prop · G203150 · 1978-12-31 00:00:00 — Till en del underlättades prisstabiliseringen avden långsamma uppgången i den internationella prisnivån. Detta förklarar dockicke att inflationstakten i föll starkt jämfört med genomsnittet förOECD-länderna. Utvecklingen ledde till en betydandeförbättring i bytesbalansen. Nettot mellan export och import av varor,handelsbalansen, förbättrades med . Härav kan drygt 7 miljarderkr. hänföras till utrikeshandelns volymutveckling. Tjänste- ochtransfereringsbalanserna försämrades dock även om det förbättradefraktläget medförde ett stigande sjöfartsnetto. Totalt sett stannadebytesbalansens saido på ett underskott om , vilket kanjämföras med ett motsvarande underskott om . Enavsevärd förbättring åstadkoms således . Ifinansiellt avseende motsvaras detta av ett ökat sparande inom landet. Prop.1978/79:150 Bilaga 1 10 Tabell 3 Betalningsbalans 1977 och 1978 kr., löpande priser Huvudsakligenhar detta ökade sparande uppkommit inom företagssektorn och kommunerna medanstatens underskott ökat, bl. a. som en följd av arbetsmarknads- ochindustripolitiska insatser. Kommunerna ökade sitt finansiella sparande 1978samtidigt som konsumtionen steg med i volym. Företagen uppnådde också en bättre balans mellanintäkter och kostnader . Vinstläget förbättrades mot slutet av 1978.Ökningen skedde från en mycket låg nivå. Den kraftiga ökningen i företagensfinansiella sparande sammanhängde i hög grad med den starka lagerneddragningen. Kreditpolitiken inriktades på att åstadkomma enbalanserad kreditexpansion. Ökningen i budgetunderskottet neutraliseradesgenom höjningar av likviditetskvoterna. Eftersom företagens kreditefterfråganvar svag kunde en viss ökning av utlåningen till hushållen ske. Detta bidrogtill den ökning av den privata konsumtionen som jagtidigare redovisat. Kreditpolitiken bidrog härmed till att åstadkomma denönskvärda reala expansionen. Eftersom bytesbalansen förbättrades kundekreditpolitiken utformas mera fritt i förhållande till bytesbalanshänsynen.Sålunda sänktes diskontot i flera steg . vidtogs de nödvändigaekonomisk-politiska åtgärderna för att föra ut ur den ekonomiskakrisen. 1978 blev det år då utvecklingen vände stagnation ochnedgång. Vi fick igång en exportledd expansionsprocess. Därmed lades grundenför full sysselsättning för en fortsatt god tillväxt, ett förbättratbytesbalansläge och en rimlig pris- och kostnadsutveckling. 3 Den ekonomiska politiken 1979 3.1Målen för och inriktningen av den ekonomiska politiken Målen för den ekonomiska politiken är fullsysselsättning, rimlig prisstabilitet, ekonomisk tillväxt, rättvisinkomstfördelning, regional balans och jämvikt i bytesbalansen. Prop.1978/79:150 Bilaga 1 11 som gått sedanregeringsskiftet har den ekonomiska politiken inriktats på att taSverige ur den mycket allvarliga ekonomiska kris som landet råkat in i.Inflationstakten har halverats, bytesbalansunderskottet har reducerats kraftigtoch har åter hakat på den internationella ekonomiska tillväxten. För1979 förutses en snabbare BNP-ökning än genomsnittet för förförsta gången . Det har skett en påtaglig förbättring iarbetsmarknadsläget . Den svenska konjunkturuppgången som inleddes vid mitten av1978 har fortsatt . Den utvecklas nu på bred front.Den bedömning som jag redovisade i finansplanen för svensk ekonomis utvecklingunder ligger till sina huvuddrag fast. BNP-ökningen väntas uppgå tilldrygt . Exporten av varor kan beräknas stiga med ca 8%.Den starka omsvängningen i den inhemska efterfrågan leder till en kraftiguppgång i importen med ca 9,men konkurrenskraft har förstärkts ochsvensk industri torde fortsätta att återvinna marknadsandelar både påexport- och hemmamarknaden. Även om den samlade tillväxten i inte kanväntas bli högre 1979 än de tre föregående åren så ökar marknadstillväxten försvenska varor genom att tyngdpunkten i den internationella konjunkturenförskjuts mot . Den amerikanska konjunkturen är på väg att bromsasupp, dock inte i den takt som många tidigare förutsåg. Irankrisen och dendärmed utlösta starka oljeprisstegringen innebär risker för den internationellakonjunkturen. Oljeprisstegringen kan hejda utvecklingen mot en utjämning avbytesbalansunderskotten i . Detta kan tvinga fram starkareekonomisk restriktivitet i underskottsländerna. kan den högreinflationstakten förorsaka en åtstramning av politiken även iöverskottsländerna. Man kan därför inte bortse från risken av en uppbromsningav den internationella konjunkturen och . För 1979bedömer jag dock att det internationella läget inte motiverar någonnedrevidering av tidigare prognoser för den svenska exporten. Snabbt stigande internationella priser och vinster i näringslivetkan också få ett genomslag på den inhemska pris- och kostnadsnivån. På sinahåll har uttryckts farhågor för att själva takten i den svenska konjunkturuppgångenär så hög att den äventyrar prisstabiliteten. Först skall därvid konstaterasatt svensk ekonomi alltjämt arbetar med ett mycket lågt kapacitetsutnyttjande.Enligt konjunkturbarometern angav endast en tredjedel av företagenatt de arbetade med fullt kapacitetsutnyttjande. Industrin har först nu slutatatt minska antalet sysselsatta. Det finns alltjämt ett stort antal människorutanför den reguljära arbetsmarknaden. Därför bör det finnas förutsättningaratt tillgodose en väsentligt högre efterfrågan på arbetskraft. Även om uppgången uttryckt som procentuell tillväxttakt ärstark sker Prop.1978/79:150 Bilaga 1 12 den således från ett utgångsläge med stor outnyttjadkapacitet. Uppgången i ekonomin var mycket snabb.Mycket talar för att ökningstakten planar ut under loppet av året. Det har varit nödvändigt att geekonomin en tillräcklig stimulans i inledningsskedet om man skall uppnå ensjälvgenererande uppgång i konjunkturen, där stigande investeringar såsmåningom tar över rollen som den viktigaste expansionsfaktorn. föreliggandeinvesteringsenkäter tyder också på en snabbare återhämtning avindustriinvesteringarna än vad jag tidigare räknade med. Faran av att geekonomin en för liten expansionskraft är som man kunnat konstatera i fleraländer att ekonomin aldrig riktigt kommer in i en självbärande tillväxtprocesssom leder till stigande investeringar och full sysselsättning. Det är också viktigt att uppgångeni ekonomin blir tillräckligt stark för att utlösa de betydande möjligheter tillproduktivitetsökningar som alltjämt finns i svenskt näringsliv. Produktiviteteni svensk industri beräknas kunna öka genom volymökningar ochinte genom neddragning av sysselsättningen. Denna produktivitetsökning skaparförutsättningar för en fortsatt förstärkning av konkurrenskraft och avnödvändiga förstärkningar av företagens på många håll urholkade finansiellaställning. Även i den skyddade sektorn väntas produktiviteten stiga snabbarevilket håller tillbaka kostnadsökningarna och verkar dämpande på prisstegringarna. Även om vinstuppgången inäringslivet beräknas bli relativt stor så sker den från enutomordentligt låg nivå. Vinstnivån kommer enligt vad man nu kan se att liggaväsentligt under genomsnittsnivån i tidigare konjunkturcykler inom industrin.För 1979 beräknas bruttoöverskottets andel av förädlingsvärdet (inkl.kapitalförslitning) uppgå till 22 a , vilket kan jämföras med ett genomsnittpå 1970-1974. Företagen har under de gångna årenslönsamhetskris tvingats minska det långsiktiga utvecklingsarbetet som skalllägga grunden för den industriella tillväxten . Det ärnödvändigt att den förbättrade lönsamheten används för sådana långsiktigainsatser för att utveckla nya produkter, nya produktionsmetoder och nyamarknader samt till att sänka de relativa priserna och öka konkurrenskraften.Det är också viktigt att företagen kan öka soliditeten. Den ekonomiska krisenhar visat hur fariigt det är, inte minst för möjligheten att garantera deanställda en tryggad sysselsättning, när företagen arbetar med alltför liteteget kapital. Som jag betonat i den framlagdakapitalmarknadspropositionen är det därför angeläget att nyemissionsvolymenökar. har det skett en betydande uppgång i nyemissionerna. Det ärangeläget att förutsättningar skapas för att denna uppgång fortsätter. Jag anser således att denekonomiska politiken är väl avvägd. Det finns inte skäl att redan nuvidta finanspolitiska åtstramningsåtgärder. Dessa får erfarenhetsmässigt ettsnabbt genomslag på aktiviteten i ekono- 1978/79:150 Bilaga 1 13 min och skulle riskera att i ett alltför tidigt skede avkonjunkturuppgången bryta återhämtningen i ekonomin innan ett rimligtkapacitetsutnyttjande nåtts. De växande spänningarna på arbetsmarknaden mellanefterfrågan och utbud och den risk för pris- och kostnadsutvecklingen somonekligen ligger i detta får icke bli ett skäl att driva en politik sompermanentar undersysselsättningen i ekonomin. Huvuduppgifterna för den ekonomiska politiken under 1979är för det första att höja kapacitetsutnyttjandet i ekonomin och beredasysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden för personer som är arbetslösaeller är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För det andra gäller det attförhindra att på nytt råkar in i en accelererande pris- ochkostnadsutveckling. Sysselsättningen har stadigt förbättrats. Antaletkvarstående lediga platser har ökat väsentligt . Genom omfattandearbetsmarknadspolitiska satsningar har arbetslösheten kunnat hållas nere. Detinnebär emellertid att antalet personer utanför den reguljära arbetsmarknadenalltjämt är stort. Detta ställer nya krav på arbetsmarknads- ochregionalpolitiken. Det är utomordentligt angeläget - inte bara sett från entotalekonomisk balanssynpunkt - att människorna som befinner sig utanförden reguljära arbetsmarknaden kan erbjudas trygga sysselsättningstillfällen iden ordinarie produktionen. Risken är annars betydande att antalet personerutanför den reguljära arbetsmarknaden i en kommande lågkonjunktur blir ännuhögre. Det är viktigt att under uppsvingsåren klara de storanödvändiga omställningarna på arbetsmarknaden. Det är också en förutsättningför att klara en fortsatt stabilisering av prisutvecklingen. Regeringen hardärför vidtagit en rad arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att underlätta denödvändiga omställningarna. För att hålla uppe sysselsättningenoch förhindra ett alltför starkt fall i den ekonomiska aktiviteten underlågkonjunkturen har det krävts en betydande underbalansering av budgeten. Denunderbalanseringen är större än den någonsin varit, men har helleraldrig i modern tid genomgått en så allvarlig ekonomisk kris. De växande budgetunderskotten lederofrånkomligen till stigande likviditet i den svenska ekonomin. Under loppet av1979 kan man räkna med att den reala likviditeten tenderar att stiga något försnabbt. Detta skapar risker för en inflalionistisk utveckling när ekonomin åternärmar sig fullt kapacitetsutnyttjande. Regeringen föreslår därför som jagsenare skall redovisa nya kreditpolitiska åtgärder för att bromsaupp likviditetsökningen. Det är dock viktigt att kreditpolitiken utformas så inte bryter den inledda uppgången i näringslivets investeringar. Förlitarman sig i allt för hög grad på traditionella kreditpolitiska medel riskerar manen för svag investeringsutveckling med lägre produktivitetsökning.Detta kan Prop.1978/79:150 Bilaga 1 14 försvårastabilisering av prisutvecklingen. Det tar också relativt innan enkreditpolitisk åtstramning återverkar på den reala ekonomins utveckling. Därför måste den ekonomiska politiken inriktas påett växelspel mellan kredit- och finanspolitik. Tyngdpunkten i den på siktnödvändiga åtstramningen av den ekonomiska politiken måste läggas påfinanspolitiken. kommer det med hänsyn tillbudgetutvecklingen och till den förutsedda allmänna utvecklingen av svenskekonomi att vara nödvändigt att öka statens inkomster. Som närmare redovisas i det följande finns det inteanledning att redan nu låsa sig för storleken eller formerna för de skattehöjningarsom kan bli nödvändiga att besluta om . Osäkerheten om deninternationella konjunkturutvecklingen bortom 1979 är stor. En åtstramning måstesjälvfallet motiveras utifrån den reala utvecklingen i ekonomin. Beslut omskattehöjningar bör inte grundas på budgetunderskottets absoluta storlek utanpå överväganden om produktionsresurserna i samhället räcker till för att mötaden framkommande efterfrågan, bytesbalansens utveckling och nödvändigheten attlångsiktigt stabilisera pris- och kostnadsutvecklingen. De betydande budgetunderskott som vuxit fram underett antal år har främst tillkommit genom återhållsamhet med skattehöjningar, ensvag utveckling av skatteunderlaget samt stora utgifter för industri- ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder och för stöd till utsatta grupper. Dealternativa förslag till åtgärder som framförts skulle inte på något avgörandesätt ha påverkat budgetbalansen. Förutsättningarna för att uppnå en realt sett godtillväxt är gynnsamma som jag närmare redovisar i kalkylenför 1980 1981. Problemen ligger på den finansiella sidan. Det gäller att uppnåen lugn löne- och prisutveckling med den nödvändiga finanspolitiskaåtstramningen. Alla partier och arbetsmarknadens parter bör ha ett starktgemensamt intresse att klara dessa problem med hänsyn till den avgörandebetydelse det har för den framtida välståndsutvecklingen i vårt land. 1 ett senare avsnitt redovisas kalkyler över etttänkbart utvecklingsalternativ för ekonomin som tordeligga väl inom det totala resursutrymmet inom ekonomin. För att realisera dettakrävs bl. a. att hushållens privata konsumtion 1980 inte ökar med mer än 2 å2,. De finanspolitiska krav som en sådan utveckling ställer bestäms i förstahand av den eljest troliga utvecklingen av hushållens reala disponiblainkomster. Dessa bestäms i sin tur, förutom naturiigtvis av den allmänna pris-och löneutvecklingen, av storleken på sänkning av marginalskatterna. Dessutom betyder de relativt omfattande transfereringsökningarnasom sker till hushållen relativt mycket för hushållsinkomsternas utveckling. 1andra hand påverkas den privata konsumtionen också av förändringar i 1978/79:150 Bilaga 1 15 Mycket talar för att sparkvotenkommer att falla något vilket ställer krav på ökat finansiellt sparande i denoffentliga sektorn. Den skatteomläggning som regeringen lagt förslag om iriksdagen innebär att hushållen utöver inflationsskyddet får en sänkning av destatliga direkta skatterna. Förslaget om ökat stöd till kommunerna gör detockså möjligt för många av dessa icke minst vad gäller landstingen att sänkakommunalskatten. I andra fall kan en höjning utebli. Löntagarna kommer därföratt få en med hänsyn till utrymmet för privat konsumtion rimlig höjning avrealinkomsterna även vid låga nominella lönehöjningar. Därför borde det varamöjligt att öka de lönebaserade avgifterna utan att därmed allvarligt riskeraen samlad lönekostnadsutveckling som ånyo äventyrar internationellakonkurrenskraft. Regeringen är beredd att överväga även andra bredbasigaskatteformer. En särskild utredning har tillsatts för att skyndsamt utreda dens. k. produktionsfaktorsskatten och andra bredbasiga skatter. Målet är attfinna de former för skatteökningar som får minst negativa verkningar påkonkurrenskraft och inflationstakt. Nödvändigheten att begränsa den privatakonsumtionstillväxten 1980 till ungefär i linje med det långsiktiga utrymmetför privat konsumtion bestäms dock inte enbart av hänsyn tillkapacitetsbegränsningar i den svenska ekonomin utan är också en konsekvens avde restriktioner som kravet på en långsiktig bytesbalansjämvikt innebär. Det ärutomordentligt viktigt att resursutrymmet i ekonomin reserveras för ökadeinvesteringar och en fortsatt förbättring i bytesbalansen. Bytesbalansunderskottet beräknas uppgå till ca 6,3miljarder kr. Detta är en försämring jämfört med föregående år. Medhänsyn till den starka uppgången i den inhemska efterfrågan är detta naturligt.Den stora förbättringen i bytesbalansen 1978 kan till drygt hälften förklarasav ökad konkurrenskraft medan resten i huvudsak förklaras av den låga inhemskaefterfrågan. Försämringen i bytesbalansen är således inteett uttryck för en försvagad konkurrenssituation utan för ett återvändandetill en mer normal balans mellan efterfrågekomponenterna. fortsätterattvinna marknadsandelar 1979 vilket minskar det underliggandebytesbalansunderskottet. Det ökade underskottet beror också på den extra starkaoljeprishöjningen. Även får man räkna med att stigandeoljepriser tenderar att öka underskottet i bytesbalansen. Strukturellt harSverige således alltjämt ett betydande underskott. Inflationen nådde i februari 1979det lägsta tolvmånaderstalet (5,) . Det ligger väsentligt under dengenomsnittliga ökningstakten i OECD-området . Flera faktorerhar bidragit till den starka nedgången i inflationstakten. Löneavtalet för 1978och 1979 har legat på en förhållandevis måttlig nivå. Prop.1978/79:150 Bilaga 1 16 Därtill kommer effekten av borttagandet av denallmänna arbetsgivaravgiften på från . 1 årets finansplan antogs attkonsumentprisindex skulle stiga med 5 å . Med hänsyn till att deinternationella prisstegringarna blivit starkare än beräknat antarkonjunkturinstitutet nu att prisstegringen under loppet av 1979 kommer attuppgå till . Därvid har beaktats effekterna av de nya oljeprishöjningarsom OPEC-länderna beslutat och att prisökningarna på flera internationellaråvaror blivit starkare än beräknat. Prisstegringarna under årets ligger på 2,vilket ligger väl i linje med en prisstegring påtotalt under loppet av året. Priserna på varor och tjänster inom denskyddade sektorn svarar för ca 2/3 av konsumentprisindex. Dessa priser har ökati relativt måttlig takt. Den ökning i den skyddade sektorns produktionsvolymsom nu sker höjer produktivitetsökningstakten. Detta bidrar till att dämpapris- och kostnadsutvecklingen i ett läge där kapacitetsutnyttjandet alltjämtär lågt. En viktig faktor bakom denförhållandevis försiktiga inflationsprognosen är den lugna prisutvecklingen pålivsmedel. De internationella livsmedelspriserna har inte visat någratendenser till att stiga och de svenska livsmedelspriserna har höjts mycketlitet som följd av den återhållsamma kompensationen till jordbruket den 1januari innevarande år. Det är regeringens bestämda avsiktatt söka hålla prisökningen inom den i löneavtalet mellan SAF-LO-PTK angivnagränsen på mellan dec. 1978 och okt. Självfallet försvåras detta avprisökningar utifrån. De starka oljeprisökningarna får stora återverkningar påden svenska ekonomin. Utan ytterligare stora internationella prisökningarbedömer jag det emellertid alltjämt realistiskt att inflationen inte skallöverstiga under loppet av 1979, vilket innebär en prisökning på mindre än 5%t.o.m. För att klara prismålet krävs dock den största återhållsamhetmed prishöjningar från företagens sida. En fortsatt intensiv prisövervakningär nödvändig. Det krävs också stor återhållsamhet med kommunala och statligataxehöjningar. Det svenska kostnadslägetfortsätter att förbättras i förhållande till omvärlden under loppet av 1979.Lönekostnaderna i industrin beräknas stiga med . Om produktivitetsökningensom förutsatts skulle uppgå till betyder det en lägre ökning ilönekostnaden per producerad enhet än i konkurrentländerna. skullesåledes finnas förutsättningar att återställa en stor del av vad som ännu återstårav den relativa kostnadsförsämring som drabbade . 1beräkningarna har förutsatts att industrin i första hand använder detförbättrade konkurrensläget till att sänka sina relativa priser. Det starka omslaget i den svenskakonjunkturen föregående är var exportlett. Ökningen av nettoeftertVågan frånutlandet tippgick till inte 1978/79:150 Bilaga 1 17 mindre än 4,av BNP. Den inhemska efterfråganutvecklades däremot svagt. fortsätter exporten visserligen att öka i snabbtakt, men importvolymen beräknas stiga ännu snabbare. Den utländskanettoefterfrågan avtar således som drivande kraft i efterfrågeexpansionen. I årsker det i stället en stark återhämtning i den inhemska efterfrågan se följandetablå. Bidrag till BNP-tillväxten 1976-1979 -0,5 -0,5 -0,6 -0,9 -3,2 -1,3 Nettoefterfrågan från utlandet' -0,1 -2,4 ' Export av varor och tjänster ./. Import av varor ochtjänster. Av särskild betydelse är det mycketkraftiga lageromslaget. kommer lagerinvesteringarnaatt ge ett positivt bidrag till efterfrågan. Alltjämt fortsätter dock dentotala lagervolymen att minska fastän i betydligt mindre omfattning än under1978. är nu på väg att äntligen normalisera relationen mellan lager ochproduktion. Den privata konsumtionen harberäknats stiga med 2,, dvs. samma antagande som gjordes i årets finansplan.Konjunkturinstitutet har med anledning av att inflationsprognosen revideratsupp kommit till att ökningen i hushållens disponibla inkomster stannar vid2,1979. Institutet har därför reviderat ned sin tidigare prognos för denprivata konsumtionen från 3,5 till . Osäkerheten om de reala disponiblainkomsternas utveckling är stor. Därtill kommer svårigheterna att förutsehushållens sparkvot. Jag anser inte att det finns tillräckligt starka skäl attförändra prognosen för den privata konsumtionens ökning på 2,mellan 1978 och1979, som gjordes i årets finansplan. Det skulle innebära vid den nuvarandekalkylen för hushållens reala disponibla inkomster att sparkvoten, som tidigareantogs förbli oförändrad, skulle sjunka något. För att begränsa en eventuellnedgång i sparkvoten vill jag föreslå att ytterligare ansträngningar görs föratt stimulera hushållens sparande. Jag vill därför förorda att ytterligareansträngningar görs att öka statens upplåning från hushållen genom en ökademissionsvolym av sparobligationslån. Det är önskvärt att framöver hålla denprivata konsumtionen inom de ramar som det långsiktigt finns utrymme för. Såstora svängningar i den privata konsumtionens tillväxttakt som vi haft iSverige 1974-1978 är inte önskvärda. Det gör det svårare att uppnå en lugnprisutveckling och skärper svårigheterna på arbetsmarknaden. Den statliga konsumtionen beräknasliksom tidigare öka i relativt begränsad takt , eller . Denkommunala expansionen ökade med 1978 och beräknas 1979 komma attligga klart över 2 1978179. Bilaga I och 2 Prop.1978/79:150 Bilaga 1 18 de som fastställdes i överenskommelsen mellanregeringen och de båda kommunförbunden. Tillväxten i den offentligakonsumtionen innebär en årlig sysselsättningsökning på mellan 40000 och 50000personer. Industrins investeringar har fallit med mellan1976 och 1978. Industriinvesteringarna bestäms i huvudsak avkapacitetsutnyttjande och av vinstnivån. Den stora nedgången i bägge dessastorheter förklarar mer än väl nedgången i industriinvesteringarna. Den senasteinvesteringsenkäten inom industrin tyder emellertid på enmarkant omsvängning i industriinvesteringarna. räknar meden investeringsuppgång 1979 med inom industrin. Denna investeringsenkättyder på att omsvängningen i industriinvesteringarna kan komma snabbare än vadjag tidigare förutsåg i årets finansplan. Normalt kommer uppgången iindustriinvesteringarna relativt sent i konjunkturuppgången. Förklaringen kanvara att industrins produktionsuppgång har blivit något starkare än somförutsågs. Regeringens investeringsstimulerande åtgärder får därför också ettstörre genomslag på företagens beteende. Under innevarande år är dels investeringsfondernagenerellt frisläppta, dels har företag rätt till extra investeringsavdrag(investeringsbidrag). Investeringsavdraget (investeringsbidraget) gäller förmaskiner t.o.m. utgången av 1979 och för byggnader t. o. m. 31 mars 1980.Enligt min uppfattning finns det inte skäl att förlänga investeringsavdragetytterligare. Det betyder sannolikt att företagen kommer att söka tidigareläggaen del av sina investeringar som de planerar . Tyngdpunkten i investeringsökningen ligger på maskinsidan,vilket kan vara ett uttryck för att företagen nu vidtar omfattanderationaliseringsinvesteringar och är försiktiga med långsiktigakapacitetsutvidgande investeringar. Om inga allvarliga störningar sker i deninternationella ekonomiska tillväxten och den svenska ekonomin kan man räknamed att det sker en förskjutning av tyngdpunkten motkapacitetsökande investeringar. Mycket talar för att investeringsuppgångendessa år kan bli relativt kraftig.