prop · G203188 · 1978-12-31 00:00:00 — slörsla kommunerna (över 50 000 invånare) är förvaltningsorganisationenomfatlande. Förvaltningarna lyder direkt under resp. nämnd. Ytterst ansvariginför nämnden är en förvaltningschef har ett övergripandepolitiskt ansvar framför allt beträffande planeringsverksamheten och för samordningav den politiska beredningen inom resp. område. De ansvarar för förvallningarnaenligt rotelindelning, programområdesindelning eller liknande. Ofta finns ensärskild beredning, där kommunalråden inbördes samordnar sin verksamhet.Exempel finns också på att kommunalråden inte har direkt ansvar förförvaltningarna. I de största kommunerna har i viss utsträckning utvecklatsspeciella styrsystem, som syfiar till att 1978/79:188 13 tillgodosebehoven av central samordning och decentralisering i stora organisaiioner. Ävenpå del landslingskommunala områdel finns heltidsengagerade förtroendevalda,landstingsråd. Dessa har överinseende över förvaltningen, fattar beslul i vissaärenden, ombesörjer politisk samordning etc. Landstingsrådens ställning kan ihuvudsak liknas vid kommunalrådens. 1 vissa siörre landslingskommuner med fieralandstingsråd finns en särskild s. k. landstingsrådsberedning. Förvaltningsorganisationeni landstingskommunerna känneiecknas av all den hålls samman i landslingskansliet.Samtliga avdelningar är ofiast underställda landstingsdirektören. Denne harinför förvaltningsutskottet ansvaret för den samlade verksamheien. I en dellandslingskommuner förekommer alt kansliresurserna är spridda så att vissanämnder har egna kanslier. Sålunda har t. ex. sjukvårdsstyrelsen inle sällanett eget kansli. Chefen för detla är då direkl ansvarig införsjukvårdsstyrelsen. Deltotala antalet anställda inom den kommunala seklorn uppgår lill omkring 800 000personer. Delta belyder alt ungefär var femle yrkesverksam person i landet ärkommunalt anställd. Tyngdpunklen i arbetsfördelningen inom den offentligasektorn har successivt förskjutits mol det kommunala områdel. Även om takten iden kommunala expansionen tenderaratt avta, är det en vanlig bedömning allkommunernas och landstingskommunernas andel av landets lolala arbelskraflsvolymsannolikt inle kommer atl minska . En naturlig följd av destora olikheterna i kommunstoriekar och servicebehov är all antalet anslälldavarierar avsevärt mellan kommunerna. De två störsla kommunerna har varderanärmare 50 000 anslällda, medan den minsta har knappl 200. Blandlandstingskommunerna varierar antalet anställda mellan omkring 60 000 ochomkring 7 000 personer. Kommunerna och landstingskommunerna hör i regel lill destörsla arbetsgivarna inom resp. region. Ett typiskt drag för den kommunalaverksamheten är dess mångsidighel. Den rikt förgrenade verksamheten medför allpersonalen representerar en mångfald yrken, utbildningsvägar, lönenivåer etc.Antalet deltidsarbetande har ökat mycket kraftigt under de senasle åren. Manräknar numera med atl hälften av den kommunala personalen är deltidsanställd.95 % av de deltidsarbetande är kvinnor. Denrelativt komplicerade personalsirukturen återspeglas i fråga om tjänstemännen ien belydande spridning på olika förbund inom huvudorganisationerna. Blandkommunalarbetarna rekryterar (), somtillhör LO, i princip samtliga grupper. Organisationstillhörigheten blandkommunalarbetarna uppges vara drygt 80-procentig. Bland tjänstemännen är denfackliga anslutningen något lägre. 1978/79:188 14 menallmänt sett i stigande. Samtligakommuner är anslutna till , medan samtligalandstingskommuner är anslutna till Landstingsförbundei. Gollands, ochGöleborgs kommuner, som inte ingår i någon landstingskommun, är anslulna lillbåda förbunden. Av3 kap. 14 ij KL följer all kommunfullmäktige och själva avgör om depersonaladminislraliva uppgifierna skall skötas av en särskild nämnd eller avvarje . Av kommunerna har(l juli1977) 115, dvs. omkring 40 96, vall alt låla en särskild nämnd handlägga dessauppgifier. 1 övriga fall har kommunstyrelsen -oftasl via ettutskott-molsvarande uppgifi. Av landstingskommunerna har majoriteten (17)inrättat en särskild personalnämnd. I övriga fall ligger uppgifierna hosförvallningsulskottel eller en delegation inom utskottet. Antaletanslällda inom personalfunktionerna varierar kraftigt efier kommunens resp.landstingskommunens storlek. Av hävd har löne- och avialsarbelet prioriterats,medan allmän personaltjänsi först har börjal utvecklaskvanliialivt och kvalitativt. Tendensen i kommunerna tycks dock vara allbefallningar som personalsekreterare, personalassistent o. d. inrättas i allthögre omfattning. I större kommuner och i landslingskommuner finns vissacentrala samordnande specialistresurser. Dessutom har åtminstone de störreförvallningarna någon tjänsteman som svarar för personaladminislraliva frågor,ibland finns l. o. m. särskilda personalavdelningar. Dekommunala nämnderna har i princip ett belydande eget ansvar för de löpandepersonalfrågorna. Flera fakiorer medför emellerlid inskränkningar i detlasjälvsländiga ansvar. Främst bör uppmärksammas att kommunens ellerlandstingskommunens personalstat, som fasisiälls av fullmäklige resp.landstinget i samband med budgeten, normall är ytlersl detaljerad ochspecificerad i fråga om t. ex. tjänstestruktur och destination av speciellapersonalanslag. En slark ceniral slyrning förekommer allmänt i fråga omulformningen av anställningsvillkoren för de kommunall anställda. 1 överenskommelsermellan huvudorganisationerna fastställs regelmässigt inte bara ramar ulan ibelydande utsträckning också detaljerade bestämmelser som blir slyrande förlokala följdförhandlingar och tas in i de lokala avtalen. Personalorganet harregelmässigt en exklusiv befogenhet att för kommunens resp. landstingskommunensräkning ingå kollektivavtal om anställningsförhållanden. I vissa fallförekommer också att personalorganet har ålagts förhållandevis viltgåendebefogenheler beträffande 1. ex. anslällning av personal, beslut om internutbildning eller bedrivande av företagshälsovård. ingår även befogenhetatl avgöra vissa organisations- och ralionalise-ringsfrågor. Härtill kommeruppgifter som konsult- och serviceorgan inom 1978/79:188 15 Personalorganei brukar också ha lill uppgifiall samordna och utveckla kommunens allmänna personalpolitik. Nämndernas faktiskabefattning med och självsländighel i personalfrågor varierar alltså. Enutpräglat centraliserad personalfunktion är vanligast i mindre kommuner. 1siörre kommuner och i landslingskommuner eftersträvas ofia en ordning sominnebär all övergripande frågor samordnas centralt, medan löpandepersonalfrågor handläggs så nära arbetsplatsen som möjligl. Delta senareinnebär atl man decentraliserar beslul i löpande anställnings-frågor och attnämnderna har ell mer direkt och påtagligt ansvar för personalplanering,personalutveckling, personalsociala frågor, inierna arbetsmiljöfrågor etc. 1vissa kommuner kan alltså en mångfald löpande personalfrågor handläggas påförvaltningsnivå. Inom den kommunala sektorn är det vanligare än inom denställiga alt politiskt valda organ beslutar i personalfrågor. 1 kommunerna ärdel inte så vanligt som i enskilda företag all beslutanderätten ipersonalfrågor delegeras från styrelsen till ell underordnat organ. 2.3Utvecklingen av företagsdemokratin i kommuner och landstingskommuner Samrådsinstilulionernai kommunerna och landsiingskommunerna har utvecklats under eflerkrigsliden. Denförsia överenskommelsen om s. k. samarbelsnämnder (föregångare lillförelagsnämnderna) träffades beträffande landstingskommunerna och år1947 beiräffande kommunerna. Parierna enades om viss uibyggnad av verksamhetenår 1968 då en ny överenskommelse om företagsnämnder träffades. Tidigareföretagsnämndsregler hade antagits ensidigi av kommunerna ochlandstingskommunerna, medan den nya överenskommelsen - FÖN 68 - fick form avkollektivavtal. Arbetstagarnas huvudorganisationer har sedermera sagl uppavtalen för all aktualisera förändringar i anknyining till arbelsrälisreformenoch den allmänna utvecklingen av förelagsdemokratin. Avtalen upphörde atl gälladen . Förelagsnämndernas uppgifivar enligt avtalen atl verka för en ändamålsenlig och rationellt bedrivenverksamhei smt för ökad arbetstillfredsställelse och god samarbetsanda. Nämndenskulle ha en rådgivande funktion och vara forum för information och samråd isådana frågor rörande bl. a. ekonomi-, produktions- och personalförhållandensom var väsenlliga för resp. förvallning och dess personal. Enligtföreiagsnämndsavtalen kunde samrådsgrupper och underkommitiéer inrättas förolika ändamål och verksamhetsområden. För varje kommun kunde inrättas eucentralt kontaktorgan, vanligen kallat ceniral företagsnämnd, med vissaövergripande och samordnande upgifier. Prop.1978/79:188 16 Företagsnämndsavlalelfar anses ha hafi sior betydelse för utvecklingen i fråga om informalionsutbyleoch samråd mellan parierna på den kommunala arbetsmarknaden. Del äremellerlidallmänt omvittnat att förelagsnämnds-verksamheten har fungeral ojämnl. Deltagäller för både del kommunala områdel och arbelsmarknaden i övrigt.Skillnaderna i företagsnämndsverksamhetens omfattning och kvalitet har varitbelydande mellan olika kommuner och även inom enskilda kommuner. På några hållhar man nått ett iniensivt och välutvecklat samråd, medan verksamheien i andraförelagsnämnder har kännetecknats av tröghet, brist på ärenden och ettförstrött iniresse. Enligtde utvärderingar som har jyorls har erfarenhelerna avförelags-nämndsverksamhelen varil skiftande. DeUa organiserade samråd har dockhaft obestridliga posiliva värden och det bör enligt min mening ses som ettviktigt led i utvecklingen av företagsdemokratin. 2.3.2Samverkan beiräffande arbetarskydd och arbetsmiljö Bestämmelsernai arbetarskyddslag och arbeiarskyddskungörelse ålade kommunerna ochlandstingskommunerna som arbelsgivare en rad skyldigheter med avseende på deanstiilldas säkerhei i arbetet. Centrala avtal i dessa frågor träffades förstagången och de har därefter reviderats successivt. Är 1975 träffades ettarbeismiljöavial - MILJÖ 75 - som ger uitryck för ett betydligt bredare synsättpå arbetsmiljöproblemaliken än de lidigare avtalen. Sedan senare delen av1960-lalet har en modern företagshälsovård utvecklats även på den kommunalasektorn. Den omfattar bl. a. förebyggande hälsovård, hälsoundersökningar, visssjuk- och olycksfallsvård samt rehabiliieringsverksamhet på arbetsplatsen. Lagstiftningoch kompletterande avtal har successivi gelt de anslällda vidgade möjlighelerlill medbeslämmande och medansvar i arbetsmiljöfrågor. Enligt den nyaarbetsmiljölagen (1977:1160) skall arbetstagaren själv kunna påverka sin arbetssituationi ökad grad. Skyddsombudens stora belydelse när det gäller atl åsiadkomma engod arbetsmiljö understryks. Ett nytl arbeismiljöavial för den kommunalaseklorn har träffats . Deformer för samverkan mellan parierna som är föreskrivna för arbetsmiljöverksamheten- partssammansalta skyddskommittéer, huvudskyddsombud och skyddsombud -synesvara allmänt accepterade. På vissa håll har särskilda ledningsorgan,arbetsmiljökommiltéer, inräitats. För atl stödja arbetsmiljöarbeiet ochsamverkan i dessa frågor bedrivs i kommuner och landslingskommuneren omfatlandeulbildningsverksamhel med bidrag från bl. a. arbetarskyddsfonden. Prop.1978/79:188 17 Arbelssludieavtal träffades för kommunalarbelarnahos kommunerna och något senare för kommunalarbetarna hoslandsiingskommunerna. Sedan arbetslagarna krävtett kraftigt vidgai medbeslämmande i ralionaliseringsverksamheien, tillkom ells. k. raiionaliseringsavial för den kommunala seklorn (73). Deltaavtal upphörde, liksom FÖN-avialel,alt gälla , dvs. kort lidefier del alt arbelsrälisreformen hade genomförts. var gemensami för ijänslemän och övrigaarbetstagare. I den inledande allmänna moiiveringen underströks parternasgemensamma iniresse av en effektiv samhällsservice och produklion saml kravelpå rationellt uinytljande av resurserna. Ralionaliseringsverksamheien skulleenligt avlalel i samma mån lillgodose kraven på ökad effektivitet och arbetsiillfredsslällelse,godarbeismiljö och anställningstrygghet. Ralionaliseringsverksamheien skulleenligt avtalet planeras, bedrivas och utvecklas i samverkan med de anställda. 73 kan betraktas som eti komplement lill FÖN-avialel.Företagsnämnderna skulle liksom tidigare behandla principfrågor och andraraliona-liseringsfrågor av siörre belydelse. Del förutsattes att också skyddskommittéernamedverkade i ralionaliseringsverksamheien. Ett väsentligt nytl inslag var allRAT 73 tillförsäkrade arbetstagarna medverkan i organisationsutredningar. Innehållet i ralionaliseringsverksamheien har ändraisbetydligt . De traditionella kraven på produktivitet harkompletterats med andra mål, l. ex. anställningstrygghet,arbetstillfredsställelse och god arbetsmiljö. Någonutvärdering av RAT-avialets genomslag och effekier har inte gjorts. Densamverkan mellan parierna som avlalel förutsätter torde, generellt sell, hafungerat väl där adminislralionen varil väl utvecklad och samarbetet i övrigtvaril goll, medan svårigheterna har varit siörre där dessa förulsältningarinle förelegal. huvudområde för företagsdemokratin är samverkanbeiräffande ulformningen av personalpolitiken och uppbyggnaden av en lämpligorganisation för att hantera personalfrågorna. Från de anställdas sida krävsmedbeslämmande i personaladministrationen och della krav slöds av denarbetsrältsliga utvecklingen. Personalfrågorna har flu en allt siörrelyngd. Samlidigt som personalvolymen och personalkoslnaderna ökal kraftigt harhandläggningen av personalfrågorna komplicerats genom omfaitande nya regelkomplexoch stegrade krav på kvalitet och konsekvens i personalarbeiet. 2 1978/79. 1978/79:188 18 kommeren hell ny syn på de anslälldas rält lill infiytande på ulformningen avpersonalpolitiken och på handläggningen av personalfrågorna. Förslagtill personalpolitiska riktlinjer utarbetades av år1964 och av . Dessa riktlinjer har haft belydelsesom informations- och utbildningsunderiag över hela den kommunala seklorn. Debåda förbunden har inrättat särskilda avdelningar för personalpolitiska frågor.Genom konsultverksamhet har förbunden medverkat lill uppbyggnaden avpersonalfunktionerna i kommunerna och landsiingskommunerna. En klarutvecklingslinje är att de fackliga organistionerna i allt högre grad deliar ipersonalarbetet, bl. a. genom samrådsorgan, partssammansalta kommitiéer ocharbelsgrupper saml genom den löpande kontaktverksamhet som utövas av särskiltulsedda fackliga förtroendemän. Inomde fackliga organisalionerna har bedriviis ett omfaitande programarbete somlagil sig ullryck i bl. a. personalpolitiska riktlinjer. De personaladministrativafrågorna har också flu ett successivi ökat ulrymme i den inierna fackligastudieverksamheten. Ettviktigt led i den fortgående utvecklingen mot ett ökat infiytande för deanslällda äratt nya föreställningarom lämplig och effektiv organisaiion börjargöra sig gällande. Relationen chef-medarbetare förändras alltmer. Samarbetet iden dagliga verksamheien måsle enligt min mening i högre grad än lidigaregrundas på en tilltro till medarbetarnas vilja och förmåga att la ansvar samlpå respekl iör deras behov av au kunna påverka den egna arbetssituationen. 2.3.5Fackliga förtroendemän på arbetsplatsen Utvecklingenav företagsdemokratin bygger i mycket stor ulsiräckning på ett vidgaipersonalinflylande genom de fackliga organisalionerna. Möjligheterna allbedriva facklig verksamhet på arbetsplatserna har därför stor betydelse. Deförsta försöken på den offenlliga seklorn med alt låla fackliga företrädare påbetald arbetstid medverka i vissl personaladministrativt arbete siartade iGöleborgs kommun . Där inrällades s. k. personalombud på lokalförvaltningsnivå. De lokala företrädarna för resp. fackliga organisaiioner fickhärigenom en plattform för sill arbele. Behovei av en organiserad samverkanmellan förvaltningen och den lokala fackliga organisalionen underströksömsesidigl. Enligt samstämmiga bedömningar var erfarenhelerna av dennaverksamhei mycket goda. Med liden kom en liknande ordning lill ständ på andrahäll. En ceniral överenskommelse träffades om riktlinjer för fackligaförtroendemäns verksamhet. Dessa centrala riktlinjer upphörde au gälla isamband med alt lagen (1974:358) om fackliga förtroendemäns ställning påarbetsplatsen trädde i krafl. Parterna på den kommunala arbelsmarknaden harunder träffat kollektivavtal om fackliga 1978/79:188 19 Detla avtal - AFF 76 - utgör ett anpassnings-avtal till lagen.Genom avtalet har de fackliga förtroendemännens ställning stärkts kraftigl. Personalombudensoch andra fackliga företrädares arbelsområde har successivi utvidgats från detraditionella löne- och avtalsfrågorna till all omfatia ett vill speklrum avfrågor och aktiviteter. Nyaarbelsrällskommiltén har i betänkandet (Ds A 1977:4) Fackliga förtroendemän m.m. lagt fram förslag lill en ny lag om fackliga förtroendemän. Belänkandet harännu inte föranlell lagstifining. 2.3.6Försöksverksamhet med fördjupad förelagsdemokrali Isamband med företagsnämndsavlalel, FÖN 68, beslöl parierna atl inrätta centralaråd för samarbetsfrågor - ett för det kommunala områdel och ell för dellandslingskommunala områdel. Råden skulle ha lill uppgift all främjaförelagsnämndernas verksamhei, den lokala arbelarskyddsverksamheten och annanjämförlig lokal samrådsverksamhel mellan kommunerna resp. landsiingskommunerna ochde anslällda. Genom rationaliseringsavtalet, 73, fick råden till uppgiftatl fungera som cenlrala överläggningsorgan i allmänna rationaliseringsfrågor.Del arbeismiljöavial som träffades ledde också lill en ulvidgning avrådens uppgiftsområde. År1970 påbörjades en försöksverksamhel med nya former för fördjupadföretagsdemokrati inom kommuner och landstingskommuner. De cenlrala råden ficklill uppgift att samordna försöksverksamhelen. Rikilinjer förförsöksverksamhelen antogs ijuni 1970. Verksamheten kom att omfatia niokommuner och åtla landslingskommuner. Denorganiserade försöksverksamhelen har varit av varierande omfattning,iniensilel och kvalitet. Följande exempel på försöksprojekt bör nämnas. - Försök med delvis självstyrandegrupper. - Försök med beslutsgrupper ochandra partssammansalta grupper. - Fördjupai samrådsförfarandeinom arbetsenheter. - Samverkan vid uppläggning avförebyggande fastighetsunderhåll. - Vidgad samverkan i arbetsmiljö-och rationaliseringsfrågor. - Personalmedverkan iprojektering, planering, byggnation m. m. - Möjligheter lill inflytandeöver den egna arbetstiden, uppläggning av arbetstidsförkortning m. m. - Fördjupad samverkan vidutformning av personalpolitik. - Personalmedverkan vid rekryteringoch urval. - Personalmedverkan iutbildningsplanering. - Personalinflylande iorganisalionsulvecklingsprojekt. 1978/79:188 20 Vissförsöksverksamhel har också förekommii i samband med en utredning ompartssammansalla organ som parterna på den kommunala arbelsmarknaden harbedrivit gemensami. Försöksverksamheten avvecklades underår 1976 som"riksprojekt" med anknyining till de centrala råden. Dessa har numeraavskaffats i avvaklan på all centrala medbestämmandeavtal Iräffas. Somkonstaterats i det föregående har företgsnämnds- och rationaliserings-avtalenupphört all gälla. Syflel med dessa avtal uppfylls numera åtminstone delvisgenom förhandlingar enligt MBL. träffades ett nytlarbeismiljöavial för den kommunala seklorn. Parterna på den kommunalaarbelsmarknaden lorde nu vara inriklade på att den informations- ochsamrådsverksamhel som har förekommit på grundval av förelagsnämnds-ochralionaliseringsavtalen ersälls av ell medbeslämmande som grundas på MBL.Personalinflyiandei skall därvid regleras i medbestämmandeavtal enligt 32 §MBL. Bortsett från arbetsmiljöavialet har något cenlralt medbestämmandeavtalför den kommunala sektorn ännu inte iräffats. Bestämmelserna i om bl. a.förhandlings-och informationsskyldighet ger emellertid underiag för ellpersonalinflylande oberoende av om medbestämmandeavtal har träffats eller ej. 2.4Allmänna förutsättningar för en utveckling av företagsdemokratin på denkommunala sektorn MBL,som trädde i krafl , gäller för både den enskilda och denoffenlliga sektorn. Den förhandlings- och informationsskyldighet i frågor somrör förhållandet mellan arbelsgivare och arbetstagare gäller alltså också förkommuner och landslingskommuner. Självfallel kan dock medbestämmandeavtal inleträffas i strid mol tvingande bestämmelse i RF, KL eller annan förfaUning Gfrprop. 1975/76:105, bil. 2,s. 143,155,165). Delegalionsreglerna i 3 kap. 12 och13 §§ KL medger inte att en eller landstingskommunal nämndsbeslutanderätt överiämnas lill ett parissammansatt organ. Nämndernassammaniräden är inte offenlliga. Föratt andra utomstående än sådana sakkunnigam. som avses i 3 kap. 7 § KL skall få närvara vid ett nämndsammanlrädefordras alt nämnden enhälligt medger det. 1betänkandet (SOU 1977:39) Förelagsdemokrali i kommuner och landstingskommunerföreslår ulredningen om den kommunala demokraiin lagsiiftning som avses göradet möjligt att iräffa kollektivavtal om partssammansalla organ medbeslutanderätt och om närvarorätt för personal företrädare vidnämndsammanträden. Av skäl som kommer att redovisas i del följande tarjag idelta sammanhang endasl upp frågan om partssammansalta organ. Prop.1978/79:188 21 2.4.1Föreiagsdeinokratisk utveckling inom alla sektorer av arbetsmarknaden Fråganom ell ökal inflylande för de kommunall anställda har diskuterats ingående isamband med demokraiisirävandena på arbelsmarknaden i allmänhet. Det haransetts vara ett slarkl intresse både från allmän synpunki och från arbetstagarnassida all också de personer som är anslällda inom kommunala ochlandstingskommunala förvallningar flr insyn i och inflytande över denverksamhet som bedrivs på deras arbetsområde. Demokraliuiredningenframhåller som en självklar utgångspunkt all den fortgående demokratiseringenav arbetslivet är av största vikt även när det gäller den kommunala seklorn.Remissinstanserna delar ulredningens principiella uppfattning atl utvecklingeninom arbetslivet mol ett ökal personalinflylande måsie främjas även på detkommunala områdel. Från många håll betonas all det är ett självklarlrätlvisekrav au de kommunalanställda får samma möjligheter till medinflytandesom lillförsäkras arbetstagarna inom såväl den privata som den statligaseklorn. 1 flera yttranden påpekas all de föreslagna reformerna berör storaarbelslagargrupper. som remissinstanserna delar utredningensallmänna utgångspunkter anser man att en utveckling mot ell ökalpersonalinflytande på den kommunala seklorn måsle ske med beakiande av alt denpolitiska demokratin skall förbli oinskränkt. En vidareulveckling avföretagsdemokratin på den kommunala sektorn är enligt min mening naiurlig ochnödvändig som följd av demokratiserings-strävandena på den övrigaarbetsmarknaden. Så långl det är möjligt bör samma arbetsrältsliga principerlillämpas inom den offentliga förvaltningen som inom det enskilda näringslivet.De anslällda inom en sektor av arbelsmarknaden får inle eftersättas när delgäller möjligheterna till inflytande över arbetsförhållandena. villjag framhålla all de företagsdemokratiska sirävandena inom den kommunalaseklorn lika lilel som inom den statliga seklorn flr leda till en ordning somstrider mot den politiska demokratins principer. Demokraliuiredningen anföratt den kommunala verksamheien säkeriigen kommer au gagnas påtagligt av enulvecklad samverkan mellan arbetsgivare och anslällda som innebär aU deanställdas kunskaper, erfarenheter och synpunkter kan göra sig gällande ochlas lill vara bälte än . Ett ökal inflytande för de anställda bör ocksåtillmätas ett värde i sig för de anställdas anpassning och utveckling. Likagivel ärdet, menar utredningen, au eu ökat personalinflytande måste anpassastill den politiska demokratins förulsältningar. Samtliga remissinsianser somberör ulredningens principiella uttalanden inslämmer i allmänna ordalag. Individens inslällninglill sill arbele påverkar i sin tur allityderna till samhällel i slort. Enförbättrad arbetstillfredsställelse innebär all de anslällda upplever tillvaronsom mer meningsfuU.