prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — Del är enligtkommissionen naturiigi att den lolkning av villkorslagens krav som skall görasligger i linje med vad som är brukligt vid bedömningar av lekniska förlopp medinbyggda risker. Ett ställningslagande lill en viss leknisk metod, i enlighelmed i.ex. villkorslagens krav, behöver inle innebära all man redan nu bestämmersig för att utnyttja jusl denna teknik. Del vore oklokt alt redan nu definitivtbesiämma sig för all lillämpa en viss leknik. då fortsatt svenskl ochinternationellt ulvecklingsarbele kan ge nya rön. Äska frånkolkraftverk innehåller tungmetaller som behåller sin giftighet under mycketlång lid. Allvarliga skador kan uppslå i omgivningen. Beslut atl byggakoleldade anläggningar bör därför föregås av en prövning av meioder förhanlering och lagring av askavfall som är lika ingående och omfattande som förandra energislag med myckel långsiktiga avfallsproblem t.ex. kärnkraften. Vi har iSverige redan en belydande försurning orsakad främst av svavelföreningar.Försurningen innebär ell besvärligt miQöproblem i sig men leder också till ökadkänslighet för kvicksilverpåverkan. Föratt möjliggöra en förbättring i fråga omförsurningen av mark och vatten i är det nödvändigt att minskasvaveldioxidulsläppen lill ungefär 1950-lalets nivå. Kommissionen anser delnödvändigi alt motverka fortsatt försurning genom begränsningar av inhemsktsvavelulsläpp och andra ålgärder saml genom inlernalionellt arbele för minskadeutsläpp. Cancerframkallande eller misslänkl cancerframkallande ochmutagena ämnen släpps ut från både bränslekraftverk och kärnkraftverk. Detfinns inte belägg för alt effekterna är allvarligare i den ena än den andraprocessen. Sålunda är det t.ex. oklart i vilken omfattning genetiska skadoruppkommer på grund av radioakliv påverkan vid de låga dostillskotl som tillålsfrån kärnkraftverkens drift. konstalerar sammanfallningsvis altsannolikheterna för stora olyckor är av samma storleksordning vid kolbrytning,oQehantering, kärnkraftverk och vatlenkraftdammar. Konsekvenserna av en olycka är i hög grad beroende avomständigheterna vid olyckstillfället. De troligaste konsekvenserna av enolycka vid en 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 57 valtenkraftdamm eller ett kärnkraftverk är av sammastorleksordning. Men vid ell kärnkraftverk kan tänkas kombinationer avolyckliga omständigheter som skulle kunna leda till omfattande konsekvenser iform av döda och skadade och radioakliv markbeläggning. Vid oQehantering ärriskerna för myckel omfattande miQöskador störst i samband med utvinning ochtransport av olja till havs. Vissa risker för allmänheten finns främsi vidtransporter av lätta oQeprodukter i tätorter. De långsiktiga skadeverkningarnaav stora oQeutsläpp framför allt i innanhav som måsle bedömas sommycket allvarliga. De största riskerna vid en naturgasimport till ärförbundna med transport och lagring av LNG. Risken för stora olyckor syneshärvid vara mindre än övriga risker nämnda ovan. Men de relativt stora tänkbarakonsekvenserna motiverar ändå stor uppmärksamhei på dessa frågor om LNG skullekomma atl importeras till . När det gäller de nya energikällorna saknas industriellerfarenhet. Med nuvarande kunskap bedöms de förnyelsebara energikällorna varagynnsamma med undantag för den inverkan intensiv odling av snabbväxande skog(biomassa) kan ha i naturen. Ätgärder för bätire hushållning med energi innebär iallmänhet minskade risker pä grund av minskad total miQöbelastning. Ävenhushållningsåtgärder kan dock innebära risker för skadliga bieffekter. Ikommissionens arbele har risker lill föQd av radonhaltigt byggnadsmaterialbedömts som ett problem som måsle beaktas vid hushållningsprogrammensgenomförande. Enminskning av ventilationen i hus kan medföra ökade risker för lungcancer genomall radonkoncentrationen i inomhusluften då ökar, om inte andra ålgärder föratl minska radonkoncentrationerna vidtages. Riskerna är givetvisstörst i hus byggda av material med särskilt hög hall av radioaktivitet ellerpå särskilt radioakliv mark. Osäkerheten är stor beiräffande hälsoeffekterna aven ökad radonhalt i inomhusluften i bostäder men enligt gängse antaganden påslrålskyddsområdel ökar hälsoriskerna i proportion mol radonhalterna ochdärmed i omvänd proportion lill luftväxlingen i bostaden. Tätningsåigärder somminskar ventilation i sådana bostäder kan leda till att antalet lungcancerfalli framtiden ökar. Vid energisparande bör hänsyn tas till risker för negativahälso- och miQöeffekter. Framför allt innebär en minskad ventilation genomtätningsåigärder i hus byggda av skifferbaserad lättbetong ökade strålriskerpå grund av radioakliv radongas. Effektiva motåtgärder bör vidtagas, främst avbyggnadsteknisk natur, för alt undvika atl oacceptabla hälsorisker uppstår. Dessafrågor bör klarläggas i en särskild uiredning. I samband medenergisparprogrammet bör hus med särskilt radioaktivt byggnadsmaterialkarlläggas som lämpliga åtgärder och rekommendationer utarbetas. Olika energislags risker - t. ex. för olyckor med storakonsekvenser Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 58 måste avvägas inle bara mot länkbara energialternativ ulanockså mol de risker och problem som t. ex. föQer med otrygghet ienergiförsörjningen. Den självklara utgångspunkten för en bedömning av ettenergisystem är alt ingen del av detla får medföra oacceptabla risker. Mengränsen mellan oacceptabla och acceptabla effekier kan inte anges på någotenkelt och entydigt sätl. Bedömningen är naturligtvis i sista hand beroende avsannolikheten för att vissa effekter kan uppstå. Vad som är en rimligfördelning mellan risk och nytta är också svårbedömt. Ellsamhälle kan inle acceplera ell energiförsörjningssystem som innebärväsentligt förkortad medellivslängd eller ett stort risktagande ens för mindrebefolkningsgrupper. Men samhällel kan heller inte i längden godta atl en mycketotrygg försörjningssituation och stora risker för avbrott i energitillförselnmed de effekter detta får på de sociala förhållandena och därmed också för miQöoch människors hälsa. Alla deenergisystem som har studerats kan konstrueras så atl de negaliva effekternaunder normalfall blir lolerabla. En reservalion måste dock göras beträffandekvicksilver från kolförbränning och vissa former av skifferutnylQande därosäkerheten i bedömningen är särskilt stor. Dekumulativa effekierna av utsläpp från förbränningsanläggningar är allvarliga.Långlgående rening av gaserna och kontroll av avfallet fordras. Kunskaperna omeffekterna är i många fall otillfredsställande. Forskningsinsatser är därförmyckel angelägna. Riskerna förknippade med mycket osannolika olyckor harbedömts ligga inom godtagbara gränser. Med storsäkerhet kan antas all s. k. generiska fel (inbyggda lypfel) inte skall uppståpå kärnkraftreaktorerna, i varje fall inle av den art atl en snabb avvecklingav dessa måsle ske. Risken för en stor olycka - härdsmältning - och desseffekter har studerats ingående. Bedömningen av sannolikheten för enhärdsmältning faller i stort sett inom samma osäkerhelsinlervall i de gjordautredningarna. Konsekvensstudierna har däremot lett till mer skiQaktligaresultat, främst vad avser markbeläggning. Sannolikheten för en härdsmälta med de mycket allvariigakonsekvenser som kärnkraftskritiska granskare räknat fram är utomordentligtliten. Det bör också framhållas att säkerhetskraven successivt har skärpts ochatt teknisk utveckling har skapat förbäitrad säkerhet. Sannolikheten för enhärdsmälta i den lyp av kokarreaktorer som byggs torde därför vara mindre äni en tidigare generation. Kärnkraften ger upphov till ett avfall vars farlighetsträcker sig långt fram i tiden. Dessa, liksom andra avfallsproblem, måsteangripas från utgångspunkten all vi inle bör företaga oss något som vi befararpå ett väsentligt sätl kan försämra livsbetingelserna för kommandegenerationer. Kommissionen har av det arbele som har bedrivits i KBS-projektetoch vad som framkommil i övrigt dragil slutsatsen atl del högaktiva avfalletkan hanleras och slutförvaras pä ell betryggande sätt. 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 59 projektet har dock pekat på vissa osäkerheter ibedömningen av element i systemet. Ett fortsatt ulvecklingsarbete kan förväntasförbättra metoderna. Beiräffande kärnvärme lyder de gjorda studierna på attriskerna för olyckor är ännu mindre än för kärnkraft. Den avgörande fråga som således måste besvaras är om derisker som otvivelaktigt är förenade med kärnkraften är godtagbara med hänsyntill de alternativ som slår till buds och verksamhetens sociala nytta. Kommissionenssvar på denna fråga är ja. Olyckor genom sabotage, terror och krigshandlingar kaninte sannolik-helsberäknas. Kommissionen anser inte att något energisystem börutdömas på grund av risken för sabotage och terror. På grund av vad som sagts anser kommissionen, att detinte är nödvändigt av miQö-, hälso- eller säkerhetsskäl nu avstå från något avde energislag som ingår i vårt försörjningssystem. Vad gäller de samhällsekonomiska aspekterna framhållerkommissionen att energipolitiken måste utformas dels så att den skaparförutsättningar för en ökad industriproduktion, dels så att hänsyn tas till altinvesterings-utrymmet är begränsat av de anspråk som näringslivet i övrigtställer. I ett internationellt perspektiv är det viktigt att deglobala resurserna UtnytQas på bästa sätl. Den svenska ekonomin måste anpassastill den internationella utvecklingen. Även om industrins struktur på lång sikt kan komma attförändras kommer den energiintensiva svenska process- och förädlingsindustrinunder att vara mycket viktig för den svenska exporten. Energipolitikenmåsle ulformas med beaktande härav. I det tidsperspektiv som kommissionen i första hand har,dvs. framemot , finns ett nära samband mellan den industriella ochekonomiska tillväxten och energianvändningen. Om de samhällsekonomiska målenskall kunna infrias, kommer det därför att krävas såväl en ökad energitillförsellill näringslivet som en ökad satsning på energihushållning. Det ärkommissionens uppfattning att energiförsörjningen bör dimensioneras så atlmöjligheter finns för en snabbare ekonomisk och industriell utveckling än vadsom f. n. synes troligt. Det nu sagda bör ses i belysning av atl en ökning avindustriproduktionen med en halv proceni mer än vad som beräknasenligt industriverket kan innebära att efterfrågan på energi totalt sett ökarmed . Anspråken på det tillgängliga investeringsutrymmel kommeratt vara mycket stora under förmodligen . En omställning bortfrån det starka oQeberoendet kommer att medverka härtill genom de anspråk somkommer att ställas på kapital för hushållningsseklorn, utbyte av anläggningarinom industrin, nya former för energiomvandling m. m. Det är därför angelägetatt strängt hushålla med samhällets samlade resurser. En förtida skrotning avproduktionsanläggningar utgör därför en samhälls- Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 60 ekonomiskföriust, som i sista hand får negativa verkningar på den privata och offentligakonsumtionen. Enavveckling av kärnkraften skulle innebära en betydande kapitalförstöring somskulle medföra en väsentlig höjning av kostnaderna för elproduktionen.Belastningen på folkhushållet skulle därvid bli avsevärd. Delsamma gäller ett beslutatt inte utnyttja färdiga anläggningar eller inte fullföQa färdigställandet avlångt framskridna projeki. Vår energiimporl är f. n.mycket stor och kostar mer än 15 miQarder kr. Äv rena bytesbalansskälär del således angeläget att minska denna import - i synnerhet som det finnsvälgrundade skäl att anta att priset på importerad energi väsentligt kommer attöka realt. Vad vi importerar är huvudsakligen oQa i mycket stora kvantiteter.OQan svarar för av vår energiförsörjning. Med de prishöjningar som är attvänta är det nödvändigt all vidta ålgärder för alt minska förbrakningen. Påsikt kan man med stor sannolikhet räkna med ökad knapphet och konkurrens omoQetillgångarna. Frågan är närmasi när och hur mycket oQepriserna kommer att gåupp. En myckel snabb uppgång kan ske vid en politisk kris i Mellanöstem. Del ären utbredd uppfattning att de mindre industriländerna tillsammans medutvecklingsländerna kommer att drabbas belydligt hårdare av knappheten på oQaän de större industriländerna. Det är särskilt allvarligl för med tankepå att oQa utgör en så stor del av vår energiförsörjning. Mot denna bakgrundframstår den centrala energipolitiska uppgiften för vårt land vara atl vistegvis söker förbättra vårt försörjningsläge. Främsi bör detta ske genom atlvi minskar vår användning av oQa och ersätter oQan med andra energiråvaror ochatt åtgärder vidtas för att så långt möjligl trygga oQetillförseln. Alla andraenergifrågor kan f. n. från nationell försörjningssynpunkl anses ha lägre priorilet.Även den internationella solidariteten talar för att vi reducerar våroQeförbrukning. Ensjälvklar utgångspunkt för ett minskat oQeberoende är ett ambitiöst ocheffektivt energihushållningsprogram. Men det är riskabelt att räkna med mycket drastiska resultat av besparingar ochatl dimensionera tillförselsyslemet i enlighet därmed. Man bör heller inteöverdriva effekten av olika styrmedel eftersom kunskaperna om deras effekter iflera fall är ofullständiga. Föratt oljeberoendet skall kunna minskas måste andra bränslen än oQa utnyttjas iökad grad. Det är också angeläget att undersöka möjligheterna att ersätta oQamed el. Ivårt land används kol endast i begränsad utsträckning. Från försörjningssynpunktförefaller en ökad användning av kol att kunna vara fördelaktig. De hittillsolösta miQö- och hälsoproblemen i samband med kolförbränning måsle emellertidbetraktas som en begränsande fakior. Naturgaskan enligt kommissionens bedömning inle vänlas bli något mera väsentligt inslagi vår energiförsörjning. Inom transportsektorn bör syntetiska drivmedel(metanol och etanol) kunna utnytQas som alternativ 1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 61 till nu använda drivmedel. Torven kan, beroende pä prisutvecklingenpå andra energiråvaror, få en inte oväsentlig betydelse i vårenergiförsörjning. På - - torde ved från s. k.minirolaiionsskogs-bruk liksom andra former av odlat växtmaterial (biomassa)kunna ge viktiga bidrag. Omfatiningen härav och introduktionstakten kan dockännu inte anges. Ett forcerat införande innan tillräckligt bedömningsunderlagföreligger kan leda till bakslag med direkta ekonomiska konsekvenser ochförseningar i utvecklingen av gynnsamma tillämpningar. Inom elsektorn har vattenkraften störst betydelse av nutillgängliga inhemska energikällor. Ytterligare betydande utbyggnad är teknisktmöjlig och från rent ekonomisk synpunkt ett överlägset alternativ. MiQöskälenhar dock bedömts väga lungl varför de återstående tillskotten är begränsade. På kan också vindenergi bidra lillelförsörjningen. Härför krävs atl ett omfattande och uthålligtutvecklingsprogram genomförs. Kärnkraftproducerad el ökar försörjningstryggheten ijämförelse med el från fossileldade kraftverk. Särskilt gäller detta om vårainhemska urantillgångar UtnytQas. kan bli hell självförsörjande fördenna del av kärnbränslegången, förutsatt att miljöproblemen inle lägger hinderi vägen. Kommissionen har lagil upp frågan om en ytteriigareminskning av oljeberoendet skulle kunna göras genom att värme frånkärnkraftverken UtnytQas för uppvärmningsändamål. Ulredningar har påbörjats ommöjligheterna att genom avtappningsånga från förse Malmö-Lundområdetmed Qärrvärme. Motsvarande möjlighet föreligger även beträffande Forsmark medhetvallenledning lill och och beträffande Ringhalsmed ledning till . I kommissionens arbete har visserligen visats att detunder vissa angivna förutsättningar skulle vara tekniskt möjligt att under entioårsperiod ersätta kärnkraften med annan energi men kommissionenunderslryker alt en energipolitik som innefattar beslul om avveckling avkärnkraften är ett strategiskt beslut med verkan på lång sikt, oavsett omavvecklingen skall vara genomförd till 1990 eller 1985. Beslutet medförofrånkomligen en snabb minskning av den kompetens och industriella kapacitetsom behövs om kärnkraften lills vidare skall kunna bibehållas. Beslut om avveckling av kärnkraften förutsätter vidare attenergisektorn måste tilldelas större resurser än vad som eQest är nödvändigt även om energiåtgången skulle hålla sig på den nivå som förutsätts ialternativen A och B. Beslutet medför således krav på en betydandeomprioritering av de reala resurserna. Det medför ofrånkomligen att utrymmetför andra angelägna samhällsbehov liksom för privat och offentlig konsumtionbeskärs och della sker i en situation då resurstillväxten av andra skäl kan bliförhållandevis måttlig. Den kapiialförslörning till mångmiQardbelopp som enavveckling nu leder till innebär således en mycket stor uppoffring för vårekonomi. 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 62 avvecklingsbeslut,delvis grundat på osäkra förhoppningar om tillgängligheten av oprövadenya energikällor, medför därför ett belydande risktagande inte bara förenergiförsörjningen ulan också för samhällsekonomin. Även en inrikining avenergipolitiken enligt alternativ D innebär med kommissionens synsäll nackdelaroch risker. Inriktningen skulle medföra en tidig bindning av energisystemet vidkärnkraft såsom en oundgänglig del. Stora krav ställs dessutom på invesleringari nya anläggningar och verksamheier inom kämenergiområdet. Utrymme härför lordeinle nu kunna ges utan atl della inkräktar på andra väsentliga samhälleligainlressen. Energikommissionensanalyser och överväganden ger däremot vid handen att de riktlinjer sominnefallas i altemativ C i långa stycken svarar mol kommissionens krav på ökadförsörjningstrygghel, minskat oQeberoende, flexibilitet och handlingsberedskapinför framtida ställningstaganden. Genom utnyttjande av el liksom genom ökatutnytQande av Qärrvärme kan oQeberoende pressas lillbaka.Försörjningstrygghelen förbättras genom del stegvis minskade oQeberoendet ochgenom ökat utnyttjande av inhemska bränslen och siörre spridning avimportbränslena. Systemet är vidare så utformat au förutsättningar skapas förall stegvis införa nya energikällor. energipolitiskt besluli enlighet med dessa riktlinjer innebär således möjligheter för en fortlöpandeomprövning av energipolitiken allteftersom nya rön görs. Atl en successivförändring av nuvarande energisystem måste ske är nämligen ställt ulom allttvivel. Vårt lands förutsättningaratt på lång sikl klara energiförsörjningen är relativt goda, kanske bätire änför flertalet länder. För minsl ett par årtionden framöver kommer vi emellertidall leva i en otrygg försörjningssituation på grund av det stora oQeberoendetoch avsaknaden av nämnvärda oQe- och koltillgångar. Denna otrygghet skulleminska väsentligt om de förnyelsebara energikällorna inom en snar framlid kundeintroduceras i större skala. Fram till dess meradefinitiva beslut kan fallas om satsning på förnyelsebara energikällor är vihuvudsakligen hänvisade till oQa, kol, uran, vattenkraft, vissa tillskoll fråntorv och biomassa saml möjligen naturgas för vår energiförsörjning. Under detnärmaste decenniet gäller det - vad avser siörre bidrag - väsenlligen all väljamellan de förstnämnda tre energikällorna. Kunskapernaom och erfarenheterna av dessa energislags miQö-, hälsooch säkerhetsrisker ochom möjligheterna alt komma lill rätta med dem är redan stora och ökar snabbi.Sålunda har vi avsevärt förbättrat våra kunskaper om metoderna för bl. a.hantering av kärnkraftavfallet. Mankan som kommissionen framhållil inle på nuvarande kunskapsnivå och i nuvarandeskede påslå att något av de tre energislagen oQa, kol, uran Prop.1978/79:115 Bilaga 1.1 Industridepartementet 63 -vid en avvägning mol nyttan av dem - är oacceptabla av miljö-, hälsoochsäkerhetsskäl. I slrävan efter ett energisystem som sammanlaget ger minslaolägenhet bör ingå atl minska förbränningen av oQa och att inte i stor skala gåöver till kol. Trotsatt vårt vetande i fråga om miQö- och hälsorisker avsevärt förbättrats, hardet inte framkommit i kommissionens arbete eller eQest, att kunskaperna ocherfarenheterna är tillräckliga för att nu fatta ett definitivt beslut om detframtida energisystemets utformning. Manbör därför inte på denna grund nu besluta vare sig att avveckla kärnkrafteneiler att i siörre omfattning eller binda sig vid kärnkraftensom en oundgänglig del i vårt energisystem. Som en viktig föruisättning fördenna slutsats gäller, att man också fortsättningsvis utövar en mycket strängtillämpning av säkerhetsteknik vid drift av reaktorer saml att fortsattutvecklingsarbete i syfte att ytteriigare minska sannolikheten för enhärdsmältning bedrivs. Kommissionen anser vidare atl alla rimliga åtgärderskall vidtas för att minska de möjliga konsekvenserna av en eventuell olycka.Ehuru allt starkare miQö- och hälsoskäl framkommer mot oQa och kol somenergiråvaror, finns heller ännu inle - bl.a. med hänsyn till pågåendeulvecklingsarbete beträffande ny förbrännings- och reningsteknik - skäl att taslutlig ställning för eller emot oQa och kol som energiråvaror. De samhällsekonomiska ochförsörjningsmässiga bedömningarna pekar däremot redan nu i en bestämd riktning.Vi måste så snabbi som möjligt minska vårt oQeberoende på grund av förväntadbrisl på oQa och därav föranledda prisstegringar. En prisstegring på oQa medförstigande priser på kol. En satsning på kol som energiråvara förutsätierdessutom kostsamma investeringar. Med hänsyn lill kolets uthållighet somenergiråvara kan dock sådana investeringar vara motiverade. Kommissionenanser mol denna bakgrund att energipolitiken bör inriktas på att hålla allatillgängliga alternativ öppna. Det finns inte skäl att i nuvarande skedeutesluta vare sig kol, uran eller oQa från energiförsörjningen. Vårhandlingsfrihet bör inte inskränkas genom åtgärder som på ett genomgripandesätt ändrar förutsättningarna för vår energitillförsel. När beslutsunderlagethar förbättrats såväl beträffande dessa energiråvarors möjligheter ochbiverkningar som om solenergin bör mer långsiktiga val kunna göras. Det kandock knappast bli möjligl del närmaste decenniet. Attnu fatta beslul om avveckling av kärnkraften innebär ett avsevärt risktagande.Om introduktionen av de förnyelsebara energikällorna skulle dröja måstebortfallet kompenseras med importerade bränslen, främst oQa och kol,beträffande vilka avsevärda risker föreligger när del gäller såväl lillförselsom miQö och hälsa. Kommissionenanför atl man bör f. n. varken avveckla kärnkraften eller binda sig vidkärnkraften som en oundgänglig del i vårt energisystem genom en större ökningav kärnenergiverksamheten i . 1978/79:115 Bilaga1.1 Industridepartementet 64 utbyggnadbör fullföQas, eftersom det risktillskott detta leder till är marginellt. Menmer slutgiltiga ställningstaganden för eller emot kärnkraft bör anstå tillsvidare. I vad mån ytteriigareutbyggnad av kärnkraften bör ske blir beroende av förändringar i energiåtgångenoch behovet att ersätta oQa med el. En utvärdering av möjligheterna attomvandla ett antal reaktorer lill kärnkraft-värmeverk bör göras. Därigenomminskar behovet av oQa för uppvärmning. I vad mån det bortfall av el som föQerdärav kan kompenseras, är beroende av den totala produktionskapaciteten. I syfte alt bibehålla denlångsiktiga handlingsfriheten för utnyttjande av sol, kol och uran bör uppnåddkompelens och teknik inom dessa områden bevaras och utvecklas. En satsning börockså ske på utveckling av ny teknik. Beträffande kol bör kompetens inom landetbyggas upp. För vinnande av prakliska erfarenheter bör anläggningar uppföras.Beträffande kärnkraften bör den inhemska tekniska och industriella kompetensenvidmakthållas. De bedömningar somkommissionen nu har gjort överensstämmer i allt väsentligt med de erfarenheterman har och de bedömningar som gjorts i andra länder. Vad nu sagts innebär attvi inpassar oss i det globala energi-försörjningssystem som de olikainternationella organisationerna på området förordar. Vi bör aktivt medverka ioch främja det internationella arbele som går ut på att utforma energipolitikenefter varje lands naluriiga förutsättningar, framhåller kommissionen.