapaadministrativa svårigheter och ökad byråkrati inom fakulteten. CentralorganisationenSACOISR avstyrker förslaget om inrättande av 1978/79:119 181 forskamtbildningsnämnd.De arbetsuppgifter och befogenheler som föreslås åligga detta organ bör överförastill fakullelsnämnden. De krav på insyn och inflytande för forskarstuderande,vilka ej i någon större utsträckning är representerade i fakullelsnämnden bör lillgodosesgenom atl beredande organ lill fakullelsnämnden inrättas. Sammansättningen börske i enlighet med FUN:s förslag till sammansäitning av forskamtbildningsnämnden,dvs. lika antal förelrädare för lärare och siuderande. TCOser en risk för atl en forskarutbildningsnämnd hell kommer att domineras av fakullelsnämnden.En bättre lösning är, enligt TCO, atl vidga inflytandet i fakullelsnämnden förforskarstuderande och övrig berörd personal. , och betonar atl man inte kan göra boskillnad mellanforsknings- och forskamlbildningsfrågor och avvisar därför förslaget om enspeciell forskarutbildningsnämnd. bör i slället handha dessafrågor. Organisalionerna menar som FUN att nämnderna bör fä allsidigaresammansättning. De inomvetenskapliga kriterierna bör, enligt organisationerna,vara avgörande för vem som skall sitta i nämnderna. Inslaget av forskarpersonalkan utökas med representanter för docenter, forskarassistenter samtforskarstuderanden. Samhällsinflytande bör, anser organisationerna, i förstahand utövas genom riktlinjer och prioriteringar av riksdag och regering. STUanser att en forskamtbildningsnämnd med självständigt ansvar kan behövas inomvarje fakultet. Möjligen tyder, enligt STU, analysen i utredningen beträffandeansvarsfördelningen mellan fakultetsnämnd och forskamtbildningsnämnd på atlett alternativ kan vara att komplettera nuvarande fakulletsnämnderssammansättning och närmare precisera ett ansvar för dessa beiräffande frågorsom rör forskamtbildning. MFRanser atl del i många fall kan vara behövligt med en forskamtbildningsnämnd.Denna bör då vara underställd fakullelsnämnden men ges beslutanderätt ilämpliga ärenden genom delegation frän fakultetsnämnden. SFSavvisar säledes förslaget om en forskamtbildningsnämnd och en fakultetsnämnd.En nämnd, lämpligtvis kallad fakulieisnämnd, bör ha det samlade ansvarei förforskning och forskamtbildning. Denna nämnd bör vara sammansatt med ett likaantal lärare och siuderande jämte dekanus. För att inte ändamåsenliga lokalavarianter skall omöjliggöras föreslår SFS att forskamlbildningsnämnder ienlighet med FUN:s modell får inrättas efter lokala beslut. Ungefären tredjedel av organen inom högskolan ställer sig mer eller mindre positivatill atl forskamtbildningsnämnden inrättas - dock anser flertalet att forskamtbildningsnämndernabör bli underställda fakultets-nämderna. Härigenom undviks en enligtremissmyndigheterna olycklig splittring av ledningsorganisationen för forskningoch forskamtbildning. Flertalethögskoleorgan avstyrker FUN:s förslag då detta anses komma att försvårasamordningen av forsknings- och forskamlbildningsfrågor. I stället föreslås atlfakultetsnämnden även bör behandla forskarutbildningsfrågor och atl fakuhetsnämndendärför bör få en sådan sammansättning att den väl kan tillgodose även destuderandes m. fl. Någraremissinstanser berör frågan om fakultetsnämndens storlek. MFRanser atl den enligt förslaget blir för lilen för atl på ett någorlunda rimligtsäll kunna representera de många och tunga vetenskapsområden som finns inommedicinen. 1978/79:119 182 framhåller alt de medicinska fakulteterna kommer alt även ifortsättningen vara numerärt stora och representera ett slort antalvetenskapliga områden. Det är därför, enligt förbundels mening, nödvändigt atl fakuhetsnämndenär tillräckligt stor för att dels hinna med alla arbetsuppgifierna, delsbesitta en allsidig velenskaplig kompetens, både vad gäller grundvetenskapernaoch den kliniska forskningen. UHÄanser alt för fakulteter som byggts upp med utgångspunkt i samhällsproblemeller samhällssektorer, t. ex. för den tematiskt orienterade forskningen iLinköping, avvikelser från den angivna gmndmodellen om 11 ledamöter kan varamotiverade, i första hand för att bereda utrymme för en större externrepresentation. Regeringen bör, enligt UHÄ:s mening, inhämla riksdagensbemyndigande att i sädana fall, efter förslag av vederbörande högskoleenhetoch UHÄ, besluta om särskild sammansäitning av fakullelsnämnden. FUN:sförslag rörande fakultetsnämndens sammansättning behandlas i ett stort antalremissyttranden. Några remissinstanser stöder i huvudsak förslagen med vissamodifikationer. Andra kräver representation från andra gmpper eller från en gmppi större utsträckning än FUN har föreslagil. CentralorganisationenSACOISR delar FUN:s uppfattning att fakultetsnämnden skall vara ettexpertorgan för inomvelenskapligt gmndade värderingar. Organisalionen delaruppfattningen att ett begränsal antal ledamöter är en förutsättning för atteffektivt kunna handlägga de arbetsuppgifter som åligger fakullelsnämnden ochför att stärka ledamöternas integritet. Organisationen anser all suppleanter skaUfinnas för ledamötema i nämnden. UHÄanser del nalurligt atl i fråga om fakultetsnämndens sammansättning utgå frånvad som f. n. gäller för fakulieisnämnd (dvs. dekanus, prodekanus, 5ytterligare ledamöter av fakultetskoUegiet, 2 anslällda, 2 studerande). Enligt UHÄ:smening bör ytterligare erfarenheter av denna införda ordning avvaktasinnan sammansättningsprinciperna förändras. UHÄ förordar att vissa möjligheteralt komplettera fakultetsnämnden införs. Mångahögskoleorgan anser att utredningsförslaget medför uppenbar risk för alltförstort inflylande för en alltför begränsad krets. TCO:suppfattning är alt man för alt åstadkomma så breda kontaktytor som möjligtmellan forskning och samhälle bör ha representation för allmänna samhällsinlressenpå samtliga nivåer i den beslutande organisationen. TCO anser attrepresentation för aUmänna intressen i fakultetsnämnderna skall vara regel ochatt denna kategori bör företrädas av två personer. TCO fömtsätter atl de storalöntagarorganisationerna får tillfälle att nominera representanter. LOföreslår atl fakultelsnämnderna kompletteras med representation från yrkeslivetgenom löntagarorganisationema. Denna representation skulle framför allt ge enannan kunskap till organen på fakultetema och fungera som förmedlare avforskningsbehov i arbets- och samhällsliv. Gränslinjen mellan politisktbeslutsfattande och forskningens frihet har, anser LO, genom en sådan lösninginte mbbats. Medhänsyn till de inlressen som VÅRD 77 har att bevaka föreslår kommittén att fakuttetsnämndenskall kunna utökas med en representant för allmänna inlressen. uppfattning ger ett sådant arrangemang ökade förutsättningar förett fördjupat samspel mellan högskolan och dess forskningsorganisation å denena sidan och samhällslivet utanför högskolan å den andra. Prop.1978/79:119 183 för byggnadsforskning föreslär all fakullelsnämndenobligatoriskt skall innehålla förelrädare för relevanta samhällssektorer. Fakullelsnämndenmåsle också, enligt rådets mening, ha ett ullalat ansvar för att fakultetens FoU-resurseri form av organisationsenheter och människor motsvarar sektorsbehoven. FOA anser all det bör föreskrivas att en vetenskapliglskolad förelrädare för sektoriell forskning obligatoriskt skall ingå i fakulieisnämnd. Flera remissinstanser, bland dem regionstyrelserna förStockholms, och LundlMalmö högskoleregioner saml en förelrädare förvissa mindre högskoleenheter, är positiva till ulredningens förslag om all enföreträdare för grundläggande högskoleutbildning, som saknar representation i fakultetskoUegiet,skall ingå i nämnden. Några remissinsianser hävdar atl ocksä linjeorganen inomhögskolan bör ha ledamöier i fakultelsnämnderna. Vissa remissinstanser tar upp även andra frågor som rör deföreslagna organen på fakultetsnivå. LO framhåller atl FUN föreslår atl fakultelsnämndernaskall vara små expertbeionade organ. LO vill påpeka risken för atl ämnen ochinstitutioner med lilen attraktionskraft men stor betydelse för utvecklingeninom vissa samhällssektorer missgynnas. UHÄ bör få i uppdrag alt arbela framförslag lill hur problemen skall bemästras. I fråga om fakulietsnämndens uppgifter framhåller MFR atlrådet inte kan acceplera atl en fakulieisnämnd skulle ha möjlighet atl ändra päMFR:s och andra anslagsbeviljande organs prioriteringar.