prop · G20312 · 1978-12-31 00:00:00 — Del blir således dengenom domen eller avtalet fastställda skyldigheten atl betala underhållsbidragsom lever kvar, inte den bakomliggande underhållsskyldigheten som sådan. Hardel exempelvis beslämls all underhållsbidrag skall utgå lill ell barn för högrestudier, kvarstår underhållsskyldigheten så länge som är bestämt. Och om delhar bestämts all underhållsbidrag skall utgå till slyvbam under betänketidinför en förestående äktenskapsskillnad skall detla fortsätta att gälla, ävenom makarna inte bor tillsammans och någon underhållsskyldighet enligt de nyabestämmelserna därför inte föreligger. Ipunkt 6 har föreskrivits all underhållsskyldighet som har beslämls enligt äldrebestämmelser skall fullgöras enligt de nya bestämmelserna. Härmed avses bl. a.all de nya reglerna i 7 kap. 9 § om treårig preskription skall bli 12 1978/79. 1978/79:12 178 tillämpliga.För att de underhållsberättigade inte skall drabbas av rätlsför- Övergångsbest. luster har de emellertid genom en särskild bestämmelse fått enfrist intill FB utgången av att kräva ut äldre, obetalda bidrag. Enligtpunkt 7första stycket gäller för bidragsskyldighet som har beslämts enligtäldre lag de nya beslämmelsierna, när del är fråga om jämkning elleromprövning. Det betyder atl bestämmelserna i 7 kap. 10 § om i vilka fall och påvilket sätt jämkning och omprövning får göras skall tillämpas. Vissamodifikationer och undantag framgår dock av de följande tre styckena. Förstastycket innebär också all de nya föreskrifterna i 7 kap. 1 och 3 §§ ombeaktande av föräldrarnas ekonomiska förhållanden och utgående sociala förmånertill barnet blir tillämpliga. Attjämkning på grund av ändring i förhållandena kan göras enligt de nyabestämmelserna medför att ett underhållsbidrag till bam avseende högre studiereller till sjukt, vuxet barn vid omprövning kan sättas ned, las bort ellerhöjas om de ändrade förhållandena föranleder det. Delsamma gäller vidomprövning enligt 7 kap. 10 § tredje stycket. Eftersom del enligt punkt 5 ärbidragsskyldigheten enligt dom eller avtal som består och inte underhållsskyldighetensom sådan, kan jämkningen däremot inte innebära att bidragsskyldighetenföriängs utöver den tid som är bestämd. hindrar emellertid attbidragsskyldigheten förkortas. Om jämkningen skulle innebära atlbidragsskyldigheten helt tas bort, Ixjr någon ny fastställelse inte kunna ske,även om den ursprangligen bestämda liden ännu inte har gäll lill ända. Avgrunderna för punkt 5 följer all bidraget givetvis inte får tas bort vidomprövning eller jämkning endast därför att någon underhållsskyldighet imotsvarande fall över huvud taget inte kommer i fråga enligt de nyabestämmelserna. Familjelagssakkunnigahar föreslagit två undantag från regeln att de nya jämkningsbestämmelsema skalltillämpas på äldre, fastställda underhållsbidrag. Det ena undantaget har idepartementsförslagel tagils upp i punkl 7 andra stycket. F. n. kanengångsbidrag inte jämkas på grand av ändring i förhållandena. Med anledninghärav föreskrivs att talan om jämkning enligt 7 kap. 10 § första stycket intefår föras i fråga om avtal som nägon enligt 7 kap. 7 § andra stycket i dessäldre lydelse har slutit om att betala engångsbelopp lill barnet. Enligtgällande rätt kan avtal om underhållsbidrag som makar träffar inför enförestående äktenskapsskillnad jämkas om det är uppenbart obilligt för enamaken (7 kap. 9 §). Talan måste emellertid väckas från del alläktenskapsskillnaden meddelades. De sakkunniga har föreslagit alt de nyareglerna om jämkning av oskäliga avtal, som saknar motsvarande tidsbegränsning,inte skall tillämpas på äldre avtal, om rätten atl väcka talan har gåttförlorad före ikraftträdandet. Denna bestämmelse, som har kritiserats underremissbehandlingen, har inte tagits upp i departementsförslagel. I enlighel medde principer som i allmänhet har tillämpats när klausuler av motsva- Prop.1978/79:12 179 randeslag har införts i lagstiftningen bör avtalspart utan inskränkning kunna 5 kap.GB fö till stånd jämkning av ett oskäligt avtal enligt de nya bestämmelserna.Om ena parten begär jämkning av ett underhållsavial som har slutits inför enförestående äktenskapsskillnad, bör domstolen emellertid kunna beaktaanledningen lill att parten inte redan före ikraftträdandet har begärt jämkningav avtalet med stöd av äldre 7 kap. 9 §. Enligt7 kap. 10 § tredje stycket i departementsförslaget kan domstol alltid omprövadom eller avtal om underhåll om bidraget har utgått med oförändrat belopp iminst , bortsett från indexändringar. Denna bestämmelse bör inte ulanvidare göras tillämplig på äldre avgöranden, som partema har uppfattat som iprincip beslående för framliden. En övergångstid av förefaller skälig. Itredje stycket har därför föreskrivits all rätt till omprövning enligtbestämmelsen kan påkallas tidigast . Departementsförslagetinnebär att avtal om underhållsbidrag i princip blir bindande för båda parter.Enligt gällande rätt har en underhållsberätiigad däremot alllid möjlighet allgöra gällande rätt lill högre underhållsbidrag, såvida inte avtalet gäller barnvars föräldrar inte har varit gifta med varandra och är upprättat i särskildordning och godkänt av barnavårdsnämnden (7 kap. 7 §). Om departementsförslagetskulle få omedelbar verkan skulle detta innebära atl den underhållsberättigadeinte längre skulle kunna få underhållsbidraget omprövat utan att fall som angesi nya 7 kap. 10 § föreligger. För alt ge den underhållsberättigade ett visstrådrum har ifiärde stycket föreskrivits att den underhållsberättigade utanhinder av de nya bestämmelserna får utnyttja äldre befogenhet alt väcka lalanom höjning av det avtalade underhållsbidraget intill utgången av är 1979. 1punkt 8 har föreskrivits att om det i lag eller annan författning förekommerhänvisning till föreskrift som har ersatts genom föreskrift i den nya lagen,den nya bestämmelsen i stället skall tillämpas. 7.2Förslaget till lag om ändring i Liksomfamiljelagssakkunniga anserjag atl ändringarna i börgenomföras inom ramen för 5 och 11 kap. Frågan om del är lämpligt atl föra sammansamtliga bestämmelser om underhållsskyldighet till ett kapitel får las upp närreformarbetet beiräffande äklenskapsrätlen når sill slutskede. Desakkunnigas förslag berör samtliga nuvarande paragrafer i 5 kap. Enligtförslaget upphävs flera lagrum, medan de övriga ändras i större eller mindreomfattning. Fastän det nu endast rör sig om en delreform av GB, förordarjag attde kvarvarande bestämmelserna i kapitlet ordnas i löpande paragrafföljd.Samtidigt bör samtliga bestämmelser moderniseras språkligt. 1978/79:12 180 ' § 5 kap. 1§ GB Paragrafenupptar f n. en allmän handlingsnorm av etisk natur avseende det personligaförhållandet mellan makar. Det föreskrivs sålunda all man och hustru ärskyldiga varandra trohet och bistånd och all de i samråd har all verka förfamiljens bästa. Fråganom paragrafens utformning har tidigare behandlats i samband med den reform avGB som beslutades (SFS 1973:645). I sill belänkande Familj ochäktenskap 1 föreslog familjelagssakkunniga att paragrafen skulle upphävas.Åtskilliga remissinstanser ansåg emellertid att GB även i forlsällningen bordeinnehålla en motsvarighet lill I §, efiersom en sådan bestämmelse kunde varaav värde som ett stöd för sammanhållningen inom äktenskapet. I det förslag lilländring av GB som förelades stod också paragrafen kvar (prop.1973:32). I propositionen uttalades dock atl formuleringen i lagrummet varnågot ålderdomlig och till synes tillmätte den sexuella troheten i äktenskapetalltför stor vikt. I själva verket hade Irohelskravel en vidsträcktare innebördoch var närmast liktydigt med lojalitet och ömsesidig hänsyn. Även lagutskottet(LU 1973:20) ansåg att "lojalitet och ömsesidig hänsyn" på ett bättresätt än ordet trohet gav uttryck för den djupare gemenskap som borde rådamellan ett par makar och tillade atl man kunde Överväga atl låta dennauppfattning komma lill ullryck i lagtexten. Efiersom det då endast var fråganom en partiell reform av äklenskapsrätlen, avstod utskottet emellertid från allförorda en lagändring. Desakkunniga har anfört alt de i likhet med vad de uttalade i sitt förstabetänkande inte anser det motiverat att i GB ha en paragraf som i allmännaordalag bara talar om hur makarna skall förhålla sig mol varandra. Däremot kande tänka sig en allmän inledning till en mera konkret bestämmelse. De haranslutit sig till uppfattningen alt "lojalitet och hänsyn" ger ettbättre ullryck än ordel trohet för den sammanhållning som bör finnas i ettäktenskap. De konkreta bestämmelserna bör enligt de sakkunniga ge uttryck föralt båda makarna skall la ett direkt och personligt ansvar för hem och barn.Makama bör också i övrigt vara skyldiga all verka för familjens bästa. Desakkunniga är inte eniga. Två reservanter förordar att den gällande formuleringenom all makar är skyldiga varandra trohet och bistånd får slå kvar. Flertaletremissinstanser har inte haft någon invändning mot den föreslagna lydelsen av1 §. Åtskilliga instanser har emellertid anslutit sig lill reservanternasmening om hur den inledande bestämmelsen bör formuleras. Föregen del anser jag all det är värdefullt att del i lagen slås fasl atthemarbete och barnomsorg är en uppgift såväl för mannen som för kvinnan i ettäktenskap. Bestämmelsen härom kan få viss betydelse när del gäller atl påverkamänniskors attityder och på så sätt främja en utveckling mot reell 1978/79:12 181 jämställdhetmellan kvinnor och män i och utanför hemmet. Del bör sålunda J kap. 2 § GB ienlighel med de sakkunnigas förslag föreskrivas alt makarna gemensamt skallvårda hem och barn och i sarnråd verka för familjens bästa. Jagär också ense med de sakkunniga om all en erinran om den särskildasammanhållning som bör råda mellan makar alltjämt försvarar sin plats som eninledning till lagens bestämmelser om äktenskapets rättsverkningar. Meratveksam är jag lill förslaget att härvidlag byla uttrycket "trohet ochbistånd" mol "lojalitet och hänsyn". De sakkunniga stårsplittrade i denna fråga, och inte heller under remissbehandlingen harförslaget lill omformulering vunnit någon allmän anslutning. Enligt min meningkan ett slutligt ställningslagande lill lydelsen av porlalbeslämmelsenlämpligen anstå lill den slutliga revisionen av GB. Till dess bör den gällandeformuleringen stå kvar i balken. Paragrafenupptar de centrala bestämmelsema om makars underhållsskyldighet mol varandraunder äktenskapet. Motsvarande regler finns redan i paragrafens gällandelydelse och i 2 § i de sakkunnigas förslag. Enligi de sakkunniga borde ilagrummet också finnas en föreskrift om skyldighet fören make att lämna pengartili den andra. I departementsförslagel har denna föreskrifi emellertid, liksomi gällande rätt, fåll sin plats i 3 §. Desakkunniga har föreslagit all underhållsskyldigheten skall beskrivas så, allmakama tillsammans skall svara för den gemensamma hushållningen och varderamakens personliga kostnader saml sig emellan fördela utgifter och sysslor. Somhar påpekats av en remissinstans kan de valda ordalagen i viss mån uppfattassom en upprepning av föreskriften i 1 § om all makarna gemensamt skall värdahem och barn. Jag föreslåratt 2 § första meningen, i anslutning till gällanderätt, uttryckligen får ange atl fräga är om all fullgöra underhållsskyldighet.Den bör följas av en föreskrift om alt makarna skall fördela utgifter ochsysslor mellan sig. Att båda makarna har ansvar för olika moment i familjensförsörjning lorde med tillräcklig tydlighet framgå av sistnämnda bestämmelseoch av 1 §. Igällande lydelse av 2 § anges all underhållsskyldigheten avser vad som behövsför familjens gemensamma hushållning, barnens uppfostran och varje makespersonliga utgifter. Enligt min mening behöver del i lagtexten främstpoängteras att en make kan vara skyldig att sörja förden andra makens rentpersonliga behov. I övrigt lorde det vara tillräckligt att tala om"familjens underhåll". Alt häri kan inläsas vad som behövs för barnenser jag knappast som en nackdel. Genom en hänvisning i paragrafens andra styckebör emellertid klargöras atl underhållsskyldigheten lill barn får sin egentligareglering i FB. Somjag har angeti i den allmänna motiveringen bör makes underhålls- Prop.1978/79:12 182 skyldighetfortfarande ställas i relation till förmågan. Däremot bör makarnas J kap. 3och villkor inte längre nämnas som miiltslock för hur långtunderhållsskyldig- 4 §§ GB heten sträcker sig. F. n. sägs allunderhållsskyldigheten kan fullgöras bl. a. genom verksamhei i hemmet. Liksomfamiljelagssakkunniga föreslårjag alt delta omnämnande utgår. Givelvis kanockså för framtiden makes arbele med hus och hem vara ett sätt att sörja förfamiljens underhåll. Familjelagssakkunnigahar som en andra mening i 2 § föreslagit ell stadgande enligt vilkel make skalllämna pengar lill andra maken, om det som denna make har all tillskjuta interäcker lill för de gemensamma och personliga utgifter som han ombesörjer. Enmotsvarande bestämmelse återfinns i gällande rätt i 3 §. Jaganser att en regel med det föreslagna innehållet bör finnas i 5 kap. Liksom enremissinstans anser jag emellertid att det ökar klarheten, om bestämmelsenskiljs från 2 § och förs lill 3 §. 1enlighet med vad jag har tillslyrki i den allmärfna motiveringen innehållerbestämmelsen inte, som f n., någon precisering till utgifter som det med hänsyntill makarnas levnadsförhållanden enligt sed ankommer pä make all ombesörja.Inte heller finns någon motsvarighel lill nu gällande regel att make undervissa förhållanden inte har rätt alt få pengar av den andra maken. 1denna paragraf föreskrivs f n. all vad ena maken med tillämpning av reglerna omunderhållsbidrag har lämnat över lill den andra maken för dennes personligabehov är den mottagande makens egendom. Desakkunniga har föreslagit all paragrafen upphävs. Enligt deras mening fär detutan uttryckligt stadgande anses gälla att make blir ägare till vad som haröveriämnats lill honom för hans personliga kostnader. Föregen del är jag inte helt övertygad om all bestämmelsen är rättsligtÖverflödig. Den har dessutom ell viirde från informativ synpunki, därigenom altden motsatsvis klargör att hushållspengar, besparingar av sådana medel ochvaror som har köpts för dessa pengar i princip tillhör den make som har lämnatpengarna. Någon ändring i rättsläget i detta avseende har de sakkunniga inteförordat. Jag anser all prövningen av frågan om atl upphäva bestämmelsen böranstå lill dess att familjelagssakkunnigas nu pågående översyn av regleringenav makarnas egendomsordning har slutförts. Paragrafen har därför med endastsimärre språkliga jämkningar behållits i departementsförslagel. Prop.1978/79:12 183 5-8§§ 5 kap. 5 §GB Familjelagssakkunnigahar i 10 § föreslagit bestämmelser om domstols möjlighel att förordna omunderhällsskyldigheten mellan makar som sammanlever, om den längsta tid förvilken underhäll kan dömas ut retroaktivt och om preskription av fordran påförfallet underhållsbidrag. Paragrafen har endasl delvis motsvarighet igällande rätt. De sakkunniga har i 7 § behållit bestämmelser om underhållmellan makar som lever åtskilda. Enligtmin mening vinner man en mera överskådlig disposition ompreskriptionsbesiämmelserna hålls isär frånövriga regler och placeras efterdessa. Jag föreslår atl 5 § upptar en föreskrift om förordnande om underhållsskyldighetmellan sammanlevande makar och 6 § en bestämmelse om underhållsbidrag mellansärievande makar. I 7 § bör regleras i vilken utsträckning underhållsbidrag förförfluten lid kan dömas ul, medan föreskrifier om preskription av bidrag somhar förfallit till betalning bör utgöra 8 §. F.n. gäller enligt 5 § att en make under samlevnad kan förpliktas att fullgörasin underhållsskyldighet endast om maken visar uppenbar försummelse. För kravpå ersättning för förfluten tid gäller enligt 6 § särskilda bestämmelser. Om enmake sålunda under ett kalenderår har bidragit med uppenbart mer till familjensunderhåll än vad som har ålegat den maken, kan denne i princip kräva den andrapå ersättning. Krav på sådan ersättning får dock inte väckas sedan ell år hargått efter kalenderårels utgång, och del är endasl den ersättningsberättigademaken som fär göra kravet gällande. Ersättningsanspråket får inte bevakas i denersättningsskyldiges konkurs. Desakkunniga har föreslagit att nämnda föreskrifter ersätts av en enhetligbestämmelse enligt vilken rätlen förordnar hur underhållsskyldigheten skallfullgöras för tid då makar lever tillsammans, om make försummar sin skyldighet.Med stöd av bestämmelsen kan underhållsbidrag dömas ut både för framtiden ochför förfluten tid. Såvitt gäller förfluten tid föreslås dock en ireårsgräns, somär gemensam för underhåll under samlevnad och för underhåll under särlevnad (se7 § i del följande). Somframgått innebär förslaget att vissa av de begränsningar som gäller i rättenatl framställa krav på underhåll under samlevnad frånfalls. De sakkunniga harinte ansett att nuvarande förbud för annan än den ersättningsberättigade makenall göra gällande ersällningsräll för förfluten tid fyller nägon funktion. Detär enligt de sakkunniga ändå inte praktiskt möjligt för ena makens borgenärerall göra gällande ell icke fastställt underhållskrav mot andra maken. Inteheller förbudet all bevaka anspråket i den ersättningsskyldiges konkurs haransetts behövligt. Någon risk för alt övriga 1978/79:12 184 borgenärerskall bli lidande om anspråket lår göras gällande föreligger enligt 5 kap.6-8 §§ GB de sakkunniga inte i praktiken. Förslagethar i allt väsentligt lämnats ulan erinran 'under remissbehandlingen. Dettorde bättre än nuvarande reglering svara mot det praktiska rättslivets krav.Jag tillstyrker därför all den föreslagna bestämmelsen las upp i lagen. Paragrafenmotsvarar gällande 7 \\. Där behandlas del fall att makarna lever åtskilda pägrund av söndring. Make skall dä bidra lill andra makens underhåll enligt sammagrunder som i 2 §. Ienlighel med vad de sakkunniga har föreslagit bör söndringsbegreppel utgå urparagrafen. Delta begrepp har redan utmönstrats som grund för yrkanden i andraäktenskapsrällsliga sammanhang. För alt överensstämmelse skall råda medföreskrifterna om vårdnadshavares skyldighet all betala underhållsbidrag lillbarn bör som rekvisit för paragrafens tillämpning anges att makama inte borvaraktigt tillsammans. Någon ändring i förhållande lill gällande rätt lordedetta inte innebära. Del bör uttryckligen anges all underhållsskyldighetenskall fullgijras genom betalning av underhållsbidrag. Liksomenligt gällande rätl är makes rält all vid särlevnad lå underhållsbidragutdömt inte beroende av alt den andra maken har visat någon försumlighet. Dettaframgår vid en jämförelse mellan 5 och 6 §§. Ienlighet med familjelagssakkunnigas förslag föreslås i lagrummet en gräns förall döma ut underhållsbidrag för förfluten lid. Talan får inte bifallas förlängre tid tillbaka än före den dag då talan väcktes. Bestämmelsen har idepartementsförslagel sin motsvarighet när det gäller underhållsbidrag lillbarn, se 7 kap. 8 § FB. Bestämmelsengäller som förul nämnls både underhåll under samlevnad och underhåll vidsärievnad. För del senare fallet innebär den en begränsning i den nuvaranderätten all begära retroaktivt underhållsbidrag. Enligt gällande rätt lordenämligen sådani bidrag kunna utkrävas för tio är före den dag då kravetframställdes. 1paragrafen upptas i enlighel med de sakkunnigas förslag bestämmelser omförkortad preskriptionstid i fråga om underhållsbidrag som har blivit Prop.1978/79:12 185 bestämttill sill belopp. Bestämmelserna överensstämmer med vad som 5 kap. 9-12 §§'GB föreslås beiräffande underhållsbidrag lill barn. För en närmare kommentarlår jag hänvisa till specialmoliveringen lill 7 kap. 9 § FB. Den särskildapreskriptionstiden gäller också för fordran på underhåll som har dömts ut förförfluten lid. Paragrafenhandlar om jämkning av domar och avtal om underhällsbidrag och motsvarar nugällande 9 och 10 §§. Angående innehållet i bestämmelsema får jag i förstahand hänvisa till den allmänna motiveringen, avsnitt 5.3.5. Ifräga om jämkning för framtiden pä grund av ändrade förhållanden innebärparagrafen ingen saklig ändring i förhållande lill gällande rätt. Närdet gällerjämkning av oskäliga avtal har bestämmelsema formulerats på samma sätl sommotsvarande regler i FB. Jag får därför hänvisa lill avsnitt 5.2.6 ochspecialmoliveringen till 7 kap. 10 § FB. Delsamma gäller i fråga om möjlighetenall jämka underhållsbidrag för förfluten lid. Paragrafenmotsvarar nuvarande 11 § med några smärre språkliga justeringar. Frågan om allutvidga makes upplysningsplikt får, som de sakkunniga har framhållit, anståtill den slutliga översynen av GB. i 8 § om makes rätt att vid särievnad använda lösören som tillhörden andra maken har, efter en språklig modernisering, förts över lill 11 §första slyckel. En ändring i sak bör anslå till översynen av reglema omegendomsordningen. Denbestämmelse om jämkning av avtal som finns i 10 § gäller även avtal omnyttjanderätt till makes lösören under särlevnad. Genom andra stycket iförevarande paragraf har de nya jämkningsbestämmelsema i 9 § gjorts tillämpligapå sådana avial. 1den allmänna motiveringen har jag föreslagit att bestämmelserna i nuvarande 12§ om den s. k. hushållsfullmakien skall upphävas. 15 kap. finns f n.ytteriigare en paragraf som ger en make rätt all ingå rättshandlingar medförpliktande verkan för den andra maken. Sålunda sägs i 14 § all om en make ärborta eller sjuk och därför inte själv kan ombesörja sina angelägenheter, ' 12§ i det remitterade förslaget svarar mol 14 § i propositionsförslaget. 1978/79:12 186 denandra maken får företräda den sjuke eller bortavarande i de angelägen- 5kap. 12 §' GB hetersom inte kan uppskjutas utan olägenhet. Den andra maken får också uppbäraavkastningen av den sjukes eller bortavarandes egendom och annan inkomst.Vidare får han pantsälta eller avyttra makens egendom om del är oundgängligennödvändigt för all få medel lill familjens underhåll. inskränkningargäller dock i fråga om behörigheten alt förfoga över fasl egendom.Behörigheten att företräda sjuk eller bortavarande make gäller inte omdet finns ombud, förmyndare eller god man för denne eller om makarna leveråtskilda på grund av söndring. Desakkunniga har ansett alt det fortfarande kan finnas behov av all låta enamaken företräda den andra i vissa vanligen oföratsedda situationer såsom vidsjukdom eller bortavaro. De har dock funnit all de gällande bestämmelserna äronödigt vida. Ett påtagligt behov av all företräda den andra maken föreliggerenligt de sakkunniga endast om familjen behöver medel för sin försörjning. Deföreslår därför alt en make skall ha behörighet all uppbära sjuk ellerbortavarande makes inkomst och avkastningen av hans egendom och alt kvittera utbanktillgodohavanden och andra penningmedel, om del behövs för familjensunderhåll. Någon behörighet alt pantsätta eller sälja egendom har de sakkunnigainte funnit behövlig. Liksom skall behörigheten inte gälla om detfinns ombud, förmyndare eller god man för den sjuke eller bortavarande. Inteheller bör make ha nägon behörighet enligt bestämmelserna om makarna inte bortillsammans. Remissinstansernahar i allmänhet godtagit de sakkunnigas förslag. En instans har dock ifrågasattom paragrafen alls har någon funktion i dagens samhälle. Ilikhet med de sakkunniga anserjag för min del all en föreskrifi som ger en makerätt all förfoga över sjuk eller bortavarande makes medel, om det behövs förfamiljens försörjning, fyller ett behov. En sådan behörighet får störrebelydelse om, som jag har förordat, någon allmän hushållsfullmakl grundad pålag inte skall kunna åberopas av en make vid transaktioner av löpande natur.Däremot synes del välbetänkt atl avskaffa den behörighels-regel som heltallmänt gäller angelägenhet som inte lämpligen kan uppskjutas. Också i övrigtdelar jag de sakkunnigas uppfattning om hur makes behörighet enligt lagrummetbör avgränsas. Jag föreslår därför atl den av de sakkunniga framlagdabestämmelsen, efter redaktionell ändring, förs in i lagen som ett första styckei 12 §.