prop · G203195 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är här i myckel stor utsträckningfråga om författningar som i övrigi saknar varie samband med fri- ochrällighelerna -1. ex. författningar om näringsverksamhet, miljöskydd, hälsovårdelc. -och som inie heller i övrigi är av sådan art all del skulle fylla någonrimlig funklion all låla dem granskas av lagrådet. Resultatet skulle i ställetbli ell avsevärt mindre Ulrymme förgranskning i. ex. av kompliceradcivilrällslig lagsiiftning. En ordning med obligalorisk lagrådsgranskning avall rättighetsbegränsande lagsiiftning kan vidare, som framhälls av högsiadomstolen, ge upphov till meningsskiljakligheter huruvida grundlagen i ettvissl fall kräver lagrådsremiss eller inte. Man möter ocksä problemet hur man ilagprövningshänseende skall bedöma lagar som borde ha remitterats lill lagrådetmen där remiss, kanske lill följd av ett rent förbiseende, inie har ägt rum. Ensärskild komplikation, som har påpekais av kammarrätten i Göleborg. är alllagrådet knappasl kan begränsa sina uiialanden om grundlagsstridighet lill allavse uppenbara fall utan atl det måsle reagera också närden vanliga lagenendasl framstårsom tveksam i förhållande till grundlagens bud. I självaverket kommer lagrådet, om all rättighetsbegränsandelagsliflning remitteras dit. alt fåen ställning som i hög grad liknar en författningsdoinsiols. Deua innebäri sin tur au lagrådet och därmed ocksåde organ varifrån del rekryteras-högsia domstolen och regeringsrätten-oundvikligen kommer all dras in i det politiskakrafllallel på ett sätl som ärhell främmande för svensk rättstradition. Jag anser av dessa skälatl det nu varken är lämpligt eller möjligl att föreslå all rättighetsbegränsandelagar obligatoriskt skall granskas av lagrådet.Jag har däremoi inle något alt invändamol förslaget atl lagrådets ställningblir föremål för en förutsättningslös utredning som inle begränsas lill atl avse endast frågan om granskning av räliighetsbegränsande lagsiiftning utan som gäller lagrådetsuppgifter inom hela lagstiftningsområdel.Ell sådani utredningsuppdrag bör anförtros åt en parlamentariskt sammansatt kommitté och förenasmed uppgiftema att uireda frågorna om särskilda uppskovsregler i fråga om rättighetsbegränsande lagsiiftning och om grundlagsreglering avlagprövningsrälien. Del bör underslrykas att milt ställningstagande i den nu behandlade frågan givelvis inle skall tolkas så att jag molsällermig all rättighetsbegränsande lagstiftning granskas av lagrådel. Jag delar i denna fråga den uppfattning som har uttryckts av bl. a. högsta domstolen all sådan granskning i prakiiken börske i belydande utsträckning. Propositionen behandlades av konstilutionsutskollel (KU1975/76:56), som också hade all yllra sig över ell anial borgerliga motioner angående lagrådsgranskning,alla i syfte all förslärka och uividga denna (moiionerna 1975:94, 994 och 999 saml moiionerna1975/76:2551, 2553 och 2554). 1 moiionen 1975:94 (c och fp) hemsiälldes om ändringav 8 kap. 18 S regeringsformen av innebörddels atl lagrådets yttrande skulle inhämtas rörandelagförslag i ämne som avses i 2 och 3 SS summu kapilel medundanlag för skattelagstiftning och lagförslag av ringa vikt, dels all ledamöier i lagrådetskulle utses enbarl av högsia domstolen och regeringsrällen. Moiionen 1975:999 (m) hade samma hemställan som den föregående samt innefattade därjämle yrkandeom skyndsam uiredning och regeringsförslagom inrättande av ell skallelagråd. I moiionen 1975:994 (m) hemställdes som alternativ till yrkandena i de båda föregående moiionerna och under förulsäiining alldessa yrkanden inle vann bifall i , all beslulade atl lill 8kap. 18 S RF fogades meningen "Om en lag skulle komma alt verkarelroaklivi i något avseende skall förslugel däromsändas lill lagrådel förgranskning". I moiionen 1975/76:2551 (fp) föreslogs all lag som begränsar de fri- och rättigheter som behandlades i proposilionens förslag till 2 kap. 1 S 1-5 och i 6 och 8 SS och 11 slyckel RF skulle granskas av lagrådel,som skulle yttra sig om lagens förenlighetmed RF. Fann lagrådel all ell lagförslag innebärbegränsning av yttrandefriheten,informatiorsfriheien, mötesfriheten,demonsiralionsfrihelen, föreningsfriheten ..ller skyddet för förtrolig meddelelse,skulle en särskild föreslagen beslutsordning lillämpas. Moiionen 1975/76:2553(m) innehöll samma yrkande som moiionen 2551 i förevarande fråga,dock atl lagrådets granskning och formernu för beslul om räitighelsinskränkningar föreslogsgälla även vissa momenl i föräldrarälten, somenligt motionen skulle upplagas i regeringsformen. I moiionen 1975/76:2554 (c) föreslogs all lagrådelsyllrande alllid skulle inhämtas i fråga om lagförslagav räliighetsbegränsande innebörd.Yttrandet skulle därvid kunna begränsas till fråganom lagförslaget var grundlagsen-ligt. sou 1978:34 Lagrådet 123 Ulskollei,som avstyrkte motionsyrkandena, framhöll all del var förenal med svårigheter avolika slag all införa en ordning med obligalorisk lagrådsgranskning uv ulluruilighelsbegränsande lagförslag eller inom generellt angivnu slorulagsiiftningsområden över huvud lugel (KU 1975/76:56 s. 15). Ulskolleiförordade i stället en förulsällningslös uiredning om lagrådels siällning ochuppgifter. Som ell led i utredningsarbetet borde enligi ulskollei kunnu prövasde förslag i denna del som framkommit i motionerna. Flera ledumöler (c, fp ochm) i utskottet reserverude sig häremot och föreslog i tre oliku reservaiionerall förslag lill lag som begränsude i proposilionen behundlude fri- ochrälligheler alllid skulle granskas av lagrådel, som särskili skulle yllra sigom förslagels förenlighel med RF(s. 66 ff). Vidare föreslogs all lagrådelobligaioriskl skulle yltra sig över lagförslag i ämne som anges i 8 kup. 2 och3 S§ RF, med undanlag för lugförslug med föreskrifterom skull och lugförslag avringa vikt (s. 83 f och 124). Två ledamöter (m) ansåg vidare alt ell särskiltskultelugråd borde inräitus (s. 85). Riksdagenbeslöt i enlighet med utskoltels förslag. 6.5.2Konsl itu lionsiiiskol tets granskningsbeiänkanden KonstitulionsutskoUel(KU) har ägnal särskild uppmärksamhei ål omfattningen och inriktningen avlagrådsremisserna för tiden efter (dagen för grundlagsändringen) tilloch med . Inom utskoltels kansli har utarbetats promemorior, intagna sombilagor till KU:s granskningsbeiänkanden (KU 1972:26, 1973:20,1974:22,1975:12,1975/76:50 och 1976/77:44), utvisande dels vilka lagförslag somremitterats till lagrådet, dels vilka som inte remitterats till lagrådet mensom enligt de lidigare gällande reglerna lorde ha hörl lill del obligaloriskagranskningsområdei. Underden obligaloriska lagrådsgranskningens sisla , 1969 och 1970, uppgickantalet lagrådsremisser lill omkring 50 respeklive drygl 60. Enligi konstiluiionsulskoileisundersökningar remitterades 17.2-31.12.1971 21 lagförslag lilllagrådet samiidigi som 12 lagförslag som enligt förul gällande regler lorde hahörl lill del obligaloriska granskningsområdei, lämnades till utanau hu remitterats lill lagrådel (KU 1972:26 s. 29 f). År1972 lade regeringen fram 15 proposilioner med lagförslag som hade granskals avlagrådel (av dessa omfattas fyra också av den angivna siffran förlagrådsremisser ) och 18 propositioner med förslag inom dellidigare obligaloriska områdel som inle hade granskats av lagrådet (KU 1973:20s. 10 och 151 ff). Molsvarandesiffror för var 13 respeklive 26 (KU 1974:22 s. 28 och 235 ff), för år1974 10 respeklive 32 (KU 1975:12 s. 21 och 151 ff) och för år Avdeunderårl976 lill avgivna lagförslagen hade åtlagranskats av lagrådel. 1976 hade vidare riksdagsulskoli itre fall begärt lagrådets yttrande över proposilioner (KU 1976/77:44 s. 17 ochB ). Ulskollei redovisar för inle vilka proposilioner med förslaginom det tidigare obligaloriska områdel som inle har blivit föremål förlagrådsgranskning. Konstitutionsulskottetuttalade beiräffande all erfarenheterna av slopandel av denobligaloriska lagrådsgranskningen ännu inle var lillräckliga fören säker bedömning UV Kungl. Maj:is praxis på detlaområde (KU 1972:26 s. 7). Då ulskollei inte ville föregripa riksdagsbehandlingen avförslugel lill ny förfutlning (prop. 1973:90) förunledde grunskningen uvlagrådsremisserna /'>72 inte någoi uiskoileis ullalande iförevarunde sammanhunglKU 1973:20 s. II). I särskili vinande lill uiskoileis betänkande uvseende år1972 anförde sju borgerliga ledamöier av utskoitet blund unnul (KU 1973:20 s.23): Den redovisning som utskottet lämnarav lagrådsremissernaunder 1972 visarenligt vår uppfattning belydelsen av lagrädsgranskning.Lagrådets synpunkier har sålunda föranlett ändringar i 14 av 15 remitterade lagförslag.Antalet lagrådsremis.ser hardock sjunkil väsentligt lill 1972. I övrigi hänvisade de sju ledamölerna lill den föreslåenderiksdagsbehandlingen av förslaget till ny författning. Beiräffande fann utskoitet, enär ulskollei inte villeföregripa behandlingen av två motioner (1974:99 och 1974:593), båda med syfteatl ulvidgu lagrådsgrunskningen, inte skul lålu granskningen uv lagrådsremissernaföranleda något utskoltels uttalande (KU 1974:22 s. 29). I särskili yllrande lill utskoltels betänkande avseende år1973 anförde sju borgeriiga ulskollsledamöler bland annal (KU 1974:22 s. 58): Den redovisning som utskottet lämnar angåendelagrådsremisserna visar en kontinuerlig nedgång av del antal lagförslag somårligen blir föremål för lagrådels granskning. måsle anses betänkligt medhänsyn till del skydd för rätlssäkerhelsintresset. enhelligheien, konsekvensenoch klarheten i rättssystemet som lagrådsgranskningen enligt vår mening utgör. I övrigi hänvisade ledamölerna lill den borgeriigareservationen till uiskoileis betänkande rörande förfaiiningsreformen (KU1973:26 s. 55 och 125)saml llll uiskoileis föreslående behandling av ovannämndamotioner rörande lagråds-granskningen. I fråga om fann utskottet, med hänvisning lill trelidigare (s. 122) nämnda motioner (1975:94, 1975:994 och 1975:999), alla medsyfte all uividga lagrådsgranskningen ulöver gällande författning, ej skäl atlföregripa moiionsbehandlingen genom något siirskill ullalande rörandegranskningen av de till avgivna lagproposilionernu (KU 1975:12 s. I särskilt yl nande lill utskottets belänkande unförde sjuborgerligu utskotts-ledamöter bland annal (KU 1975:12 s. 39): Uiskoileis redovisning av lagrådsgranskningens omfallningvisar en ytterligare nedgång i förhållande lill lidigare år. Som vivid olika lillfällen framhållil anser vi lagrädsgranskningen uigöra ett skyddför rällssäkerhelen och en garanti för enhetligheten, konsekvensen ochklarheten i rällssyslemel. Mol denna bakgrund är den kontinuerliga minskningenav antalet lagrådsremisser betänklig. Den verkställda granskningen visar ocksä,all man inom regeringen varken följer några enhelliga principer eller företarnägon samlad bedömning rörande vilka lagförslag som skall remitteras lilllagrådel. Granskningen av de underår 1975 lill avgivnalagproposilionerna föranledde inte något särskilt ullalande från utskoltelssida. Utskottei hänvisade till den föreslående proposilionen 1975/76:209rörande fri- och SOU 1978:34 Lagrådet 125 rälligheler i grundlag jämte de ovunnämndu moiionerna (KU1975/76:50 s. 19 f). 1 särskilt ynrande lill grunskningsbeinnkandel anförde sju borgerligu ulskollsledamöler bland annut (KU 1975/76:50 s. 65): Som vi vid olika lilirällcn framhållil lillmäler vilagrådel en utomordentlig vikt som ell juridiskl granskningsorgan i lagstiftningsprocessen. lagrådsremissernas omfallning som uiskouet förelagilalllsedan 1972 visar au de 1971 ändrade reglerna för lagrådsgranskningen inlelett lill atl lagrådet kommit all ulnylljas på eu ändamålsenligi säll. Belräffunde fann ulskollei - med hänvisning lilldå pågående utredningsarbele (lagrådsutredningen samlrällighetsskyddsutredningen) -inle anledning göra något särskilt uttalande omutnytijandet av lagrådsinstiiulei (KU 1976/77:44 s. 17). Enligt direkliven för lagrådsuiredningen skullelagrådsuiredningen överväga dels lagrådels sammansättning och arbelsformer,dels olika alternativ i fråga om inrikiningen av granskningsverksamheien samlavgränsningen av ell obligaioriskl granskningsområde. direkliv framgår uv vad chefen förjusliliedeparlemenlet, slalsrådel , anförde vid regeringssammanirädelden (Dir 1977:2). I direkliven redogjorde departemenischefenbland unnat för nu gällande och lidigare bestämmelser på områdel. Vad depurtemenlschefeni övrigi ullalade har införts i lagrådsulredningens betänkande, s. 245. Lagrådsuiredningen har ullalat atl del inte ankommer påutredningen all la ställning till frågan om lämplighelen i och för sig av atlåterinföra obligalorisk granskning. Mol bakgrund av vissa överväganden rörandeobligalorisk lagrådsgranskning på olika lagsiiftningsområden har lagrådsutredningenutarbetat tre alternaiiv som innebär all endasl en del av alla lagförslag skallobligatoriskt granskas av lagrådet. Alla de olika alternativen innehåller tregenerella undanlag från kravet på lagrådsgranskning, nämligen för lagförslagsom inte är av mera ingripande betydelse för enskilda, för lagförslag som ärbråd.skande saml för lagförslag av sådan art all del med hänsyn tillgran.skningens ändamål är uppenbarl obehövligi all höra lagrådel. 1 sisinämndahänseende åsyftas l. ex. föreskrifter som har sin belydelse i fråga om deallmänna poliiiska grunderna och som inle innefallar lagtekniska svårigheter. Beiräffande den närmare ulformningen av aliernalivenhänvisas till bilaga 1 (s. 240 f och 306 ff). 1 fråga om avgränsningen UV områdel fören obligalorisklagrådsgranskning har lagrådsuiredningen lämpligt all anknyta tillregeringsformens och tryckfrihetsförordningens besiämmelserom krav på lagformpå vissa ämnesområden. Lagrådsuiredningen har anseti all en obligalorisklagrådsgranskning bör avse endasl lagförslag, enär den normgivning som sker ilagform är av sådan omfallning atl del inle skulle vara möjligl alt utöverdenna ta upp Hur eu obligaiorisklgranskningsområde än avgränsas fur man, menur ulredningen, räknu med au delfinns lagförslag som idel särskilda fallel lämpligen bör granskas av lagrådel,trots all de faller uianför ell sådani område. har därföranseit all del bör vara möjligl all inhämta yllrande från lagrådel även i frågaom sådana lagförslag. När del gäller meloden atl avgränsa ell obligatorisktgranskningsområde har lagrådsuiredningen påpekal all del inte är en framkomligväg all räkna upp de lagar som bör omfattas av den obligatoriska granskningen.Om de olika lösningar som härvid kan länkas anför lagrådsuiredningen (s. En sådan är all granskningsområdei bestäms genom enallmänt hållen regel, som förenas med möjlighel all under vissa, likaså allmänthållna förulsäliningar avslå från alt inhämla lagrådets yllrande. En sådanregel skulle 1. ex. kanna innehålla all yttrande från lagrådel skall inhämtasöver principiellt eller prakliskl vikliga lagförslag, om inte särskilda skälhäremol föreligger. Någon klar gräns mellan vad som måsle resp. inle behövdegranskas skulle emellertid då inle finnas. skulle knappasl innebära enobligalorisk granskning i den mening som förutsattes i ulredningens direkliv.Ett alternativ som i huvudsak bygger pä cn allmäni hällen beslämmelse synesockså alltför lösligl, även om bestämmelsen kombinerades med en uppräkning avnågra lyper av lagsiiftning som den under alla förhållanden skulle omfatta (jfrlaglekniken i 8 kap. 2 och 3 SS RF). En ytterligare möjlighel all besiämmagranskningsområdei skulle vara all ange de lagsiiftningsområden, somböromfaiias, genom all anknyta lill sådana begrepp som civillag, strafflag,skallelag elc. Dessa begrepp har emellerlid inte någon fixerad innebörd ochmetoden skulle med all sannolikhet vålla åtskilliga problem i prakiiken. Lagrådsuiredningen har funnil del ofrånkomligt all väljaen annan lösning, varigenom gränsen för vad som ingår i del obligaloriskagranskningsområdei bestäms mera konkrei. I del förslag (alternativ I), som lagrådsutredningenförsin del förordal, har en begränsning skett lill sådan lagsliflning som lillsin lyp har mera väsenilig från granskningssynpunkl. Del föreslåsomfatta bl. a. grundlagsbestämmelser om iryckfrihelen. föreskrifier vilkabegränsar de grundläggande fri- och rättigheterna som behandlas i 2 kap.regeringsformen och civilrältslig lagstiftning. Av offentligrällsliglagsiiftning föreslås ingå föreskrifter som gäller broll eller rättsverkan avbroll, uiredning om brott, tvångsmedel eller ullämning eller annan ålgärd medanledning av brott eller misslanke om brott, ivångsmedel av annan anledning,rekvisition eller annal sådani förfogande, inskränkningar i rälien alt förvärvaeller inneha fasl egendom eller lomlräu, fastighetsbildning, konsumentskydd,nalur- och miljövård, utsökning och konkurs samt föreskrifter som gäller skallpå inkomsi, förmögenhel. arv eller gåva. Av annan lagstiftning som föreslåsingå i det obligaloriska granskningsområdei kan särskilt nämnas föreskrifter omdomstolar och rättegång saml sekretesslagstiftning. Alternativ II arenuibyggnad av alternativ I. Skillnaden mellan dessa båda alternativ ochalternativ III hänför sig till beskrivningen av vilka föreskrifter inom områdelför 8 kap. 3 S RF som skulle höra lill del obligaloriska granskningsområdei. Islället för en uppräkning av ämnesområden skulle som rekvisil förgranskningsobligalorium kunna anges i 3 § t. ex. "före- SOU 1978:34 Lagrådet 127 skrifter som av.ses i 3 S, om föreskrifterna måsleanses vara principielll vikligu". Från kruvel på en obligalorisk lagråd.sgranskning har lagrådsuiredningeni samiliga allernaiiv föreslagil dels det undanlaget allsiraffbesiämmelser i speciaistraffräilen inle skall behöva granskas av lagrådel om inlesträngare siruff än fängelse i ellår stadgas, dels, som nämnts lidigare, generella undanlag för föreskriftersom inle är av mera ingripande belydelse för enskilda och inie heller är av invecklad beskaffenhet, för särskilt brådskande lagsiiftning saml för föreskrifterav sådani slag all del med hänsyn lill lagrådsgranskningensändumål är uppenbart obehövligt all höralagrådel. Experten hos lagrådsuiredningen,departementsrådet , förordadei ell särskilt yttrande att skånelagarna skulle falla uianför del obligaloriska granskningsområdei med undantagav föreskrifterom arvs-och gåvoskall samlföreskrifterom grundernu för tuxerings- och uppbördsförfa-randel vid den direkiabeskauningen och därmed sammanhängande processuell lagsiiftning. a. all skallelagsliflningen ofta rör frågor som är poliiiski kontroversiella, all bedömningen, hur lagsiiftningen bör ulformas, ärslarkl beroende av poliiiska värderingarsaml att denna lagsliflning därför vore mindre vällämpad för obligalorisk lagrådsgranskning. Erfarenhelen visade vidare enligi au skattelagstiftningen av de politisktansvariga vanligtvis ansågs vura av myckel brådskande natur. Björneerinrude om den av majoriteten föreslagnaregeln att lagrådels hörande kunde underiåias, om därav följande dröjsmål skulle leda lill avsevärlmen, och fann del sannolikt all denna regel skulle få åberopas oftai fråga om skallelagstiftningen ochsnarare få karaktären av huvudregel än av undantag. Lagrådsuiredningen har också aktualiserat fråganom lagprövningsrälien. Häromyttrar ulredningen (s. 284): Ävenom bestämmelserna om vad som obligatorisktskall granskas av lagrådel ulformas så klart och enlydigl som möjligl, måstefråga ibland kunna uppkomma om inle en av anlagen lag, som inle har granskals av lagrådel, rätteligenborde ha underkastats sådan granskning. leder i sinlur lill frågan om underlåtenhet all höra lagrådel när del skulleha skett inverkar på lagens giltighet. som hitintills har förblivit oreglerad, är f n. föremål för prövning av räiiigheisskyddsulredningen.Anledning saknas därför all i nu förevarande samman hang la slåndpunkl lill nämnda fråga.Ulredningen vill emellenid framhålla följande synpunkier. Lagrådel har inle någon beslutande funklion ulan har endasl att avge begärt yllrande. vilkel inle är bindande förregeringen och . Del kan därför måhända sägas vara mindre följdrikligl, om underlåtenheten alt höra lagrådel skulle föranleda en lags ogiliighei. Ä andra sidan kan inle bortses från atl lagrådelshörande ofta föranleder ändringar av remitterade förslag. Vidare skulle en ordning, som innebär au underlåtenhet atl inhämla lagrådelsyllrande närså hade bort ske inle inverkar påen lags giltighet, kunna länkas föranleda all minskad uppmärksamhei ägnasfrågan om lagrådsremiss behövs. Om ogiliighei skall kunna ifrågakomma, bordel inle vara i andra fall än då del är uppenbarl all lagrådels yttrande borde ha inhämtats. 1 prakiiken torde man knappasl ha anledning räkna med alllagrådsremiss skall underlåtas när del av beslämmelserna klarl framgär alt lagrädeishörande skall vara obligatoriskt. Lagrådsuiredningen ulgår från atllaggranskningen även i fortsältningen skall ankomma på en särskildinstitution, benämnd lagrådel. 128 Lagrådel SOU 1978.34 Oavsetthureli obligatoriskt granskningsområde närmare besläms måsle man, enligtulredningen (s. 262), räkna med all flera lagförslag skall kunna granskassamtidigt. Utredningen förordar därvid all lagrådel behålls som en enhelliginstitution som vid behov kan arbeiu på avdelningar. Man får då en avsevärtsmidigare organisaiion och därmed bätire möjlighel all utnyttja lagrådetsarbetskapacitet. sammansättning ftamhåller lagrådsuiredningen au lagrådels karaklär avi princip en represenlalion av högsia domsiolen och regeringsrällen börbibehållas. Som skäl för all laggranskningen skall ulföras av ledamöier ihögsia domstolen och regeringsrätten har, framhåller ulredningen (s. 265),brukai anföras främsi värdel av all den erfarenhel av den dömande verksamheieni högsia instans som dessa domare har förvärvai lillförs lagsiiftningsarbeiei,liksom den belydelse för rällslillämpningen som deltagandet i granskningen avlagförslag anses ha. Angivel skäl för au laggranskningen bör unkommu på domarei högsta domstolen och regeringsrällen är enligt lagrådsulredningens meningfortfarande i huvudsak bärande. Ulredningen pekar även på andra omständigheter,som kan åberopas, lill exempel att verksamhei i någon av de båda högsiainslanserna är ägnad ull ge sior förirogenhel med rällssyslemel och överblicköver della, atl dessa instansers ledamöier i allmänhet har betydande erfarenhelav lagsiiftnings-arbele samt alt del förhållandel all laggranskningen åvilarledamöier i dessa båda inslanser dessulom ansetls uigöra en garanii för detgranskande organets självsländighel gentemot regeringen och . Enligtlagrådsulredningens direkliv skall lagrådsgranskningen i princip inte få ta ianspråk fler domare från högsia domstolen och regeringsrällen än som molsvararivå lagrådsavdelningar i nuvarande sammansättning, eller högsl älta domare medfri fördelning mellan antalet jusiilieråd och regeringsråd. Förall lagrådels granskningskapaciiet skall kunna ökas har lagrådsuiredningenföreslagil alt antalet ledamöier på lagrådsavdelning minskas. Frågan om lagrådsavdelningssammansättning har, framhåller utredningen, också samband med antaletavdelningar som krävs för atl lagrådel skall kunna bemästra den arbetsbörda somkan vänlas. Med de alternativ i fråga om del obligaloriska granskningsområdeisom ulredningen lägger fram måsle möjlighet finnas för lagrådet all arbeta påtre avdelningar. Inte heller kan ell behov av fyra avdelningar uteslutas.Ulredningen menar all så många avdelningar inte bör finnas annal än renllillfälligl. Lagrådsuiredningenföreslår (s. 268) alt lagrådsgranskningen skall kunna utföras av avdelning medtre ledamöier. Vid en sammansäuning med tre ledamöier kan man därvid - medsammanlagl nio ledamöier från högsia domstolen och regeringsrätten-alltid räknamed tre avdelningar och, om tre av ledamöterna rekryteras uianför kretsen av itjänst varande justitieråd och regeringsråd, även fyra avdelningar. Av de treledamölerna på en avdelning bör nämligen enligt utredningen en ledamot kunnarekryteras uianför kretsen av akliva jusiilieråd och regeringsråd.