prop · G203165 · 1978-12-31 00:00:00 — Moldenna bukgrund ligger del nära lill hands alt överväga om inrättandet .IV cu nyu kreditinslilul för långivning till kommunerna skulle kunnamed-l()ru vuscniligu förbättringar. Även om en sådan åtgärd inte i sig skullemedföra ull en större volym krediter kunde ställas lill kommunernasför-logunde. ur dei möjligt att institutet, om det tog över siörre delen av denu verksummu långivarnas utlåning till kommunerna, skulle kunna genom-foru enbutire fordelning av tillgängligi kreditutrymme. Det ärockså tänkbart ullinstituieis lånevillkor bättre skulle kunna anpassas till de individuellakommunernas behov. Ulredningenhar emellertid dragil slutsatsen ati ett nytt och dominerande krediiinsuiuiinte bor inrättas. Ett sådani skulle nämligen i praktiken tvingas göru enuvvugning mellan investeringsprojekten i olika kommuner. Eftersom lleriuleikommuner är beroende av lånefinansiering för sina invesleringar, skulle därmeden centrul planering införas på krediimarknaden för kommunernas del En sådanordning skulle slå i konflikt med den kommunala sjulvsiyrelsen. Del rimmar inieheller med principerna förden svenska krediimurknuden, eller överhuvud för densvenska ekonomin, alt ålägga ett kreditinslilul en sådan prövning. Moldennu bukgrund har utredningen dragit slutsatsen alt den kommunala upplåningenulUjumt bör ske inom ett diversifierat system av kreditinstitut, ulllsä irån.\P-(bnden, de båda kommunlåneinsliiuten, försäkringsbolagen sumt bunkernu. Enkonsekvens av detta ställningstagande är cKkså all AP-Ibndcns räu au ge direkialån till kommunerna bör beslå. Kupitulmurknadsutredningenhar inte framlagt några förslag lill inslitu- 1978/79:165 230 tionellaförändringar på kreditmarknaden för kommunernas del. Utredningen unsluter sigdock lill statskontrollkommitténs förslag att underställnings-plikten Iläneärenden för kommunerna skull avskaflas. 5.4Allmänna pensionsfonden (kapitel 8) .AP-Ibndenär den hell dominerande individuella längivaren på kapitalmarknaden med ettärligt kapilalulbud som är ungefär dubbelt så siort som försäkringsbolagenssumlude utbud. AP-fondens förvaltning är därför av vikt såväl belräflandemöjligheternu ull föra en effektiv krediipoliiik som för kapiiulmarknudensrunkiionssäit och den realu resursfördelningen överhuvud. Dekulkvler angående AP-Ibndens tillväxt fram som utredningen genomförtmed hjälp uv visar att fondök-ningsiukien nu nått sinkulmen Kulkyler av fondtillväxlen under så långa perioder ur sjäMälleivunskliga och resullalen beroende av de fömtsättningar som vults forberukningurnu. Utredningen har också observerat samsp)elet mellun AP-Ibndenstillväxt och de olika arbetsmarknadsförsäkringarnas växunde omrutining.Sistnämda försäkringssystem behandlas i kapilel 9. Också mom vida marginulerför de olika förutsättningarna blir resultaten entydiga i den bemärkelsen utt.AP-tondens relativa betydelse som källa för långfristig finansiering kommeruti minska. Denna utveckling inger oro mot bakgmnd UV cn förutsedd växandeefterfrågan på långfristiga krediter och med lanke på tict spurundeunderskotisom kommer alt prägla den svenska ekonomin Irumövcr Ulredningen vill därförunderstryka vikten av att den framtida politiken i Irågu om pensionsutfästelseroch avgiftsuttag utformas så au en sädun försvagning av AP-sparandetförebygges. DetIbrhållundei utt takten i AP-fondens reala kapitaltillväxt kan vänlas uvi.iunder kommande år innebär inte att dess ställning som den överlägset siiirsiuindividuella kapiiulplaceraren kommer all rubbas. Fonden kommer således ullQämiatt spela en central roll för kapitalmarknadens funktionssätt. Ulredningensuppdrag med avseende på AP-fondens verksamhei kan enligt direktiven indelas itre huvudområden: frågun om utformningen av fondens placeringsreglemente, dekreditpoliliska implikationerna av fondens ställning på marknaden saml fondensorganisatoriska uppbyggnad. Desumhällsekonomiska motiven för inrättandet av AP-fonden avsågs enligtförurbelenu till Ibndreglementei komma till uttryck på ålminsione ivå sätt.Dels borde den öka kapitalbildningen (sparande/investeringskvo-len). dels bordeallokeringsvinsier uppstå genom atl sparandet i fonden ka-nuliserudes till deslutliga låniugarna via kapitalmarknaden jämfört med en situution därinvesteringsinriktningen bestäms av företagens egenfinansiering.Fondbildningen som sådun ur således inte i första hand tänkt alt direkl bildaunderiag för pcnsionsutbetulningar. ATP-syslemet är ett fördelningssystem.Reellt är pensionsutbetalningarna beroende av samhällsekonomins förmåga atlgenerera lillräckliga resurser för en överföring från den aktiva befolkningenlill pensionärerna. Det är genom sina effekter på den reala resurstillväxtensom fondbildningen indirekl utgör ett underiag Ibr pensionsulbetalningar. Medutgängspunkt från de samhällsekonomiska moliven för inrältandel 1978/79:165 231 avAP-Ibnden skulle skäl kunna anföras för en fondförvaltning där fonden anförtrosde avgörande beslulen om kredilfördelningen mellan olika sektorer i den svenskaekonomin. AP-fonden gavs nämligen i riksdagsbeslutet en fri och självständigställning och den ulgör inle en dei av vare sig statens eller deavgiftsbetalande arbetsgivamas förmögenhel. Denna ställning har emellertid inteavsetls innebära en frihet för fonden att föra en med myndigheiernasintentioner konkurrerande placeringspolitik. Beslut som är styrande för denekonomiska utvecklingen kan endast fattas i överensstämmelse med en avstatsmakterna fastlagd politik. De beslut som kan fatta omprioritering av vissa sektorers kreditbehov förulsalls således vara vägledandeför fondens placeringsinrikining. Däremoi kan fondstyrelserna inle gespreciserade anvisningar att ge lån till en viss låntagare eller au finansieraett bestämt projekt. Utformningenav fondreglementet är präglad av önskemål att reducera tänkbara negativa eflekterav fondens dominerande ställning som långivare och atl undvika en byråkratiskorganisation för kreditprövning. Den slutliga fördelningen av krediternaförutsätts (utom vad gäller kommunerna) ske genom anlitande avmellanhandsinslilut eller genom placeringar på obligationsmarknaden. Dessutomhar en decentralisering åstadkommits även inom fondens organisaiion genominrällande av tre fondstyrelser för den långivande verksamheien och en Qärdefondstyrelse för aktieförvärv. Det betydande inflylande som fonden potentielltär i stånd att utöva på kreditmarknaden måste träda lillbaka för de mål somställts upp för den ekonomiska fKJIitiken och för mer allmänna önskemål om enväl fungerande kredilmarknad. Kraven på fonden är beroende redan av dessstorlek men också av dess ställning som offentligt om än ej statligt organ,liksom de samhällsekonomiska moliven för dess tillkomst. Del innebär dock inteuu fonden inte skall fästa avseende vid placeringamas avkastning. Inom denekonomisk-politiskt givna ramen skall fonden sträva efter au uppnå en godförräntning på del förvallade kapilalet. Underden gångna snart Qugoåriga verksamhetsperioden har fondens placeringspolitikvaril väl avvägd med hänsyn till de olika krav som redovisals. De stömingar somvid något tillfälle inträffat till följd av alltför omluttuntle s. k.förplaceringar (se kap. 8), kan ses som utslag av de inneboende svårighetersom föreligger för en dominerande placerare att agera enligt gängsemarknadsmässiga krilerier. Likväl innehåller fondens placeringsreglemente enmotsägelse gentemot de hänsynstaganden som faktiskt gäller och som ävenfömtsäiies vid fondens tillkomst, lili) sladgas nämligen endasi attavkastningen skall vara avgörande vid placeringsbesluten. Utredningen föreslårdärför atl ett lillägg införs i reglementet som återspeglar deekonomisk-politiska hänsyn och krav på smidigt agerande som i praktikentillmäts stor vikt. 1 tillägget anges sålunda alt AP-fonden "inom ramenför vad som är förenligl ined den aUmänna ekonomiska polniken och med beakiandeav kredit -marknadens funkUonssåit" skall förvaltas så att den ger högsiamöjliga avkaslning. Ulredningenhar inte framlagt förslag om ändring av AP-fondens organisation ellerförvaltning. Utredningen frarahåller all AP-fonden i sin långivande verksamhetutåt kommit att uppträda som en enhel eftersom de tre fondstyrelserna redanfrån böQan enades ora au inrätta en gemensam 1978/79:165 232 förvallningEnligi utredningens mening borde det naluriiga valet ha stått mellan en styrelsemed en förvallning och flera styrelser med var sin administration. Beslutetatt inrätta en gemensam förvaltning stred mol grund-tankurnu ipensionskommitténs förslag som låg till gmnd för fondregle-meniet. Därigenomkom gränsdragningen mellan dellondema ull uppmjukas En koncenirution avbeslutsfunktionen behöver inte nödvändigtvis ha menliga eflekter påkredilfördelningen eller på de lånevillkor fonden uppställe:. Avgörande är omfonden strävar efter atl dra fördel av den starka position den i och för sigintar. Liiredningen har, utan au läggu trum något egel förslag, redovisal sinprincipiella syn på utformningen av förvaltningen och anfört de faktorer sombör beuktas vid valet av organisaiion Utredningenförordar att gränsen justeras Ibr storleken på de loreiug vilkas avgiftertillförs ired/e löiiden. Gränsen föreslås flyttad från 20 till 50 anställda.Tredje fondens andel av det totala londkapilalei har nämligen vant krympande. Placeringsieglemenicisuppbyggnad, som föruisäiier all toiiden skull förvärva obliguiioner elleranlitu mellanhandsinslilut i sin långivande verksumhei bör enligt utredningensmening bestå i sina huvuddrag. Del innebär utt fondens medel allQämt börkanaliseras via öppna marknuden. Denna metod framstår som än mer befogad mot bakgrundav AP-fondens avtagande tillväxt. Rättenau ge direkta lån till kommuner och, som en praklisk konsekvens därav, tillkommunägda förelag bör bestå av skäl som utvecklas i kapitlet om kommunernasfinansiering på kreditmarknaden. Kommunernas upplåning bör således aga rum påen diversifierad marknad från AP-Ibnden, de båda kommunlåneinsliiuten,försäkringsbolagen och bankerna. Reverslänerältenvud gäller siailiga förelag i de läil staten tecknat guiunii bör bestå men meden restriktiv tillämpning. För slutliga kraftföretug bör lånelbnnen kunnatillämpas i analogi med reverslängivnmgen till kommunala kruliföreiag. Iövriga lall bör budgetanslag varu den normala finansieringsformen Ibr de fallfinansiering mte kunnai ordnas på den ordinarie kreditmarknaden. Rältenatt ge direkia reverslän liW foreiag med syfiei an befordra lolkhalsan bör utgådå finansiering av sådana förelag (rehabiliteringsverksamhet m m.) numera kanfömtsättas ske på andra vägar. Rälienatl ge lån via bankinslilut bör beslå men lillämpas restriktivt. I huvudsakbör utlåningen ske genom anlitande av mellanhandsinstituten. Som exerapel påfall när en kanalisering via bank kan vara ändumålsenlig nämns stöneexponaffärer där flera finansiärer delar upp krediten mellan sig. Utredningenförordar ock.så all AP-fonden inte skall ha räu atl förvärva obligationerulgivna av bank och s. k. bankcernjikai som ulredningen föreslår skallintroduceras på den svenska krediimarknaden. AP-fondens långfristigakapilalulbud skulle i annat fall kunna omvandlas till kortfristig utlåning. Aierlånesysiemeibör avskaflas i sin nuvarande form och ersättas med en utlåning anpassad lillde mindre företagens behov. Statistiken vi.sar nämligen all återiånen lillhelt övervägande del utnytQas av stora företag som skulle kunna ta upp lån påden ordinarie kapitalmarknaden. Återiånen utnyujas också för all lindraverkningarna av kreditåtslramningar vilket innebär atl personaliniensiva, ihuvudsak börsnoterade, siora företag har Ibr- 1978/79:165 233 delarIramlbr andru Ibreiag. Aierlånesysiemei innebär också ull spurundei inlekunuliscrus eller en konkurrerande prövning på kupitulmurknuden, en uivecklingsom försiärkes genom oliku kollckiiva arbelsmarknadsförsäk-rinurs lillväxl förvilku liknunde syslem lillumpus. 1ill grund Ibr uiredningcns förslag atl uvskuITu återlånen i sin nuvurande Ibrmligger förutsättningen att de större företagens totala linansieringssi-luaiioninte därigenom skall försämras. Ulredningen utgår ifrån atl det frigjordalåneutrymmet skall lilHulla dessu företag viu obligutionsmurknuden ellermellanhandsinstiluten. Rctbrmen är .således av.sedd atl öka utrymmei Ibrkanalisering av AP-Ibndens medel i marknadsmässiga former. Utredningenföreslår ull följande regler införs för eU nytt återlånesystem. Detlötalu utestående beloppet begränsus till 500 (XX) kr för vaQe låntagare. uv inbcitildu uvgifter får återlånasoch en femårig ac-kumuleringsräll införs. Länen binds på högst 15 är och fast räntatillämpas. Räntan justeras dock vurt femte år enligt de principer som införtspå obligationsmarknaden . Bankema svarar som i nuvarandesystem för kanuliseringen. Den ränta banken eriägger till AP-fonden skallmotsvara den vid låneiilllället gällande länga statsobligalionsränian. Detföreslagnu återiånesysiemet bör kunna knytas lill industrigarantilånen så uttäven företug med brist på fullvärdiga säkerheter kan utnytQa lånesysiemei. Fondreglementetbör ändras så att de tre första fondema erhåller rätt atl förvärva konveriiblaskuldebrev och s. k. warrants. Däremoi bör dessa fonder inte ha rält attkonvertera skuldebreven till aklier eller att utnytQa optionsrätten uttförvärva nyemitterade aktier. Vadgäller//ö/Y/r AP-fondens verksamhet utgår utredningen från att fondensuccessivi lillförs medel för kanalisering lill näringslivet i form av aktiekapital.Samma bestämmelse rörande det maximala aktieinnehavet i ett och samma förelagbör gälla som för försäkringsbolagen. Ulredningen föreslår att dessa skall fåinneha aktier motsvarande högst 10 proceni av rös-lelalel i vuQe enskiltföretag. Fjärde fondens placeringar bör begränsas på samma sätt från nuvarandefria placeringsrätt, dock med möjlighet för regeringen att ge dispens försiörre förvärv i enskilda fall om särskilda skäl talar för detta. På dennapunkt föreligger en reservation från en minoritet av utredningen. Påsamma sätt som för försäkringsbolagen (se kap. 9) bör det gälla för QärdeAP-fonden att dess aktieinnehav skall förvaltas under ell aktivt ägar-unsvur. Enmolsuii poliiik innebär nämligen atl andra minoritetsintressens inflytandeförstärks. Stora aktieinnehav kan inle heller betraktas enbart somplaceringsobjekt som kan avvecklas vid en negativ utveckling. Förvaltningen avsådana innehav fömtsätter en vilja och kompetens all göra företagsekonomiskaoch samhällsekonomiska bedömningar. Påsikt kan övervägas atl låta AP-Ibndens aktieförvärv ske genom inrättande av enfemte fondstyrelse, utmslad med en egen administration. En sådan ålgärd ökarkonkurrensen och valfriheten för företagen; den är moiiverad också av allfonden ime bör bygga upp eu dominerande ägaransvar i en stor mängdförelag. 1978/79:165 234 Utredningensförslag föranleder ändringar 12, 11, 12 och 14-16 c; samt ull en ny purugrafinförs i reglementet (1959:293) ungående allmänna pensionsfondens förvallning. 5.5Försäkringsbolagen och enskilda försäkringssystem (kapitel 9) lillviixteni de oliku avtalsreglerade arbetsmarknadslbrsäkringarna uigör ett markant dragi försäkringsväsendets utveckling. Arbetsmarknudsförsäkringarna utgör delskomplement till ATP-systemel (genom försäkring av inkomstbelopp som liggeröver den i ATP-systemet pensionsgrundande inkomsten, dvs. 7,5 basbelopp), delsen rad sjuk- och yrkesskadeförsäkringar, grupplivförsäkringar sumtavgängsbidragsförsäkringar. Fondökningen för de avtalsbundnaförsäkringssystemen uppgick till ca utt jämföras medAP-fondens nettoplaceringar som uppgick lill ochförsäkringsbolagens placeringar som uigjorde 2,6 miljurder kr. Ungefär 3,2miljarder kr av arbelsmarknadsförsäkringarnas fondökning kanaliserades genomförsäkringsbolagen vilkas totala nellopla-ceringar därmed uppgick till cirka5,. Särskiltde avtalsreglerade pensionssystemens fonder har länge varit en viktig källa förföretagens långfrisiiga finansiering. Sammanlagel har företagen på detta sätllillförts nästan lika stora belopp som via obligationsmarknaden. Dessa skulderär mycket långfrisiiga och man kan räkna med att pensionsuibeialningama normaltkommer atl vara mindre än de avsättningar som görs löpande. Tillförseln avmedel är inte specielll beroende av konjunklurvarialioner och inte alls avläget på kredit mark nåden. Tillgången på denna typ av upplåning ökarföretagens skuldbenägenhei och gör en sjunkande soliditet mer acceplabel. Urdessa synvinklar, framförallt genom den spargenererande effekien, ulgörpensionssystemen ett vikligl bidrag lill kapitalbildningen. Sysiemelinnebär också atl en växande del av det enskilda försäkrings-sparandetundandras kapitalmarknaden antingen genom atl det av försäkringsinrättningamaförvaltade sparandel blir bundet i form av åleriån utan annan prövning än densäkerhetsmässiga, eller genom atl fonderingen av sparandel sker direkl iförelagen. Sådana kanaliseringsformer tillämpas för större delen avpensionssystemen, men inte för övriga arbetsmarknadsförsäkringar. Enligtulredningens mening kan lendensen lill ökat utnytQande av åieriånesysiem ledalill en mindre effekliv allokering av kreditgivningen. Samma invändning kandärför riktas mot återlånesystem inom arbetsmarknadsförsäkringarna som inomATP-sysiemel. Del är för atl begränsa denna effeki som ulredningen i kapitletom AP-fonden (kap. 8) föreslår restriktivare regler för åleriån. Härigenomförsiärks det offenlliga försäkringssparandets utbud på kapitalmarknaden trotsstagnationen i delta sparandes totala omfattning. Enligtdirektiven skall utredningen se över de för försäkringsbolagen gällandeplaceringsreglema. Reglerna skall tillgodose krav på irygghei för försäkringstagarnasamt på god avkastning och likviditet. Dessutom måsle reglerna utformas så atlförsäkringsbolagens placeringar blir en viktig beståndsdel av en välfungerande kapitalmarknad. Reglemai lörsäkringsrörelselagen (FL) är i första hand ulformade med 1978/79:165 235 hänsyntill kruvet på trygghet för försäkringstagarna. Den begränsar därigenom i vissmän utrynmiet för placeringar som kan ge högre avkaslning än de föreskrivna.Lugen har inte som uppgift att rikta kreditutbudel lill vissa seklorer påkrediimarknaden, men medför genom kraven på place-ringurnus url och säkerhetlikväl en viss styrning. Vid sidan av bestämmelserna i hur under de tväsenaste årtiondena därför en direkl styrning UV Ibrsäkringsbolugenskreditgivning ägt rum genom plucerings-rekommendatiorier.Riksbankens reglerande verksamhei sker moi bakgrund UV den kreditpoliliskaberedskapslugsiiftningen som är tillämpbar för försäkringsbolugen men som ännuej sutts i kraft. Kupitulmurknadsutredningensbedömning av försäkringsbolagens placeringsregler begränsus inte till enprövning av de regler som är nödvändiga Ibr försäkringstagurnus trygghet utanbeaktar också eftektema på kapiialmurknudens lunktiönssätt. Utredningen ägnardärvid särskild uppmärksamhei ål näringslivels försöQning med långfristigakrediter och riskkapital. Kruvenpå försäkringsbolagens soliditet grundas på bestämmelsema i FL. Där unges uubolagens förpliktelser gentemol försäkringslagarna skall säkerställas genom enpå Ibrsäkringsmatematiska grunder beräknad försäkringsfond. Enligt 274 :; FLskall fonden motsvaras av placeringar i vissa slug UV tillgångar, i huvudsakobligationer och reverslån med förstklassig säkerhet. EnligiUlredningens bedömning har de gällande reglerna åstadkommit en onödigi hög gruduv säkerhet för försäkringstagarna som för-sukringsbolugensräntubilitet pressats ned. Försäkringsbolagen har ofta framhållit att denloiulu avkastningen på placeringarna ligger på en olillfredsställande nivå,vilket i sista hand drabbar försäkringstagarna i form av högre ellersämre villkor. Denna effeki synes dock i högre grad sammanhänga med denallmänna räntenivån och med prisslegringstakten, förhållunden som inte enbartrör försäkringsbolagen. En marginell förbättring UV runiubiliteien skulle dockha kunnai åsladkommas om utrymme förelegat för en friare placeringsinrikining. Enliberalisering av placeringsreglema behöver inte innebära att kraven påförsäkringsbolagens soliditet eftersatts. Det bör dock enligt ulredningensutgångspunkter krävas all en friare placeringsinriktning också är önskvärdurullokeringssynpunkt. a. bör kravet ställas att försäkringsbolagen genomen sådun förändring kan öka sitt bidrag till speciellt näringslivets försöQningmed låne- och riskkapital. Däremot finns del enligt ulredningens mening skälatt ur samhällsekonomisk synpunki ifrågasätta om försäkringsbolagen skalltillgodose den starkt växande efterfrågan pä belåning av äldre fastigheter, euefterfrågetryck som vuxit snabbt till följd av värdestegringen. Även omförsäkringsbolagen gör en betydande insats vid förvaltningen av egnafasiigheier, belraklar ulredningen del som en viktig uppgift för bolagen att placerai finansiella lillgångar snarare än i egna fastigheter så atl deras bidrag tillkapitalmarknaden därigenom förstärks. I enskrivelse till regeringen , som överiämnades lill kapitalmarknadsutredningen,föreslog och avsevärda ändringari försäkringsbolagens placeringsregler. a. skulle enligt förslaget samtligaförsäkringsbolagens tillgångar tilldelas kvoter i omvänd proportion tillplaceringamas riskgrad och sättas i relation lill för- 1978/79:165 236 sukringslondenoch vissu undra fonder. Därigenom skulle en siörre flexibilitet åstudkommus ikupitullbrvaltnmgen. bedömning är det föreslagnu systemet kompliceratdå det arbetar med en stor mängd redovisningskvoter som dessutom är svåra auuvvägu. Det är också svårt att bedöma konsekvenserna Ibrpl.iceringsinriktningen. Utredningen förordur därför att det nuvurunde systemetbibehålles med vissa modifieringar. Utredningenföreslår uu den s. k. vidgas från 10 proceni ull 20procent uv försäkringsfonden. Inom den fria seklorn får I. nplucerus bl. u. inleckningslån i högre intecknmgslägen, föriagsbevis m. m.. meninte uktier. Ulredningen förordar alt även restriktionen belräflandeakiieplaceringar iiiuin den seklorn uvskalläs. Ändringama ger försäkringsbolugenbuttre möjligheter all unpussu sina pluceringur till efterfrågan päk.ipiiulmurknadenoch skupur ett vissl ulrymme Ibr förbättrad räntabilitet. Vidureföreslår utredningen utt som londgilla placeringar (lill ) skullruknus rcvcrslån till krediitiktiebölag samt till hypoteksbanken,siads-h.vpoiekskussan t/ch skeppshypolekskassorna. Reglementet bör också ändrassä ull plucering medges i obligaiioner ingivna av alla slags förelag, i ställetför som endust industriobliguiioner. Medhänsyn till au iippskaiiningsvärden numera allmänt används på den svenskukrediimarknaden föreslår utredningen att även försäkringsbolagen skull övergåfrån taxeringsvärden lill uppskutiningsvärden vid redovisning UV säkerhetslagetför lån mot inleckning i fastighet eller tomträtt samt placering I egnafasligheter. Uppskaitningsvärdena måste fastställas enligt en-heiligu normeroch värderingar utföras av experter. Eftersomuppskutiningsvärdet i genomsnitt ligger över taxeringsvärdet bör de nuvurunderedovisningsgränserna enligt 274 ;; FL sänkas. Utredningen förordar auredovisningsgränsen för lån inom den bundna sektorn av försäkringsfondenlästställs till 60 proceni av uppskailningsväidei för såväl bostads-,jordbruks-, kontors- som industrifastigheter. Vad gäller statligt be-lånudelusiigheier bör gränsen ligga vid 75 proceni av panivärdet om detla uv uppskattningsvärdet. Detla gäller oftasl beträlTande nybyggdafastigheter, men uppskattningsvärdel stiger sedan normalt över del initialtfastställda pantvärdet. Utredningen har således sökl utforma reglerna så altäven kreditallokeringssynpunkter tillgodoses. Lån lill nybyggda lustigheter börgenom den föreslagna konstruktionen gynnas jämfört med belåning av äldrefastigheter. Utredningenhar inte funnil alt frågan om pantsätining av säkerheter för lån redovisadeinom försäkringsfonden har någon avgörande belydelse för kupitalmarknadensfunktionssätt och har därför valt au inte ta ställning till förslag omavskaffande av panisäiiningen.