prop · G20313 · 1978-12-31 00:00:00 — IAkergmppens promemoria (Ds Jo 1977; 5) Uppfödning av försöksdjur i ochSollefteå redovisas produktionskostnadskalkyler för en statlig uppfödning avförsöksdjur på dessa båda platser. I fömtsätts att kanin- ochmarsvinsuppfödningen kraftigt utökas och att uppfödning av katt igångsätts. Gmppenföreslår vidare att hunduppfödning startas i SoUefteå. Totalt beräknasinvesteringskostnaderna på dessa båda platser uppgå tUl 22 resp. 7 mUj. i1977 års kostnadsläge. Den katlavel som sker i och i Lundföreslås utvidgad. Äkergmppen framhåUer att resurserna för samordning avförsöksdjursverksamheten är för små och föreslår mot denna bakgrand bl. a. atten särskUd ledningsgrupp tillsätts. 2.2.3 Lantbruksstyrelsenspromemoria om alternativa och kompletteran de metoder i stället för djurförsök Lantbruksstyrelsenhar på uppdrag av regeringen undersökt möjligheterna att utnyttja altemativaoch kompletterande metoder i stället för djurförsök. Styrelsen framhåUer attforskarna av såväl kostnadsskäl som etiska skäl utnyttjar försöksdjur endast ide fall det inte är möjligt att nå resultat med altemativa metoder. Studier påisolerade organ eller celler är mycket betydelsefulla inom medicinsk ochbiologisk forskning, men utgör ofta inget altemativ utan endast ett komplementtill djurförsök. Användningsområdet för alternativa eller kompletterande metoderbör enligt lantbmksstyrelsen så långt möjligt utvidgas, bl. a. genom att forskningsmedelstäUs till förfogande i form av tilläggsanslag tUl forskningsråden. Behovet avförsöksdjur kan även minskas genom att deras kvalitet förbättras. 1978/79:13 14 2.2.4Lantbruksstyrelsens förslag om en etisk förprövning av djurförsök Lantbruksstyrelsenhar på uppdrag av regeringen övervägt vUka åtgärder som kan vidtas för attuppnå en ökad kontroU över försöksdjursverksamheten. Styrelsen föreslår att ilagen om djurskydd skaU införas bestämmelser innebärande att i varjehögskoleregion skaU inrättas s. k. djurförsöksetiska nämnder. Deras uppgift skaUvara att innan djur används för vetenskapligt ändamål företa en förprövning avförsöken från etisk synpunkt. Enligtstyrelsen iimebär konstaterandet att djurförsök är nödvändiga för medicinsk ochbiologisk forskning inte att man tagit ställning tUl alla med djurförsökförknippade etiska problem. Vid varje nytt projekt med djurförsök måste manväga graden av lidande som konmier att tiUfogas djuret mot de framsteg idiagnostik eUer terapi eUer andra värden som försöken väntas ge. Vidden etiska förprövningen skall bl. a. bedömas forskningsprojektets ändamål,uppläggning och förväntade vetenskapliga värde, om försöket har skett tidigaresamt möjlighetema att lösa uppgiftema med alternativa metoder eller modifierametodiken så att djurens lidanden lindras. LantbruksstyrelsenframhåUer att kontakten meUan lekman och forskare i de etiska nämnderna påsikt borde kuima medföra ökad förståelse såväl för nödvändigheten avdjurförsök som för önskemålen om återhållsamhet i fråga om försöksdjursanvändningen. NämndernaskaU enligt förslaget bestå av forskare, försöksdjurspersonal och lekmän medett Uka stort antal representanter från var och en av dessa kategorier. Av lekmarmarepresentantemaskaU minst halva antalet utgöras av företrädare för djurslcyddsorganisationer. Dedjurförsöksetiska nämnderna föreslås få endast en rådgivande funktion, menlantbruksstyrelsen förutsätter att försöksledama kommer att följa nämndemasutlåtanden. Lantbruksstyrelsen skall vara huvudman för verksamheten. a. att styrelsen skaU utse ledamöter i nämnderna. i den kommim där djurförsöket är avsett att äga rumskall få rätt att närvara och yttra sig vid sammanträden med djurförsöksetisk nänmd.Hälsovårdsnämnden skall vidare fortlöpande håUas informerad om nämndens stäUningstaganden. Djurskyddär en fråga som rör samspelet mellan människan och de djur som hon har tagit isin tjänst eUer utnyttjar på annat sätt, t. ex. som säUskapsdjur, för livsmedelspioduktioneUer inom vetenskapUg forskning. Utnyttjade för dessa syften representerardjuren ett stort Prop.1978/79:13 15 Jag finner emeUertid det vara angeläget att understryka attdjuren som levande varelser har ett egenvärde som vi måste ta tiUbörlig hänsyn tiU.Användningen av djur för olika ändamål fömtsätter att en omsorgsfuU avvägningsker meUan det intresse som påkallar viss åtgärd och vad åtgärden innebär för djuret.Varje ingrepp i djurens liv bör därför kräva eftertanke. Människorsom särskUt starkt upplever ansvaret för djuren har sam-manslutit sig idjurskyddsföreningar. Enligt min mening har dessa organisationer positivtmedverkat tUI att väcka opinionen och att öka ansvarskänslan gentemot djuren.Ansvaret för att djurskyddets krav tiUgodoses Ugger dock ytterst på det aUmänna.En samordning av samhäUets insatser på detta område måste eftersträvas. Ettrealistiskt djurskyddsarbete måste grandas på en rimlig awägniog mellan behovetatt kunna utnyttja djuren å ena sidan och vårt ansvar mot djuren å den andra.Det blir samhäUets sak att göra denna avvägning genom att ställa upp reglerför djurhåUningen. F. n.används försöksdjur inom en rad olika områden. De totala kostnadema för inköpav försöksdjur fördelar sig på olika användarkategorier eldigt följande: Somframgått av det material m.m. som jag har redovisat är djurförsökenofta oumbärliga inom den vetenskapliga forskningen, främst på det medicinskaområdet. Användningen av försöksdjur inom kosmetikaindustrin har särskUt starktkritiserats. Jag vill understryka att några sådana djurförsök inte sker iSverige. Denframtida förbrukningen av försöksdjur är svår att förutse. Samtliga experterpå försöksdjursfrågor är dock ense om att det kommer attföreligga ett behov av att utnyttja försöksdjur, inte minst inom den medicinskaforskningen. Även om djurförsök aUtså f. n. inte kan undvaras vUl jagunderstryka att de bör tUlåtas endast när likvärdiga altemativa metoder saknas.I de faU djurförsök inte kan undvaras måste samhäUet se tUl att försöksdjureninte tillfogas onödigt lidande. FrånsamhäUets sida krävs samordnade åtgärder på försöksdjursområdet i form av bådetUlsyn, rådgivning och stöd. De åtgärder som bör genomföras för att tUlgodosede etiska krav som föreligger och för att förbättra hanteringen avförsöksdjuren kan sammanfattas i följande plan om fem punkter. 1.Ökade ansträngningar görs för att nedbringa användningen av försöksdjur genomatt i stället så långt möjligt utnyttja altemativa och kompletterande metoder. 1978/79:13 16 Försöksdjurens kvalitetförbättras i produktionsledet genom be-stänunelser om destinationsuppfödningsom kan kombineras med rådgivning i djurhälsofrågor. Produktionen anpassas tiUförbmkningen. Försöksdjursanvändarnas resun;erförbättras genom att forskningsinstitutionerna får ökad tiUgång tUlveterinärmedicinsk sakkunskap, centralt och regionalt. Försöksdjurens miljöförbättras genom regler om godkännande av försöksdjurslokaler. Etiska nämnder förförsöksdjursfrågor inrättas för att förstärka tUlsyn och kontroll avdjurförsöken. En central nämnd förförsöksdjursfrågor inrättas med uppgift att samordna verksamheten inomförsöksdjursområdet. Idet följande kommer jag att redogöra för de organisatoriska åtgärder ochresurser som jag bedömer nödvändiga. 2.3.2Alternativa och kompletterande metoder Enligtsåväl försöksdjursutrednings mer översiktUga bedömningar som denundersökning som lantbruksstyrelsen företagit är de s. k. alternativa ochkompletterande metoderna f. n. i regel mer ett komplement än ett altemativ tiUdjurförsök. Utvecklingen på området bör dock enligt lantbraksstyrelsen följasoch en övergång tiU andra forskningsmetoder än djurförsök bör stimiUeras;. Remissinstansemahar i aUmänhet instämt i de bedömningar som gjorts och tiUstyrkt vad somföreslagits. Vissa djurskyddsföreningar har dock menat att möjUgheterna att användaalternativa och kompletterande metoder har underskattats. Fråganom altemativa och kompletterande metoder har även uppmärksammats i olikainternationella organ. Inom arbetar sålunda en expertgrupp fördjurskydd med bl. a. detta spörsmål. Vidare kan nämnas att till Nordiska Rådetöverlämnats ett medlemsförslag om åtgärder för begränsning av djurförsök genomatt ersätta sådana med andra försöksmetoder. Föregen del vill jag framhålla atl ett ökat utnyttjande av altemativa ochkompletterande metoder måste inta en central plats i strävandena alt begränsaanvändningen av försöksdjur. För att förverkliga dessa strävanden krävsåtgärder på en rad områden där olika intressenter bereds möjlighet attmedverka. Även om det, som flertalet experter framhåUer, inte synes möjUgt att piikort sikt mer avsevärt nedbringa antalet djurförsök är det angeläget att öka ansträngningamaatt finna alternativ tUl djurförsöken. Jag vUl i detta sammanhang särskUt nämnamöjlighetema att använda olika vävnadsodlingssystem. Det är vidare angelägetatt de kunskaper om alternativa metoder som finns på olika håll i världen kanutnyttjas. Somjag närmare skall nsdovisa föreslår jag att en central försöksdjursnämndinrättas. Deima laämnd skaU i första hand vara ett rådgivande organ inomförsöksdjursområdet och skall vidare genom 1978/79:13 17 bl.a. ekonomiskt stöd främja utvecklingen av alternativa och kompletterandemetoder. Föratt främja utvecklingen mot en minskad försöksdjursanvändning genom alternativaoch kompletterande metoder bör nämnden kunna disponera särskilda medel. Ihöstens budgetarbete kommer jag att föreslå att 1 mUj. avsätts för dettaändamål. 2.3.3Destinationsuppfödning och vissa andra produktionsfrågor F.n. gäller att djur inte får användas som försöksdjur utan lantbruksstyrelsens tiUstånd.Regeringen kan dock medge undantag från detta krav för viss institution ellerinrättning. Isitt betänkande har försöksdjursutredning lagt fram förslag om s. k. destinationsuppfödningav försöksdjur. Förslaget innebär att i princip endast sådana djur skall fåanvändas i försöksdjursverksamhet, vUka för ändamålet fötts upp av den somerhållit tUlstånd tiU sådan uppfödning. Fråga om tillstånd bör prövas avlantbruksstyrelsen. För att tillstånd skall kunna erhåUas skall enligtutredningen vissa krav uppfyUas beträffande bl. a. utfodring, vård, förvaringoch tillsyn. Utredningen har vidare föreslagit att regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, förvaltningsmyndighet skall kunna föreskriva undantagfrån detta krav. Försöksdjursutredningensförslag om destinationsuppfödning tillstyrks eller läirmas utan erinran avflertalet remissinstanser. Även jag kan i stort ansluta mig till förslaget. Ettgenomförande av detta kommer att leda till förbättringar från djurskyddssynpunkt.Dessutom kommer försöksdjurens kvalitet att förbättras, vUket bl. a. kan bidra tUlatt minska behovet av försöksdjur. Destinationsuppfödningen bör också göra detmöjligt för lantbruksstyrelsen, bl. a. genom kontakter med centralaförsöksdjursnämnden, att anpassa tUlståndsgivningen efter behovet avförsöksdjur. Enförbättring av försöksdjurens kvalitet kan vidare åstadkommas genomdjurhälsokontroll och rådgivning åt djurhållama i hälsovårdande ochsjukdomsförebyggande syfte rörande bl. a. djurens skötsel och utfodring. Medhänvisning tUl del nu anförda förordar jag att bestämmelsen i 12 §djurskyddslagen om tUlståndsplikt för den som vUl bedriva försöks-djursverksamhelkompletteras med en bestämmelse om destinationsuppfödning. Inga andra djur börsåledes få användas som försöksdjur än sådana som har fötts upp för dettaändamål. För uppfödning bör krävas tUlstånd av lantbruksstyrelsen. Denföreslagna lagändringen bör träda i kraft . Vissa undantag frånkravet på destinationsuppfödning bör kunna medges. Undersenare år har en viss statlig produktion av försöksdjur ägt ram, främst i ,där den har skett i FFV:s regi. 2 1978/79, I saml. 1978/79:13 18 versitetförekommer även en djurproduktion i mindre skala, t. ex. kattuppfödning iGöteborg () och i . Både1972 års försöksdjursutredning och Åkergruppen föreslår en utökning av denstatliga försöksdjursproduktionen. Flera av remissinstansema tillstyrkerförslaget, men visisa av dem är kritiska mot en sådan utökning. En allmänuppfattning är att det material som läggs fram är alltför knapphändigt för attkunna liiggas tUl grund för ett beslut. LantbruksstyrelsenframhåUer att lokalförhållandena i inte medger att verksamheten kan drivaspå ett rationellt sätt. Enligt styrelsen bör en viss del avförsöksdjursproduktionen i landet ske i form av en central statlig uppfödning,som i första hand bör inriktas på hög-kvalitetsdjur. En sådan centraluppfödning bör även möjUggöra ett bevarande av vissa särskilt värdefuUa avelslinjerinom olika djurslag. Styrelsen anser att de ekonomiska förutsättningama för en statiigproduktion av försöksdjur ytterligare bör utredas, varvid även läkemedelsindustrinsintresse av att delta i en högkvalitativ avelsuppfödning bör beaktas. Föregen del är jag inte beredd förorda att det statliga engagemanget inomförsöksdjursproduktionen utvidgas. De statiiga insatserna härvidlag bör tillsvidare begränsas tUl att ta fram och vidmakthålla avels-kärnor för vissa arterav försöksdjur. Ihöstens budgetarbete kommer jag att föreslå att 0,4 milj. kr. förs upp fördetta ändamål. Det får i övrigt ankomma på centrala försöksdjursnämnden att uppmärksamtfölja frågan om försörjning med försöksdjur. Avnu gällande lagstiftning följer att det ankommer på vederbörande forskare attensam bedöma om nyttan av ett djurförsök är så stor att den kan motivera gör undantag från principen att djur inte skaU tillfogas Udande. Undersenare år har en aUt starkare opinion mot djurförsök vuxit fram. Man har hävdatatt dessa i många fall innebär ett onödigt lidande för djuren. Krav har därförförts fram på en ökad insyn i och kontroU av försöksdjursverksamheten från det aUmännassida. Forskarna har varit lyhörda för dessa krav. har länge fungerat som en central försöksdjursetisk kommittéför bedömning bl. a. av djurförsök i sådana forskningsprojekt för vilkastatsbidrag söks. har vidare i , och Göteborgtillskapats särskilda kommittéer med uppgift alt pröva bl. a. planeradedjurförsök från etisk synpunkt. Krav har emellertid rests på en generell etiskprövning av alla djurförsök, vid vilken liksom i vissa befintiiga kommittéer lekmän borde ges möjlighet att medverka. Lantbruksstyrelsensförslag om en etisk prövning av djurförsök har 1978/79:13 19 tillstyrktseller lämnats utan erinran av flertalet remissinstanser. Även jag tUlstyrkerprincipen om en etisk förprövning av djurförsök och ansluter mig i alltväsentligt till de överväganden som ligger bakom förslaget. Enligt min uppfattningtiUgodoser förslaget de allt starkare kraven som man bar anledning att ställapå en ökad information om och insyn i försöksdjursverksamhelen. Jagförordar således att i lagen om djurskydd införs ett bemyndigande förregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifterom prövning från etisk synpunkt innan djur används för vetenskapligt ändamål.Den föreslagna bestämmelsen bör träda i kraft . Förriksdagens information viU jag i korthet ange hur jag anser att den etiskaförprövningen av djurförsöken lämpligen bör utformas. Bedömningenav djurförsök bör sättas in redan på planeringsstadiet. I princip bör ingetingrepp tUlåtas utan välgrundad motivering. Vid prövningen skall hänsyn tastill angelägenheten av försöken liksom den grad av lidande som djuren kantillfogas. Förden etiska prövningen bör såsom lantbruksstyrelsen föreslagit inrättas sexregionala djurförsöksetiska nämnder. Det ankommer på regeringen alt besluta omsammansättningen av dessa nämnder. Nämnderna skall ha en rådgivande funktion.Det förutsätts dock att försöksledama kommer att följa nämndens utlåtanden.Vederbörande hälsovårdsnämnd skall fortlöpande hållas informerad om den etiskanämndens ställningstaganden och kan, om så erfordras, med stöd av 14 § djurskyddslagenvidta åtgärder till förhindrande av att försöksdjuren utsätts för onödigtlidande. Den föreslagna anknytningen av nämnderna till hälsovårdsnämnd börenligt min mening tillgodose kraven på lokal kontroll. Lantbruksstyrelsenhar föreslagits såsom huvudman för verksambeten. Vissa remissinstanser haruttalat sig mot detta förslag och hävdat atl annan myndighet bör ges nämndaansvar. Från något håll har föreslagits att lokala högskolemyndigheter bör blihuvudmän. Vissa andra instanser är av den uppfattningen att medicinskaforskningsrådet bör tUldelas denna uppgift. För egen del vill jag framhåUa attriksdagen understrukit att kontroUen av djurförsök på ett naturligt sätt bör infogasi den nuvarande organisationen för djurskyddstillsyn. Jag anser med hänsyn tillriksdagens uttalande och vikten av att undvika en splittrad organisation påområdet att lantbruksstyrelsen bör bli huvudman för verksamheten. Somjag i det föregående har framhållit kommer försöksdjuren genom bestämmelser omdestinationsuppfödning att bli föremål för viss hälsotUlsyn. Försöksdjuren böremellertid också erbjudas bästa möjliga 1978/79:13 20 miljöpå de institutioner och liknande inrättningar där de skall användas. Detta ärangeläget från främst djurskyddssynpunkt men har också betydelse förförsöksresultaten. En god miljö kan således förväntas bidra tUl att minskabehovet av försöksdjur. Enligt2 § djurskyddslagen bemyndigas regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer att meddela bestämmelser om förprövnings-skyldighet i fråga om staUeller annat förvaringsram för djur. Jag vill för information meddelaatt jag har för avsikt att föreslå regeringen att med stöd av detta bemyndiganderegler införs som innebär att lokaler för försöksdjur vid ny- eller ombyggnadskall godkännas från djurskyddssynpunkt av lantbraksstyrelsen. Vid dengranskning av försöksdjurslokalerna som lantbruksstyrelsen därvid bör företabör den liksom kunna utnyttja d(!n expertis som finns företrädd inom dennuvarande djurhusgrapp. En sådan kontroll av försöksdjurslokalerutgör enligt min mening en viktig komplettering tUl övriga föreslagna åtgärderför en ökad kontroll av försöksdjurs verksamheten. 2.3.6Försöksdjursverksamhetens organisation och resursbehov Deresurser som staten f. n. ställer till förfogande på försöksdjursverksamhetensområde är centralt uppdelade på SVA och UHÄ. Dessa myndigheter har vardera en försöksdjurskonsulent.Dessutom finns försöksdjursassistenter placerade inom fyra av de sexhögskoleregionerna. Något centralt och samordnande organ finns inte formelltsett. I praktiken har emellertid denna uppgift i viss omfattning kommit atlfalla på den försöksdjursnämnd som inrättades vid dåvarande statensmedicinska forskningsråd. , liksom också UKA/ UHÄ, har lagtned ett betydande arbete inte minst i fråga om utbUdning av olikapersonalkategorier som handhar försöksdjur. Både1972 års försöksdjursutrediiing och Akergruppen understryker att ensammanhållen central organisation behövs för handläggning avförsöksdjursfrågorna. Denna uppfattning delas av samtliga remissinstanser.Försöksdjursutredningens förslag att inrätta ett fristående statligt organ fördetta ändamål avstyrks dock eUer ifrågasätts av flertalet remissinstanser, bl.a. av kostnadsskäl. I stället föreslås att försöksdjursverksamheten knyts tillnågon befintlig organisation, t. ex. till en särskild försöksdjursavdelningvid jordbrukets högskolor och SVA. En sådan avdelning skulle dels kunna förseverksamheten med erforderlig administrativ och annan service, dels bedrivavetenskaplig verksamhet inom områden som är av betydelse förförsöksdjursverksamheten. Jagdelar uppfattningen att det är angeläget att en samordning påförsöksdjursområdet kan genomföras bl. a. som en följd av de nya regler förförsöksdjursuppfödning och etisk prövning som jag nu föreslår. Jag föreslårdärför inrättandet av en central försöksdjursnämnd. Prop.1978/79:13 21 den,som skall ha en rådgivande funktion, skall vara ett samordnings-ochplaneringsorgan för försöksdjursfrågor och skall verka för att kontakterskapas mellan olika intressenter inom försöksdjursområdet. Nämnden bör gesansvaret för den långsiktiga planeringen av försöksdjursverksamheten i landet ocbdärvid särskilt beakta möjligheterna att minska användningen av försöksdjurgenom att främja utvecklingen av alternativa och kompletterande metoder. Inteminst viktigt för nämnden blir att upprätthålla internationella kontakter. Enannan viktig uppgifi för nämnden blir att fortlöpande följa bedömningarna i deregionala etiska nämnderna. Den centrala nämndens ledamöter kommer att utses avregeringen. Som jag anfört i det föregående avses nämnden kunna disponerasärskilda medel för att främja utvecklingen mot en minskad försöksdjursanvändning.Medlen bör fördelas efter samråd med bl. a. medicinska forskningsrådet. Förslagetfrån försöksdjursutredning att inrätta ett särskilt statens försöksdjursinstitutkan jag inte biträda. Ett sådant institut skulle bli mycket kostnadskrävande.Som flertalet remissinstanser framhållit är det mer rationellt att utnyttjabefintliga resurser i fråga om administration, laboratorieverksamhet,sjukdomsdiagnostik samt forsknings-och utvecklingsarbete vid SVA ochuniversiteten. En sådan lösning ger enligt min mening goda möjligheter att påett ändamålsenligt sätt bygga vidare på nuvarande organisation under detsamordnande ansvar som föreslås falla på den centrala försöksdjursnämnden. Ienlighet med denna principiella uppfattning förordar jag att ytterligare en tiänstsom försöksdjurskonsulent inrättas vid SVA. Jag förordar vidare efter samrådmed chefen för att den verksamhet som bedrivsmed biträde av försöksdjurskonsulenten på UHÄ tills vidare bibehålls med sittnuvarande huvudmannaskap. Genom konsulenttjänsten kan UHÄ:s ocb nuvarande och kontaktnät utnyttjas i olika försöksdjursfrågor. JagvUl framhålla att ett nära samarbete givetvis måste bedrivas mellan SVA ochUHÄ. Försöksdjurskonsulenterna bör också medverka i den undervisning iförsöksdjurskunskap som bedrivs vid främst veterinärlinjen vidlantbruksuniversitetet och vid övriga universitet och högskolor. En annanviktig arbetsuppgift för samtliga centralt placerade försöksdjurskonsulenterblir att som föredragande och experter biträda den centralaförsöksdjursnämnden. Vadavser det regionala behovet av resurser inom försöksdjursområdet förordar jag,efter samråd med chefen för , följande. Nuvarande fyraförsöksdjursassistenter bör bibehållas med oförändrat huvudmannaskap och med istort samma arbetsuppgifter som f. n. Vidare är det angeläget att ökadveterinärmedicinsk sakkunskap knyts direkt till vissa högskoleenheter. Jag harerfarit att chefen för utbUdningsdepartementet i höstens budgetarbete därför kommer att 1978/79:13 22 föreslåatt medel anvisas för två tjänster som försöksdjurskonsulent. Den fortsattauppbyggnaden av denna organisation får prövas i budgetarbetet de närmasteåren. Målet bör vara att i princip en konsulent ställs till förfogande förbehoven inom var och en av högskoleregionerna. Kostnademaför de av mig i det föregående föreslagna åtgärderna på försöksdjursområdetavser jag att återkomma till i höstens budgetarbete. 2.4.1Yrkesmässig uthyrning av hästar, m. m. Enligtgällande ordning krävs inte tillstånd för uthyrning av hästar.Lantbruksstyrelsen har i skrivelse tUl regeringen föreslagit attyrkesmässig uthyrning eller annan upplåtelse av hästar för ridning inte längreskall få ske utan särskUt tillstånd. Detfinns f. n. ca 45 000 ridhästar i . Av dessa finns 10 000 15 000 iorganisationsanslutna ridskolor och andra ridanläggningar. Av en enkät somgenomfördes framgår att det då fanns 466 ridanläggningar i landet.På 77 anläggningar fanns 19 hästar, 299 hade 1029 hästar och 90 hade över 30hästar. Lantbruksstyrelsenframhåller att många ridanläggningar har brister i mUjön som återverkar menligtpå hästarnas hälsa och trivsel. Styrelsen åberopar vidare att den personal sornär ansvarig för eller leder undervisning i ridning och skötsel av hästar imånga fall inte är kvalificerad för uppgiften. Detta får till följd althästarna i många fall utsätts för lidande, bl. a. därför att personalen saknarförmåga att upptäcka och bedöma skador-