prop · G203115 · 1978-12-31 00:00:00 — 1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 270 Behovav fortsatt forskning och andra insatser inom landet Vianser att det behövs fortsatta kraftfulla satsningar på studier, forskning ochUtveckUng för att fylla kvarvarande luckor i kunskaperna om oUka risker ochskadeverkningar samt för att genom förbättrad teknik minska redan kända riskeroch verkningar hos använda energikällor. Vivill bl a erinra om de osäkerheter som råder om nriskerna för cancer och ärftUga skador både från kärnkraft och i ännu högregrad bränslen som kol och olja Driskerna för kroniska besvär och sjukdomar i luftvägarna tiU följd av vissaluftföroreningar nriskerna för okontrollerad spridning och upplagring av vissa metaUer, främstvid kolanvändning nriskerna för klimatförändringar vid omfattande användning av fossila bränslen Driskerna för stora olyckor vid kärnkraftverk samt problem kring det högaktivaavfallet. Drisker förknippade med en omfattande plutoniumhantering tiU följd av satsningpå bridreaktorer och upparbetning. ISverige stöds grundforskning inom dessa områden av forskningsråden och andraforskningsfinansierande organ. Vår kommittés arbete understryker hur angelägendenna forskning är från samhäUets synpunkt. Vidvåra försök att värdera hälsoriskerna vid olika energislag har vi särskUtuppmärksammat behovet av epidemiologiska studier av sambandet meUan t exluftföroreningar och ohka sjukdomar i stora befolkningsgrupper. Detta har ävenbetonats av flera svenska och utländska forskare vi har haft kontakt med. Någraproblem kring den epidemiologiska forskningens StäUning i belysesnärmare i en promemoria (appendix 3), utarbetad av kommitténs expert . Vi anser att det i bör göras kraftfuUare insatser vad gäUerepidemiologisk forskning med specieU im-iktning på långsiktiga och måUnriktadestudier av olika befolkningsgrupper för att få ett gradvis bättre kuimande omsambandet meUan mUjöföroreningar och hälsorisker. Vidvår genomgång av risker och skadeverkningar vid användningen av olikaenergislag har det framgått att samhäUets åtgärder för att minska de risker somoUka verksamheter utsätter medborgarna för är olika långtgående. ExempelvisvåUar tobaksrökning och biltrafik flera tusen dödsfaU , vilket kan ochbör jämföras med omfattningen av de hälsorisker vi redovisar förenergiområdet. Riskbedönmingar görs också av ett stort antal myndigheter.Detta framgår exempelvis av appendix 4 som redovisar lagstiftning ochmyndighetstUlsyn inom energiområdet. Vi finner det angeläget att risker medoUka verksamheter och möjligheterna att minska dessa risker studeras ochutvärderas så långt möjligt i ett sammanhang så att man bättre an som sker förnärvarande kan pröva oUka förslag tiU åtgärder för att minska riskbelastningenför befolkningen i 1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 271 Det finns enligt vår mening anledning för statsmakterna att pröva olikaåtgärder även av organisatorisk art som skuUe underlätta mer enhetligariskbedömningar än vad som sker . Detframgår också klart av det redovisade materialet att många viktiga hälso- ochmUjöproblem inom energiområdet kan lösas endast på det internationeUa planet.Om vissa risker och skadeverkningar skall kunna begränsas får isoleradeåtgärder i ett enskilt land, t ex begränsning av vissa utsläpp, förhållandevisringa verkan. Vad som betyder något är vilka åtgärder ett stort antal ländergemensamt vidtar. Vi viU i detta sammanhang särskilt peka på följande områden: nbehovet av fortsatta begränsningar av strålriskerna från en världsomfattandeanvändning av kärnkraft, bl a i enlighet med de förslag som gemensamt lagtsfram av de nordiska ländernas strålskyddsinstitut Dbehovet av en närmare kartläggning och begränsning av riskerna i samband medhanteringen av plutonium vid en världsomfattande satsning på bridreaktorer ochupparbetning nbehovet av en närmare kartläggning av de risker som är förknippade med en ökadvärldsomfattande användning av fossila bränslen, främst kol, med hänsyn tiU attdet kan visa sig nödvändigt att regionalt eller globalt begränsa de totaltutsläppta mängderna av vissa föroreningar. Sverigemåste på det internationella planet verka för kraftfulla insatser inom dessaområden. Remissyttrandenöver energi- och miljökommitténs betänkande har avgivits av försvaretsforskningsanstalt (FOA), , me-lereologiska ochhydrologiska institut, universitels- och högskoleämbetet (UHÄ), statenslivsmedelsverk, , statens strålskyddsinstilut (SSI),arbeiarskyddssiyrelsen, statens planverk, statens industriverk, delegationen(I 1975:02) för energiforskning, ,, , slyrelsen för tekniskutveckling, programrådet för radioaktivt avfall, medicinska forskningsrådet,humanistisk-samhällsvelenskapliga forskningsrådet, forskningsrådsnämnden,, , , statensgeotekniska institut, statskontoret, lantbruksslyrelsen, geologiskaundersökning (SGU), länsstyrelserna i , , ,, , , och , ABAtomenergi, Cen- Prop.1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 272 Centrala driftledningen (CDL), Centralorganisationen /SR,(), Kooperativa förbundel. Landsorganisationeni (LO), , , , . Svenska gasföreningen.Svenska kommunförbundet. , Swedegas (), , Ångpanneföreningenoch Älvräddarna. 1stort sett alla remissinsianser anser att utredningen uppfyllt direkliven allpå ett överskådligt och lättillgängligt säll redovisal de hälso- och miljöeffektersom uppkommer vid användning av olika energikällor. Många remissinstanser framhålleratl betänkandet genom sin överskädlighel och lättillgänglighet kan komma attfylla viktiga funktioner även i den allmänna debatten om energiproduktionensmiljöeffekter. Vetenskapsakademienuttalar sin tillfredsställelse över alt del vikliga problemkomplexet rörandehälso- och miljöpåverkan av olika energislag blivit föremål för en såomfattande och ingående analys. 1del sammanhanget vill framhålla det föredömligt enkla, klara ochöverskådliga sätt på vilkel utredningen presenterar sill betänkande och dedärlill fogade tre underlagsrapporterna. Utredningsmaterialet kan därigenomtjäna som ett mycket värdefullt basmaterial beträffande detta för vårt land såvitala problemkomplex inte endasl för en mindre grupp specialister,industrifolk och politiker utan även för en bredare allmänhet. Behovei av ettlättillgängligt faktamaterial framstår utan vidare klart mot bakgrund av desenaste årens energidebatt. SKIkonstaterar atl den jämförande beskrivning, av olika energislags hälso- ochmiljöeffekter, som görs i belänkandet förefaller vida överiägsen de meraspekulaliva jäniföreler som förelåg innan utredningens arbele påbörjades. LänsstyrelsenI anser all en översiktlig förkortad version av belänkandet börges ut. Detta för all polilikerna och en större allmänhet skall få möjlighelall la del av betänkandets värdefulla faktamaterial. Liknande synpunkierframförs av UHÄ som också föreslår alt rapporten översätts till engelska så atlresullalen kan få en internationell spridning. Programrådetför radioaktivt avfaU anser att utredningen kunnai kompletteras med kortabesked beiräffande de vikligaste hälso- och miljöeffekterna uttryckta så långtsom möjligl i jämförbara termer. Någraremissinstanser ställer sig kritiska lill att ulredningen ej gjort någonnärmare jämförelse av för- och nackdelar med förbrukningen av energi. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 273 Enligt SACOISR har utredningsdirektiven tolkals så snävtall endasl energins skadliga effekter pä hälsa och miljö beaktats. Genom attinte energins positiva effekier värderats menar centralorganisationen att utredningsresultatetkan komma att användas för en onyanserad svartmålning av all energiproduktion. CDL konstaterar alt ulredningen enligt direklivenbegränsat sig lill energianvändningens negativa återverkningar och anförvidare. Del bör emellertid betonas, atl användningen av ochtillgången på lättillgänglig energi är av grundläggande betydelse för delmoderna samhällel. Utan en säker försörjning med energi i lämpliga formerskulle industriproduktion, kommunikation, lokaluppvärmning, belysning m. m. inuvarande former och med de kvalitetskrav vi nu ställer vara omöjlig.Energiformerna är ej utan vidare utbytbara mol varandra och kan åsättas olikavärde. Detta är väsentligt atl beakta vid bedömning av olika energislags andeli landets energibalans. Liknande synpunkter framförs av och . Utredningens val att inle närmare diskuterasambandet mellan olika system för energiförsörjningen och de socialaförhållanden i samhället kriliseras av bl.a. , länsläkarorganisationeni och . anser att utredningen behandlathälsoeffekterna från en snäv tolkning av hälsobegreppet. Enligt definition är hälsa"ett tillstånd av fullt fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande ochinte blott frånvaron av sjukdom". Med ett sådant synsäll skulle endiskussion om sambandet mellan olika syslem för energiförsörjning och socialaförhållanden i samhällel vara av stort iniresse. Effekter pä den sociala miljön av olika alternativ förenergianvändning, energiproduktion och transporter av rävai-or bör vara viktigainslag i den framtida analysen av energiproblemen. Olika alternativ kan kommaatt få olika konsekvenser för hälso- och sjukvård samt socialvård. Liknande synpunkter framförs av länsläkarorganisationen iSödermanlands län. Enligt har utredningen genom egenförsorg sett till att inte beröra de frågor som i den nuvarande energipolitiskasituationen kan vara av intresse alt uireda. Förbundet anför vidare. Efter en sådan begränsning återstår inte så mycket allbehandla. Utredningen blir därför endast en sammanslällning av de kändaoch bedömda riskerna vid en lika stor energiproduktion med hjälp av olikaenergikällor. anser att denna sammanställning har ettmycket begränsat värde då man inle tagit hänsyn lill bl. a.flexibiliteten mellan olika energikällor och i användningen, möjligheler tillhushållning, vad energin skall användas lill och olika "dimensioner"i riskbedömningen. 1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 274 Utredningens val att redovisa inverkan på hälsa och miljöför ett visst energiblock, vanligen en årsproduktion om ca elenergibehandlas av ett antal remissinstanser, däribland ,delegationen för energiforskning. Programrådet för radioaktivt avfall.Lantbrukarnas riksförbund. Programrådet för radioaktivt avfall konstalerar attutredningen huvudsakligen inriktat sig på de energislag som främst kan kommaifråga för elkraftproduktion. Programrådet anför vidare. Genom denna inriktning, som knappasl har slöd idirektivens formulering om "speciellt intresse", föriorasmöjligheten all från hälso- och miljösynpunktjämföra och värdera olika formerav energianvändning. konstalerar atl framslällningenkoncentrerats på en jämförelse mellan olika energibärare för elenergiproduktioni stora kondenskraflverk. Enligt Ångpanneföreningens uppfattning förstärker dettapresentations-sätt den uibredda och olyckliga missuppfattningen att vårenergiförsörjning endast består av elenergiproduktion. Del vore därför avstort värde om en liknande utredning som den nu utförda även gjordesbeträffande småskalig energianvändning. Liknande synpunkter framförs av Svenska elverksföreningenoch Svensk kärnhränsleförsörjning AB. finner ingen anledning atl kritiserautredningens bedömningsmodell. Enligt bör den vara lika användbar somandra modeller som använts utomlands. Delta under förutsäitning alt den användspå ett enhetligt och entydigt säll för samtliga energislag som skall jämföras. Delegationen för energiforskning anser att utredningensbedömnings-modell är ell värdefullt bidrag till energidebatten. Utredningens redovisning av vad som är vetenskapligt välunderbyggt och vad som är osäkert diskuteras av några remissinstanser. Tilldessa hör bl. a. arbetarskyddsstyrelsen, medicinska forskningsrådet, humanistisk-samhällsvelenskapligaforskningsrådel, och . Samtliga dessa remissinsianser anser redovisningen gjortspå ett omdömesgillt sätt och att de osäkerheter som uttrycks är välgrundade. Övervägande positiva uttalanden görs beträffandeutredningens konstaterande atl kraftfulla åtgärder i energibesparande syfteskulle kunna ge belydande och förhållandevis snabba vinsler från hälso- ochmiljösynpunkt. Denna åsikt biträds sålunda av statens industriverk, statskontoret. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 275 länsstyrelserna I , och Blekingelän. Svenska naturskyddsjörenlngen, Svenska kommunförbundei, ,och . Enligt siaiens industriverk bör man i första hand salsa påenergibesparande åtgärder i industrin, detla eftersom kostnaderna förenergibesparande ålgärder ofta ligger betydligt lägre där än inom andrasektorer i samhället för motsvarande besparingseffekt. Programrådet förradioaktivt avfall och LO framhåller att energibesparande åtgärder bör föregåsav en ingående analys av konsekvenserna. Statens strålskyddsinsiitui framför liknande synpunkteroch redovisar En produktion av elenergi i en reaktorberäknas medföra mindre än 1 fall av cancer . En inbesparing avmotsvarande mängd energi genom enbart minskning av luftomsättningen kan medföramer än 100 fall av lungcancer om inle minskningen kompletteras medåtgärder för rening av luften. Detta exempel visar således atl vissa metoderför inbesparing av energi kan innebära siörre risker än den energiproduktionsom besparingen skall ersätta. Enligt rikspolisslyrelsen har utredningen endastöversiktligt behandlat riskerna för terror, sabotage och utpressning ianslutning till kärnkraftanläggningar. Remissinstansen anför vidare. Del är uppfattning, att riskerna föratt kärnkraftanläggningar skulle kunna bli utsatta för sabolageförsök ochandra terrorhandlingar numera måsle betraktas som relativt stora. Inte minstden internationella terrorismen leder till en sådan bedömning. Delta är dessutomav grundläggande betydelse för de krav på säkerhetsåtgärder som från samhälletssida riktas mot kärnkraftanläggningarna. Meningarna om kärnkraftverkens attraklivitel förterrorister är visserligen delade och försök har gjorls att bl. a. medhänvisning till andra känsliga och farliga områden i samhällel bagatelliserakärnkraftverkens betydelse i delta avseende. En sådan uppfattning kan interikspolisstyrelsen dela. Inte minst den psykologiska effekten av ett angreppmot en kämkraflanläggning ställer dessa i en speciell riskklass. 2.3 Inverkan på hälsan Det är i huvudsak bara sena skador och avfallsbehandlingsom har behandlats av remissinstanserna. Vad gäller sena skador är del framförallt utredningens behandling av cancerrisker och skador av giftiga metallutsläppsom väckt intresse bland remissinstanserna. FOA kommenterar utredningens behandling av cancerrisker isamband med kärnkrafidrifl. Framför allt påståendet att flertalet forskare inomområdet menar att osäkerheten är avsevärt lägre - omkring en faktor två, dvs.riskerna kan knappast vara mer än dubbelt så stora eller mindre än hälften så små(som man erhåller vid linjära extrapolaiioner av epidemiolo- Prop.1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 276 giska data). Remissinstansen framhäller att detta inte ären korrekt beskrivning av inställningen bland de radiologer som bedriverforskning inom området strålinducerad cancer. FOA anför vidare. Vad som ullalats av radiobiologerna i de siörrevetenskapliga sammanställningar som getts ut (UNSCEAR 1972och 1977 samt i BEIR-rapporlen 1972) är att en linjärextrapolation av det slagsom gjorts i Energi- och betänkande utgör en övre gräns för entänkbar, dosrelaterad förekomst av cancer. Det kan emellertid inte uteslutasatt den cancerogena effekten vid extremt låga doser är noll (UNSCEAR 1977,§§ 6-7 och BEIR 1972, kap. VII § IV). "Linjärhypotesen" är snarare grundad påpragmatisk än vetenskaplig basis (BEIR 1972, kap. VII § VI). Det råder således knappast någradelade meningar om riktigheten att bestämma övre riskgränser på det sätt somgjorts i betänkandet men metodiken kan inte sägas återspegla en biologiskrealitet. Det är just denna pragmatiska syn som öppnar en möjlighetlill bredare tillämpning av den linjära extrapolationsmelodiken än enbart tillinduce-ring av cancer. Finner man inga tröskelvärden i en epidemiologisk undersökning,bjuder försiktigheten att man inle heller antar att sådana finns i"lågdosområdet" med mindre än att man kan påvisa rimligheten i ettsådant antagande. Man erhåller på så sätt en övre riskgräns. Accepteras detta synsättskulle man uppnå det av FOA som ytterst angeläget betraktade önskemålet, atten gemensam metodik och begreppsbildning kunde tillämpas på beräkningar avolika risker och bestämningar av arbetshygien-iska gränsvärden. Svenska läkaresäUskapel behandlar utredningens definitionav cancer och anför därvid. Redovisningen störs emellertid av ett olyckligt bruk avordel "cancer", som sägs vara "ett sammanfattande namn på ettgrupp sjukdomar med del gemensamt att celler i kroppen slutar följa det normalatillväxtmönstret". Definitionen är så formulerad, att den även innefattargodartade (benigna) tumörer. Detta strider inte enbart mot den striktmedicinskt-vetenskapliga definitionen av begreppei "cancer" utanockså mot det mer lekmannamäs-siga bruket av ordet. I dagligt tal brukar manmed "cancer" avse elakartade, däremot ej godartade, tumörformer, ochpå grund härav har ordet också fått en värdeladdad och skrämmande karaktär. Svenska läkaresäUskapet anser också att utredningen vidbehandlingen av tungmetallerna kraftigt betonat kadmiumproblematiken ochgenomgående nedtonat blyproblemen. Enligt remissinstansen är säkerhetsmarginalenför bly väsentligt smalare än för kadmium, bl. a. på grund av blybelastningarnafrån bensindrivna motorfordon. Enligt UHÅ har det i allmänna debatten antytts att utsläppav radioaktiva ämnen från kolkraftverk kan vara större än från kärnkraftverk.Remissinstansen finner det därför anmärkningsvärt att utredningen ej behandlatfrågan. framhåller att i samband medriskerna med Prop.1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 277 kolenergi borde även arsenik behandlats. Enligtremissinstansen kan arsenik vara väl så skadligt som kadmium och kvicksilver.Rådet anför vidare. Det finns resultat som pekar på att arsenik blockerarcellernas förmåga att reparera uppkomna skador på DNA. Det måste bedömassannolikt att arsenik kan samverka med kromosombrytande ämnen. Sålunda bör storuppmärksamhet riktas på arsenikemission. konstaterar att en mer detaljeradprognos beträffande ökning av intaget av kadmium och bly endast kan göras omnu föreliggande brister i underlaget avhjälps. Remissinstansen anför vidare. De viktigaste kunskapsbristerna är data om a) spridningoch nedfallets storiek, b) upptag och halt i växter, främst de som används sommänniskoföda eller till livsmedelsproducerande djur, c) biotransformation ochpassage genom näringskedja och slutligen d) svenska folkets kostvanor. Lantbruksstyrelsen anser att fossilbränsleeldade kraftverkmed höga utsläpp av tungmetaller ej bör lokaliseras till jordbruksbygder. Dettapå grund av att tungmetallerna till största delen deponeras i närheten avkraftkällan. anser att utredningen betraktatmöjligheterna att importera kvicksilverfattigt kol alltför pessimistiskt. Svenska stenkolsimportörers förening noterar attutredningens skrivning om kadmium och kvicksilver är mycket osäker. förefaller utredningens betänkligheter i dessa stycken avsevärtöverdrivna. Remissinstansen anför vidare. Det är utomordentligt sällsynt att någon producentkan ge uppgift på tungmetallhalterna i de egna kolen. Förklaringen är heltenkelt att frågan aldrig väckts, vilket torde indikera att den på andra håll iväriden inte anses vara relevant. Utredningens bedömning av riskerna med avfall frånkärnkraftverk och från verk som använder fossila bränslen behandlas bl.a. avFOA, . Programrådet för radioaktivt avfall ochSvensk kärnbränsleförsörjning. Samtliga dessa remissinstanser påpekar att avfallet frånbridreaktorer bör räknas per producerad energienhel och ej per ton natururan.Räknat per producerad energienhet är avfallsmängden för brigadreaktorer ungefärdensamma som för lättvattenreaktorer. Enligt FOA föreligger det svårigheter attuppfylla de stränga krav som ställs på behandlingen av det radioaktivaavfallet. Remissinstansen konstaterar dock att en betydande kunskaperhållits inom detta område . Vidare skulle problemen med avfalletfrån kol- och oljekraftverk säkert vara svära att lösa om motsvarande stränga Prop.1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 278 hälso- och miljökrav skulle ställas på användningen avfossila bränslen. Svensk kärnbränsleförsörjning anser att del högaktivaavfallet ej är ett väsentligt problem för kärnkraftens vidare användning.Remissinstansen anser atl tillskottet till ekosystemet från det slutligtförvarade avfallet ligger på en så låg nivå att det utan vidare bör kunna tillåtas. Enligt Landstingsförbundei ärdet vanligtvis sjukvården somfår rycka in och genom behandling av enskild person söka tillrättalägga vadotillräcklig planering och försummelse i miljön orsakat. Förbundsstyrelsen anser det mot denna bakgrund väsentligtatt användandet av befintliga och nya energikällor sker med tillvaratagande avde erfarenheter som sjukvården kan erbjuda. Här gäller det främst att systematiseraoch bearbeta den mängd av faktaunderlag och data som produceras i det dagligaarbetel med att förebygga och bota sjukdomstillstånd och skador, förorsakade avmiljö- och hälsobrister. 2.4 Inverkan på yttre miljön vill starkare än vad utredningengjort betona de olika energiformernas naturresursutnyttjande. Framför allteffekterna på naturresurserna i det längre tidsperspektivet. Tillgången på olja och uran är t. ex. enligt nuvarandekunskaper begränsad. Även tillgången på kol, naturgas, torv och oljeskiffer ärbegränsad, medan tillgängliga naturresurser som rinnande vatten, jordvärme,vind och sol inte tar slut. Dessa aspekter måste enligt naturvårdsverketsuppfattning komma i förgrunden vid avvägningen mellan energisystem i ett längretidsperspektiv. Enligt statens planverk borde de markanvändningsmässigaaspekterna beaktas ytterligare av utredningen. anser det vara avstor betydelse vilken typ av mark som tas i anspråk och var den är belägen viden bedömning av miljöeffekterna i sin helhet. Enligt planverket har därvidlagutredningen redovisat markkonsumtionen för olika energislag i alltför generellatermer. Lantbruksstyrelsen, , CDL och Ålvräddarnas samorganisation . Lantbruksstyrelsen konstaterar att utredningen ej närmareredovisat vattenkraftutbyggnadens inverkan på jordbruk och renskötsel.Styrelsen lämnar därför kompletterande synpunkter på denna inverkan. Enligt har utredningen alltförsummariskt beskrivit vattenkraftens inverkan på flora och fauna. Föreningenhänvisar därvidlag till . Ålvräddarnas samorganisation framhåller att utredningenhar tagil alllför lätt på uppgiften att beskriva vattenkraftens miljöeffekter.Remissinstansen anför vidare. Prop.1978/79:115 Bilaga 1.2 Industridepartementet 279 Framställningen är så kortfattad att den ger läsaren endelvis felaktig och i flera stycken vilseledande bild av vattenkraftutbyggnadersinverkan på miljön. Framför allt gäller detla de ekologiska skadorna samtskadorna på viktiga kulturmiljöer och på rennäringen och samerna. Det äregentligen märkligl att utredningen inte bättre kunnat samla och sammanfatta dekunskaper som finns, väl dokumenterade och lätt tillgängliga, om vattenkraftensmiljöeffekter. CDL däremot intar en positiv attityd lill ulredningensbehandling av vattenkraftens miljöeffekter. Remissinstansen anser redovisningenvara genomgående korrekt. CDL framhåller också att redovisningen styrkerkraftindustrins uppfattning att vattenkraften är den överlägset bästa ochmiljövänligaste form för framställning av elektrisk energi som för närvarandefinns. och anser del angeläget att utreda de hälso- och miljöeffekter som kanuppkomma i närheten av högspänningsledningar. Statens strålskyddsinstilut kommenterar beskrivningen avskyddszoner. Institutet framhåller atl skyddszonen kring kol- och oljekraftverkär moiiverad av normalutsläppen och atl skyddszonen kring kärnkraftverk ärmotiverad av olycksrisken. Remissinstansen anser atl detta bör påpekas vid enjämförelse mellan zonerna.