prop · G203160 · 1978-12-31 00:00:00 — Jagär medveten om att problemet med de e:xtremt höga marginaleffekterna finnsinte bara i inkomslskalans övre delar. Kombinationen av marginalskatt ochinkomslprövade bidrag kan i vissa situationer ge upphov till väl så kraftigaeffekter även i lägre inkomstskikl. Framför alll gäller delta barnfamiljer, därbostadsbidragens avtrappning sker i skikt där marginalskatterna redan hunnilbli höga. I vissa fall kan problemen ytterligare förvärras genom atlavgifterna i den kommunala barntillsynen stiger vid en in- Prop.1978/79:160 54 Mot dessa förhållanden är en spärr som enbartavser marginalskatten inte effektiv. Jag vill emellertid erinra om att det härär fråga om inkomstskikl där jag i det föregående har föreslagitmarginalskattesänkningar och där fortsatta sådana bör genomföras under dekommande åren. Rent tekniskt torde det också vara utomordentligt svårt atl göraen spärr tillämplig på summan av marginalskatt, bidragsavtrappning ochavgiftsökning eftersom inkomstprövningen sker efter helt olika regler och vidskilda tidpunkter. Jag vill här peka på att flera utredningar, däribland också1972 års skatteutredning, undersökt möjligheten alt mildra de särskilda marginaleffekternaför barnfamiljer genom all göra bosladsbidragen skattepliktiga. Någontillfredsställande lösning efier denna linje har emellertid inte kunnatkonslrueras. Sökandel efter en bällre ulformning av bidragen måstegivetvis fortsätta. Jag vill emellerlid erinra om alt de högamarginaleffekterna för vissa barnfamiljer delvis är etl uttryck för enmålkonflikt. Samhället har ambitionen att genom olika bidragsformer garanteraen lillräcklig disponibel inkomst för hushåll där den egna inkomsten ärotillräcklig i förhållande till försörjningsbördan. Dessa bidrag behöver medhänsyn till de mest utsålla fallen göras så höga all del inte är rimligt att deutgår generellt, oberoende av inkomsten. All en exlra marginaleffekt då uppstårnär hushållet ökar sin egen inkomsi är oundvikligt. Vad man kan sträva efter äremellertid alt genom successiva marginalskallesänkningar komma ned till ennivå där den sammanlagda marginaleffekten kan bli så extremt högsom i vissa fall kan förekomma. Ett steg i denna riktning tas genom millförslag om sänkning av den ställiga inkomstskallen. Jag föreslår mol bakgrund av del anförda all enmarginaiskattespärr införs och atl den samordnas med nuvarande80/85-procenlregeln. Gränserna kan lämpligen utformas så att statlig ochkommunal inkomstskatt inte får uttas med i inkomstskikl upp lill 30basenheler vilkei för molsvarar inkomster på högst . I frågaom inkomstdelar därulöver bör gränsen sättas vid . Den skatlenedsättningsom kan bli aktuell får avse den statliga skatten, alltså samma modell somgäller för nuvarande 80/85-procentregel. Belräffande 80/85-procentregelnföreslår jag en anpassning till basenhetssystem på så sätt att gränsen mellan80 och i totalt skatteuttag besläms lill 30 basenheter. Detla innebär förår 1980 en sänkning . Gränsen kommer sedan successivtatt stiga. En ändring med den innebörden bör göras i 3 § lagen (1970:172) ombegränsning av skatt i vissa fall. De nya reglerna om en marginalskattespärr bör lämpligentas in i Si. Jag föreslår att en ny paragraf, 10 a §, införs med sådana regler. 1 fråga om de individuella verkningarna av den nya spärtenvill jag nämna följande. Effeklen kommer att bli beroende av skattesatsen iden kommun där inkomsten beskattas. Understiger denna , vilket den i daggör i etl antal lågskaltekommuner, så träder spärren inle i funktion. Prop.1978/79:160 55 skattesatser över denna gräns blir den aktuell förinkomstdelar över 20 basenheter. När skattesatsen överstiger , kommerspärren in även i skiktet mellan 17 och 20 basenheter. Skattenedsättningens storlek i en kommun med en skattesatsom . vid en inkomst om , . vid 150000 kr.inkomst och . Vid högre skattesatser och störreinkomster blir nedsättningen i princip siörre, men i sådana fall torde denmånga gånger inte få fullt genomslag för den enskilde. För skattskyldiga medmycket slora inkomster blir nämligen ofta också förmögenhetsskatt aktuell. Omdå Inte utdebiteringen är låg, så blir 80/85-procentregeln snabbttillämplig varigenom den totala skallen sätts ned. Marginalskattespärrenseffekt blir då hell eller delvis bara en omfördelning så alt inkomstskattenminskar medan förmögenhetsskatten ökar. Jag vill också här erinra om denkraftiga utbyggnad av den kommunala skatteutjämningen som föresläs ipropositionen om den kommunala ekonomin. Många kommuner får därigenom så storabidragsökningar all en viss sänkning av de kommunala skattesatserna enligt minmening bör kunna genomföras. Samlliga skattskyldiga i kommunen får då enskattelättnad, som effekten av marginalskattespärren minskar. Marginalskallespärtcn bör tillämpas första gången i frågaom inkomster. Jag återkommer i etl senare avsnitt lill vissa tekniskafrågor. Sedan lång lid lillbaka beskatias foikpensionärerregelmässigt gynnsammare än inkomsttagare i aktiv ålder med molsvarandeinkomsi. Detta sker genom att en pensionär medges elt extra avdrag för nedsattskalteförmåga vid inkomsttaxeringen. Del exlra avdraget nedtrappas i takt medstigande inkomsi. Från börian hade skatlelätlnadema en mer generell ulformning,något som får sägas ha varil naturiigt eftersom en folkpensionär då ofta intehade annan inkomst än pensionen. Folkpensionssystemet har emellertid förbättratsmed liden och vidare har del sociala skyddel i övrigt byggts ut, bl. a. genomtillkomsten av ATP och andra förmåner. Jag vill här nämna de pensionstillskottsom lillkommer pensionärer ulan ATP eller med låg sådan. Dessa tillskott harstegvis höjts och ulgör f n. av basbeloppel enligl AFL. höjs de lill . Slutmålet, som är 45 %av basbeloppel, skall nås den . Antalet pensionärer som baraharfolkpension och pensionstillskott har också minskat starkl under årens lopp.I stället har anlalel pensionärer som har ATP eller andra pensionsförmåner ökalkraftigt. Skalleulredningen har i sitt slutbetänkande behandlat ävenfolkpensionärernas ekonomiska förhållanden. 1978/79:160 56 varmotiverade för pensionärer med låga inkomster, eftersom de lägsta pensionernainle kunde anses ge full skattekraft. Däremoi ansågs skäl inle föreligga för enförmånsbehandling även av pensionärer med inkomster som var jämförbara med deaktiva gruppernas. Denna uppfattning delades av flertalet remissinstanser somyttrade sig i frågan. Föregen del kan jag konstalera att frågan om folkpensionärernas slällning iskallehänseende rymmer flera, delvis svårbemästrade avvägningsproblem. Del ärinte bara fråga om hur lättnader vid beskattningen bör vara utformade renttekniskt och hur stora de lämpligen bör vara. Del finns också etl myckel närasamband med pensionsförmånernas närmare utformning och med reglerna om bl. a.kommunala bostadstillägg lill folkpensionen m. m. Dessa förhållandenföranleder följande bedömning från min sida. har skattelättnaderna, liksom för de närmast föregående åren,varit så avvägda att en folkpensionär med enbart ålderspension ochpensionstillskott inle påförs skalt. Delsamma bör gälla för . Dellamedför atl del exlra avdragei måsie ökas. Det är emellertid inte lämpligt allredan nu beslämma hur slor denna ökning bör vara. Beräkningarna i detlahänseende bör göras först när utvecklingen avpensionsbeloppen säkrare kan bedömas. Jag avser alt då återkomma med förslagsom innebär att del angivna resultatet nås. Därvid får givetvis också inverkanav mina tidigare redovisade förslag i fråga om det höjda grundavdraget och denminskade skallereduktionen beakias. Somjag nämnde rymmer de nuvarande reglema om folkpensionärernas beskattningflera problem. skatteuiredning har pekat på en del av dessa ochytterligare synpunkler framkom vid remissbehandlingen av utredningensbetänkande. Likaså har man i den praktiska tillämpningen av nuvarande reglermött problem. Det gäller både frågor som hänger samman med den principiellaulformningen av syslemet och detaljfrågor. Dessa problem kan enligl min meninginte få en mera långsiktig lösning utan etl ganska omfattande utredningsarbete.Jag avser alt begära regeringens bemyndigande all tillkalla en särskildkommitié för alt göra denna ulredning. Kommittén bör kunna redovisa sinaförslag . Jag vill i detla sammanhang också erinra om att jagtidigare i propositionen om den kommunala ekonomin anmält all eninterdepartemental arbetsgrupp avses bli tillsatt för atl utreda de tekniskafömtsättningarna för en samordning av del särskilda syslemel för bostadstillägglill folkpension och del allmänna statskommunala bosladsbidragssystemet. Detkan komma atl visa sig all en lillfredsställande lösning på della problemfömtsätter ändringar inte bara i folkpensionsförmånernas utan även iskattereglernas utformning. Arbelel i den nu aktuella kommittén bör därför idessa delar ske i samråd med den interdepartementala arbetsgmppen. Sammanfattningsvisinnebär mitt förslag atl folkpensionärernas skattelättnader för år 1980uiformas efter samma mönster som för . 1978/79:160 57 m. som skall gälla för avser jag alt lägga fram förslag om underhösten 1979. Den mer långsikliga ulformningen av det ekonomiska stödet tillfolkpensionärerna avses att prövas senare efter del att erforderlig utredninghar skelt. Jagavser nu att redovisa mina överväganden och förslag rörande de tekniskaändringar som föranleds av grundavdragsreformen och marginalskatlespärren. Höjningenav det kommunala grundavdraget och slopandet av del statliga kräver en långrad följdändringar i KL och UL. Höjningen av grundavdraget föranlederändringar i 48 § 2 och 3 mom. KL. Det höjda grundavdraget medför att någonkommunal skatt inte blir aktuell förrän inkomsten överstiger 6000 kr.Statsskatt beräknas däremoi även för mindre inkomster. Till följd av densärskilda skattereduktionen kommer emellertid inle någon slutlig skatt attpåföras. Skattskyldighet inlräder därför i praktiken först när inkomsternaöverstiger grundavdraget. Jag vill erinra om att jag redan i propositionen1978/79:111 bil. 7 har föreslagil att deklarationspliklsgränsen höjs till 6000kr. Molsvarande beloppshöjning bör ske även på andra håll iskattelagstiftningen där en anknytning finns lill grundavdragels storlek. Såär fallel med de sociala förmåner som är inkomslskalle-plikliga, t. ex.sjukpenningen. Skatteplikt föreligger här i den mån sjukpenningen grundas påen inkomsi om . Här bör gränsen för framtiden vara 6000kr. 1 denna del får ändringar göras i 19 §, punkt 14 av anvisningarna till 21§, punkt 9 av anvisningarna till 24 §, punkl 9 av anvisningarna lill 28 § samlpunkl 12 av anvisningama till 32 § KL. Likaså bör skaltefrihetsgränsen i 53 § 1mom. KL för vissa pensionsförmåner till ulomlands bosatta personer höjas från . Reglersom rör del slalliga gmndavdragel finns i 8 §, 9 § 2 och 3 mom. samt 11 § 1mom. Dessa bestämmelser får således ändras. En anknytning till detstatliga gmndavdraget finns vidare i anvisningarna till 12 § SjL. Bestämmelsenanger högsta belopp för jämkning på grund av väsentligen nedsatt skatteförmågavid sjömansbeskattningen. Även här bör en ändring göras. I fråga om densärskilda skattereduktionen får ändring göras i 2§ 5 mom. Jag villsamtidigt föreslå en redaktionell ändring i 2 § 4 mom. Av enkelhelsskäl bördel för framliden anges vilka skatter m. m. som kan komma i fråga förskaltereduktion. F. n. anges i stället när reduktion inte skall ske. Minanu redovisade förslag påkallar ändringar i AFL och lagen (1976: 380) omarbetsskadeförsäkring. Somerinrades i prop. 1973:46 angående utformningen av beskattad sjukpenning (s.99) har, alltsedan den obligatoriska sjukpenningförsäkringen infördes, dennedre inkomstgränsen för tillhörighet lill försäkringen nä- Prop.1978/79:160 58 ra följt deklarationspliklsgränsen. 1 del nuvarandesystemet med beskattad sjukpenning är anknytningen mellandeklarationspliklsgränsen och den reella skatlepliklsgränsen å ena sidan ochden nedre gränsen för tillhörighet till sjukpenningförsäkringen särskiltmotiverad. Dessa båda gränser bör således överensstämma. Jag föreslår därföratt den nedre gränsen för lillhö-righel lill sjukpenningförsäkringen i 3 kap. 1§ AFL höjs på samma sätt som deklarationspliklsgränsen till . För denföreslagna höjningen av den nedre inkomstgränsen talar också den allmänna löneutvecklingensedan år 1973 dä den nuvarande gränsen fastställdes. Som en konsekvens avändringarna i AFL föreslår jag att 3 kap. 6 § och 4 kap. 6 § lagen om arbetsskadeförsäkringändras på motsvarande sätt. Vid en nedre inkomstgräns av . skulle försäkradesom f. n. har en åriig förvärvsinkomst mellan . komma allställas ulanför sjukpenningförsäkringen. För att förebygga all personer somvid liden för lagändringens ikraftträdande är sjukpenningförsäkrade på grund avsådan inkomst får en försämring i skyddet vid sjukdom förordar jag att dessaförsäkrade övergångsvis fär behålla sin sjukpenningförsäkring enligt nuvaranderegler så länge de har en inkomst som uppgår lill . eller däröver kommer självfallel den nya regeln all blitillämplig på den försäkrade. Jag vill påpeka att ytterligare ändringar kan behöva görasi en del kungörelser. Här får regeringen utfärda nya beslämmelser längre framom de av mig redovisade förslagen godtas av . Likaså kan höjningentill . inverka på en del dubbelbeskattningsavtal. förekommer i vissa avial, men gränserna har inle den omedelbaraanknytning till grundavdraget som beslämmelserna i de lagrum jag redovisat idel föregående. Beträffande dubbelbeskattningsavtalen får eventuella ändringarövervägas i annat sammanhang. Jag vill nu ta upp några speciella frågor som aklualiserasgenom ändrade grundavdrag och skattereduktion och där ytterligare övervägandenär påkallade. Först vill jag behandla den skattereduktion på (s. k. hemmama-keavdrag) som enligl 2§ 4 mom. UL medges bl.a. gift skallskyldigvars make saknar taxerad inkomst. Denna reduktion avtrappas och upphör helt närden andre makens inkomst når . Är makens taxerade inkomstlägre innebär avlrappningen att skattereduktionen minskar av del beloppsom motsvarar skillnaden mellan . och den laxerade inkomsten. Dessabestämmelser bör anpassas till det höjda grundavdraget men inte i övrigl ändraspå sådani sätt atl skallelällnaderna blir annoriunda än f. n. Jag föreslår attregeln uiformas så avtrappning sker av skillnaden mellan . ochden lägre laxerade inkomsten. En bättre anknytning till den marginalskaitesatssom blir aktuell för inkomster översiigande grundavdraget uppnås därigenom. Enändring får göras även i 4 § 2 mom. UL och som rör kolumnindelningar iskatletabel- Prop.1978/79:160 59 Den nuvarande gränsen vid . har bestämts medbeaktande av nuvarande skattereduktions anknytning till grundavdraget. Minaförslag medför att gränsen för framtiden får sättas vid . En ylterligare fråga avser beskattningen av makarsB-inkomster. F. n. gäller enligt 11 S SI att sådana inkomster skall sammanläggasoch skatten beräknas som om hela beloppet utgjort inkomst för den make som högsta A-inkomslen. Om makarnas sammanlagda B-inkomsler inte uppgår till . behandlas de dock vid skatteberäkningen som A-inkomsl. Elt slopande avdet statliga grundavdraget skulle här leda till en skärpt beskattning iåtskilliga fall. Så blir genomgående fallet vid sammanläggning när makesA-inkomst inte uppgår till . Detta beror på att den beskattningsbaraB-inkomslen enligt 93 mom. sisia slyckel uigörs av skillnaden mellan denbeskattningsbara B-inkomsten och den beskattningsbara A-inkomsten, varvid bl.a. grundavdraget avräknas från sistnämnda inkomst. Slopandet av det slalligagrundavdraget bör inte medföra en skatle-skärpning av nu nämnt slag. Jagföreslår därför att en regel införs i 11 § om atl vid skatteberäkningen . av vardera makens inkomst skall behandlas som A-inkomsl. Härigenom blirbeskattningen i sammanläggningsfallen i princip oförändrad. Av motsvarande skäl bör en ändring göras i 3 § lagen ombegränsning av skatt i vissa fall. Vid beräkning av spärrbeloppet bör denbeskattningsbara inkomsten minskas med . De bestämmelser som jag nu lagil upp bör träda i kraft den1 . Jag övergår nu till frågan om marginalskallespärrensnärmare ulformning och lillämpning. En marginaiskattespärr måste utformas så alt den blirtekniskt lätlhan-teriig. Det är viktigt både för skallemyndighelema och fördeskattskyldiga som bör ha möjlighet atl själva kunna beräkna sin skall. Detinnebär att spärregeln bör byggas upp med utgångspunkt i den situalion som äraktuell för flertalet av de skallskyldiga som kan komma all beröras. Det ärnämligen inte möjligt all redan från början förutse varje tänkbar variation avskilda inkomstförhållanden och andra omständigheter som kan påverka skattensstorlek och beakta den vid bestämmelsernas utformning. För skaltskyldig vars inkomster både statligt ochkommunall beskattas i hemortskommunen erbjuder tillämpningen av en spärregelinga särskilda svårigheter. Inkomsterna läggs ihop och skattesatsen sätts ned ide inkomstskikt där så skall ske för att inle det angivna skatteuttaget skallöverskridas. Detsamma gäller även i fråga om två makar som båda har inkomsterav nu nämnt slag. Bilden kompliceras emellertid i de fall därskattskyldighet föreligger i flera kommuner. Antag all en person förutom sinlöneinkomst, som skall beskattas i hemortskommunen, även har inkomster därbeskattning skall ske i annan kommun, s. k. ulbokommun. Den skallskyldige ägert. 1978/79:160 60 bruksfastighetsom ligger i en ulbokommun. De kommunala skattesatserna är då regelmässigtolika och man måste ta ställning till hur nedsättningen av de slalligaskallesalserna skall ske med hänsyn lill all olika kommunala skattesatsergäller för skilda delar av den sammanlagda inkomsten. För att nå fram lill ellprincipielll rikligt resultat skulle man för fall av della slag få skapaspeciella fördelningsregler av komplicerad nalur. Än siörre svårigheter uppkommerom den skaltskyldige har inkomster inle i bara en ulbokommun ulan i flera. Detär emellertid inle möjligt all inom ramen för ell någorlunda lälthanlerliglsyslem skapa millimelerrältvisa i sådana fall som jag berört. Dessa tordeinle heller vara vanliga. Jag vill därför i förenklande syfte föreslå alt mani försia hand låler skattesatsen i hemortskommunen vara avgörande vidtillämpningen av marginalskatlespärren. Det kan också uttryckas så attinkomsterna i hemortskommunen antas ligga i loppen av den sammanlagdainkomslsumman när marginalskatten beräknas. Om inkomsterna och skattesatsen iutbokommunen är sådana alt den skaltskyldige fortfarande ligger inom områdeiför spärren får skattesatsen denna kommun vara avgörande i denna del. Ellexempel får belysa del sagda. Ihemortskommunen, där inkomsterna uppgår lill , är skattesatsen 29 kr.och i utbokommunen, där inkomsterna är , är skallesatsen . Vidslatstaxeringen är alltså inkomsten (95-1-120) . De kommunalaskatlesalsema är så höga att marginalskatlespärten skall lillämpas. 1 skiktet114000-171000 kr. är skatten vid den slalliga laxeringen och påbeloppen däröver. Mitt förslag innebär alt hemortskommunens skattesals iförsta hand blir avgörande. På beloppet mellan . skallmarginalskatten nedsättas från (58-1-29) lill . Av inkomslen ihemortskommunen återstår nu . (95-44) och på denna del blirmarginalskatten i stället för . återstår i skiktet 114000- 171 000kr. ett belopp av . och även här uttas skall i stället för (53-1-31). Omexemplel ändras så att skattesatsen i hemortskommunen antas vara bara 25 kr.blir marginalskatlespärren bara tillämplig i fråga om det sistnämnda beloppet6000 kr. Hemortskommunensskattesats blir alltså avgörande i första hand. Berörs flera utbokommuner bördärnäst skattesatsen i den kommun där den högsta utboinkomsten finns bliavgörande osv. Motsvarande bör gälla i de sällsynta fall fysisk person harinkomster i flera församlingar utan att vara mantalsskriven i någon. Även härbör fördelningen ske efter inkomsternas storiek i de skilda församlingarna.Skulle i något fall inkomsterna i olika kommuner vara lika stora, bör denhögsla skattesatsen vara vägledande. Beträffandemakar uppkommer i vissa fall särskilda problem beroende på sambeskailningen.Sambeskallningen sker i princip så all B-inkomster-na vid beräkningen av denstatliga inkomstskatten läggs i toppen hos den make som har den högstaA-inkomsten. Så länge makarna har inkomster 1978/79:160 61 barai hemortskommunen behövs inle några särskilda regler. Så är däremot fallet omden make. som har den lägre A-inkomsten har B-inkomst i annan kommun med annanskattesats än hemortskommunen. Jag har föreslagit atl man för del fallmaken med den högre A-inkomslen har en B-inkomst i annan kommun lålerskattesatsen i hemortskommunen vara avgörande i första hand. Denna modell ärenligt min åsikt också den lämpligaste för det fall som avses. Även vidsambeskallning bör alllså skattesatsen i hemortskommunen bli avgörande. För desällsynta fall där makar, som skall sambeskatlas, är skrivna i olika kommunerbör motsvarande gälla. Del innebär alt skatten i hemortskommunen för den somhar den högsta A-inkomslen blir avgörande. Är inkomsterna lika stora bör denkommun som härden högsta skattesatsen anses som hemortskommun. Vidsambeskattning i sådana fall där båda makarna har B-inkomsler skall skattenfördelas dem emellan efter inkomstemas slorlek. Då marginalskatlespärrentillämpas bör man först, liksom , räkna ul den sammanlagda skatten på summanav högsta A-inkomster och makarnas B-inkomster. Den skatt som skall fördelasmellan makarna bör sedan motsvara skillnaden mellan denna summa och skatten påA-inkomsten. Detta följer av gällande beslämmelser i 11 § 1 mom. Si. Genomde lösningar som jag nu har förordat i sambeskaltningsfallen erhålls ettsyslem som är relativt enkelt atl tillämpa i prakliken. Del slår också iöverensslämmelse med reglerna för sambeskallningen av makars B-inkomst. Dessaregler bygger på tanken att skatten så långt möjligl bör bli densamma oavsettvilken av makarna som har B-inkomsten. Enytterligare fråga somjag vill beröra gäller de fall där statligt och kommunaltbeskattningsbar inkomst uppgår till olika belopp. Om den slalligabeskattningsbara inkomsten är lägre än den kommunala träffas överskjutandekommunalt beskattningsbar inkomsi bara av den kommunala skallesalsen. Någraegentliga marginalskalleproblem föreligger inte. Detsamma får sägas vara lägeti det omvända fallet. Uppgår den statligt beskattningsbara inkomslen till etthögre belopp än den kommunalt beskattningsbara, något som till följd avgmndavdragsreformen ofta blir fallet , så träffas överskjutande delbara av stailig inkomstskatt. Jag förordar därför all marginalskatlespärrentillämpas lill de delar inkomsterna sammanfaller men inle mer. Om den slalligtbeskattningsbara inkomsten uppgår lill . och den kommunala lill 200000kr. kan spärren lillämpas i in-komslskiklen . och delsammabör gälla också i det omvända fallel. Några uttryckliga beslämmelser om detlaanserjag inle behövas. Jagvill avslutningsvis la upp några detaljfrågor som aktualiseras av den föreslagnamarginalskattespärren. Försl vill jag påpeka atl spärren liksom den nu gällande80/85-procentregeln skall tillämpas bara i fråga om fysisk person som är bosatthär i landet saml dödsbo efter sådan person. Spärten anses kunna lillämpas äveni fråga om preliminär skatt. 1978/79:160 62 Marginalskatlespärteninnebären minskning av skatteuttaget. Den skall självfallet beaktas vidtillämpningen av dubbelbeskattningsavtal. Skall t. ex. utländsk skalt avräknasfrån svensk skatt får den svenska skatten fastställas med beaktande avspärtegeln. Likaså skall marginalskattespärren tillämpas innan nedsättningsker enligt den nuvarande 80/85-procentregeln. För den som inte tillhörsvenska kyrkan nedsätts församlingsskatten . Detla leder till att denkommunala skattesatsen blir lägre vilket givetvis skall beaktas vid spärrenstillämpning. Några särskilda regler för de fall jag nu behandlal lorde inlebehövas. Dåmarginalskallespärten lillämpas kommer den självfallet all något försvåraberäkningen av skallen. För flertalet fall lorde emellertid beräkningarnakunna bemästras någorlunda enkelt.