prop · G203143 · 1978-12-31 00:00:00 — Prop.1978/79:143 Regeringens proposition om barn och kultur; Regeringen föreslår atl antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 propositionen presenteras riktlinjer för arbetet med attförbättra barnens kulturella villkor. Förslag läggs fram om ell omfattandeutvecklingsarbete för alt stimulera till experiment och förnyelse när det gällerkulturaktiviteter bland barn. För detta arbete får ,, Rikskonserler och Riksutställningar resursförstärkningar medtillsammans omkring 3,5 milj. kr. Slödel lill folkbiblioteken förstärks med 2milj. för att ge utrymme för ökade insalser för barn- ochungdomsbiblioleken. Förstärkningen görs i avvaktan på förslag beträffandemassmarknadsut-givning av barn- och ungdomslitteratur. För barnfilmändamålföreslås en anslagsökning på . Av denna har . beräknats förökad import av barnfilm. Statliga och statsunderstödda museer fär sex nyatjänster för sin barnverksamhel. Operan, , Konstfrämjandet ochfolkparkerna får resurser för försöksverksamhet. Den sammanlagda kostnaden för reformförslagen i propositionenuppgår till 7,5 milj. kr. Även ett stort anlal reformförslag som harpresenterats i budgetpropositionen för /80 innebär ökademöjligheler att intensifiera kulturverksamheten bland barn. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , , , , De , , , ,, Föredragande: statsrådet och, såvitt gälleravsnittet Skolan och förskolan (6.2), och Fritidsverksamhet (6.3), statsrådetRodhe Proposition om barn och kultur Genom beslut tillkallades åttasakkunniga' för beredning av frågor rörande barnkultur. De sakkunniga, somantog namnet barnkullurgruppen, avlämnade rapporten ochkulturen. Efter remiss har yitranden över rapporten avgetts avsocialstyrelsen -efter hörande av lekmiljörådet -, statskontoret,riksrevisionsverkel, , regionmusiken, ,, barnfilmrådet, (), universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) - efter hörande av universiiei och högskolor efterämbetets bedömande -, forskningsrådsnämnden, , statensinvandrarverk, , statens planverk, ytlrandefrihetsutredningen(Ju 1977; 10), folkbildningsutredningen (U 1975; 19), videogramutredningen (U1977:05) . , , allmänna biblioleksförening, Bibliotek i samhälle.Svenska barnboksinstitutet. Svenska riksleatern, förrikskonserter (Rikskonserter), Stiftelsen , , - som bifogat yttrande frånbarnredaklionerna inom resp. barnsiudiegruppen inom SverigesRadios avdelning för publikundersökningar (PUB) -, Lokalradioaktiebolag, . ' Riksdagsledamoten , ordförande,barnteaterkonsulenten , studiesekreteraren ,leckningsläraren , skolkonsulenten , musikintendentenGunnar , bibliotekskonsulenten och fil. Prop.1978/79:143 3 husföreningars riksorganisation gemensaml medBygdegårdarnas riksförbund och (FHR m.fl.).Kooperativa förbundet (), i (LO), (), Centralorganisationen /SR (/SR), . (), (), . ,, Förbundel Vi Unga, (),Tjänstemännens bildnings-verksamhet (TBV), ,, kyrkliga studieförbund. , lOGT-NTO, , och Skola, FöreningenNorden, (), Konstnärliga och litterärayrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS), Konstnärernas riksorgnaisalion (KRO),Svenska tealerförbundel . Föreningen , , förenade barn-och ungdomsfilmsludios, , ,förenade filmstudios. Teatercentrum, Filmcentrum, Musikcenlrum,Konslnärscentmm, Danscenlrum, kulturförvaltningen i kommun. Pressbyrån,församlings-och pasloralsförbund, Seriefrämjandel samlLitteraturfrämjandet. Härutöver har skrivelser kommil in från bl. (Konstfrämjandet), Folkparkernas centralorganisation. Föreningen ochindustriformgivare (), Föreningen . , statens historiska museum, kristnasocialdemokraters förbund (), , de konstnärliga högskolorna i -, dramatiska inslitutet, , ,musikdramatiska skolan och gemensaml. författarförbundsamt enskilda personer. En sammanfattning av rapporten bör fogas till protokolletsom bilaga I. En sammanställning av remissvaren bör fogas tillprotokollet som bilaga 2. 1978/79; 100 (bil. 12 s. Il) har jag anmält altjag avsåg att i samarbele med statsrådet utarbeta en särskild propositionom barnkultur, där jag tar upp dels förslag från barnkullurgruppens rapportBarnen och kulturen och remissyttrandena över denna, dels förslag från anslagsframställningarför nästa budgetår. Jag anhåller all nu få ta upp dessa frågor. Prop.1978/79:143 4 Föredragandens överväganden 2 Bakgrund De förslag till insatser för kulturverksamhet bland barnsom jag i det följande föreslår för /80 har utarbetats medutgångspunkt från i första hand barnkulturgruppens rapport och kulturen.Barnkulturgruppen var knuten lill under åren1974-1978 som en arbetsgrupp med uppgift all dels vara rådgivande vid beredningenav de reformförslag som lades fram , dels analysera behovetav insatser på områden som inte blivit behandlade i de olika statligakulturutredningar som presenterades och lades till grundför reformpolitiken. Gruppen skulle dessutom precisera hur en fortsaltbevakning och utveckling av barnkulturfrågorna skulle ske inom ramen förstatens kulturråds arbeie. Barnkulturgruppen har valt att slutredovisa sill uppdrag ien rapport som innehåller såväl debatlstoff som principresonemang och konkretareformförslag. Även om rapporten inte har karaktären av vanligt statligt betänkandeinnehåller den ändå så mycket material som kan läggas lill grund förreforminsatser att jag fann det befogat med en sedvanlig remiss. Remissinstansernahar gjorl många värdefulla kompletteringar och kommentarer tillbarnkulturgruppens redovisning. Barnens kulturella villkor har pä senare lid belysts ocksåav andra statliga utredningsgrupper än barnkulturgruppen. Jag tänker i förstahand på barnmiljöulredningen som inom ramen för sin redovisning av hur barnslevnadsvillkor har utvecklats har lagt fram en särskild rapport om barnenskulturella situation (SOU 1975: 38 Barnkultur). rapporthar utnyttjats i barnkulturgruppens arbete och den har också utgjort ettviktigt bakgrundsmaterial för mina överväganden om barnen och kulturen. Under dentid som utredningsarbete i olika former har pågått inom kulturområdet har delförts en livlig diskussion om barnkullurfrågorna och förslag till åtgärder haraktualiserats både inom och utanför utredningarna. Inte minst har sådanaförslag förts fram i anslagsframställningar från institutioner ochorganisationer på kulturområdet. Vad som har föreslagits från dessa håll /80 har redovisats utförligt i budgetpropositionen. Det material som kan tas till utgångspunkt för endiskussion om åtgärder är rikhaltigt men i vissa avseenden ändå bristfälligt.Det aktualiserar problem inom elt stort område, men de problem som det ärangelägel att komma lill rätta med är ännu inte så analyserade alt det nu ärmöjligt att lägga fram färdiga förslag. Många av de problem som behöver utredasytterligare är sammansatta och svårlösta. Ett allsidigt program för dekulturpolitiska insatserna för barn lar därför att utarbeta. Prop.1978/79:143 5 återkommer i det följande beträffande en rad olikautredningsuppdrag som pekar fram mot nya initiativ. Min avsikt med denredovisning av insatser på barnkulturområdet som jag lämnar i det följande ärinle enbart alt förorda stöd till angelägna aktuella projekt ulan också altlägga en grund för fortsatt diskussion och utveckling. 3 Inriktningen av samhällets insatser för barnkulturen Kravet på insatser för atl förbättra barnens kulturellasituation har förts fram med stort eftertryck i de senaste årenskulturpolitiska debatt. Dessa krav är berättigade av många skäl. Barnenskulturella villkor har uppmärksammats alldeles för litet i det genomfördareformarbetet inom kulturområdet. De senaste årens omfattande kulturreformerhar berört så gott som varje verksamhetsfält. Bland reformerna har ingalundasaknats insatser för att speciellt tillgodose barnens behov. Sålunda har gjortst. ex. när det gäller filmen och litteraturen. Men ett samlat reformprogramutformat med utgångspunkt från barnens situation har saknats. Ettmålmedvetet arbete för barnkulturen är motiverat bland annat därför att detbetyder så mycket för den enskildes personliga utveckling vilka impulser somhon eller han får under uppväxtåren genom kontakt med konstnärliga verksamheteroch eget dellagande i kulturaktiviteter. Det är viktigt all barn tidigt fårupptäcka böcker, att de lär sig umgås med dem och återvända till dem. Barnmåste få chans atl uttrycka sin bildglädje och vana all tolka och kritiserabilder. Atl musicera, spela teater eller dansa tillsammans är ett utmärkt sättatl skapa samhörighet med andra och ge utrymme för behovel all uttrycka sinakänslor och åsikter. I kullurverk-samheten skapas naturliga kontakter mellanbarn och vuxna. Alla de aktiviteter jag nämnt och många liknande, somutvecklas i hem och kyrkor, skolor och förskolor och kulturinstitutioner,hjälper barnen alt bäitre förstå sig själva och sin närmaste omgivning. Barnenblir medvetna om hur andra barn och hur vuxna upplever sin situation. De lärhos andra känna igen sin rädsla, sin glädje, sin nyfikenhet. Insatserför alt främja barnens kulturaktiviteter är väsentliga inslag i en aktivkulturpolitik. Med våra kulturpolitiska strävanden syftar vi till alt skapa ellengagemang för kulturverksamheten hos så många människor som möjligt. Entidigkontakl med konstnärliga uttrycksformer betyder myckel när del gäller altskapa ell varaktigt kullurintresse. Genom all stimulera verksamhelen i demiljöer där barnen vistas når vi barn med olika bakgrund och erfarenheter ochvi tillvaratar därigenom en viktig möjlighet all pä bredden påverka attitydernalill kulturella uttrycksformer och aktiviteter. Hos många har engagemanget för barnen och kulluren väcktsgenom insikten om hur slarkl barnens kulturella villkor har förändrats genomden Prop.1978/79:143 6 För de allra flesta vuxna harvälfärdssamhällets framväxt inneburit genomgripande förbättringar av deekonomiska, sociala och kulturella förhållandena. Del har därför länge varilnaturligt att främst la fasta på de positiva dragen i samhällutvecklingen dådet gällt alt bedöma barnens situation i samhället. Uppmärksamheten har då t.ex. riktats pä de förbättrade utbildningsmöjligheterna, den förstärkta familjeekonomin,det ökade intresset för barnomsorg och fritidsverksamhet, radions och televisionensmöjligheter all ge kulturell stimulans och bryta kulturell isolering. Efter hand har medvetandet ökat om atl det också finnsnegativa tendenser i utvecklingen och atl det är möjligt att barnen i högregrad än de vuxna blir utsatta för det som är brister i samhället. Nybyggdaförortssamhällen erbjuder inte sällan en torftig uppväxtmiljö som inte förmårstimulera barnens fantasi, upptäckarglädje och aklivitetslusl. Många barn hari dag för få eller för ytliga kontakter med vuxna. Barnens uppväxtmiljö präglasav massmedier i större utsträckning än vad som varit fallet i någon tidigaregeneration. Läsvanor och musik vanor påverkas hos många på ett myckel ensidigtsätt genom massmedier och av den kommersiella reklamen. Hos vissa barn kanverksamhetslusten och mottagligheten för intryck leda till en överslimulans somverkar splittrande och tröttande. Det är lätt att notera negativa utvecklingstendenser avdetta slag. Svårare är det atl bedöma vilka effekterna i realiteten är. Det äruppenbart att vi måste skaffa oss en klarare bild av barnens situation isamhället. Vi måste också sätta in åtgärder för alt komma till rätta med detsom vi upplever vara problem. 1 det omfattande arbete som pågår för altförbättra barnens uppväxtmiljö och uppväxlvillkor spelar kulturinsatserna enviktig roll. Barnens personliga utveckling är beroende av vilka möjligheter somerbjuds dem i uppväxtåren att utveckla olika slag av kulturaktiviteter, uttryckasig i ord, bild, musik eller dans och träna sig i att uppfatta ell konstnärligtbudskap. Kulturverksamheten bland barn måste främjas genom insatser på mångaolika områden. Det är viktigt atl stimulera den pedagogiska utvecklingen iskola och förskola lika väl som barnens egen skapande verksamhet i föreningslivoch fritidsverksamhet. Kvalilelsproduktionen av böcker, filmer, grammofonskivoroch tidningar är betydelsefull men också barnens möjligheler all få uppleva enkonsert en dans- eller teaterföreställning. Ansträngningarna kan emellertid inle begränsas lill alt skapaen mångfald av verksamheter. Det gäller också all undanröja sådana hinder somutestänger barn från atl utnyttja de möjligheter som erbjuds. För barn som bori glesbygden måste kommunikationsfrågan lösas innan del kan bli fråga om någonorganiserad kulturaktivitet. Barn som har misslyckats med sina kamratrelalionerbehöver naturligtvis först av allt hjälp med all skapa naturliga kontakter medsin omgivning. För invandrarbarn kan en intensivare språkträning vara ennödvändig förutsättning för engagemang i kultur- 1978/79:143 7 Om barns kulturella villkor skall kunnaförändras på ett genomgripande sätl räcker det inte med kulturpolitiskainsatser. Del behövs ålgärder på många områden av samhällslivet bl. a. inomfamiljepoliiiken, bostadspolitiken, invandrarpolitiken ochutbildningspolitiken. Deltaförhållande minskar emellertid inle nödvändigheten av att så snabbt som möjliglförslärka de mer renodlade kulturinsatserna. Dessa måste dock utformas medlanke på del samspel med ålgärder på andra områden som krävs för en förbättringav barnens kulturella villkor. Det reformprogram som jag kommer alt presenterai det följande avser ålgärder inom ansvarsområde medtyngdpunkten på kultursektorn. Vid utarbetandet av förslagen har jag dock sålångt det har varit möjligt försökt atl bedöma åtgärdernas värde i ell vidaresammanhang. För atlinsatserna för barnens kulturaktiviteter skall kunna bli så verkningsfulla sommöjligt är det nödvändigt atl de uiformas utifrån bestämda utgångspunkter.Enligt min mening bör följande riktlinjer därvid vara vägledande. Strävan måstevara atl ge barn tillgång till all kultur - inte bara till en särskildbarnkultur. Den gräns som ibland dras mellan kultur för barn och kultur förvuxna är fiktiv. Vuxna har ett myckel stort ulbyte av det somegentligen var avsett för barn. Å andra sidan kan t. ex. en bok somurspmngligen var tänkt som en vuxenbok bli barns käraste läsning. Barn behöverhjälp med all hitta fram till del som intresserar dem bland kulturprodukter ochinom kullurinstilulioner. Grundproblemet är dock inte atl skapaverksamhetsformer särskilt avsedda för barn utan att göra mer i kulluriivettillgängligt för barn. Insatsernaskall i största möjliga utsträckning sättas in i de miljöer där barn redanvistas. Därigenom tillvaratar vi en möjlighet att nå alla barn och insatsernablir på elt naturligt säll utformade med hänsyn till barns erfarenheter ochbehov. Den kända miljön skapar en trygghet som betyder mycket för barnensmöjligheter atl tillägna sig nya upplevelser och uttrycksformer. Barns egenskapande verksamhei måste främjas. Mycket i barnens värld är passiviserande.Del gäller inle bara del omfattande massmedieutbudet. Även i skolan tvingasmånga barn mest fungera som mottagare. Till och med de aktiviteter somläromedlen stimulerar till förutsätts ofta bli genomförda enligl i förvägbestämda mönster. Det finns liten tid för fritt skapande. Därför är del viktigtalt barnens kulturverksamhet får präglas av egenaktivitel. De eftersattagrupperna bland barnen måste uppmärksammas särskilt. Det råder en storojämlikhet i barns kulturella villkor. Många barn får föga stimulans iskolarbetet och tomhet kännetecknar även deras frilid. Andra har dagen fylld avmångskiftande och utvecklande sysselsättningar. Del är motiverat med särskildaansträngningar för de barn som har de 1978/79:143 8 sämsta förutsättningarna För barn som lever under svårasociala förhållanden kan det t. ex. behövas särskilda initiativ liksom förbarn med fysiska och psykiska handikapp. Invandrarbarn behöver etl särskiltstöd så atl de kan lära sig sitt hemspråk och behålla kontakten med sillhemlands kultur. Innan jag går över till en systematisk behandling av hur kulturverksamhetenbland barn bör utvecklas vill jag ta upp elt par principfrågor som har fållslor uppmärksamhet både i barnkulturgmppens rapport och i den debatt som harföljt på rapporten. Den första frågan gäller hur vi på bästa skall kunna skapagarantier för att de resurser som står till förfogande för kulturaktiviteterdisponeras så att de rimlig omfattning kommer barnen till del. I vårt land saknas det varken vilja eller förmåga attsatsa på kulturaitivi-teler bland barn. Vi har många förtattare, bildkonstnärer,filmare och tonsättare som har nått stor framgång med verksamhet som har riktatsig till barnen. Vi har en i många avseenden väl utecklad pedagogisk metodik iutbildning och fritidsverksamhet. Teatrar, museer och bibhotek har mångårigaerfarenheter av arbeie med och för barn. Ofta möter man emellertid problemetatl barnverksamhelen inle får tillräcklig stabilitet och omfattning. Omfattningen är självfallet beroende inte bara på viljanutan också på resurserna. 1 en situation då resurserna ökar steg för steg, säsom har skett bl. a. när det gäller teatrar och museer, bör detdock vara naturligt alt försöka finna metoder som garanterar att barnen får delav verksamheten i tillräcklig utsträckning. Barnkullurgruppen föreslår en kvotering av resurserna inomteatrar, musikinslitutioner och museer i syfte alt tillgodose barnensintressen. Minsl en tredjedel av institutionens medel skall ägnas åt verksamhetför bam och de regionala teatrarna bör kunna få lilläggsbidrag om de utvecklarbarn- och ungdomsteatern. Kvoteringen skall för alla regionala institutionervara villkor för statsbidrag. Kvoteringsförslagel har kritiserats av mångaremissinslanser, bl. a. av . Kritiken avser inle intentionernabakom förslaget utan del förhållandel atl metoden vid praktisk lillämpningkommer alt ge orimliga konsekvenser. En nystartad regional teater med en ännuså länge liten ensemble kan t. ex. ha svårt atl presentera en fullödigrepertoar för både barn och vuxna. På musikområdel är del nästan omöjligt attdra en gräns mellan vud som är avsett för barn och vad som är avsett för vuxna. Del är vikligl atl barnens intressen blir tillgodoseddaoch atl barnverksamheten inom institutioner och organisationer får ordentligstadga. Därför måste det skapas garantier för att den verksamhet som riktarsig till 1978/79:143 9 barn har en rimlig omfattning. Detta bör helst ske utantvång och krångliga regler. Genom atl uppmärksamhet fortlöpande rikias på hurkultursituationen bland barn utvecklas blir brister och svårigheter påvisadepå etl tydligare sätt och det skapas förutsättningar för stegvisaförbättringar. bör därför få i uppdrag atl löpande följakulturverksamheten bland barn och vid ålerkommande tillfällen informera omsituationen. Genom att anmoda myndigheter och organisationer på kulturområdetatt i samband med den årliga anslagsframställningen lämna en redovisning förhur stor del av verksamheten som avser barn får ettunderlagsmaterial som är mer omfattande och informativt än det sombarnkulturgruppen haft tillgång till och kan därigenom med jämna mellanrum geen realistisk bild av barnverksamhelens läge. Efter en treårsperiod bör rådetgöra en sammanfattande beskrivning av utvecklingen och bedöma om det finnsanledning alt på nytt aktualisera frågan om tvingande bestämmelser. Altkulturverksamheten bland barn får stabilitet och bredd är betydelsefullt intebara för barnen utan också för de konstnärer, pedagoger och fritidsledare somgärna arbetar bland barn. Om resurserna varierar stark från tid till annan ochframtiden är oviss tvekar många atl satsa på ett långsiktigt engagemang. Enliglmin mening är del en central kullurpolilisk uppgift all stödja dekulturarbetare av skilda slag som intresserar sig för barnenskulturaktiviteter. Även vid sidan av den vikliga uppgiften all skapa permanentaarbetstillfällen måste åtskilligt göras. Det måste finnas godautbildningsmöjligheter och resurserna för elt konstnärligt och pedagogisktutvecklingsarbete. Jag återkommer närmare lill dessa frågor i det följande. Vidmin beräkning av medel till statens kulturråds verksamhet (8) kommer jag ocksåall beakta behoven av särskilda medel för atl arrangera seminarier förkulturarbetare som sysslar med kulturverksamhet bland barn. Syftet med dessakan vara enkell men betydelsefullt; all stärka samhörighetskänslan inom ochmellan de olika yrkesgrupperna och utröna möjlighelerna till utökat samarbele. Barnkulturgruppenhar ägnat stor uppmärksamhet ål frågor om hur barn påverkas av del kommersiellautbudet av kulturprodukter och ser som en av kulturpolitikens viktigasteuppgifter att motverka kommersialismens negativa verkningar inombarnkulturområdet. Gruppens kritik av den kommersiella verksamheten på kulturområdetuppmärksammas och kommenteras av flertalet remissinstanser. Många delar denkritiska inställningen. Åtskilliga menar dock atl barnkullurgruppen beskriververkningar av den kommersiella marknadsföringen av kulturprodukter på ettalltför onyanserat sätt. Jag delaruppfattningen alt del finns många oroande drag i den ulveckling som innebäralt allt fler produkier säljs med allt mer raffinerade marknadsföringsmetodersom riktar sig direkl till barn och ungdomar. Familjerna utsätts för en hårdekonomisk press. Prop.1978/79:143 10 får stor spridning. Reklam och massmedier ger ofta ullryckför en falsk och ensidig människosyn. Del är verkligen befogat att studerahur de kommersiella aktiviteterna utvecklas och skaffa sig beredskap för attminska skadeverkningar och sälla in molålgärder. Det är emellerlid inle rimligt att ensidigt framhäva denegativa sidorna av kommersiell verksamhei. I och med att kulturproduktersprids genom massmedier och säljs på marknaden till överkomliga priser nårockså produkter av bra kvalitet ul lill många människor. Modern teknik ochmarknadsföring måste även kunna användas som värdefulla kulturpoli-liskainstrument. Barnkullurgmppen har sammanfallal sina förslag belräffandesamhällets insatser i en "strategi mot kommersialismens negativaverkningar inom barnkulturområdel". Jag ansluler mig lill gruppens meningall del behövs motåtgärder genom opinionsbildning om den kommersiellakulturproduktionens skadeverkningar, subventioner till den seriösa kulluren,utvecklingsmöjligheter för en alternativ kulturproduklion och stimulans åtbarns egen förmåga atl gestalta. Den kulturpolitik vi bedriver är ocksåinriktad på delta slag av åtgärder. Barnkullurgruppens iniresse för all påverka kulturulbudetmed lagstiftning som innebär restriktioner har jag emellertid svårare attdela. Sådan lagstiftning kommer lätt i konflikt med den grundläggande principsom yttrandefriheten måste utgöra i den statliga kulturpolitiken. Det enda konkretaförslag som förs fram av gruppen gäller en avgift på alla serietidningarvilken skulle finansiera en kraftig subvention av kvalitetsserier. Jagåterkommer mera i detalj lill seriefrågan i ett senare avsnitt (6.4) men villredan nu deklarera atl jag anser det vara ytterst tveksamt om en reform som denföreslagna verkligen skulle få den avsedda effeklen på barns serieläsning.Enligl min mening bör vi välja andra meioder all stimulera barn atl läsa braserier. Barnkullurgmppen har också lagt fram förslag lillbegränsande åtgärder när det gäller marknadsföring som riktas mot barn.Konsumentverket ser positivt på förslagen men framhåller atl de knappast kangenomföras fullt ut med hänsyn till marknadsföringslagens nuvarande utformningoch lill-lämpning. överväger, så som barnkulturgruppen harförordat, hur man skall kunna begränsa idol- och kändisreklam som riktar siglill barn och vuxna. Verket anser också alt del inte finns några principiellahinder mot alt, enligt barnkullurgruppens förslag, ingripa mot otillbörligmarknadsföring bedriven av klubbar vilkas främsta syfte är att främjaförsäljningen av etl förelags produkter. Del ankommer på attla de initiativ på delta område som kan vara befogade. I barnkulturgruppens strategi ingår förslaget om en parlamentariskutredning om kulturindustrin och dess förgreningar. Förslaget har avvisats avmånga remissinstanser t. ex. ,.främst med hänvisning lill detutredningsarbete som redan pågår inom dessa sektorer. Prop.1978/79:143 1 j