prop · G203183 · 1978-12-31 00:00:00 — Ocksä jag anser atl den akluella besiämmelsen bör anpassaslill generalklausulen. är önskvärt inle bara för att lillgodose kravelpä enhellighei ulan ocksä för alt skapa bättre balans mellan jordägaren ocharrendalorn vid villkorsprövning enligt JB. Som kommittén har framhållil nuvarande regeln jordägaren ell vissl förelräde när villkoren skallfasislällas fördel fortsatta arrendel. Till skillnad mot jordägaren har nämligenarrendalorn inle möjlighel all få pröval huruvida ell av honom begärt nyllavialsvillkor skäligen bör gälla under den nya arrendeperioden. Kommitténs förslag lillgodoser önskemålet om all samiligade av par- 1978/79: 183 21 lerna föreslagna villkoren skall kunna bli föremal förlikvärdig prövning. I likhel med flerialel remissinsianser anserjag au detta ären naiuriig konsekvens av principen om parternas jämsiälldhel iavialsförhällandel. Enligt min mening har den föreslagna besiämmelsenemellerlid fåll en mindre lämplig utformning. 1 kommiiiéns förslag avvikerformuleringen inle oväsentligt från generalklausulens lydelse. Kommitténmotiverar della med atl den i generalklausulen använda formuleringen skullekunna göra bedömningsunderlagel onödigt omfångsrikt. Eftersom prövning av arrendevillkoren kan påkallas bädemed slöd av och med slöd av generalklausulen bör man enligtmin mening sä långt som möjligl eftersiräva en enhellig bedömningsnorm.Beträffande arrendeavgiftens storlek och förlängningslidens längd går delvisserligen inle all inom båda prövningssyslemen åsiadkomma formelll likartadeförutsättningar för bedömningen. När det gäller andra arrendevillkor kanjagemellerlid inle se nägot hinder mol att den rättsliga ramen för prövningen blirdensamma enligt JB som enligt generalklausulen. Jag anser därför all denförevarande bestämmelsen bör uppta samma grund-rekvisil som generalklausulen. Mol bakgrund av del anförda föreslårjag au besiämmelsenulformas så all annal av jordägaren eller arrendalorn uppslällt villkor skallgälla i den män del ej är oskäligl med hänsyn lill arrendeavialels innehåll,omsländighelerna vid avialels lillkomsi. senare iniräffade förhållanden ochomsländighelerna i övrigi. 2.4 Rätten till självinträde 1 vissa fall kan arrendalorns besittningsskydd bryias (9kap. 8 S JB). fall är atl jordägaren eller nära anhörig lill honom villöverta brukandet av arrendeställel. Om jordägaren gör sannolikt alt s. k.självinträde skall ske, har arrendatorn inle rält till förlängning avarrendeavtalet. Regeln om att jordägaren alltid har rätl all övertabrukandel kan onekligen förefalla härd mol arrendalorn. Endasl om jordägarensavsikler inle verkar allvarligl menade, kan självinträde vägras. Vilka följderdel kan fä för arrendalorn all gå miste om arrenderätten saknar däremoibelydelse. Som skälför all regeln har fåll denna uiformning har i förarbeiena (prop. 1970:20 Del B2 s. 863) framhållits att det är av stor belydelse för en jordägare all han vidarrendelidens uigäng har en ovillkorlig räll alt själv överta brukandel avfasiighelen. En annan regel skulle i hög grad verka hämmande på uibudel av markför arrende. Jag vill inie besirida all en begränsning av rälien lillsjälviniräde kan medföra all inlresset av att upplåta jordbruksarrendenminskar. Hur stor denna risk är, beror dock pä hur ingripande en eventuell begränsningblir. Jag återkommer senare lill detla. Den kritik som enligt min mening kan riktas mot dennuvarande regeln är Prop.1978/79:183 22 all del inte finns nägoi som helsl ulrymme för all beaklade konsekvenser som självinträdei kan medföra för arrendalorn. Som framhålliisav lagulskollel (LU 1975:6 s. 7) kan del därför inle undvikas all regeln ispeciella fall kan leda lill resullai som är mindre lilllalande frän socialsynpunki. Vid remissbehandlingen har ocksä från bl.a. arrendenämndshäll uppgetlsau del har förekommii fall där arrendalorn har måst avträda arrendeslällel,faslän della har leii sig obilligl mol honom. För att förhindra all regeln kan leda lill sådana obilligaresullai krävs del enligt min mening inga djupare ingrepp i grunderna för dennuvarande lagstiftningen. De skyddsbehov som del kan vara fråga om synesnormall kunna lillgodoses genom all man öppnar möjlighel för arrendenämnden alli självinlrädesfallen också väga in arrendalorns förhällanden i bedömningen.Vad del närmasi gäller är alllsä all finna en ordning som ulan all alllförmyckel begränsa jordägarens möjligheler all förfoga över sin mark vidarrendelidens uigäng lillåler själviniräde bara när della ler sig rimligi medhänsyn liil samiliga omständigheter i del enskilda fallel. Enligi kommitténs mening leder synpunkier av delta slagfram lill all en iniresseawägning mellan parlema bör kunna ske också isjälvinlrädesfallen. Kommittén föreslår därför aii den nuvarande regeln försesmed en litläggsbesiämmelse som innebär all själviniräde får ske, om del inle ärobilligl mol arrendalorn all arrendeförhållandei upphör. Förslagei harlillslyrkls av flerialel remissinsianser. Ocksåjag anser atl den föreslagna lösningen är lämplig.Man möjliggör på della säll en flexibel prövning, där hänsyn i behövligutsträckning kan tas lill de argument och sakförhållanden som åberopas frånömse sidor. Jag vill i sammanhanget erinra om att prövningsorganen i arrende-och hyrestvister har stor erfarenhel av inlresseavvägningar, efiersom della ärell i JB vanligi sätl atl reglera förutsättningarna för bl.a.besillningsskyddsav-brolt. Jag biiräder därför kommitténs förslag all enförlängningslvisi, där jordägaren åberopar själviniräde. bör avgöras efter envägning av parternas motstående inlressen. Om ell upphörande avarrendeförhållandet framstår som obilligl moi arrendalorn, skall självinirädekunna vägras. 1 likhel med kommittén och majoriielen av remissinsiansernaanserjag alt man på detta sätl kan tillskapa en ordning, där ä ena sidan jordägarenkan återfå brukningsrätten lill arrendeställel när han har befogad anledningtill det, medan ä andra sidan arrendatorns behov av social och ekonomiskirygghet kan lillgodoses i siörre ulsiräckning än f n. Om regeln om själviniräde utformas i enlighel med vad jagnu haranförl, anserjag atl man knappast behöver befara atl uibudel avjordbruksarrenden kommer alt påverkas negaiivi. När del gäller en sådan obillighelsprövning som härföresläs är del inte möjligt alt ge några närmare anvisningar om hur inlresseawägningenbör ulfalla i del enskilda fallel. Vad man från lagsliftarens sida kan göra ärall 1978/79:183 23 peka pä omsländigheier som lypiskl setl bör lillmälas viktvid prövningen. Vilken lyngd sädana omsländigheier bör ha, när de vägs mol varandra,mäsle däremot överlämnas ät prövningsorganens egel bedömande. Jag skall försl ge nägra exempel pä omständigheter som kanföreligga pä arrendalorns sida och som enligt min mening bör tillmätasbelydelse vid prövningen. Om ivislen gäller ell s. k. hisloriskl arrende, dvs.om arrendalorn och hans släki under flera generationer har brukaiarrendeslällel. lorde ofta ell avbroll i rätlen lill förlängning kunnabelraklas som obilligl. Ocksä i fråga om andra gärdsarrenden lorde det i mängafall kunna anses obilligt, om arrendalorn måsle lämna en trakt, där han ochhans familj har rotat sig. Ett för arrendatorn obilligl resullai kan vidareinlräffa. om arrendet ulgör arrendalorns huvudsakliga försörjningsunderlag ochdel pä grund av i.ex. arrendalorns höga levnadsålder inte verkar iroligl allhan skall kunna fä ell nyll sladigvarande arbele inom regionen. Delsamma synesböra gälla, om arrendalorn med fog har förlilal sig pä all arrendel skallföriängas och därför har siåll för kostnadskrävande invesleringar päarrendeslällel och han i händelse av avflyttning inle skulle kunna erhällarimlig kompensafion för nedlagda koslnader och arbelsinsalser. Beiräffande molsvarande omsländigheier pä jordägarsidanvilljag lill en början peka pä all förulsällningama för ularrenderingen efierhand kan ha ändrats väseniligi till följd av förhällanden som jordägaren inlelog med i beräkningen vid liden för upplåielsen. Självfallel bör arrendenämndenäven i övrigt la berättigad hänsyn till jordägarens sociala och ekonomiska situationoch mot bakgrund härav söka bilda sig en uppfattning om hur angeläget delallmänt selt kan anses vara för honom atl få överta brukandel avarrendeslällel. Enomständighet som kommittén särskilt har uppehållit sig vid är atl jordägarenkan ha upplälit arrendel av mera lillfälliga orsaker. Han kan 1. ex. ha gjortupplåielsen i avvaklan på all en son eller dotter har genomgåttlantbruksuibildning. Om i ell sådani fall bada parier vid avialels ingående harvaril överens om upplåielsens begränsade varakiighei, anser jag i likhel medkommittén all själviniräde som regel bör medges, när molivel förularrenderingen inle längre föreligger. Som kommittén har påpekal kan del i här åsyftade fallbehövas uiredning om all arrendalorn har varit införstådd med jordägarensavsikter och atl han mer eller mindre lydligl har godlagil dessa. Kommitténanför atl lillräcklig uiredning bör anses föreligga, om del av arrendeavialelframgår all arrendalorn under viss angiven föruisättning har förklaral siggodla ell framlida själviniräde. En remissinstans har inväni all parterna inle på dellasäll bör få besiämma över förulsäuningarna för ell framlida självinträde. Delfinns risk för all detta skulle kunna ulnylljas föratt kringgåbesillningsskydddsreglerna. Del bör i slället krävas alt arrendenämnden harlämnal dispens frän besill-ningsskyddel. Dispens bör meddelas, om jordägarengör sannoliki all självinträde skall äga rum vid arrendeperiodens uigäng. 1978/79:183 24 För egen del anserjag inle alt del bör krävas dispens överenskommelser av della slag skall tillerkännasrättsverkningar. 1 mänga fall är det inle möjligt all i förväg bedöma,huruvida jordägaren kommer all kunna förverkliga sina avsikler beiräffandesjälvinlrä-del. Meddelas ända dispens, är arrendalorn helt avskuren frånmöjlighelen all föra frägan vidare lill arrendenämnden. Enligi minmening är del frän arrendatorns synpunkt bälire atl arrendenämnden inom ramenför den allmänna obilligheisprövningen fär frill bedöma bevisvärdel av denuiredning om parternas lidigare inlenlioner som kan komma all läggas fram närsjälvinlrädei aktualiseras. Jag ansluter mig alllså lill kommitténsuppfattning. I likhet med kommittén anserjag vidare atl självinirädesom regel bör medges, om jordägaren erbjuder arrendalorn eu annal godiagbarlarren-deslälle. Beiräffande s. k. sociala arrenden fanns del lidigarebestämmelser som syfiade lill au förhindra all jordägaren missbrukade sindåvarande räll all frill kunna säga upp arrendeavtalet, om han avsåg all görasjälvinträde. Jordägaren kunde enligt dessa bestämmelser dömas lill böter, omhan utan tillsiänd av arrendenämnden sälde egendomen eller arrenderade ul denpå nyll innan viss lid hade förfluiii efter del all arrendeavialel upphörde. Dennasiraffsanklion avskaffades i samband med lillkomslen av JB. 1 förarbeiena(prop. 1970; 20 Del B 2 s. 979-980) framhölls all nägon siraffsanklion inlelängre behövdes för au motverka orikliga uppgifier lill slöd förbesittningsskyddsavbroti med hänsyn lill all jordägarens påstående om markensframlida användning enligt de nya reglerna kunde underkaslas saklig prövning avarrendenämnd. Del påpekades vidare all orikliga uppgifter om själviniräde iviss ulsiräckning kan bestraffas enligt 9 kap. broUsbalken. Kommiuén har övervägl om del finns behov av all återinföranägot form av Slraff- eller skadesländssankiion för all förhindra all rälientill själviniräde missbrukas. Kommittén anser dock all del inle föreliggernågoi sädanl behov. 1 likhel med flertalei remissinstanser delar jag denna uppfattning. Jag vill i anslutning härtill betona all den nu föreslagnaobilligheisprövningen inle är avsedd all medföra nägra lättnader ibevishänseende, när del gäller kravel på all jordägaren skall göra sannoliktall han själv eller nära anhörig lill honom verkligen kommer all brukaarrendestället, om arrende-förhällandet upphör. I förarbetena till dennuvarande regeln (prop. 1970: 20 Del B 2 s. 863 och SOU 1968: 57 s. 393)diskuleras vilken uiredning som bör krävas om del planerade självinlrädei. Densammanställning av rättsfall som har lagils in i kommitténs belänkande visarall regeln lorde lillämpas pä ell säll som ligger väl i linje med vad som harvaril avsell. Själviniräde brukar sålunda vägras, om jordägaren inle haransells kunna klara av jordbruket på arrendestället pä grund av brisiandeerfarenhel av lantbruk. 1978/79:183 25 hög älder eller sjukdom. Självinträde har ocksä vägrats,när del bakom jordägarens begäran om själviniräde har legat en önskan alt bliav med en enligi hans mening besvärlig arrendalor eller all längre fram erhällahögre avgift av annan arrendalor. Vid remissbehandlingen har eu par reformkrav förts framsom hänger samman med frägan hur rälien lill själviniräde påverkas av all arrendeslällelövergår lill ny jordägare. En remissinsians anser sälunda all del inie bör varalillålel för den nye jordägaren all göra gällande självinträde, om denutarrenderade egendomen är ell bärkraftigl familjejordbruk som tinder många ärhar brukats pä arrende. sädanl förbud mol själviniräde kanjag dock intebiträda. Prövningen bör även i della fall ske med hänsyn lill allaomsländigheier som parterna äberopar. En annan remissinstans påpekar au det har förekommii falldär jordägaren efter all ha sagl upp arrendeavialel har säll arrendeslällelunder uppsägningsliden. Prövningsorganen har i sådana fall lillåtit a» den nyeägaren i förlängningslvisien äberopar själviniräde sombesiliningsskydds-brytande grund, någoi som enligi remissinslansens mening slridermol JB: s ordalydelse. Kriiiska synpunkier av della slag har också förekommit iden allmänna debatten (jfr 1 idskrifl för 1978 s.193-194 och 407-408). Enligi min mening överenssiämmer den kriiiseraderällslillämpningen med den allmänna principen alt den som förvärvar t. ex. enäganderätt eller en nyttjanderätt inte genom själva överiätelsen får vare sigbätire eller sämre ställning än vad överlålaren hade. En i laga ordningverkställd uppsägning förlorar alllså inle sin verkan lill följd av all delsenare sker en parisväxling på upplålarens eller nylljanderällshavarens sida. En ny arrendejordägare lorde därför vara oförhindrad atlunder den fortsatta besittningsskyddsproceduren begära själviniräde. Del finnsockså vissl slöd för denna uppfattning i den rättsvelenskapliga lilleraluren(jfr , Jordbruksarrende, s. 89 och 91). Vid prövningen avbesitiningsskyddstvislen skall dock självfallel inga andra sakförhållanden påjordägarsidan beakias än sädana som gäller den nye ägaren. Härvid torde den nuföreslagna obilligheisprövningen enligt min uppfattning i mänga fall komma altleda lill all del begärda besillningsskyddsavbroiiei belraklas som obilligl motarrendalorn. Jag vill tillägga alt den fråga som jag nu har diskuieraikan komma i ell annal läge, om del i samband med en reform avuppsägningsförfarandel i arrendetvisler införs krav på atl denbesillningsskyddsbrylande grunden skall anges redan i uppsägningshandlingen. Kommittén har i anslutning lill frågan om självinirädeövervägt huruvida besittningsskyddet behöver stärkas ocksä i de s. k.raiionaliseringfallen. Enligi JB har arrendalorn inle räll till föriängning, omjordägaren gör sannolikt all arrendeställel behövs för en mera ändamålsenligindelning i 1978/79:183 26 brukningsenheter och del ej av särskilda skäl är obilliglmol arrendalorn all arrendeförhållandei upphör. Kommittén konsiaterar all delallmännas intresse av strukturralionalisering inom jordbruket har sädan siyrkaall arrendalorns intresse av fortsatt brukande normall bör fä slä lillbaka, omarrendeslällel behövs för rationalisering. Med hänsyn härtill anser sigkommittén inte böra föreslå nägon ändring av besittningsskyddsreglema på dennapunkt. Kommitténs ställningstagande har i allmänhet godlagils avremissinstanserna och inle heller jag har någon erinran. Kommittén har bl.a. haft i uppdrag atl föreslå enförstärkning av det besittningsskydd som lillkommer dödsbo efter arrendalor somhar avlidil under arrendeiiden. Med nuvarande regler är det oklart för vilkenlid avlalel bör förlängas, om parterna inle kan enas om della. För bestämmelserna om minsla lilläina arrendelid liksomför besitl-ningsskyddsbesiämmelserna är det av avgörande belydelse huruvida arrendelär ett gårdsarrende eller ett sidoarrende. Gårdsarrende föreligger, om parternahar kommit överens om att arrendel skall omfatta boslad för arrendalorn. Bosladkan upplåtas endast till fysisk person (prop. 1970:20 Del B2s. Vid gärdsarrende är minsla arrendeiiden i princip fem är.För sidoarrenden finns ingen miminiiid föreskriven. Vid gårdsarrendeföreligger alllid besittningsskydd. Vid sidoarrende föreligger besittningsskyddendast om arrendetiden översliger ell år. Om besittningsskydd gäller, har arrendalorn i princip rällalt få avlalel förlängt på skäliga villkor. Kan parterna inle enas om den nyaarrendeperiodens längd, kan denna fastställas av arrendenämnden. Härvid gällerall den nya arrendeperioden skall molsvara arrendeiiden enligi avlalel, docklängsi . Förlängning kan emellerlid ske för annan lid, om detla avsärskild anledning är lämpligare. Somjag nämnde gäller besittningsskydd för allagärdsarrenden. Om en gärdsarrendator avlider under löpande arrendeperiod,övergår hans rälligheler och skyldigheler enligi arrendeavtalet pä dödsboet(prop. 1970:20 Del B 2 s. 941 och 953). Dödsboet har alllså i princip rält allfå avlalel förlängt på villkor som kan anses skäliga med hänsyn till jordägarensoch dödsboets förhällanden. Eftersom innehållet i själva arrendeavtalet är avgörandeför om arrendel är ell gärdsarrende eller inle (prop. 1970 Del B 2 s. 972-973och 980). synes arrendels egenskap av gärdsarrende inie förändras enbarl därföralt arrendalorn avlider och dödsboei inlräder i hans slälle. Vid förlängningav avlalel kan emellerlid jordägaren åberopa all den nya arrendeperioden inleskäligen bör bestämmas lill , efiersom dödsbo som juridisk person inlekan ha boslad pä arrendeslällel. 1978/79:183 27 Beiräffande tolkningen av gällande bestämmelser harlagulskollel anförl (LU 1974: 35 s. 42) all om jordägaren under åberopande avatl dödsbo inle kan inneha gärdsarrende kräver au den nya arrendeiiden skallsällas lill eli är sä lorde dödsboei i varje fall i normalfallel inte ha rätllill längre avialslid än cll är. Detta skulle medföra att be.siiiningsskyddelgick föriorai i samband med förlängningen. Kommittén framhäller all osäkerhelen om gällande rättsinnehall försäl-ler dödsbon i ell ulsall läge. Enligi kommitténs mening är delnödvändigt au dödsbos ställning i besittningsskyddshänseende blir klarlagdgenom en ny lagregel. Sociala och ekonomiska skäl lalar för atlarrendeförhällandel inle mol dödsboets vilja bör kunna upplösas alllför korttid efter uigången av den arrendeperiod under vilken dödsfallel har inträffat.Samtidigt är det angelägel all regeln ulformas sä all dödsbon inle förbliroskiftade under längre lid än nödvändigt. Enligt kommitténs uppfattning börregleringen omfatta också dödsbo efter sidoarrendator som har hafibesittningsskydd, efiersom molsvarande skyddsbehov kan föreligga i delta fall. Med hänsyn till del sagda föreslär kommittén all dödsboefter arrendator som har haft besittningsskydd skall ha räll lill sammaföriängning av arrendeavialel som arrendalorn skulle ha haft vid uigången avden arrendeperiod under vilken arrendalorn har avlidil. Vid uigången avföljande arrendeperiod skall enligt kommitténs förslag dödsboelsföriängningsrätl bedömas pä samma säu som gäller för övriga juridiska personer. 1 anslutning till förslaget i denna del har kommitténerinrat om atl Skånearrendalorernas samrådsgmpp i en skrivelse, som avregeringen har överlämnats till kommittén för övervägande,föreslagit bl. a. atl jordbruksarrendalor skall få räll all överiåla arrendet isamband med generationsväxling. Kommittén avser att behandla denna frågasenare. Flertalet remissinstanser har tillstyrkt all kommitténsförslag om dödsbos räll lill förlängning av arrendeavtalet läggs lill grundför lagsiiftning. Nägra remissinstanser anser emellertid all förslaget så näraberör frägan om en eventuell överlåtelserätt att del inle bör genomföras . För egen del finner jag del värdefullt all kommittén i detforsalla uiredningsarbelel förulsätlningslösi undersöker huruvidajordbruksarrendalor i vissa fall bör fä räll all överiåla arrenderätten pånärsläende. hindrar emellerlid inle all man nu lar upp beslämmelserna omdödsbos besittningsskydd. Del nuvarande oklara rättsläget bör enligi minmening inle beslå längre än nödvändigt. Oberoende av hur frågan omöverlätelserätl kommer alt lösas på sikl, får man f. ö. räkna med all delkommer all finnas dödsbon som inle vill eller kan ulnyllja denna rättighet. Jag biiräder kommitténs förslag all dödsbo efter avlidenarrendator nu bör ges ell siarkare besittningsskydd än som följer av den fråndödsboets synpunki minsl förmänliga tolkningen av gällande rätl. Som kommitténhar framhållil bör regleringen omfatta inle bara gärdsarrenden ulan ocksåsådana sidoarrenden som den avlidne innehade med besittningsskydd. Prop.1978/79:183 28 När del gäller frägan hur längl man bör sträcka sig förall bereda dödsboei irygghei i besittningen, anserjag alt den avvägning somkommiiién har gjort är lämplig. Vid utgången av den arrendeperiod under vilkendödsfallel har inlräffat bör sälunda dödsboei ha rätl lill förlängning församma lid som den avlidne skulle ha hafi. Var t. ex. den avlidnegärdsar-rendalor, skall dödsboei alllsä i princip ha räll lill fem årsförlängningslid. Flera remissinsianser har emellerlid påpekat allkommitténs förslag bör förtydligas, sävitt avser situationen när den förstaförlängningsliden har löpi ul. Också jag anser all ell förtydligande bör ske. När denförsta förlängningstiden har gäll lill ända, bör enligt min mening huvudregelnvara att dödsboet skall ha rätt lill förlängning avavtalet. Med hänsyn till all förhållandena vid arrende är så varierande, bördet emellertid finnas möjlighet alt i undanlagsfall faslställa en längre förlängningslid.Som komplement till huvudregeln bör därför föreskrivas all förlängning kan skeför längre lid än , om synnerliga skäl föreligger. Del rättsliga förfarandet vid en förlängnings- ellervillkorstvist mellan en jordägare och en arrendator är f. n. i huvudsakutformat på följande sätt. Arrendeavtal som är ingånget för bestämd tid - ett åreller längre -måsle i princip sägas upp för alt upphöra all gälla vid denavtalade arrendelidens utgång. För arrendeavtal med besittningsskydd gällerdessutom atl avtalet måsle sägas upp även om part vill alt arrendet skallfortsätta men på ändrade villkor. En uppsägning av arrendeavtal gäller - oberoende av frånvilken sida den görs - i princip avtalets upphörande. Om arrendatorn iuppsägningen har begärt förlängning av avtalet pä ändrade villkor, har hanemellertid kvar sin rätt lill förlängning av avlalel. Själva besillningsskyddsproceduren inleds med attjordägaren tillställer arrendatorn ett s. k. avfiytlningsmeddelande, dvs. enskrifilig underrättelse om atl arrendatorn skall hänskjuta ivislen tillarrendenämnden, om han inte går med pä alt flytta. Nägon frist för lämnande avavfiytlningsmeddelande är inte föreskriven. Om arrendatorn inle hänskjutertvisten lill nämnden inom tvä mänader från det han har fåll del avmeddelandet, förlorar han emellertid rälien till fortsatt arrende. Detla gälleräven om det är arrendalorn som har sagl upp avtalet för alt få lill stånd enomreglering av villkoren. Kommittén har lagt fram ett förslag lill nyll förfarande iförlängnings-och villkorslvisler. Det innebär i huvudsak följande. Uppsägning skall gälla antingen avtalets upphörande ellerändring av villkoren. Syftei med uppsägningen skall anges iuppsägningshandlingen. 1978/79:183 29 Säger jordägaren upp avlalel för upphörande, skalldessulom den besillningsskyddsbrylande grunden anges. Uppsägning för villkorsändring behöver inle innehällauppgift om de nya villkoren. Sädan uppsägning fär inle ändras lill alt avseavtalels upphörande.