prop · G203136 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligt lantbruksnämnden behövs det inomJämtlands län en omfattande information sora kan sliraulera utvecklingen på trädgårdsorarådet.Samtidigt som det med hänsyn till, dels det i trädgårdsnäringsulredningenföreslagna regionalpolitiska stödet tiU de fyra nordliga länen, dels till deglesbygdssatsningar som görs inora glesbygdsområdena, behövs en meraintensifierad produktionstekniskt inriktad rådgivning till enskUda företagare.För en förstärkning av rådgivningsresurserna på trädgårdsområdet talar ocksä ulredningenTrädgårdsodling i där möjligheterna och riktlinjerna förutveckling av trädgårdsodlingen i länet preciserats. Lantbruksnämndenhar en följd av år gjort framstäUningar om att en assistent på trädgårdsområdetmåtte placeras pä nämnden. vUl i detla samraanhang ånyopoängtera nödvändigheten av att nämnden får en assistent som på heltid kan ägnasig åt trädgårdsfrågor. Lantbmksnämndenanser därför att den föreslagna assistenttjänsten placeras i dälänet saknar egen trädgärdsrådgivare. F. n. sköts denna rådgivning i män av tidav den i placerade träd-gärdskonsulenten och av länets egna växlodlingsrädgivare. Utredningenföreslår att ett nytt rådgivningsdistrikt inrättas. Den föreslär att Norrlandutom bör utgöra ett eget distrikt. Denna ändring synes välmotiverad då det nybildade rådgivningsdistriktet har enhetligareförutsättningar för trädgårdsodling än det tidigare. Även de långa avstånden iövre talar för detta. Utredningenbehandlar även kostnaderna för resor i saraband raed rådgivningsverksarahet. Iverksamheten anlilas ofta rådgivare med vissa specialiteter från andra län. Pä gmndav knapphet pä medel försvåras ofta sådana arrangemang då resekostnaden för enrådgivare betalas av den lantbruksnämnd där denne är placerad och inte av dennämnd som anUtar rådgivare. Utredningen föreslär därför att den"rekvirerande" nämnden fär svara för resekostnaden i samband medrådgivningsbesök från andra län. tiUstyrker detta förslag. Utredningenföreslår också en förstärkning av statskonsulentavdelningen vid har inget att invända mot detta förslag. anseremellertid också att det med häns}! till de specieUa förhåUanden som råder iNorrland, är angeläget att det även inrättas en statskonsulenttjänst förNorrland med placering i . Med denna tjänst skulle få en betydandeförbättring av 1978/79:136 122 kontakternamellan forskningen och praktiken vUket skulle vara av väsentlig betydelse förträdgårdsodlingen i . Hur betydelsefuU denna tjänst än skulle vara såvill lantbruksnämnden betona att den ändå inte får inkräkta pä de övrigaföreslagna rådgivningsresurserna. Länsstyrelseni : I ixäga ora resursbehov och organisation har utredningendels betonat angelägenheten av att de nu vakant-satta nio rådgivartjänsterna tUlsättsoch dels föreslagit fyra nya ekonorairådgivare och fyra nya odlingstelcniskarådgivare. Utredningen har uttalat att av de föreslagna nyatjänsterna bör en lantbmks-konsulent (ekonom) placeras i eller Umeåoch en assistent (odlingsrädgivare) i eller Uraeå. I båda fallenskulle verksamhetsområdet vara länen , , Västerbottenoch , där f. n. finns totalt endasl tre rådgivare (odlingsrådgivare). Enligtlänsstyrelsen måste fördelningen av rådgivningsresurserna inom landet göras medtillämpning av den övergripande målsättningen för trädgårdsnäringspolitiken.Den ändrade regionalpolitiska inriktningen härvidlag, som föreslogs ibetänkandet Svensk trädgårdsnäring, bör därför komma tUl klart uttryck i debeslut statsmakterna tar med anledning av det nu aktuella förslaget. Enligtlänsstyrelsen mäste det innebära att tUlskottet i rådgivningsresurser mermarkant än enligt betänkandet styrs till de nordligaste länen. I dessa län ärdessutom företagsstorlek och företagsstmktur sädan jämfört raed övriga landetatt starka skäl mäste anses finnas för staten att markant intensifiera rådgivningen.I förslaget har de nya tjänsterna spritts över landet pä ett otillfredsställandesätt som inte överenssiämmer med den nya politiken för näringen. Inomramen för Norrbotlendelegationens verksamhet i glesbygdsdelen av länet harkunnat noteras att det latent finns ett mycket stort behov av rådgivning för attbygga ut trädgårdsnäringen och särskilt bärodlingen. Totalt har frän berördalänsdelar hittUls, , ca 85 ansökningar om stöd inlänmats inom trädgärdsområdetvilka också preliminärt bedömts böra genomföras. Av detta har hittUls i ca 40fall beviljats statligt stöd tUl investeringar om totalt ca 5 milj. kr. Denvaraktiga ökningen av sysselsättningen i dessa fall har bedömts tUl drygt 30årsarbeten. Mot bakgrunden av att denna sysselsättningseffekt kommit de bygdertillgodo som är sämst lottade i fråga om alternativa möjligheter tUl utkomstbedömer det angeläget att verksamheten ges förutsättningar attfortsätta även efter Norrbottendelegationens mandattid. Den relativt betydandeeffekten har möjliggjorts bl. a. genom att lantbruksnämnden med medel från NoiTbottendelegationenfr. 1977 haft tillgång till er. extra handläggaie inom trädgärdsområdet.Denna tjänst bör enligt uppfattning permanentas vid nänmden iNorrbotten. Därjämte bör enligt en förstärkning ske avrådgivningen i de nordligaste länen därigenom att i stationeras Prop.1978/79:136 123 både den föreslagna ekonomiskt inriktade och den odlingsinrikladerådgivaren. Närheten i till lanlbmksuniversitetets trädgårdsförsök ra. m.bedöms effeklivasl tillgodogöras om stalioneringsorten är Uraeå för bådatjänsterna. vill understryka vikten av att besluten oraekonomiskt stöd delegeras från lantbruksstyrelsen till lantbruksnämnderna.Detta mäste innebära en betydande effektivisering av verksamheten. En sådan delegeringgäller f. n. i för de ärenden som har samband raed Norrbottendelegationensverksarahet. Erfarenheterna härav ger vid handen att beslutsordningen bör perraanentasoch avse alla trädgårdsärenden. : Med hänsyn till att trädgärdsrädgivareni vissa fall är ensara inom sitl arbelsoraråde vid lantbruksnämnden är detnödvändigt att de två aspirantljänsterna som finns för landet i dess helhetblir besalta. Detta är viktigt såväl för inskolningen i yrket som för attbibehålla odlarnas förtroende för rådgivningen. I överensstämmelse med vad tidigare framförts är LRFtveksamt till atl låsa inriktningen av rådgivningstjänsterna på det sätt somskett i utredningens förslag. Om så sker måste en oraprövning ske raed jämna mellanmraför en anpassning tiU det aktuella behovei. Dessutora bör tjänsterna i allmänodlingsteknik få en inriktning raot fältraässig köksväxtodling eftersora denproduktionsgrenen inom samtliga distrikt blivit sämre tillgodosedd än övrigaodlingsgrenar. Det är med tillfredsställelse riksförbundet noterar attbland växl-skyddskonsulentema en rådgivare avdelats för trädgårdsnäringen. Detlamed hänsyn till atl det för att öka konsumentemas förtroende för ätligaträdgårdsprodukter är särskilt vikUgt atl minimera användningen av växtskyddsraedel. Förbundet instämmer i behovet av särskilda ekonomiskarådgivare med huvudinriktning att handlägga låne- och bidragsärenden. I sammanhanget vill LRF betona behovei av att man vidproduktions-rådgivningen tar hänsyn till marknadsfrågorna. Den aspekten kommersannolikt att medföra ett ökat behov av marknadsinformation fränstats-konsulenterna och från lantbruksstyrelsen. Marknadsinformationen bedömerLRF som alltmer nödvändig för alt produktionen skall ge önskat ekonomisktutbyte. Vad gäller rådgivningens utförande anser LRF atl denalltmer bör inriktas på kurser och fäll vandringar dvs. all grupper av odlare tUlsammansmed rådgivare besöker andra odlingar. Härigenom undviks atl alltför stor del avtid och kostnader går åt tUl resor. I övrigt bör möjligheterna tUl skriftlig inforraationi tidningar och med särskilda informationsblad utnyttjas i ökad orafattning.En specialiserad odlare bör t. ex. kunna prenumerera på regelbunden inforraationom sin odling. I avtalen ora kontraktsbunden produktion ingår nästan aUtid odlings- 20 1978/79. 1978/79:136 124 rådgivning.Den har i de flesta fall lämnals av det köpande företagels personal men i vissutsträckning av lantbruksnämndernas rådgivare. LRF föratsätter alt ett sådantsamarbete även i fortsättningen är möjligt. Lantbmksverketsrådgivning vänder sig hittUls enbart till producenter. LRF anser atl denbegränsningen varit riktig. önskar även irädgårdsanläggningsbranschenrådgivning om användningen av växtmaterial. är medvetet dels ombehovet av rådgivning och dels även om att lantbruksverkets personal sannolikthar den kunskap som erfordras. LRF motsätter sig därför inte rådgivning i växtodlingsfrägortill trädgärdsanläggare men anser att den främst bor ske i form av kurser ochinformationsblad. Slutligeninstämmer LRF i utredningens förslag atl den "rekvirerande"lantbruksnämnden bör ta kostnadema vid utnyttjande av specialrådgivare som ejär stationerade inom nämndens geografiska arbetsområde. : För att möjliggöra en större specialisering och rörlighet blandrådgivarna är landet f. n. indelat i fyra rådgivningsdistrikt. Utredningenföreslår, alt ett femte rädgivningsdistrikt bildas av norrlandslänen medundantag av samt alt en långt gående specialisering avrådgivarekåren i distrikt I genomföres. Vidare föreslås inrättandet av en ny rådgivningscentrali västra för att möjliggöra specialisering och ett bättretillvaratagande av rådgivningsresurserna i distrikt . Förbundet anser ilikhet raed utredningen, att rädgivningscentralen bör placeras i Göteborg.Detta får dock icke medföra försämrade rädgivningsresurser för län.När det gäller den föreslagna ekonomikonsulenttjänsten för övre , distriktV, har de av våra distriktsorganisationer, som yttrat sig, (även ) ansett att denna bör placeras i . InomTRF:s distrikt och inom de ekonomiska försäljningsföreningarna finns olikasynpunkter på hur den lämpligaste indelningen i rådgivningsdistrikt bör görasoch hur resurstUldelningen lill dessa av rådgivningspersonal skall ske. uppfattat den av utredningen i betänkandet återgivna indelningen ochresurstilldelningen i huvudsak som ett exempel, har vi inte funnit anledningatt i alla detaljer diskutera de synpunkter, som våra organisationer här förtfram. Frän de yrkesmässiga trädgårdsorganisationema i haremellertid framförts önskemål om ytterligare en tjänst genom att utredningensförslag om fyra nya odlingskonsulenter skall utökas till fem. har förslagframförts från trädgårdsodlarna i södra delen av län om att detta områdeskulle ingå i distrikt I. En omfördelning av rådgivningstjänsterna vid en sädanöverföring skulle kunna tillmötesgå önskemål frän organisationema iÖstergötland. Enligt förbundets uppfattning borde en sådan omfördelning närmareundersökas av lantbmksstyrelsen. 1978/79:136 125 Äveni övrigt bör det ankomma på lantbruksstyrelsen alt följa utvecklingen inom trädgårdsorarådetoch vid behov särat efter hörande av styrelsens trädgårdsnämnd och eftersamråd raed TRF särat berörda lantbruksnärander företa erforderlig anpassningav dislriktsindelningen och resursfördelningen bland rädgivningsdistrikten.Utvecklingen inom näringen sker ofta sä snabbt, att ändringar i här aktuellaavseenden måste kunna företas smidigt. Detla sker snabbast och bäst päadministrativ väg, sedan principema lagts fast av . Deuppdragna distriktsgränserna får inte hindra alt specialisterna blandrådgivarna får utnyttjas också utanför gränserna för de distrikt, inom vUka deär stationerade. Detta har undersimkits av Trädgårdsnäringsulredningen (s. 44och 47) och tUlstyrks av TRF. Det är här väsentligt, att ekonomiska resurserfinns tUlgängliga så att förslagets intentioner fullföljs. Vissaspecialister bland rådgivarna fär större verksamhetsområde än vadrådgivningsdistriktet utgör, där de är stationerade. I vissa fall blir helalandet deras verksamhetsfält. Även bland de odlingstekniska rådgivarna ökarbehovet av specialisering. har ansett delta varaönskvärt främst inom det sydsvenska rådgivningsdistriktet (s. 37) men ävengenom förslaget till en odlingsteknisk rådgivare för blomsterlöksodlingen (s.38). Också TRF finner en sådan utveckling önskvärd. Rådgivningeninom frukt- och bärodlingen Den yrkesraässigafmktproduktionen i landet är starkt koncentrerad till nuvarande rädgivningsdistriktI. Inora distriktet ligger också av den yrkesmässiga bärodlingen. Denodlingstekniska och i hög grad ocksä den företagsekonomiska rådgivningen harhittills orahänderhafts av endast två lantbmkskonsulenter. Dessa har haft altbetjäna sammanlagt ca 1 000 företag inom distriktet och de har i vissutsträckning ocksä verkat sora specialkonsulenter över hela landet. Den iKristianstad placerade tjänsten har inom sitt rädgivningsomräde avföretagsamheten inom frukt- och bärodlingen inora distrikt I. Denproduktionstekniska rådgivningen inom frukt- och bärodlingen spänner över ettsynnerligen brett kunskapsområde. Det har särskUt inom distrikt I visat sigsvårt för endast två konsulenter att på ett nöjaktigt sätt tillgodose detstora antalet företags behov av rådgivning. Från såväl bärodlingens som fmktodlingenssida har tidigare framhållits nödvändigheten av en förstärkning avrådgivningen inom distriktet. Från bärodlingens organisationer inom distriktethar begärts en kvalificerad rådgivningstjänst med inriktning huvudsakligast päbärodlingen. Tjänsten skulle placeras i , varvid den där redanbefintliga skulle kunna inriktas huvudsakligast på fmktodlingen. 1978/79:136 126 ocksäav fruktodlingens organisationer. Även förbundet finner detta välmotiverat ochangeläget, dä det skulle innebära en bättre fördelning av den totalaarbetsbördan samt en bättre uppdelning av arbetsområdet inora hela distriktet.Förbundet yrkar således på att ytterligare en lant-brukskonsulenttjänslinrättas i . starkt betonar, atl distriktsgränserna inte får utgöra hinder förett rationellt utnyttjande av specialisterna bland rådgivarna, vill förbundel underslrykaatt inte heller arbets- eller verksam-hetsorarådena inora distrikten i detlafall särskilt inora distrikt I bör utgöra sådana hinder. Beträffandeden pä s. 46 i utredningen föreslagna specialtjänsten inom frukt- och bärodlinginom distrikt vill förbundet varmt förorda att en sådan inrättas.Av utredningen kan inte klart utläsas, var denna tjänst skall placeras.Förbundet fömtsätter dock, att den placeras centralt i distriktet till Växjöoch att veiksamhetsorarådet dä inte begränsas till utan gällerhela distrikt . Denna specialtjänst minskar behovet av rädgivningshjälpfrån distrikt I och därmed trycket på dessa konsulenter. Förbundel föruisätter,att ett rationellt saraarbete kan utvecklas raeUan dessa båda rädgivningsdistrikt. Regleroch resurser för tjänsteresor Behovetav att företa tjänsteresor utanför gränserna för rådgivningsdistriktet ökarstarkt, när specialiseringen inora rädgivarkären ökar och denna utveckling är,som redan anförts, önskvärd ur trädgårdsnäringens synpunkt. Hittillsvarandeformer för medelstilldelning för tjänsteresor till de lantbruksnämnder, därsådan )-ådgivare finns, kommer därmed att vara än mindre tillfredsstäUande än f.n. Detta har uppmärksammats av Trädgårdsnäringsulredningen (s. 50). Men inteheller den av utredningen föreslagna ordningen att "rekvirerande" närandbelastas med resekostnader finner TRF bli en tillfredsstäUande lösning. Riskenär då lika stor att den "rekvirerande" nämnden avstår frånspecialistmedverkan, om den skall bekosta denna från ett redan starkt ianspråktagetreseanslag, sora atl specialisternas raedverkan får undvaras, dä hans egen lantbmksnämndsreseraedel i ansträngda lägen inte görs lillgängliga för specialistensresebehov. TRF ifrågasätter därför ora inte en ändaraålsenliga-re och betydligtraera neutral anordning vore att resor ulöver gränsema för rädgivningsdistriktendebiteras centralt pä lantbmksstyrelsen. Denna kunde tilldela varje specialisten viss årlig medelsrara eller företa någon annan lämplig fördelning. Detgäller inte enbart medverkan från specialister vid kurser och dylikt som utredningenframhåUit. Man har att räkna med ökad rådgivning pä platjien i despecialiserade företag, som rådgivaren skall betjäna. Rådgivamamäste ges stora möjUgheter till vidareutbildning inom de sakområden de representerar.Fortbildningskurserna bör utökas i antal, Prop.1978/79:136 127 så att åtminstone ett par sådana kan hållas under åretförutom den kurs, som äger mra på i saraband med försöksledarmötet. De tillfällen tiU vidareutbUdning, som erbjuds utomlands, måsletagas till vara. Det kan gäUa symposier, konferenser, kurser, utställningaretc. Sådana sammankomster innebär inte sällan internationellt viktiga informationsmedia,till vilka en stor del av världens expertis samlas. Del är väsentligt, att densvenska rädgivarkären inte gär miste om de raöjligheter till kontakt medutländska kolleger, som därvid ges. Men utöver detta bör rådgivarna ges möjlighel alt företarena studieresor ulomlands för att studera nya forskningsrön och dessas tUlämpningi praktiken. 1 förekoramer t. ex. ett system, där konsulenter turas omatl göra sådana studieresor. Förbundet finner det mycket angeläget atttillräckliga resurser avsätts för dessa ändamål. Behovet av rådgivare inom det förelagsekonomiska områdethar ökat. Medverkan från ekonorairådgivare erfordras säväl vid uppbyggandetresp. utvidgning av förelag sora för handhavandet av det statliga rationaliseringsstödet.Trädgårdsnäringsulredningen har uppmärksammat detta (s. 3637) och föreslår enfördubbling av antalet rådgivartjänster från fyra lill älta. Placeringen av ekonomirädgivarnaföresläs så, att en ekonomisk rådgivare skulle komraa atl finnas inora alla femrådgivningsdistrikten och med placering vid sex lantbmksnänmder. TRF finnerdessa förslag helt i överensslämraelse med önskemålen bland trädgårdsnäringensutövare och förordar därför såväl resursförstärkningen som fördelningen avtjänsterna. Den förstärkning av rationaliseringsstödet somTrädgårdsnäringsutredningen föreslagit, och det alltmer accentuerade behovet avsådant stöd, kan förväntas medföra ett väsentligt ökal ianspråktagande avstödet med merarbete för lantbruksnämndernas personal som följd. Denföreslagna resursförstärkningen gör del möjligt atl klara den ökadearbetsbelastningen ulan all eftersätta behovet av ökad rådgivning iföretagsekonomiska frägor också förulan samband med slatligt rationaliseringsslöd. den företagsekonoraiska rådgivningen förstärks på sättTrädgårdsnäringsutredningen föreslagit kan som en följd därav ärenden röranderationaliseringsstödet delegeras till samtliga lantbruksnämnder och inte enbartsora nu tUl nämnderna i Stockholras och . Förbundet har tidigare tvekat inför en sädan åtgärd emedanrisk föreligger alt behandlingen kan variera mellan olika nämnder. TRF vUldärför understryka betydelsen av att ekonomikonsulenterna gemensamt komraer attutgöra en rationaliseringsstödsgmpp sora ges stora raöjligheter lillsaraarbete bäde när del gäller alt utveckla principer och praxis. 1978/79:136 128 Endastunder denna förutsäitning kan en enhellig bedömning uppnås. Liksom utredningen frarahållit,bör delegering endast ske i takt med att ekonomikonsulenter anställes i deolika rädgivningsdistrikten. TRF vUl betona, att angelägenheten ökarav att samtliga lantbmksnäran-der kunde, som ocksä utredningen framhållit (s.49), tillföras ledamöier med sakkunskap pä trädgårdsområdet. Det vore inte tiUfredsställandeatt endast den föredragande tjänstemannen besitter trädgårdssakkimskap inoraden församling, sora fattar de avgörande besluten i ärenden omträdgårdsnäringens rationaliseringsslöd. Sädana beslut är ofta av avgörandebetydelse för den enskUde näringsutövaren. Genom föreslagna ändringar ellerinriktning av rationaliseringsstödet koraraer sädana helt eller delvis nyabedömningsgrunder som bl. a. beaktandet av marknadsutrymme ochsysselsättningsfrågor in i beslutsunderlaget i stödärenden. Behovet avträdgårdssakkunskap bland nämndledamöterna blir då ännu mera markerat. Trädgårdsnäringsulredningenhar förraodligen anseit sig inte kunna utveckla detta närmare, då det inte tillhörtdess direktiv att göra så. TRF finner det emeUertid angeläget alt ge uttryckför sina önskemål i detta hänseende, inte minst därför att mandatperioden förledamöter och suppleanter i lantbruksnämnderna utgår den sista december 1979.Då nyval sannolikt kommer att äga mm under detta års sista kvartal, kunde ettikraftträdande av beslutsdelegering ske dels med hänsyn tagen tUl att ekonomirädgivartjänsternablir tillsatta och dels till atl i vederbörande närand också finnsträdgårdssakkunniga bland de beslutande ledaraöterna. TRFhar till Trädgårdsnäringsulredningen framfört krav på en rådgivningstjänstinom trädgårdsanläggningsområdet. Därvid har hänvisning skett tUl deväsentliga ändringar beiräffande denna branschs inriktning och uppgifter,vilket också kort berörts i det föregående. Statsmakterna tog 1967 StäUning tUlvad raan då kallade "projektering av och rådgivning rörande vUlaträdgärdarm. ra.". Det beslöts dä, alt allmänheten i sådana angelägenheter finge hänvändasig till enskUda företag eller expertis hos koramunerna. Detta är inte längre och var det inte ens 1967 relevant och anger inte alls vad det hela går utpå. Det är inle allraänhetens behov av rådgivning det gäller. Det äryrkesutövarnas siarka behov av kompetent rådgivning för sina tjänster åtallmänheten, åt bostadsproducerande eller bcstadslörvaltande företag liksom åtkommunerna inom den "gröna sektom". Trädgårdsnäringsutredningenhar pekal på dessa förhåUanden (s. 39 40) och den förändring av moliven för statUgsatsning inom rådgivningen som inträtt på detla område. TRF kan i alltväsentligt instämraa däri. Att, som utredningen tydligen menar, det här rör sigom andra Prop.1978/79:136 129 företagstyper än de som hittUls berörts avlantbruksnämndernas verksamhet är inte, enligt TRF:s mening, ett sakligtstarkt skäl för atl inte redan nu fatta beslut ora en dylik rådgivningstjänst. Statsraakternahar ju inte tvekat att låta lantbruksnämnderna administrera skärgårdsstödet. Dettainnesluter bedömningar av och beslut i ärenden, som ofta gäller näringsfångvars förhållanden är väsensskilda från dera, sora lanlbmksnäranderna normaltverkar inom och har sakkunskap från. Trädgårdsanläggningsverksamhet Ugger heltnära lantbruksnämndernas kompetensområdet. Nämnderna och dess tjänstemän harredan atl beakla såväl naturresursfrågor sora frägor avseende den yttre railjön. Trädgårdsnäringsulredningen har föreslagit atlplantskolekonsulenten, när den tjänsten äter tillsätts efter vakanthållningen,ägnar en viss del av sin lid åt att lämna inforraation ora plantskoleväxlertill trädgårdsanläggningarna. Detla är enligt TRF:s mening otillräckligt förträdgårdsanläggningarna och en olämplig lösning för plantskolebranschen. Densärskilda plantskoleljänslen är ensam inom sitt specialområde och skall svaraför denna rådgivning över hela landet. Varje ytterligare arbetsuppgift fördenne raåste med nödvändighet kräva motsvarande inskränkningar i rådgivningen tUlplanlskoleföretagen. Det kan ocksä hävdas, alt rådgivningen inoraplantskoleområdet är underdi-raensionerad. De senare årensutveckling mot en tekniskt avancerad, intensiv plantskoleproduktion koraraeratt kräva en skarpare markering av det teknisk-ekonomiska innehållet irådgivningen. Genom att i stället inrätta en assistenttjänsl till den befintUgaplantskoleljänslen kan såväl plantskolornas behov av ytterligarerådgivningsresurser som trädgårdsanläggningsföretagens välmotiverade behov av informaiion särskilt i växtraaterialfrägor tillgodoses. Förbundet förordar därför atten as sistenttjänsl på detta sätt inrättas inom ramen för den föreslagna rädgivarkären.I har också motsvarande verksamheisområden var sin rådgivningstjänst. Ulredningen berör i sitt belänkande verksamheten vidlantbruksuniversitetets konsulenlavdelning (s. 38). Behovet av en förstärkningav personalstyrkan där har varit påkallat . Förbundelvälkomnar därför förslaget om att ytterligare en tjänst som slatskonsulentinrättas samt att den nu befintliga tjänsten på prydnadsväxtområdetpermanentas.