prop · G203180 · 1978-12-31 00:00:00 — På högstadiet kräver samlad undervisning samplanering mellanflera olika lärare. Detligger enligt min mening ett slort värde i en sådan samverkan över deiradiiionella ämnesgränserna. Jag har därför föreslagil atl kursplanen iorienieringsämnen blir så utformad alt den underlättar en sådan planering. Delkursplanearbeiejag förordal kring olika vardagsfärdigheter inom hemkunskap ochslöjd och kring olika konsumentfrågor åsyftar samma utveckling. Atltid avsälls för fördjupningssludier i form av olika teman som elever och lärareväljer innebär dock ingel krav på en sådan ämnesövergripande uppläggning.Däremoi är det betydelsefullt att man i fortbildning, i lärome-delsuiformningoch i kommenlarmalerial från SÖ underiältar för de lärare och elever som väljeren samlad undervisning. Delfinns slutligen ingen enlydig koppling mellan hur stoffet i skolan grupperas åena sidan och vilka arbetsmetoder och undervisningsformer som kommer lillanvändning eller bör användas å den andra sidan. Ensirikl ämnesorienierad undervisning kan ske i form av den iradiiionellapedagogiken, där läraren muntligt redogör för ett sloff eller eleverna på egenhand läser in det i böcker eller får del av det via filmer, bildband ellerstudiebesök och diskussioner. Mångu lärare kan med sådant arbelssäil skupuuiomordeniligi slimulerande och elevaktiva leklioner. Men arbelel kan lika välvara upplagi som en undersökning där olika iakiiagelser och erfurenheiersummanslälls, bearbelas och redovisas. Del kan också beslå i gruppdiskussionerkring olika värderingsfrågor inom ämnesomrädei. Del kan i hög grad innebärakrav på elevernus egen planering av sludiel av olika ämnesområden. Ensamlad undervisning inom ell arbelsområde som innefattar stoff från fleratraditionellu ämnen kan ocksä i princip behandlas med olika arbetsmetoder.Arbetet består ganska ofta enbarl av passiva avskrivningsövningar ur böcker iskilda ämnen - ofta med ledning av en arbetsbok eller instruktion som elevernainle varit med om att utforma. Men del kan ocksä innebära anknyining lill ellakluelll inlresseområde, uigå från elevernas egen planering, innefattaomfattande fältstudier och bearbetning av insamlat material, dvs. enundersökande metodik, och träning i att redovisa stoffet på ell åskådliglsäit. Miltförslag att lid skall avsättas för lemasludier innebär ingel krav på någoispecielll arbetssätt. Det måste i detta sammanhang liksom i övrigt ankomma pålärare och elever att välja det arbetssätt som man finner bäst. Jag utgår dockfrån att man vill undvika passiva avskrivningsövningar. 1978/79:180 85 1 n n e h å 11 e t i ett tema skall hålla sig inom ramenför huvudmomenten i del eller de berörda ämnena. Men det syftur till alt varaen fördjupning inom ett begränsat område och det ger elevema möjlighet atltillämpa tidskrävande arbetsmeloder. Deltematiska arbetet kan vara gemensamt för flera årskurser, för en arbelsenhel,för en klass eller bestå av olika siudier utförda av skilda elevgrupper.Omfattningen blir beroende av hur många skilda arbeten som en lärare eller ettarbetslag menar sig kunna hahdleda . hindrar givelvis atlelevema väljer alt fortsälla arbelet med lemasludier under icke timplanebundendel av skoldagen. Tvärtom ärdet angeläget att knyla ihop dessa verksamheter ochdärmed också skapa ett samarbele mellan lärare och andra, från föreningar ochorganisaiioner. Fleraolika teman bör behandlas under ett läsår. Om man före delaktuella läsåret beslutar hur liden för temasiudier skull läggus ul bör ocksåschemuläggningen kunnu unpassas efter lemaplaneringen. Del bör då utan störtesvårighei vara möjligl att ägna långa sammanhängande pass ät temasludierna. Omman för temasiudier periodläser och koncentrerar arbetet till vissaveckor under läsårel får eleverna ytteriigare möjligheter au ägna sig åt meromfatlande arbetsuppgifter. Vanan vid atl arbeta på della säll bör successivt byggasupp hos elevema. 1 anslutning lill propositionen 1973: 76 angåendesamhällsinsatser på läromedelsområdel och proposilionen 1974:13 angående vissaläromedelsfrågor beslutade riksdugen om en annun ordning för registrering,granskning och antagning uv läromedel för grundskolun m.fl. skolformer fr. o.m. den Ijuli 1974 (UbU 1973: 28, rskr 1973:242, UbU 1974:15, rskr 1974:155).Vid denna tidpunkt upphörde Statens läroboksnämnds verksamhei, somhuvudsakligen bestått i atl granska och godkänna läroböcker. 1 stället inrälladesstatens insiitui för läromedelsinformalion (SIL), med vidure uppgifter päläromedelsområdet. En av dessa vur att upprätta ett centralt läromedelsregisterför att förbättra informalionen till kommuner och skolor. Sumtidigt infördes begreppei cenlralt läromedel. Med slöduv beslut definierades dettu begrepp i förordningen (1974: 438) omregistrering och granskning av vissa läromedel på följande sätl (jfr prop.1974:13,5. Läromedel som täcker väsentliga delur uv ämne, ämnesgruppeller kursmoment, som anges i gällande läroplun, och förser eleverna medinstrument som hjälper dem atl planera och organisera sina siudier, övu färdigheter,inhämla fakla och sälta in dessa i ell meningsfulll sammanhung. SIL prövar om ett läromedel är utt unse som centraltenligt dennu definition. Är så fullel, förs läromedlel in iläromedelsregislrel. 1978/79:180 86 samhällsorienlerandeämnen, fordras för registrering dessutom atl godkäniläromedlet. SÖger i sill förslag lill förändring av läroplan läromedelsbegreppeten vidgad innebörd med syftei att därmed vidga gränserna för vad som kan kommatill användning i skolarbetet. Enligt förslaget innefattar läromedelsbegreppelalla de olika pedagogiska hjälpmedel som ulnylljas i undervisningen. Enligtmin mening finns ingenting att invända mot ett vidgat läromedelsbegrepp. Detär dock uppenbart atl läromedel av ett mer traditionellt slag måste spela enviktig roll , bl. a. för att ge fasthet och sammanhang i studierna.Valet av läromedel är en del av undervisningsplaneringen, som bör ske isamverkan mellan lärare och elever. Inom ramen för denna bestämmer man sig förvad man vill uppnå i undervisningen och vilka metoder som skall tillämpas. Ettsådant lokalt val av läromedel, knutet till läraresoch elevers val av mål och arbetssätt, blir anpassat till de skilda förhållandensom gäller i olika skolor. I detla val bör även vägas in ålgärder för allåsiadkomma verklighelssludier i nalur och samhäUe. Euvidgat lokalt ansvarslagande präglar skolutvecklingen . Som ett led idetta vidgade ansvar föreslår SÖ, alt begreppei centralt läromedel las borl urskolförordningen. Flertalet av de remissinstanser som berört frågan inslämmeri SÖ:s förslag. Förslageibör enligi min mening prövas mol bakgrund av de bestämmelser som reglerarelevens rätt till vissa läromedel. Även framgenl bör eleven garanleras lillgånglill läromedel som läcker väsentliga delar av ämnen, ämnesgrupper ellerkursmoment som anges i gällande läroplan. Begreppet centralt läromedel bördärför även i forlsällningsvis finnas kvar. Jag vill dock anmäla all regeringentidigare denna dag beslutat atl i tilläggsdirektiv uppdra ål ulredningen (U1976:04) om läromedelsmarknaden (ULÄ) all överväga om det är möjligl all ävenulan begreppei cenlralt läromedel se lill all eleverna får lillgång lillläromedel i den ulsiräckning som jag . Enligt5 kap. 13 § skolförordningen (1971:235, 13 § ändrad senusi 1978: 988) aniasläromedel av skolslyrelsen. Denna bestämmelse bör i fortsällningen endaslgälla cenlralt läromedel. I fråga om övriga läromedel och malerial som fordrasi undervisningen bör valet göras av den enskilda skolan - reklor i samråd medberörda lärare och elever - inom den ram som skolslyrelsen anvisar. Obligaloriskförhandsgranskning sker numera endasl av läromedel i samhällsorienlerandeämnen. Denna granskning uiförs av som också avgör vilka ämnensom skall räknas till samhällsorienterande ämnen. Förhandsgranskningenav läromedel i religionskunskap och samhällsorienlerande ämnen bör enligt minmening bibehållas tills vidare. Sådan förhandsgranskning bördock i likhet medvad som är fallet endasl göras av läromedel som ryms inom den definilion somnu gäller för centralt läromedel. 1978/79:180 87 tilläggsdirektiv jag givit utredningen om läromedelsmarknaden (ULÄ) ingårockså uppdrag att ulredningen bl. a. skall pröva i vilken utsträckningförhandsgranskning av läromedel är motiverad och om läromedelsnämnden kanersättas av ett organ med uppgifier motsvarande en opinionsnämnd. Enligtnuvarande bestämmelser i 2 kap. 27 § skolförordningen (27 § ändrad 1975: 269)skall elev i gmndskolan av centrala läromedel som gåva fä behåUa läromedel iden utsträckning som krävs för en allmän överblick av det huvudsakligainnehållet i lärokursen. I propositionen 1973:76 angående samhällsinsatser påläromedelsområdet anförde föredraganden pedagogiska och sociala skäl fördetta. I och med att eleven får ett läromedel som gåva är det störremöjligheter för henne atl aktivt arbeta i materialet: göra understrykningar,anteckningar etc. Del kan även finnas andra pedagogiska skäl till att elevenbör ha läromedlel som gåva och inle som lån. SÖföreslår atl föreskriften att vissa läromedel skall ges eleven som gåva ulgår.Remissreaklionen är blandad. TCO t. ex. uttalar att elevema fortfarande bör fåvissa läromedel som gåva och atl vissa riktlinjer erfordras i detta sammanhangför kommunemas handlande. menar, att man kan utgå frånatl elever från studiemotiverade hem kommer att få läromedel genom föräldramasinköp. De sociala och de pedagogiska skälen är kopplade till varandra. I mångafall kan det vara väl motiverat av dessa skäl att eleven har ett egelläromedel, som inle utgörs av ett lån som skall återlämnas. Fleraremissinstanser framhåller å andra sidan alt gåvoskyldigheten i nuvarandeomfattning och med nuvarande koppling till begreppet centralt läromedel ärdels en dyr dels en ur pedagogisk synpunki Iveksam lösning. Föregen del anserjag all principen all eleven skall få behålla vissa läromedelsom gåva bör bibehållas. Det eller de läromedel som ges som gåva skall täckaväsentliga delar av ämnen, ämnesgrupper eller kursmoment i gällande läroplanoch därmed ge en allmän överblick av det huvudsakliga innehållet i lärokurseneller vara ett väsentligt hjälpmedel i undervisningen, såsom lexikon ellerkartböcker. Pedagogiska och inle formella skäl bör avgöra valet avgåvoläromedel. Statenshandikappråd och SIL har i sina remissvar berört frågan om läromedel förminoriteter. anser, att det krävs större resurser för atllillgodose det ökade behovet av läromedel till elever som av olika skäl harspeciella behov. Hit hör t. ex. de språkliga minorilelerna. SIL framhåller attintegrationen av handikappade elever kräver mer resurser även påläromedelsområdet. SIL betonar därför behovei av en förstärkning av rikscentralernaför pedagogiska hjälpmedel för handikappade och ökade medel för produktionslid.SIL föreslår även att en rikscenlral för invandrarläromedel inrättas. Jagär inte beredd att nu tillstyrka inrättandet av en rikscenlral för invandrarläromedel.Övriga förslag i fråga om läromedel för minorileter avser jag också att prövai ett senare sammanhang. Arbele med en sådan utveckling be- prop.1978/79:180 88 a. inom SÖ. Jag förutsätter utt man i detlaarbete tar upp frägor som aktualiseras genom förslagen i denna proposiiion. Enligt SÖ:s bedömning behöver en ny läroplan inleförunleda några större förändringar i fråga om kommunemus koslnuder förläromedel. Samma bedömning bör gälla för den av mig föreslagna läroplanen. 6.4 Några förutsättningar för att utveckla arbetssätten Flera olika åtgärder som jag föreslagit bör göra detlältare för lärare atl i fortsättningen arbeta med mer individualiserudearbelssäil. 1 många fall har sloru undervisningsgrupper hindratönskvärda arbetssätt. Av iradiiion har undervisningsgrupperna varil särskilistora på mellanstadiel. Samiidigi är mellanstadiet då mycket avgrundläggande färdigheisiräning äger rum. Genom mitt förslag all friaakliviieier införs på stadiel samiidigi som förstärkningsresursen utökas kommerundervisningsgrupperna ull kunnu minskus. Del bör i försia hand ske vidiräning av grundläggande färdigheier. Den decentralisering som följde av SIA-reformen har gjortdet möjligl för den enskilda skolan att anpassa klass- och gruppstorleken efteraktuella problem och efter det arbetssätt man planlagt. Samverkan mellan lärarei arbetslag underlättar i hög grad ett arbete med varierande meiodik. Det nyastatsbidragssystemets och särskilt den s.k. förstärkningsresursens konstruktioninnebär också all man nu kan skapa arbetslag av lärare med olika utbildning. Enteckningslärare kan exempelvis ingå i ett arbetslag som behandlar etthistoriskt tema, en historielärare kan medverka i ett arbetslag kring bostads-och miljökunskap. Hemkunskapslärare och klasslärare kan samarbeta pä låg-eller mellanstadiet. Införande av samlad skoldag med olika aktiviteter igrupper och i studiecirkelform, samverkan mellan lärare och föräldrar,föreningsaktiva och representanter för olika organisationer innebär ocksåstörte möjligheter för alla atl obundna av centrala direktiv och läromedelutforma olika program. Elevema skall numera della i klassråd och i konferenser omarbetssätt och läromedel. Det blir därigenom lältare för skolan atl anpassaarbetssättet efter olika behov. Men det bör också kunna leda till att alla,även eleverna, känner ett medansvar för hur skolans inre arbete utvecklas. Väsentliga förutsättningar för arbetssättets utveckling ärdet fria studievalet. Om elever och lärare själva väljer och planerar olikateman finns goda förutsättningar för alt man skall slippa den tidspress somannars har varit en av de främsta anledningarna till skolarbetetsteoretisering. Ätt man gör en klar åtskillnad mellan nödvändiga och önskvärdakunskaper bör ha samma effekt. Utveckling av arbetssättet fordrar också tid förplanering, diskussion och utvärdering. En utbyggnad av skolledningen har sketti samband med SIÄ-reformen. Till denna fråga och vilka insatser som bör görasinom fortbildningen och för att befrämja genomförandet av läroplansreformenåterkommerjag i avsnitt 10. Prop.1978/79:180 89 7 Betygsättning i m. m. Frågun om betyg i och andra skolformer harvaril föremål för flera ulredningur. skolberedning diskuterude ibelänkandei (SOU 1961:30) oliku ullemalivu möjligheler från fullbe-lygsfrihel lill en mer begränsud förekomsl uv belyg. Beredningen föreslogall den s.k. relaiiva belygsskulun skulle införus i grundskolun. Regering ochriksdug unslöl sig lill förslugel (prop. 1962: 54 s. 293. SäU 1962:1. rskr1962:328). Samma belygssyslem infördes i dåvurunde gymnusiel ochfuckskolun i sumbund med gymnasiereform (prop. 1964:171, SäU 1964: 1.rskr 1964:407). fick SÖ regeringens uppdrug all uireda behovet uvbelyg i skolväsendel samt belygsätlningens effekter, funklion och form. SÖulsäg en arbelsgrupp inom verkei med uppgifi alt utreda frågoma. överlämnadegruppen sin rupport Belygsätlningen i grundskola och gymnasie-skolu. Sedanrapporten remissbehandlats överlämnade SÖ ett förslag till regeringen i frågan.SÖ ansåg i sill förslag alt det måste bedömas som hell orealistiskl med enbetygslös skola inom en överskådlig framtid och menade atl man vid dåvarandelidpunki inte kunde undvara betygen eller ersätta dem med andra instrument. SÖföreslog även alt den relativa belygsällningen borde överges och ersältas meden kursrelaterad belygsällning. SÖ begränsade i övrigt sitt förslag till mindrejusleringar av del gällande belygssyslemel och föreslog all belygsfrägan idess helhet skulle uiredas av en politiskt sammansatt utredning. En livlig debau följde på SÖ:s beiygsförslag. År 1973lillkallades en parlamentarisk utredning om belygsällningen i ochgymnasieskolan (U 1973:01) med uppdrag aU pröva "all med utgångspunkt iskolöverstyrelsens förslag finna en lösning om vUken i allt väseniligi enighelkan nås". Ulredningen anlog namnei belygsulredning (BU 73). 1april 1977 avlämnade ulredningen sill belänkande (SOU 1977:9) Betygen i skolan.Betänkandet har remissbehandluts. 1 frågu om belygsällningen i gäller förnärvarande följande. Belyg ges i årskurserna 3, 6 och 7 vid slulel avvårterminen saml i årskurserna 8 och 9 vid slutet av varje termin.Skolstyrelsen i kommunen kan besluta att betyg i årskurs 3 och 6 skallersättas med annan form av besked. Såsom betyg används någon av siffrorna 1-5,av vilka siffran 5 anger högsta betyg. Belygsätlningen är relativ ochbetygssystemet kännetecknas 1978/79:180 90 avalt mun ulgär från de fuklisku preslulionemu för helu elevgruppen som läser denuktuellu kursen, den s.k. referensgruppen. Anvisningurna för belygsätlningenunger en generell riktlinje för hur beiygen bör fördela sig i referensgruppen.Denna procentuellu fördelning ansluler lill den s. k. normalfördelningen, somför sumlligu elever i rikel i kurser av samma slag bör vara följande: Betyg 12 3 4 5 Procent 7 24 38 24 7 Betyg3 ges, när elevens kunnighel och färdighet bedöms som medelgod för den kursbetyget avser. Begreppet medelgod hänför sig till ett representativtelevmuieriul och inle till den enskilda klassen eller gruppen. Delsamma gällerspridningen på lägre och högre betygsgruder. BU73 har utförligt diskuterat de olika syftena med belygsätlningen. Härvid harman uppehållit sig vid de uppgifier som beiygen anses fylla och vägl dessauppgifter mol de nackdelar som en belygsällning också anses medföra. Syftenamed belygsällningen är enligt ulredningen alt tillgodose behovet avinformation, all tillgodose behovet av motivation och att utgöra grund förurval till arbetsliv och till fortsaU utbildning. Sominformation lill elever och föräldrar om elevens prestation torde enligt BU73belyg vara umbäriiga. De anses kunna ersältas med andra former av upplysningarom elevens studiesituation. Beträffandebetygens motiverande verkan menar BU73 att denna kan bedömas skifta för olikaelever i ell belygssyslem som medger jämförande gradering av elevema. Eleversom får goda belyg ser dessa som ett beröm, för andra verkar betygen snarastnedslående. En ulvärdering som bygger på atl eleven jämförs med sig själv ochsina tidigare preslalioner kan, hävdar BU 73, troligen vara motiverande församtliga. Vadgäller belygens uppgift som urvalsinstrument vid anställning och vid urval tillutbildning anser BU73 atl beiygen inle längre spelaren avgörande roll.Belygens belydelse som information till arbelsgivare gäller främst vid förstaanställningen. Kontinuerliga förändringar av gymnasieskolans dimensioneringhar, hävdar BU 73, bl.a. ökat möjlighetema att tillgodose efterfrågan påutbildning och därmed har behovei av belyg som urvalsinstrument,enligt BU 73,visat sig vara mindre. Fleraremissinstanser har diskuterat betygens roll. SÖ menar att formaliserade betygär varken nödvändiga eller tillräckliga som informations- ellermotivationsinstrument. Alt betygen är eller kan vara en , pådrivareeller på annat sätl ett prestationshöjande medel finns enligt SÖ ingenanledning atl ifrågasätta. Men det är lika uppenbart att betygen för mångaverkar hämmande och nedslående. TCO avtser att inga h&llbara argument fmnsför att behålla betygen som informationskälla. De kan ha en sporrande effektför vissa elever, för andra däremot kan betygen ha en rent häm- Prop.1978/79:180 91 mande och förlumunde effeki. kommunkonslulerar alt det nuvarande betygssystemet har varit svårt alt tillämpa ochhur upplevis slurki negativt av de av de elever som läser samma kurs ochsom skall ha lägre vitsord än betyget 3. RHS - som inledningsvis konsiaterar atl en överväldigandemajoritet av de lokala Hem och Skolaföreningama vill behålla betygen påhögstadiet - noterar bl. a. atl pedagogisk erfarenhet och forskning talar föratl betygen gör det möjligl all bedöma en elevs lämplighel för fortsattasiudier. Även om betygens prognosvärde är långt ifrån perfekt är del vikliglall konstatera att man inte har tillgång lill andra urvalsinslrumenl, som harbälire förmåga atl förutsäga sludieresullalei. SAF understryker att bedömningensbelydelse för alt molivera eleven till fortsaii arbele inte får underskattas.Vad gäller den informaiion som skolan ger elever och föräldrar måste enligtSACO/SR:s uppfattning denna vara så kortekt och allsidig som möjligt. Ellersättande av betygen med munllig informaiion fyller enligt /SR inte dekrav som kan ställas på skolans informaiion. anserattbetygen, vid sidan om formaliserade samtal, är en godtagbar informationskällalill elever och föräldrar och har den fördelen framför de muntliga samtalen atlbåda parter har ett dokument som i sig sammanfattar samtalen och förhindrar denmissuppfattning som kan uppstå vid en individrelaierad bedömning som skall gesi munllig form. Av vad som redovisats i det föregående framgår all deinformerande och motiverande funktionerna hos betygen inle är oomstridda. Föregen del anserjag all del finns brisler i beiygen som informationsförmedlare.Del är därför önskvärt alt ulveckla andra former för information som ger en merallsidig bild av elevens insatser och akiivitei i skolan. Det väsentligaste för att eleverna skall känna sigmoiiverade i sitl skolarbete är att de upplever detta som meningsfullt. Dettamåste i första hand åstadkommas genom att innehållet i studierna ochuppläggningen av undervisningen blir sådan atl den förmår engagera eleverna. Vad som - mot denna bakgrund - forlsällningsvis kanmolivera ett bibehållande av betygen i är enligt min mening endaslderas roll som grund för urval lill fortsalt utbildning. Denna fråga haringående behandlats av BU 73. Utredningens bedömning är atl det nuvarandesystemet för betygsältning kan ersättas med ett system med s. k. omdömen. Omdöme beskrivs av utredningen på följande sätl: omdöme från skolans sida skall syfta till enhelhetsbedömning av den sökandes förutsättningar alt genomföra den utbildningsom han sökt. Skolan skall därvid ta hänsyn både till hans ämnesprestalioneroch till andra kvalifikationer som bedöms väsentliga för hans möjligheter attklara av den sökta utbUdningen. På samma säu som övriga urvalskriterier bör ettsådant omdöme om hans fömtsättningar att klara av den sökta utbild- 1978/79:180 92 ningen uttryckas i poäng. Med omdöme avses således engraderad beteckning som visar hur skolan bedöml den sökandes förutsättningaratt genomföra den utbildning som han är intresserad av (utredningens kursivering,s. Majoriteten av instanserna avvisar omdöme som urvalsgmnd.En och annan uttalar sig posilivi, men anser atl det skull vara ell komplemenltill belyg. Så gör i.ex. kommun, som menar alt både belyg och graderatomdöme bör ingå som komponenler i del av BU 73 föreslagna urvalssystemet vidintagning till gymnasieskolan. TCO menar all någon form av bedömning av sludielämplighetkan bli aktuell innan lottning eller kösystem utnyttjas. TCO har isitl yllrande utförligt resonerat om omdömel enligt BU 73:s förslag och då noteratatt sådanu fakiorer som samarbelsförmåga. solidaritet, kreativitet m. m., somför närvarande inte kommer fram i belygsätlningen, skulle genom omdöme kunnavägas in lillsammans med ämneskunskapema. Huvudpunkten i den kritik som flertalei instanser riktarmol att ersätta betyg med omdöme som urvalsgrund är alt tillämpning av omdömelså som ulredningen föreslår bara innebär all man får en ny sorts belyg som ärmer oprecisa och subjektiva än de nuvarande. RHS t. ex. uttrycker följandeuppfattning: Skall man ta bort betygen i skolan skall man inte införaomdömen, som på många säu är en sämre sorls betyg. 1 detla sammanhang vill RHSåterigen erinra om atl betygssystemets vara eller inle vara inle har någonrelevans för det faktum all urval sker - eller inle sker i skolan.Urvalssitualio-nen bestäms entydigt av del förhållandet att ett siörre anialelever söker lill uibildningslinjer än det finns platser tillgängliga. Så längeen bristsituation råder gäller del ull finnu sociall och psykologiskl godtagburuinstrument för att genomföru urvulei. "Skolans omdöme" är inte ellsådani insirumeni.