prop · G203170 · 1978-12-31 00:00:00 — Sådana bestämmelser kan ha varierande utformning. Huruvidaen sund utveckling av verksamheten kan äventyras får bedömas mot bakgrund avdet skydd som lagen avser att ge finansbolagens långivare och kunder. Innanbeslut fattas enligt andra stycket kan bankinspektionen givetvis föreslå sådanaändringar eller kompletteringar i bolagsordningen att godk"ännande kanske. Detta får ses som ett utflöde av inspektionens rådgivande verksamhet. Paragrafenmotsvarar i huvudsak den första delen av första stycket i 6 §kommittéförslaget. Den anger inriktningen av bankinspektionens tillsyn över finansbolag.Den har utformats efter mönster i bl. a. banklagstiftningen och lagen omkreditaktiebolag. Förstastycket anger att bankinspektionen skall vaka över att finansbolag följerlagen om finansbolag och annan författning som reglerar finansbolags verksamhet.Flit hör exempelvis aktiebolagslagen. Även de i den allmänna motiveringen underavsnitt 3.5 berörda konsumentkredit- och inkassolagarna hör dit i den månfinansbolags verksamhet är sådan att den omfattas av dessa lagar.Bankinspektionen är däremot inte skyldig att särskilt övervaka att verksamhetendrivs i enlighet med annan allmän lagstiftning, som i olika avseenden kan gällaockså för finansbolag. Ävenom det inte behövs tillstånd för att få driva finansieringsverksamhet, skergenom bankinspektionens godkännande av finansbolags bolagsordning en vissförhandskontroll av att verksamheten kan antas bli bedriven på ett omdömesgilltsätt. Som en naturlig följd av detta, bör inspektionen vaka över attfinansbolag iakttar bolagsordningens bestämmelser. Av första stycket följerockså, att inspektionen skall vaka över att finansbolag följer de beslut, sommed stöd av lag eller bolagsordning har meddelats av bolagsstämman ellerstyrelsen. Detta innebär t. ex. att inspektionen bör vaka över attverkställande direktören eller annan tjänsteman följer de anvisningar somstyrelsen kan ha meddelat med avseende på den löpande verksamheten. Iandra stycket anges de allmänna principer efter vilka bankinspektionen iövrigt skall utöva tillsynen. Denna skall avse finansbolags finansieringsverksamhet.Det kan därvid bli nödvändigt för inspektionen att i viss mån rikta sinuppmärksamhet också på annan verksamhet i bolaget. Inspektionen bör emellertidinte göra detta i vidare mån än vad som behövs för att kunna utöva en fullgodtillsyn över finansieringsverksamheten eller annan verksamhet exempelvis inkassoverksamhet 1978/79: 170 49 som särskilt skall övervakas av inspektionen. Tillsynen skall inriktas påförhållanden som har betydelse för en sund utveckling av finansieringsverksamheten.Tolkningen av detta uttryck bör göras mot bakgrund av att lagen främst syftar tiilatt ge ett skydd för finansbolagens längivare och kunder. Itredje stycket har efter förebild i bl. a. banklagstiftningen tagits in enbestämmelse om alt bankinspektionen inte behöver ingripa i frågor som röraktieägarnas intressen eller finansbolagets inre angelägenheter. Bestämmelsenhindrar emellertid inte inspektionen från att också ta befattning med sådanaförhållanden. Paragrafensaknar motsvarighet i kommittéförslaget. Den har utformats efter förebild ibl. 148 § lagen om bankrörelse. Av paragrafen framgår att tillsynen inte äravsedd att vara fortlöpande i den meningen, att den skall utgöra en dagligkontroll av verksamheten. Övervakningen skall inte heller innefatta något slagsförhandsprövning av finansbolags beslut och åtgärder. Detta hindrar emellertidinte inspektionen från att på begäran eller när det annars är påkallat ge rådom hur verksamhelen bör bedrivas. Enligtandra stycket skall undersökning hos finansbolag äga rum bl. a. närbankinspektionen anser det behövligt. Det ankommer på inspektionen att bedömabåde hur undersökningen skall göras och vad den skall avse. Om inspektionenendast vill ha vissa upplysningar och dessa kan inhämtas på enklare sätt,exempelvis genom telefonkontakt med bolaget, bör detta givetvis ske. Denna paragraf motsvarar 6§ andra stycket i kommittéförslaget och ger befogenhet åt bankinspektionen attförordna en revisor i finansbolag. Till skillnad från kommitténs förslag har angettsatt sådant förordnande får göras endast när bankinspektionen anser detbehövligt. Detta har samband med det i 8 § departementsförslaget införda kravetpå att finansbolag skall ha minst en revisor som är auktoriserad revisor eller auktoriseratrevisionsbolag. Skälför att bankinspektionen skall förordna en revisor kan finnas när avbolagsstämman utsedd revisor på grund av förhållanden i bolaget har svårt attgenomföra revisionen. Skäl kan också finnas när den bolags-stämmovalde revisornhar funnit sådana missförhållanden att han inte anser sig kunna tillstyrkaansvarsfrihet för styrelseledamöterna och verkställande direktören. Ett annatfall när det kan finnas skäl för bankinspektionen att förordna en revisor ärnär finansbolag träder i likvidation. Inspektionens revisor får i sådant fallbevaka att likvidationen genomförs på ett korrekt sätt. 4 1978/79. 1 sami Nr 170 1978/79:170 50 Detinnebär särskilda kostnader för finansbolag om bankinspektionen utser enrevisor för att vid sidan av övriga revisorer utföra revisionen. Det kan därförfinnas anledning för finansbolag att diskutera med bankinspektionen, om denkan godkänna en av de revisorer som bolagsstämman väljer. Lagen lägger intehinder i vägen för en sådan ordning. Sådant godkännande av bankinspektionenkan dock inte medföra att inspektionen avhänder sig sin rätt att förordna enrevisor, om inspektionen finner detta behövligt. Paragrafenöverensstämmer med andra delen av första stycket i 6 § kommittéförslaget. Denhar sin motsvarighet i bl. 150 § lagen om bankrörelse och 8 § lagen om kreditaktiebolag. Enligtdenna paragraf får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmermeddela föreskrifter om hur finansbolags räkenskaper skall föras och hurvärdehandlingar skall förvaras och inventeras. Paragrafen skiljer sig såtillvidafrån kommittéförslaget att befogenheten att meddela föreskrifter i första handtillkommer regeringen. Som redan har nämnts gäller bokföringslagen förfinansbolag liksom reglerna om aktiebolags redovisning i aktiebolagslagen.Exempelvis den i 7 § intagna kapitaltäckningsbestämmelsen kan komma att krävaytterligare föreskrifter om hur räkenskaperna skall föras. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 8 § i kommitténs förslag. Den ålägger finansbolag vissaskyldigheter gentemot bankinspektionen. I specialmotiveringen till 6 § har angettsatt finansbolagens skyldighet att lämna avskrift av årsredovisning m. m. tillbankinspektionen inte inskränker skyldigheten att lämna motsvarande handlingartill patent- och registreringsverket. Enligtpunkt 4 skall finansbolag lämna bankinspektionen de upplysningar sominspektionen anser behövliga för tillämpning av lagen. Med stöd av dennabestämmelse kan bankinspektionen när det behövs begära upplysningar om t. ex.de finansieringsvillkor som ett finansbolag till-lämpar. Paragrafenstvå första stycken motsvarar 9 § i kommittéförslaget. I huvudsakligöverensstämmelse med 11 § kan ingripanden enligt denna paragraf göras närfinansbolags beslut eller verksamhet strider mot lagen om finansbolag ellerannan författning, som reglerar finansbolags verksamhet, mot föreskrift somhar meddelats med stöd av lagen om finansbolag eller mot bolagsordningen. Prop.1978/79:170 51 Enligt första stycket kan bankinspektionen förbjudaverkställighet av beslut eller, om detta har verkställts, förelägga bolaget attgöra rättelse. Denna befogenhet för bankinspektionen kan ha särskild betydelsenär brådskande ingripanden måste göras. I andra stycket ges bankinspektionen möjlighet att föreläggafinansbolag att göra rättelse, om bolaget driver verksamhet i strid med denyss nämnda reglerna för verksamheten. Om inte rättelse görs och är det frågaom ett missförhållande av så allvariig beskaffenhet att det kan äventyra ensund utveckling av bolagets finansieringsverksamhet, får bankinspektionenförbjuda bolaget att driva sådan verksamhet. Bestämmelsen har berörts i denallmänna motiveringen under avsnitt 3.5. I tredje stycket öppnas möjlighet för bankinspektionen attförbjuda den som har vägrats godkännande av bolagsordningen att driva finansieringsverksamhet.Ett förbud av denna innebörd synes vara en naturlig följd av vägrat godkännandeom bolaget ändå fortsätter finansieringsverksamheten, och kan antasregelmässigt följa på detta. Bestämmelsen om när godkännande av bolagsordningfår vägras finns i 10 § andra stycket. Enligt paragrafen får bankinspektionen göra de erinringari fråga om finansbolags verksamhet som inspektionen anser påkallade för att avhjälpaallvarligt missförhållande eller för att annars säkerställa en sund utvecklingav bolagets finansieringsverksamhet. Innebörden av det sistnämnda uttryckethar redan berörts, bl. a. i specialmotiveringen till 11 § andra stycket. Bankinspektionen kan göra erinringar antingen som påpekandenunder hand vid informella kontakter med finansbolagen eller i form av beslut,som kan överklagas hos regeringen enligt 22 §. Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 13 § ikommittéförslaget, ålägger finansbolag att bidra till kostnaderna förbankinspektionens tillsynsverksamhet. Bidraget skall erläggas . Efterförebild i bl. a. banklagarna har i departementsförslaget införts enbegränsning av bidragets storlek. Det får inte överstiga fem tusendels procentav balansomslutningen för det bidragsskyldiga finansbolagetsfinansieringsverksamhet för närmast föregående räkenskapsår. om bidragsskyldigheten utfärdas av regeringen inom ramen fördenna begränsning. Första stycket i paragrafen motsvarar 5 § i kommittéförslaget.Bestämmelsen har dock i departementsförslaget fått en delvis annan utformning.Den ger bankinspektionen möjlighet att förelägga den som 1978/79: 170 52 kanantas driva finansieringsverksamhet i sådan omfattning och på sådant sätt attlagen är tillämplig att till inspektionen lämna de upplysningar om sinverksamhet som inspektionen behöver för att kunna bedöma om lagen omfinansbolag är tillämplig. För att kunna bedöma detta behöver inspektionengivetvis upplysningar om de förhållanden som anges i 24 §§. Tillskillnad från kommittéförslaget har uppgiftsskyldigheten i denna paragraf straffsanktioneratssåtillvida att den som lämnar bankinspektionen felaktiga upplysningar kanfällas till ansvar. Straffbestämmelsen finns i 24 §. Andrastycket innebär en nyhet i förhållande till kommittéförslaget. Bestämmelsen gerbankinspektionen möjlighet att förbjuda annan än finansbolag att drivafinansieringsverksamhet som omfattas av lagen. Till ledning för bedömningen kanbl. a. inhämtas upplysningar med stöd av första stycket. Om upplysningar harinhämtats från annat håll än från den som är berörd skall 15 §förvaltningslagen (1971: 290) iakttas, dvs. kommunikation skall ske med denberörde. Om den som driver verksamheten är villig att överföra verksamhetentill aktiebolagsform, kan bankinspektionen givetvis avvaktaatt meddela förbud. Bankinspektionenkan enligt denna paragraf, som motsvarar 12 § i kommitténs förslag, utsättavite i samband med föreläggande eller förbud enligt lagen. harpåpekat, utdöms försuttet vite av allmän domstol. Besvär över bankinspektionensbeslut att förelägga vite prövas av regeringen enligt 22 §. Dennaparagraf, som motsvarar 14 § i kommitténs förslag, anger att talan motbankinspektionens beslut förs hos regeringen genom besvär. Inspektionens beslutländer till omedelbar efterrättelse, om ej aimat beslutas. Beslut i sistnämndahänseende kan fattas av inspektionen och meddelas normalt i samband medbeslutet i övrigt. Även regeringen kan efter besvär fatta sådant beslut. Dettakan ske även utan särskilt yrkande av part. Avkommittéförslaget framgår inte om besvärsrätten även avser beslut omerinringar av bankinspektionen. Enligt 11 § förvaltningslagen, som gällerhandläggningen hos bl. a. bankinspektionen, får talan mot sådant beslut avmyndighet som kan överklagas genom besvär föras av den som beslutet angår, omdet har gått honom emot. Syftet med denna regel är att klargöra kravet påsaklegitimation hos den som anför be- 1978/79:170 53 sväröver myndighets beslut, medan den närmare bestämningen av de besvärsberättigadeskrets ankommer på rättstillämpningen (prop. 1971: 30 s. 399). Erinran kanantingen göras i form av påpekanden under hand eller genom ett särskilt beslut.Mot ett underhandspåpekande, som inte har preciserats genom ett formelltbeslut, kan enligt allmänna grunder talan inte föras. Görs en erinran i form avett särskilt beslut, kan talan föras mot detta av den som beslutet har gåttemot enligt de grunder som jag berörde. Kommittéförslagethar i 15 § en bestämmelse om tystnadsplikt för den som är eller har varitverksam hos finansbolag. På de skäl som har angetts i den allmänna motiveringenunder avsnitt 3.6 har bestämmelsen vidgats i två avseenden. Tystnadsplikt harföreskrivits inte bara för affärsförhållanden utan också för personligaförhållanden. Genom andra stycket har tystnadsplikt vidare föreskrivits i sammautsträckning för den som hos bankinspektionen har tagit befattning med ärendeenligt lagen. Begreppetaffärsförhållanden inrymmer såväl ekonomiska förhållanden som yrkes- ochaffärshemligheter. Personliga förhållanden kan avse familjeförhållanden,sjukdomstillstånd, uppgift om att någon har underkastats viss vård, etc.Finansbolag torde i sin verksamhet inte kunna undvika att ta befattning ocksåmed upplysningar om sådana förhållanden. har anfört att kommitténs bestämmelse om tystnadsplikt synes innebäraatt ett finansbolag ej kan lämna upplysningar till ett systerbolag ellermoderbolag. Det är att märka, att endast obehörigt yppande är förbjudet. Uppgiftslämnandesom ingår som en nödvändig del av den ordinära verksamheten kan inte ansesobehörigt. Detta är normalt inte heller fallet, om den som berörs avförhållandet har lämnat medgivande till att detta yppas. Dentystnadsplikt som enligt paragrafen åvilar den som hos bankinspektionen hartagit befattning med ärende enligt lagen avser såväl förhållanden i fråga omfinansbolag som förhållanden avseende deras långivare, kunder och andrapersoner om vars förhållanden inspektionen kan få kännedom. Brottmot tystnadsplikten är straffbelagt i . I 20 kap. 3 § förstastycket stadgas beträffande uppsåtligt brott, att den som ypparvad han till följd av lag eller annan författning är pliktig att hemlighållaeller olovligen utnyttjar sådan hemlighet döms till böter eller fängelse ihögst . För brott som begås av oaktsamhet döms enligt andra stycket tillböter. Enligt 20 kap. 5 § må åklagare väcka åtal för brott motsådan tystnadsplikt som gäller till förmån för en- 1978/79:170 54 skildmålsägande endast om denne anger brottet till åtal eller åtal är påkallat frånallmän synpunkt. I detta sammanhang bör påpekas att särskilda regler gällerför brott mot tystnadsplikt enligt lagen (1977:1035) om ansvar påtryckfrihetsförordningens område för brott mot tystnadsplikt. Första stycket motsvarar 16 § kommittéförslaget.Tillägget av andra stycket har behandlats i allmänna motiveringen under avsnitt3.6 och i specialmotiveringen till 20 §. Den som lämnar bankinspektionenfelaktiga upplysningar genom oriktig bokföring kan i vissa fall dömas bådeenligt denna paragraf och enligt 11 kap. 5 § som avserbokföringsbrott. Enligtparagrafen skall inte dömas till ansvar i ringa fall. Gärning kan anses somringa exempelvis i det fall felaktig upplysning har lämnats men det riktigaförhållandet framgår av andra lämnade upplysningar. Lagenföreslås träda i kraft . Bestämmelse om detta har tagits in ipunkt 1 av övergångsbestämmelserna. Där har också angetts att bestämmelserna ombankinspektionens frågerätt enligt 20 § första stycket gäller från och med den1 jämte tilllämpliga bestämmelser i fråga om vite, besvär,tystnadsplikt och straff. Det tidigare ikraftträdandet av dessa bestämmelserhar till syfte att göra det möjligt för bankinspektionen att genom att utövasin frågerätt förbereda ikraftträdandet av lagen i övrigt. Enligtpunkten 2 i övergångsbestämmelserna skall bestämmelsen i 8 § om att finansbolagskall ha minst en revisor som är auktoriserad revisor eller auktoriseratrevisionsbolag tillämpas från och med den första ordinarie bolagsstämma somhålls efter lagens ikraftträdande. Enligtpunkten 3 i övergångsbestämmelserna får den som driver finansieringsverksamhetvid lagens ikraftträdande göra detta till utgången av utan hinder avbestämmelsen i 5 § första stycket om att av lagen omfattadfinansieringsverksamhet skall drivas av aktiebolag. Bestämmelsen har utformatsså att den gäller den som driver finansieringsverksamhet vid ikraftträdandetoberoende av om verksamhetens balansomslutning uppgår till den i 2 § förstastycket 2 satta gränsen på 10 milj. kr. Förföretag som till utgången av driver verksamhet med stöd av dennabestämmelse gäller i tillämpliga delar bestämmelserna för finansbolag i 9,1119 och 2124 §§ om tillsyn m. m., vite, besvär, tystnadsplikt och straff. 1978/79:170 55 5.2Förslaget till lag om ändring i lagen om förbud mot oskäliga avtalsvillkor Förslagettill ändring i denna lag har behandlats i den allmänna motiveringen underavsnitt 3.5. Syftet med ändringen är att lagen alltjämt skall vara tillämpligpå verksamhet som drivs av finansbolag. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om finansbolag 2. lag om ändring i lagen (1971:112) om förbud mot oskäliga avtalsvillkor. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop, 1978/79:170 Bilaga 1 Sammanfattning av finansieringsbolagskommitténs betänkande(SOU 1911 SI) Finansieringsbolag Ienlighet med sina direktiv har kommittén framlagt förslag till laglig regleringav de s. k. finansieringsföretagens verksamhet och deras inordnande under denkreditpolitiska lagstiftningen. I avvaktan på beslut vad gällerlagstiftningen om fondkommissionärer har kommittén i sitt betänkande intebehandlat den in- och utlåningsrörelse som bedrivs av dessa. Sedanmitten av har en ny typ av kreditinstitut vuxit fram på den svenskakreditmarknaden institut som med ett gemensamt namn kan kallas förfinansieringsföretag. Bakom bildandet av många av dessa företag har stått desvenska affärsbankerna. är de flesta av de större finansieringsföretagendotterbolag till banker. Vid sidan av de bankanknutna finansieringsföretagenfinns dock flera företag av betydande omfattning av vilka de som är knutnatill bilproducenter är de största. Vid slutet av 1976 ingick i den officiellastatistiken över finansieringsföretag 76 företag. Finansieringsföretagenskreditgivning riktar sig både till företag och tUl konsumenter. En stor del avderas kreditgivning sker i speciella former som i mycket lilen utsträckningåterfinns hos andra kreditinstitut. Factoring och finansiell leasing är tvåbetydelsefulla kreditformer när det gäller kreditgivningen till företag. Med factoringavses framför allt belåning av fakturafordringar. Finansiell leasing är en kreditgivningi form av långtidsuthyrning av framför allt produktionsutrustning. Även finansieringav avbetalningshandel genom belåning av avbetalningskontrakt utgör en ickeoväsentlig del av finansieringsföretagens verksamhet. Avbetalningsfinansieringenkan avse krediter till såväl företag som konsumenter. En utpräglad konsumentkreditgivningär däremot de kontokortskrediter som återfinns hos vissa finansieringsföretag.Bilfinansiering avser såväl finansieringen av återförsäljares lagerhållning avbilar som belåning av återförsäljarnas avbetalnings- och uthymingskon-trakt.Vid sidan av de mer eller mindre speciella kredilformerna sker finansieringsföretagenskreditgivning också i former som återfinns hos bankema. Under1970-talet har kreditgivningen från de svenska finansieringsföretagen ökat ien mycket snabb takt. Speciellt 19741976 harökningstakten i genomsnitt uppgått till 1978/79:170 57 Ar ökade de utestående krediterna från finansieringsföretagen meddrygt . Denstora betydelse som kreditmarknaden har för den samhällsekonomiskautvecklingen har lett till att samhället skaffat sig ett relativt stort mått avkontroll av och insyn i de olika institut som uppträder på denna marknad.Således omfattas flertalet kreditinstitut av speciell lagstiftning, såsombanklagstiftningen och lagen om kreditaktiebolag, som bl. innehåller reglerom offentlig tillsyn över deras verksamhet. Härutöver omfattas de av denkreditpolitiska lagstiftningen, som ger möjlighet att till-lämpa olikakreditpolitiska medel på dem. Finansieringsföretagen omfattas varken avnågon speciell lagstiftning eller av den kreditpolitiska lagstiftningensbestämmelser. Densnabba expansion som finansieringsföretagen har uppvisat har inneburitatt de kommit att spela en allt större roll på den svenska kreditmarknaden.Härigenom har en inte obetydlig del av kreditgivningen kommit att bli mindrepåverkad av den förda kreditpolitiken. En sådan situation kan leda till atteffektiviteten hos kreditpolitiken minskar vad gäller uppnåendet av desamhällsekonomiska målen. Detta gäller inte minst om det även föreliggerselektiva mål, t. ex. vad gäller tillgången på konsumentkrediter därfinansieringsföretagen kommit att spela en relativt betydande roll. I ett lägedär vissa kreditinstitut, t. ex. banker, är underkastade olika kreditpolitiskarestriktioner medan andra, t. ex. finansieringsföretagen, inte är underkastadenågra sådana kan detta leda till en snedvridning av kreditgivningsmönstret. Iviss mån synes en sådan utveckling redan ha skett en överflyttning av kreditgivningenfrån banker till finansieringsföretag. Denna tendens har varit mest framlrädandeunder perioder då bankernas kreditgivning mer påtagligt begränsats av denförda kreditpolitiken. Kommitténföreslår därför att vissa av den kreditpolitiska lagstiftningens bestämmelserskall kunna tillämpas även på finansieringsföretagen. Detta gällerbestämmelserna om likviditetskrav, utlåningsreglering och räntereglering. De bankägdafinansieringsföretagen kan i viss mån sägas omfattas av ettregelsystem liknande det som gäller för övriga kreditinstitut. Vid dettillstånd av regeringen som laävs för en banks förvärv av aktierna i ettfinansieringsföretag har vissa villkor uppställts. Banken skall bl. a. varaskyldig att lämna bankinspektionen uppgifter om företaget och attöverhuvudtaget bereda inspektionen insyn i finansieringsföretagets verksamhet.Vidare har i de bankägda finansieringsföretagens bolagsordningar införts ett kapitaltäckningskravliknande det som gäller för bankerna. Deicke bankägda finansieringsföretagen omfattas inte av några liknande bestämmelseroch någon allmän kontroll av finansieringsföretagen kan inte byggas härpå. Detkan lätt leda till en situation där konkurrensen mellan bankägda och icke bankägdaföretag sker på olika villkor. Kommitténföreslår att en speciell lagstiftning lag om finansie- Prop.1978/79:170 58 ringsbolag införs som omfattar samtliga finansieringsföretag oberoende av ägarkategorier.En sådan lagstiftning utgör även en grand för den av kommittén föreslagnakreditpolitiska regleringen av finansieringsföretagen. förslag skall en sådan lag om finansieringsbolag inte omfatta varjeverksamhet där kreditgivning ingår. Kommittén föreslår i stället att lagenenbart skall omfatta företag vars huvudsakliga verksamhet utgörs av kreditgivningoch som i sin utlåning eller upplåning riktar sig till allmänheten. Förelag,som omfattas av lagens bestämmelser, skall enligt kommitténs förslag benämnasfinansieringsbolag och skall stå under bankinspektionens tillsyn. Föratt öppna möjligheter att avgöra vilka företag som skall omfattas av lagenföreslår kommittén att en allmän upplysningsplikt införs på så sätt atttillsynsmyndigheten får rätt att infordra uppgifter om verksamheten från deföretag där fråga uppstår om de bedriver sådan verksamhet som skall omfattasav lagstiftningen. Förfinansieringsbolag uppställs vissa villkor. Verksamheten skall såledesbedrivas som aktiebolag möjlighet till dispens från detta krav skall dockfinnas. Vidare skall finansieringsbolagen iaktta kapitaltäckningskrav sommotsvarar de som gäller för bankaktiebolagen.