prop · G203123 · 1978-12-31 00:00:00 — Jaganser att gmnden för en sådan balanserad expansion ligger i en väl avvägdekonomisk politik, som skapar goda utvecklingsbetingelser för de mångaförelagen. Viktiga uppgifter för en sådan politik är att skapa en stabilekonomisk miljö, kostnadsrelationer som möjliggör expansion av exporten ochfinansieringsutrymme för nya investeringar. Som ett viktigt komplement behövsockså en aktiv industripolitik. En väntad snabb omstrukturering av induslrinökar detta behov. All industriell verksamhet utsätts för ständig förändringoch en anpassning sker fortlöpande genom företagens egen försorg. På fleraområden kan och bör emellertid samhället underiätta en önskad omställning. Svårighetemaför företagen att på egen hand omstmkturera krympande branscher har varitpåtaglig under de . Här har industripolitiska åtgärder påolika sätt medverkat till att produktionen kunnat koncentreras tillproduktområden med fömtsättningar för en långsiktig överlevnad. Även inom deexpanderande branschema finns behov av induslripolitiska insatser. och branscher med mycket stor expansionspotential kan finnas behov avatt eliminera utvecklingshinder av olika slag. De förslag tiU ytterligareindustripolitiska insatser som läggs fram skall ses i detta perspektiv. 1978/79:123 12 3 Svensk industri problem och utvecklingsmöjligheter Huvuddrageni den framtida strukturomvandlingen i måste bedömas mot bakgrund avden inlernationella utvecklingen. Jämfört med våra viktigaste konkurrentländerär ett litet land och förändringar på världsmarknaden fär ett betydandegenomslag. För industrisektorn gäller att av exporten avsätts inomOECD-området. OECD-området är också det område som tordekomma alt vara den dominerande marknaden för svensk export. Även om ländema itredje världen ännu inte har någon avgörande roll i världshandeln vore det emellertidfel att inte tillmäta utvecklingen i dessa länder betydelse för den fortsattastrukturomvandlingen inom svensk industri. Densvenska industrin hade och större delen av enmycket gynnsam situation. Den svenska industrin stod vid slutet av andravärldskriget förhållandevis väl mstad. var ett av de få länderna iEuropa med en oförstörd industri. Produktionsinriktningen mol basråvaror ochinvesteringsvaror var gynnsam för alt leverera varor lill återuppbyggnaden iEuropa. Det relativa kostnadsläget var dessutom gott efter den storadevalveringen . Densvenska industrin hade därmed ett gott utgångsläge att möta den efterfråganfrån de västeuropeiska marknadema som följde med återuppbyggnaden. Under1950-talet skedde en snabb marknadstillväxt och ett successivt borttagande avhandelshinder. Bildandet av EG och EFTA innebar tillkomsten av stora tullfriaavsättningsmarknader, vilket ledde till en snabb ökning av handeln medindustrivaror. Lönsamheten i svensk industri var god och investeringama i nykapacitet stora . Nya verksamheisområden kom till i taktmed att gamla försvann. Den arbetskraft som slogs ut islrukluromvandlingsprocessen kunde finna ny sysselsättning i andra,expanderande verksamheter. Konkurrensförutsätlningamagentemot andra industriländer har efterhand försämrasts på flera varuområden.Av betydelse för svensk industri torde härvid bl. a. de sjunkandetransportkoslnderna och den ökade specialiseringsgraden mellan olikaindustriländer ha varit. För att utnyttja de fördelar som erbjuds genomspecialisering har svenska företag tvingats öka anläggningsstorleken ochtillverka för exportmarknaden. En ökad känslighet för den intemationellaekonomiska utvecklingen lorde härigenom ha uppstått. har svagtillväxt satt sin prägel på den intemationella ekonomiska utvecklingen. InomOECD-området stagnerade industriproduktionen och sjönkunderår 1974, som arbetslösheten ökade. Trots en viss uppgång iindustriproduktionen har arbetslösheten fortsalt atl öka ochomfattar nu ca 15 miljoner människor. Industriinvesteringarna har stagnerat ochinflationen 1978/79:123 13 äri flera länder allljäml belydande även om viss dämpning har skell på senaretid. Omslagetoch den djupgående krisen i industriländerna sammanföll i tiden med dekraftiga oljeprishöjningama som följde på den s.k. oljekrisen /1974. Påkort lid belastades OECD-ländemas ekonomier med en kostnad av storieksordningen70000 milj. dollar. För del ökade oljekoslnadema till år1974 med ca 8000 milj. kr., molsvarande 11,av vår export . Detlaledde till akuta betalningsbalansproblem i flera länder och en på många hållstarkt restriktiv ekonomisk politik. Oljekrisen innebar även en ytterligareskärpning av den oro på valutamarknaderna som redan lidigare hade gjort siggällande. Förflera viktiga branscher innebar den ändrade energisituationen en radikalförändring av marknadsutsiktema på både kort och lång sikt. Varvsindustrin,sjöfartsnäringen, den petrokemiska industrin samtjärn- och stålindustrindrabbades plötsligt av en världsomfattande överkapacitet, som inte var avkortsiktig konjunkturell art efiersom även de långsikligaefter-frågeförvänlningarna hade förändrats. Lågt kapacitetsulnyltjande och denallmänt osäkra och svårbedömda situationen ledde till all investeringsviljaninom industrin förblev ringa även när konjunkturen efterhand förbättrades. Oljekrisenoch inkomstförskjutningen till de oljeproducerande ländernas fördel hadeemellertid även en positiv sida för industriländerna. Fr. o. m. ökadede oljeproducerande länderna sin import av industrivaror, vilkel särskilt hargynnat OECD-ländema. OECD-ländemas export av industrivaror till deoljeproducerande länderna, som var ringa, mångfaldigades på någrafå år. uppgick denna export till nära 60000 milj. dollar, eller ca 11 %av OECD-ländemas totala induslrivaruex-port. Liberaliseringenav världshandeln gav del marknadsmässiga utrymmei för enlängre driven specialisering. Den dramatiska utvecklingen av lasthanleringenoch långväga sjötransporter, specielll , blevemellertid den avgörande faklom. Detta gäller främst produkler med lågförädlingsgrad såsom energiråvaror, järnmalm och handelsstål, men även - om äni mindre dramatisk form - högförädla-de produkter som bilar. Förpriskonkurrensen visade sig stordriftsfördelarna i produktionen vara merbetydelsefulla än korta transportavstånd. Japanska stålverk kunde exempelviserbjuda varor på de västeuropeiska marknaderna till lägre kosinad än de mindreoch vanligen äldre europeiska producentema, trots betydligt längretransportavstånd både för råvara och slutprodukt. Inom loppet av hadeglobala marknader blivit möjliga även för lågvärdesprodukter och skrymmandegods. Detär mot denna bakgrund som ett antal utvecklingsländer har tilldragit sigsärskild uppmärksamhet. De kallas vanligen för de industrialiseradeländerna (- newly industrialized countries). 1978/79:123 14 räknasdels några sydeuropeiska länder, , , , ochJugoslavien, två latinamerikanska länder, och samt någramindre, men synnerligen expansiva länder i , , , ochTaiwan, Det gemensamma draget för dessa elva länder är attde övergivit den importsubstitulionspo-litik som lidigare var vanlig blandutvecklingsländer, och i stället inriktat sig på en starkt exportorienteradpolitik. De har importerat teknologi som utvecklats i andra länder och hargivit sig in i världshandeln med radikalt andra förutsättningar än t. ex.Sverige, i form av bl. a. låga lönekostnader. Detär påfallande hur exportexpansionen, som i ulvecklingsländema traditionellthar inriktats på arbetskraftsintensiva produkter av typen textil ochmetallmanufaktur, har utsträckts lill sådana områden av kapitalintensivproduktion som lidigare har förbehållits de äldre industriländerna. De s. k.multinationella företagen har spelat en viktig roll vad gäller överförande avsåväl kapital som produktionsteknik. Även medvetna nationella strategier förindustriell utveckling har dock varit av belydelse för denna industrialiseringsprocess. Denyligen industrialiserade länderna liksom övriga utvecklingsländer svarar ännuför en relativt liten del av vår export och import. Konkurrensen ärbranschmässigt relativt koncentrerad, framför allt till textilier, kläder,lädervaror, skor, trävaror samt elektroniska produkter. Del vore dock ettmisslag att underskatta betydelsen av utvecklingen i dessa länder för svenskindustris konkurrensförmåga. Dels kan NIC-Iändema expandera ytterligare ochvidga sina branschdomäner och dels kan nya utvecklingsländer få betydelse. Detförefaller därför sannolikt att vi får bevittna en ökad konkurrensfrån dessa länder. Det blir därvid angeläget att verka för en kontinuerligstmkturanpassning med iakttagande av såväl som utvecklingsländemasnäringspolitiska intressen. Det är i sammanhanget viktigt att komma ihåg atldessa länder även utgör snabbt växande marknader för svensk export. Under åren1960 till 1975 tog utvecklingsländerna emot av ökningen avindustriländernas export av industrivaror. Vid sidan av intemhandeln inomVästeuropa var därmed utveck-Ungsländema den mest betydande marknaden för attöka industriländemas industrivaruexport. De u-landspolitiska aspektema av dennafråga har också behandlats i prop. 1978/79:100 (bil. 6 s. 18) Exportuppsvingelunder efterkrigstiden bidrog verksamt tUl en kraftig stmkturomvandling avsvenskl näringsliv från jord- och skogsbruk till induslri. Industrins andel avden totala produktionen ökade tUl mitten av . Därefter har dennaandel hållit sig tämligen och uppgått till . Underutpräglade högkonjunkturår har industrins andel varit några procentenheterhögre. för av landets totala produktion. Den långsiktigatendens som har kunnat skönjas med andelsmässiglillbakagång i primämäringarna, en i stora drag industriandel och ensvagt växande tjänsteproduktion kan väntas bestå under 1980-talel. Om denekonomiska tillväxten skall kunna fortsätta kommer emellerlid även en sådanutveckling alt ställa stora krav på en volymmässig ökning av industriproduktionen.För alt detta skall vara möjligt måste en fortsatt strukturomvandling inomindustrisektorn äga rum. Denna volymökning har möjliggjorts genom en starkproduktivitetstillväxt. a. har produktiviteten ökat genom att äldreanläggningar inom en bransch har ersatts med effektivare och ofta störreanläggningar. har graden av specialisering på produkter ellerprocesser ökat. Behovet av att koncentrera produktionen har också bidragittill atl driva fram en ökad företagskoncentration. Denna har emellertid gållmycket längre än vad som har betingats av produktionstekniska förhållanden.Stordriflsfördelar när det gäller marknadsföring och teknisk forskning ochutveckling har utgjort ett allt vanligare motiv för utvidgad företagsstorlek.Denna koncentration har pågått . svaradestorföretag med minsl 500 anställda, inklusive statligt och kooperativt ägdaföretag, för av den svenska industriproduktionen. uppskattas sammasiffra lill . Förutom att produktionen har vuxit genom att anläggningamautökats, framför aUt hos redan lidigare stora förelag, har dessa tillväxt ävengenom uppköp av andra förelag. En betydande ökning i fusionsfrekvensen harkunnai noteras från ca 20 till en nivå runt 200 vid1960-lalets slut. var del årliga antalet fusioneröver 300. Produktionsvolym- och sysselsätlningsförändringar åiergesi figur 1. Figur 1 Produktionsvolym (förädlingsvärde) ochsysselsättning (antal arbetade timmar) , hela industrin, 1975års priser. Index 1963 = 100 Källa: SIND 1978:9, s. 33. 1978/79:123 16 Avfigur I framgår det trendbrott som inträffade . harindustriproduktionen minskat under efterkrigstiden.Arbetskraften har däremot i stor utsträckning behållits i företagen, varför denstatistiskt registrerade produktiviteten har sjunkit drastiskt. Omvänt bördella innebära att industrin har ett betydande kapacitetsutrymme för ensnabb ökning av produktionsvolymen. Storleken på delta kapacitetsutrymme ärdock en mycket omdiskuterad fråga. Osäkerheten beror bl. a. på att vissatekniskt modema anläggningar redan kan ha hunnit bli ekonomiskt föråldrade. Itabell I lämnas uppgifter om industribranschernas utveckling mellan åren 1965och 1977. Härav framgår alt tillväxttakten för den samlade industriproduktionensuccessivt avtagit . Tre branscher har utvecklats bätire ängenomsnittet för hela industrin under alla tre perioderna: verkstadsindustrin,varven och den övriga tillverkningsindustrin. För varven torde de statligaåtgärderna härvid ha varit av avgörande belydelse, åtminstone under den senasteperioden. Två branscher har under samtliga perioder utvecklats sämre ängenomsnittet: textil- och beklädnadsindustrin samt jord- och stenindustrierna.Såväl järn-, stål- och metallverken som trä-, massa- och pappersindustriernahar utvecklats betydligt sämre än induslrin somhelhet, vilket bl. a. avspeglar dessa branschers beroende av den djupaintemtionella lågkonjunkturen. Förädlingsvärde (till faktorpris) inom olika industribranscher . -8,2 -0,5 -0,7 -3,4 Trä-, massa- och pappersindustri -5,6 -1,1 -4,9 -3,1 -0,7 -7,7 Jäm-, stål- och metallv. -7,7 -0,9 -1,3 -2,6 Prop.1978/79:123 17 Sammantaget innebär detla atl strukturomvandlingen inomden svenska industrisektorn har skett i en internationellt sett snabb takt.Framför allt har produktionsvolymen ökat till följd av att rationellaretillverkningspo-cesser efter hand har införts. Behovet av arbetskraft, trotsökande produktionsvolym, har minskat. Hur sysselsättningen har utvecklatssedan år 1965, framgår av tabell 2. Sysselsättningsförändringar inom industrin sedanår 1965 (avrundade hundratal). Textil-, beklädnads-. Massa-, pappers- och Kemisk industri, petro- leum-, gummivaru-. Jäm-, stål- och Summa gruv- och till- Anmärkning: ') Branschindelningen för är ej heltidentisk med indelningen för övriga år Källa: Industrislatistiken för resp. år Jag övergår nu till att ge min syn på den aktuellasituationen för olika branscher inom industrin och följer därvid i huvudsak denindelning som anges i labell 2. Jag vill i detta sammanhang erinra om branschbegreppetsbegränsningar. En bransch inkluderar ofta en mycket heterogen samling företagoch produkter. Ofta finns i samma bransch både verksamheter med hög lönsamhetoch stora tillväxtpotentialer och verksamheter som är olönsamma och somsuccessivt måste krympas. Denna spridning inom en bransch kan ofta varabetydande. Att en bransch krymper innebär ofta all produktionen inriktas på desegment där fömlsättningen för tillväxt och långsiktig 2 1978179. 1978/79:123 18 Snabb tillväxt på vissa delområden inom en krympande bransch aren vanligföreteelse. På motsvarande sätt finns krympande delområden inom expanderandebranscher. Ibranschgenomgången som följer kommer jag att speciellt uppehålla mig vid debranscher där slmklurpåverkande insatser har genomförts eller övervägts. Vidarekommer jag atl mera utförligt beröra de branscher som bedöms ha storatillväxtpotentialer. Dessa senare branscher behandlas med utgångspunkt frånfrågan om det finns särskilda problem förknippade med en snabb expansion. Gruvindustrinhar drabbats hårt av de senaste årens intemationella lågkonjunktur. MeUan år1976 och minskade sysselsättningen i branschen från ca 15 300 till14600 personer. För järnmalmsgruvorna ledde sålunda den svaga stålkonjunkturenlill minskad efterfrågan på den för svenskt vidkommande viktiga EG-marknaden. Ifråga om basmetallerna minskade efterfrågeökningen som prisema påsärskilt koppar och zink föll till mycket låga nivåer. Siluaiionen skärptes avde låga sjö-fraktspriserna, som gjorde det möjligt för malm från mycketavlägsna länder att konkurrera på EG-marknaden. Avstor belydelse för svensk gruvhantering synes vara de strukturellaförskjutningama. Bl.a. kan en trendmässig övergång till skrotbaserade processeri stålverken iakttas. Andra exempel på betydande strukturförändringar utgör destora, rikhaltiga och lättillgängliga jämmalmsfyndighe-ter som öppnats under1960- och 1970-lalen i och . Prisel på järnmalm har sedanbörjan av sjunkit med i relation till priserna påindustrivaror i allmänhet. norrbottniska malmfälten har detta lett till minskade leveranser och efterhand också en neddragning av produktionen i gruvoma i Malmfälten. Som en följdhärav har vissa investeringsprojekt uppskjutits. redovisade åren 1977 och1978 stora förluster. Även om , som en följd av att malmen till störstadelen bryls i underjordsgruvor har högre brytnings-kostnader än de flesta avkonkurrentema, bör dock närheten till den västeuropeiska marknaden och de produklivitetshöjandeåtgärder som satts igång på sikl kunna återställa företagets konkurrensförmåga.Jag har i prop. 1978/79: 87 ingående redogjort för marknadsutsiktemaoch för vilka åtgärder som kan anses erforderliga för att trygga . IMellansverige har den minskade efterfrågan på järnmalm i kombination med högabrylningskoslnader och otillräcklig malmbas i några gruvor, lett lill attantalet järnmalmsgruvor i drift minskat från 1974 till elva vidårsskifiet 1978/79. Anpassningen tUl den lägre efterfrågenivån är inteavslutad och ytterligare nedläggningar har aviserats. Den strukturplan somutarbetats inom visar på de omedelbara problem som demellansvenska jämmalmsgmvoma står inför. I stort sett behöver. 1978/79:123 19 enligt slmkturplanen, samtliga mindre anläggningar las urdrifl inom den närmasle femårsperioden. inrättade regeringen en delegation församråd mellan de i verksamma gruvföretagen, berörda samhällsorganoch arbetsmarknadens parter. Delegaiionen skall siudera de möjligheter lill påsikt lönsam verksamhet inom mellansvensk gruvindustri som finns eller kanskapas. Vad beträffar icke-järnmetallgruvorna i har dessaklarat den internationella lågkonjunkturen något bälire än järnmalmsgruvorna.Ett fålal gruvor har lagls ned, i samtliga fall på grund av att malmen brutitsul. Eftersom prisema på framför allt koppar och zink, men lidvis även på bly,har varit låga har del dominerande förelaget i branschen, , redovisatstora föriuster . Under de senasle månadema har dock prisernaförbättrats något, och man räknar med ytterligare prishöjningar de närmasteåren. Mot denna bakgrund, och med hänsyn till att haren väl specialiseradteknisk kompetens i fråga om att behandla komplexa , bedömer jagutsikterna till förbällringar av lönsamheten för icke-jämmelallgmvoma somgoda. Den långsiktiga utvecklingen för den svenskamineralindustrin kartläggs av mineralpolitiska utredningen (I 1974:02) som hartill uppgifi att överväga den framlida mineralpolitiken. Arbetel beräknas varaslutfört . Till en skyddad sektor inom livsmedelsindustrin brukarföras delbranscherna slakteri- och charkuteriindustri, mejeriindustri,kvarnindustri, bageriindustri och sockerindustri, medan resterandedelbranscher, dvs. frukt- och grönsakskonservindustri, fisk- ochfiskkonservindustri, olje-och feltinduslri, choklad- och konfektyrindustri samlövrig livsmedelsindustri, tiWhör den konkurrensulsalta delen. Den skyddadesektorn har föga utländsk konkurrens lill följd av gränsskydd inomjordbruksregleringens ram. De från sysselsättningssynpunkt största delbranschema ärslakteri- och charkuteriindustrin, mejeriindustrin och bageriinduslrin medsammanlagt av antalet sysselsatta inom livsmedelsindustrin. Lantbrukskooperationen är den största ägargruppen med 45 %av produktionen. Den svenska livsmedelsindustrin som helhet hade enexpansionsfas under 1960-talel och en slagnalionsfas under 1970-lalel.Konsumlionsökning-en av djupfryst mat och av mera bearbetad mal liksom avmaltdrycker i samband med mellanölets introduktion bidrog till expansionen.Nedgången i konsumtion för icke-subventionerade och icke-prisstoppade varor såsomfisk medverkade till slagnationen på 1970-lalet. Många främst mindre arbetsställen har försvunnit under1960- och 1970- 1978/79:123 20 talen,vilket har lett till alt arbetsställena i genomsnitt har blivit färre ochstörre. Denna process har varit betydligt snabbare inom livsmedelsindustrin äninom tillverkningsindustrin som helhet. Även den framlida utvecklingen inomlivsmedelsindustrin torde medföra en fortsatt strukturomvandling medsysselsättningsminskningar och fortsatt utslagning av mindre förelag somföljd. SIND konstaterar i sin branschstudie (SIND 1978: 8) alt del är angelägetatl främsi de mindre företagen finner lämpliga åtgärder för att stärka sinkonkurrenskrafi. Det kan gälla I.ex. samverkan i olika former såsom produktions-eller distributionssamverkan eller vid exportproduktion och produktutveckling.Verket finner dock inte att den förväntade framtida utvecklingen inomlivsmedelsindustrin föranleder särskilda induslripolitiska åtgärder vid sidanav vissa insaiser inom fisk- och fiskkonservindustrin vilka verket tidigarehar aktualiserat (SIND 1977:3). SIND avser atl fortlöpande följa utvecklingeninom livsmedelsindustrin från industri- och sysselsältningspoliliskasynpunkter. Molbakgrund av de mindre bryggeriernas besvärliga situation tillkallades idecember 1977 en särskild utredare med uppgift att utreda utvecklingen inombryggeribranschen. Ulredningen publicerades och innehöll förslagtill en omstrukturering av branschen i syfte att stärka de mindre bryggeriemaskonkurrenskrafi. Densvenska tekoindustrin har utsatts för en intensiv importkonkurrens från ländermed lägre lönekostnader. Konkurrensen har kommii från länder såväl i Europasom i . Tekoproduklionen har successivt minskal under 1970-talel. Framtill skedde nedgången i måttiig takt, varvid en kraftig expansion inomtrikåsektom till viss del uppvägde krympningen inom övriga delar av branschen.År 1975 inträdde en markant försämring som berörde flertalet produktområdenoch som sedan har kommit att accentueras. Importandelen uppgår f.n. till totalt74% för textilvaror och för konfeklionsvaror. Utvecklingen har stäUt storakrav på de svenska företagen. För att stimulera till sådana åtgärder som ledertill ökad konkurrenskraft infördes ett särskih branschprogram , somsenare har utvidgats. De statliga åtgärdema syftar tiU atl åstadkomma bl. a,rationaliserings- och utbildningsstöd samt stöd till omställning från hemmamarknadtill export. En del företag har som ett led i anpassningen etableratlillverkning utomlands. För stora delar av tekoindustrin kvarstår dock denbrisiande konkurrenskraften framför allt gentemot låglöneländerna. Medlanke på konsekvensema för försörjningsberedskapen på tekoområdet av enfortsatt, hastig nedgång inom konfektionsindustrin infördes en mereffektiv begränsning än tidigare av importen från lågprisländerna i , Chefenför har tidigare denna dag lagt fram förslag om enövergripande plan för tekoindustrin . Prop.1978/79:123 21 ligt planen skall vissa nivåer anges som den löpandeproduktionen inle bör underskrida av försörjningsberedskapsskäl. Vidareföreslås fortsatta och i vissa avseenden förslärkta åtgärder avförsörjningsberedskaps-, arbetsmarknads- eller industripolitisk nalur.Hittills är del endast inom begränsade delar av tekoinduslrin som åtgärdererfordrats för att bevara en för försörjningsberedskapen nödvändig produktionskapacitet.En fortsalt nedgång inom branschen aktualiserar emellertidförsörjningsberedskapsåtgärder på allt fler områden. Enligt LU 78: s bedömningfinns dock vissa möjligheter till en långsammare nedgång i sysselsättningenunder den närmaste femårsperioden än . Även skoindusirin har mött en stark konkurrens frånframför allt vissa länder med lägre lönekostnader inom Europa.Imporikonkurrensen har lett till en gradvis krympning av branschen, ned till ennivå som bestäms av försörjningsberedskapens krav. F. n. genomförs åtgärder föratt genom bl.a. omstrukturering stärka den kvarvarande branschen i syfte atltillgodose behovetav produktionskapacitet. Dessa åtgärder innefattar bildandetav ett nytt företag, den s. k. skokartongen, och inrättandet av ett skoinstitutför att bistå branschen i vissa centrala funktioner. Trä-, massa- och pappersindustrin TiU en del är skogsindustrins problem en följd av det högakostnadsläge som uppstod i samband med den extrema högkonjunkturen ,vikande priser saml en sjunkande dollarkurs. Skogsindustrin har emellertidockså drabbats hårt av strukturellt betingade förändringar i den intemationellaekonomin. Det går t. ex. inte att bortse från de effekier som dennordamerikanska skogsinduslrins successivt starkare ställning på denna marknadhar fåll.