prop · G203100 · 1978-12-31 00:00:00 — AMU-kurser kan utnyttjas på föreslaget sätt.Särskilda medel för ifrågavarande ändamål måste dock i så fall ställas tilllantbruksverkets förfogande på samma sätt som till AMS. Övrigaremissinstanser lämnar förslaget utan erinran. Ulredningens förslag om en ulökad informationsverksamhetfrån myndigheter och berörda intresseorganisationer till arbetstagarnaom villkoren för beredskapsarbete lämnas utan erinran av remissinstanserna.Uiredningen diskulerar en breddningi fråga om objeklvalför beredskapsarbetet saml ell slörre inslag av enskildaberedskapsarbelen. Samtliga remissinstanser lämnar detta utan erinran.Uiredningen föreslår att en ny bidragsform Kontantsysselsättningsstöd (KSS) införs som försöksverksamhet iÖstergötlands, och län. Stödet utgår av de anställdaslönekostnader under högsl fyra av månaderna under förutsättningatt nedgången är säsongsmässig och de anställda kan sysselsättas med verksamhetutanför den ordinarie. Flertaletremissinstanser, däribland RFV, LBS, länsstyrelserna i , Malmöhusoch lån. , landstingsförbundet, LRF,. Skogs- och luntarbetsgivareförbundel, och tillstyrkerförslaget. RFV menar atl det både frän sociala och individuella synpunkter ärvärdefullare med sysselsättningsanknutna hjälpformer än med enbart kontantstöd. menar att det måste ur alla synpunktervara samhällsekonomiskt försvarbart att få nyttiga arbeten utförda, samtidigtsom den negativa effekt som en friställning alltid har på arbetskraftenundvikes. Ekonomiskt innebär del heller ingen ökning av samhällets kostnader,eftersom arbetslöshetsförsäkringen till största delen finansieras med allmännamedel. betonar behovet av ett kontant sysselsättningsstöd.Man menar att näringen saknar ett stöd som är speciellt anpassat förmarkbyggnademas behov . Kontant sysselsättningsstöd skulleunderlätta för markbyggnadsföretagen att behålla arbetsstyrkan under helaårel. Vintermånaderna utgör ett svårt problem för många företag ochpermittering och friställning är inga ovanliga företeelser. Ett anpassat stödskulle innebära att många arbetsuppgifter skulle kunna bedrivas även undervinterfid, vilket minskar behovet av permitteringar.Trädgårdsanläggningsförbundet menar slufligen att behovet av ett stöd enligtKSS är så uppenbart att en försöksperiod knappast är nödvändig. Någraremissinstanser, bl.a. LBS ochlänsstyrelsen i län framhåller att en ingående utvärdering av stödetskonsekvenser bör göras efter försöksverksamheten. Trädgårdsnäringsutredningenmenar att garantier måste skapas så att stödet inte innebär en snedvridning ikonkurrensen mellan olika företagstyper. Prop.1978/79:100 Bilaga 15 183 SHIO menar atl skapasysselsättningen för sysselsättningens egen skull endasi är en kortsiktiglösning. Dessutom menar man alt det är oklart vad de anställda skallsysselsättas med saml all risk finns för en omfattande byråkrati. Några remissinstansermotsätter sig den föreslagna nya organisation som skall handha del kontantasysselsättningsstödel och menar att detta kan handhas av de befintliga organeninom arbetsmarknadsverket. par remissinstanserföreslår en utökning av försöksverksamheten till atl även gälla länoch i något fall . Tre remissinstanser -AMS, TCO och SAF - ställer sig tveksamma till eller motsätter sig förslaget.AMS ställer sig tveksam till KSS och framhåller allmänt risken av attsubventioner till näringar med omfattande säsongsmässig produktion motverkaren önskvärd omvandling av näringslivel. Mot bakgmnd av de nu uppmärksammadetendenserna till minskad rörlighet på arbetsmarknaden är det angeläget, menarAMS, att nya former av förelagsstöd utformas så alt sådana tendenser inleförstärks. TCO finner förslagel något tveksamt och avstyrker detsamma, med hänvisningtill de risker som finns för missbruk. Säsongarbetslösheten inom näringen börkunna bemästras genom andra medel, l.ex. en ökad planering av arbetettidsmässigt. Den arbetslöshet av säsongskaraklär som ändå uppstår, bör mötasmed traditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärder. SAF menar alt man avprincipiella skäl inle kan biträda förslaget. I stället för atl införa nyaformer av selektivt stöd anser föreningen att man bör avveckla de selektivastöden och övergå till en mera generellt verkande expansiv näringspolitik.Arbetsmarknadspolitiska åtgärder bör i första hand syfta till att tillfredsställamarknadens efterfrågan på arbetskraft, kvanitativt och kvalitativt och integenom olika stimulansåtgärder söka förmå arbetsgivare att anställa ellerbibehålla arbetskraft för vilka bristande eller inadekvat sysselsättningföreligger. Övriga remissinstanser (9 st.) har lämnatförslaget utan erinran. Prop.1978/79:100 Bilaga 15 184 Sammanfattning av promemorian (Ds A 1978:1) och flyktingarnasamt kapitel 6 och 7 ur denna tillsattestatsrådet en arbetsgrupp med företrädare för social- ocharbetsmarknadsdepartementen, (), (), (SoS), statens invandrarverk () och . Enligt direktiven skulle arbetsgruppen förutsättningslöst seöver gällande former för utlagning och omhändertagande av flyktingar samt - omså erfordrades - föreslå förändringar. Behovet av förbättrad beredskap vidplötsliga flyktingströmmar samt samordning och samråd mellan berördamyndigheter skulle uppmärksammas. Frågor om uppföljning av myndighetemasinsatser för flyktingar skulle beaktas. Arbetsgruppen slutförde sitt uppdrag imaj 1978. En viktig uppgift för svensk flyktingpolitikär att hjälpa flyktingar utanför . bör aktivt delta i detintemationella samarbetet och stimulera till seminarier, konferenser ochtjänstemannautbyte. bör också fortsätta att ge bistånd såväl bilateraltsom multilateralt. Särskilt bör stöd ges lill FN och dess fackorgan, främsttill flyktingkommissariens (UNHCR) verksamhet. Den nordiska värdegemenskapenbör få ett uttryck i samverkan i flyktingfrågor. har emellertidförpliktelser också att ta emot och ta hand om flyktingar i Sverige.Flyktingverksamheten är i första hand etl statligt ansvar. Det lorde kunna hävdasatt har tagit emot minst 55 000 flyktingar.Regeringen fastställer efter bemyndigande det antal flyktingar somunder en bestämd period får föras över lill , den s. k. flyktingkvolen.Denna har uppgåll till 1 250 personer men antaletpersoner som på eget initiativ tagit sig till och fått stanna somflyktingar har emellerfid under samma lid varit slörre. Flyktinguttagningen skeri nära samarbete mellan ansvariga myndigheter i och de svenskautlandsmyndigheterna. AMS har huvudansvaret för utlagning ochöverföring av flyktingar. 1 praktiken har emellertid fåll ansvaret förflyktinguttagningen i dess nuvarande form. Arbeisgruppen anser att somcentral utlänningsmyndighet nu bör ges också det formella ansvaret föruttagningen. En treårigförsöksverksamhet föreslås i syfte att underlätta familjeåterförening för deflyktingar, som erhållil i enligt 2§ andra stycketutlänningslagen genom atl resan till för nära anhöriga vid behovbekostas av AMS efter samråd med . Arbetsgruppen förordar vidare att en uppmjukningav praxis i tillstånds- 1978/79:100 Bilaga 15 185 ärenden beträffande begreppet "synnerligaskäl" (enligt prop. 1968: 142 angående riktlinjer för utlänningspolitikenm. bör övervägas för annan nära anhörig än make/maka och minderåriga bam. Svensk flyktingutlagningbygger på ett nära samarbeie mellan ansvariga myndigheter iSverige och de svenska utlandsmyndigheterna. Frågor om svensk utlänningslagstiftningsamt om praxis och rutiner i utlänningsärenden bör därför grundligt tas upp iUD:s personalutbildning. och UD bör också skaffa sigfasta rutiner för informationsutbyte. Flyktingar tas emot ipermanenta eller tillfälliga föriäggningar eller i s. k. enskild inkvartering.AMS är ansvarig myndighet för omhändertagandet. Arbetsgruppen anser attförläggning, trots de dokumenterade nackdelarna, är att föredra för enmajoritet av flyktingarna och att både administrationen och beredskapenunderlättas om flyktingarna kan tas emot i förläggning. Mottagningskapacitetenpå de permanenta föriäggningama är f. n. för låg och systemet med tillfälligaförläggningar har många nackdelar. Arbetsgruppen föreslår därför att en nyföriäggning i anslutning till ett AMU-cenler inrättas med en kapacitet för ca150 personer. De enskilt inkvarteradeflyktingama är f. n. betydligt fler än de som finns på permanentaförläggningar. Enskild inkvartering bör förekomma även . Dessa flyktingarbör få en service, som är likvärdig med den som ges på föriäggningama. Slor flexibilitet ochlyhördhet för flyktingamas situation fordras av dem som har hand om enskildaflyktingar och flyktinggrupper. Vidareutbildning av personalen är viktigliksom information lill flyktingarna på det egna språket. För att flyktingen skallkunna finna sig tillrätta i samhällel och för atl samhället skall kunna ta emothonom på ett önskvärt sätt kräver ulplacering från förläggning noggrannaförberedelser liksom goda kunskaper om flyktingen själv och hans bakgmnd.Individens förutsättningar, önskemål och planer bör vara vägledande närställning tas i frågor om utbildning och anställning. Alla som arbetar medflyktingar bör ges goda kunskaper om aktuella flyktinggrupper. Förutsättningarbör skapas för flyktingar, som är l.ex. kuratorer, lärare och psykologer, attarbeta inom den egna gmppen. Särskilda yrkesinriktade kurser bör därför ordnasliksom även högre kurser i svenska. Flyktingungdomar medbristfällig utbildning måste motiveras att skaffa sig lämplig grund föryrkesutbildning och arbete. Flyktingar med bristfälliga färdigheter i läsningoch skrivning bör slussas in i grundutbildningen för vuxna, i vissa fall inomarbetsmarknadsutbildningen. Folkhögskolans resurser bör tas i anspråk i störreutsträckning än . Inom AMU börstödundervisning ges i ökad omfattning såväl på hem- språket som på svenska.Tidigare AMU-elever med lämpliga kvalifikationer bör t. ex. kunna fungera somhemspråksassistenter. 1978/79:100 Bilaga 15 186 Bostadsfråganpåverkar kraftigt möjligheterna att placera ut flyktingar från förläggning.Arbetsgruppen hänvisar till den översyn som pågår i i avsikt att förbättra bostadsförmedlingarnasmöjligheter atl förmedla lägenheter. Beträffandekommunens insatser pekas på behovet av etl omfattande förberedelsearbete ikommunen när flyktingar flyttar från föriäggningen. I vissa fall kan delfinnas skäl att tillsätta en särskild projektgmpp för att förbereda mottagandet av ett större antalpersoner. Beträffandekommunernas och landslingens möjligheter till ekonomisk ersättning från staten för sina kostnader för flyktingar föreslårarbetsgruppen att nuvarandeersättningsmöjligheter behålls och utökas med möjlighet all även ersätta kostnaderna för psykiatrisk,psykologisk och kurativ rådgivning.Därutöver bör vid extraordinära situationer, l.ex. vid stor och oväntad invandring till enkommun eller då annars särskilda insatser krävs av en kommun, kunna utgeersättning. Kommunema bör eftersärskild ansökan kunna få bidrag för sådana speciella insatser beträffande både flyktingar och dem som väntar påbeslut i tillståndsfrågor. I frågorav större principiell vikt eller då det gäller betydande belopp bör ärendet underställas regeringen(). Kosinadema för barntillsyn i daghem,familjedaghem och fritidshem bör ersättas av så allkommunemas faktiska nettokostnader täcks sedan reguljärt statsbidrag och föräldraavgifter betalats.Arbetsgruppen föreslåratt får i uppdrag att snabbi undersökamöjlighetema att förenkla det administrativa ålersökningsförfarandet,som är komplicerat ochtidsödande. Del bör i det sammanhanget även undersökas om ersättningsprövningenkan överlåtas på en enda myndighet. börges utökade möjligheter att genom projektbidrag stödja flyktingverksamhet. harantalet spontant hitresta utlänningar som fått stanna som flyktingarbetydligt överstigit det som överförts hit pä flyktingkvoten. Alla som rest in ilandei utan att före inresan ha erhållit vederbörliga tillslånd bör, om de harbehov därav, genom samhällsinsatser tillförsäkras uppehälle tillståndsfråganprövas. Rättviseskäl talarför att alla därvid bör få rätt till samma förmåner på ett sådant sätt att tillståndsprövningen inteföregrips. Väntetiden innebär en lång, påtvingad sysslolöshet. Det bästasättet att komma till rätta därmed är den förkortningav handläggningstiden i tillståndsärenden som bör bli en följd av de av beslutadeändringama i utlänningslagen (prop. 1977/78: 90). Arbetsgruppen anser att staten i principbör ha hela kostnadsansvaret förutlänningars uppehälle medan de väntar på beslut i tillståndsfrågan. Eftersomde ekonomiska konsekvenserna av ett sådant ansvar är svåra att överblicka måstefrågan utredas ytterligare. Arbetsgruppenhar inte funnit några principiella invändningar mot den Prop.1978/79:100 Bilaga 15 Arbetsmai-knadsdepartementet 187 nuvarande ansvarsfördelningen mellanmyndigheterna vad gäller insalser för flyktingar. Det informella samråd som förekommit mellan de närmaslberörda centrala ämbetsverken bör emellertid ges permanenta former. Ellsamrådsorgan för närmasl berörda centrala myndigheler och organisalionerföreslås därför för främsl initiativlagande och samordnande uppgifter. börvara den sammankallande myndigheien och ett sekretariat bör knytas till SIV.Två handläggare och ett biträde föreslås ta hand om uppgifierna. förordararbetsgruppen forskning och utredningsverksamhet i ökad omfattning för atl fåkunskaper om effektema av de svenska insatserna för flyktingar. Arbetsgruppenkonstaterar atl forskning om flyktingars situation i är synnerligenknapp och hitlills vanligen utgjort en del av den allmännainvandringsforskningen. Medel bör anslås för särskild forskning påflyktingområdet. Särskill yttrandebeträffande kommunens möjligheter att erhålla ersättning från staten förkosinader för flyktingar och spontant inresta samt vissa administrativa frågorhar avgivits av invandrarverkets och Svenska kommunförbundels företrädare iarbeisgruppen. Kapitel 6 Förläggning och enskild inkvarteringFörläggningsformer Omhändertagandet avflyktingar sker i förläggning eller i enskild inkvartering. Dessa tvåmottagandeformer fömtsätls vara likvärdiga. AMS har ansvaret för verksamhelenoch har i AMS handboken, del 1 Utländsk arbetskraft, Flyktingfrågor utfärdatriktlinjer för denna (bilaga 2). AMS har ett generelltbemyndigande att anordna och driva mottagningsförläggningar för flyktingar ochvidta andra åtgärder för det första omhändertagandet av dem, i. ex.ulplacering i arbete, omskolning eller annan utbildning som kan behövas föratt placera dem på den svenska arbetsmarknaden. Detta bemyndigande förutsätteratt de har fått tillstånd att vistas här (bilaga 1). AMS driver tre permanentaförläggningar, och i Kronobergslän och i Södermanlandslän. Förläggningarna har en sammanlagd baskapacitel på 525 platser. Alvesta-och Mohedaföriäggningama är styrelsens egna föriäggningar på tomtmark som ärställd till förfogande av kommunen. De har en kapacitet på 250 platser, varav150 i . Flen-förläggningen har hyrts av AMS för en tioårsperiod avlandstinget i och gällande kontrakt löper till 1985. Då större flyktinggrupperanländer och de permanenta förläggningamas kapacitet inte är tillräcklig,inrättar AMS tillfälliga föriäggningar. Enskild inkvartering kankomma ifråga om flyktingen inte kan få plats i föriäggning eller om starka skältalar mot inkvartering på föriäggning. Vanligtvis erbjuds då bostad i lediglägenhet eller på hotell eller pensionat. 1978/79:100 Bilaga 15 188 Syftet med förläggningsvistelsen är atterbjuda flyktingen materiell trygghet underden i och förbereda hans fortsatta vistelse ilandet. De organiserat överfördaflyktingarna tas emot i förläggningen efter ankomsten. Spontanthitkomna som fått stanna som flyktingar placerasmera sällan i förläggning. Underförläggningstiden genomgår flyktingen hälsokontroll. En utförlig polisintervju görsmed den som kommit till genom organiserad överföring. Anmälan görs till folkbokföringoch försäkringskassa. Flyktingen får undervisning i svenska språket, samhällsorientering samtarbetsmarknadsinformation med yrkesvägledning. Han fär också hjälp medatt söka arbete, bostad och utbildning. Det är önskvärt bådeför flyktingen och samhället att vistelseliden på förläggning inte bliralltför lång. Vid goda konjunkturer kan flyktingen komma i arbete efter endast några månader påförläggning. Efter det att lagen om invandrares rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning trätt i kraft har det ansettsnödvändigt att flyktingarna får de 240timmamas svenskundervisning på förläggningen, vilket är en förutsättning för att de skall bli undantagna från lagen.Detta kan ta ochflyktingen kan vara redo att lämna förläggningen tidigast . Om arbetsmarknaden präglas av lågkonjunktureller det är bostadsbrist påaktuella orter kan , ibland längre, innan en flyktingkan lämna förläggningen. Den skriftligadokumentationen om hur flyktingarna har upplevt omhändertagandet påförläggning är ringa. Två rapporter som berör området har lämnats.Fil.dr. har i Ankomsten (SoS redovisar 1977) skildratugandaasiaternas förväntningar på . har iLatinamerikanska flyktingar i (dokumentation 1977) redogjort bl.a.för flyktingarnas synpunkter på föriäggningsvistelsen. Rapporterna visaratt de två gruppemas förläggningstid utfallit och upplevts olika. Asiaternatalar själva om förläggningstiden som en period av relativ trygghet och sammanhållning föreuppbrottet ut i det okända. De var måna omatt inte ifrågasätta något eller ställa krav . 1 studie framhålls att många igruppen gick direkt till okvalificeratindustriarbete istället för att söka få omskolning eller yrkesutbildning på AMU-center. Enligt kände de en moraliskförpliktelse att möjligtgöra rätt för sig och inte ligga den svenska staten till last. redovisar i sin rapport att delatinamerikanska flyktingama var tacksammaför den givit dem. på förläggningkände lafinamerikanerna en stor lättnad men infann sig en känsla av isolering och otillfredsställelse.De hade tidigare vistats i fäng- Prop.1978/79:100 Bilaga 15 189 else, flyktingläger eller levt på flykt undanförföljelse och upplevde nu föriäggningsvistelsen som en fortsatl isolering.Förläggningens karaktär av institution upplevdes som passiviserande och deville så snabbt som möjligt få leva under mera normala förhållanden. Enligt rapportkände sig många latinamerikanska flyktingar styrda i sitt yrkes- ochutbildningsval. De uppger emellertid alt detta till en del kan ha berott på attde under föriäggningsvistelsen var dåligt informerade om förhållandena utanförförläggningen. De två gruppemas olikauppfattningar kan bero på olikheter i fråga om utbildning, kulturell och socialbakgrund samt politisk medvetenhet. Rapporterna visar tydligt atl flexibilitetär nödvändig när det gäller förläggningsverksamhet för olika flyktinggrupper. Svenskundervisning ochsamhällsinformation, minskad tillgång på arbetstillfällen och bostäder ochlång väntetid på utbildningsplatser är faktorer man måste ta hänsyn till. Detfaktum atl flyktinggrupperna kommer från alll mer avlägsna kulturer och harallt mindre kunskap om det svenska samhället ställer stora krav påförläggningsverksamheten. Rekrytering av chefarbetsförmedlare och viss administrativ personal sker i regel internt inomarbetsmarknadsverket. AMS bedömer delta som nödvändigl då arbete förflyktingamas framlida placering anses kräva grundlig kännedom om gällandeföreskrifter, verkels arbetssätt och kontaktmöjligheter utåt lill kommuner,arbetsgivare m.fl. Tjänsterna vid detillfälliga föriäggningama besätter AMS/länsarbetsnämnden i första hand medpersonal från länets arbetsförmedlingar. Detta rekryteringssäll kan orsakasvårigheter speciellt när en kraftig tillströmning av flyktingar fordrar ellslort antal tillfälliga förläggningar. Etl 50-tal tjänstemän inom arbetsmarknadsverkethar under de senasie åren arbetat vid de tillfälliga förläggningarna. En rad speciellaomständigheter påverkar personalförhållandena. Antalet inkvarterade flyktingarkan variera från lid till annan. Flyktingströmmar uppstår ofta plötsligt ochkan vara stora. Del leder till överbelastning av de fasta förläggningarna ochskapar behov av inkvartering som är omöjlig att planera i förväg. Arbetel på en förläggningsker ofta under påfrestande förhållanden. In-slilutionslivet ställer stora kravpå alla medlemmar i kollektivet. Flyktingama är ofta oroliga, deprimerade,osäkra och frågande inför sin framtid. Till detta kommer kulturkonfrontationen,språkproblemen och den naturliga svårigheten för den svenska personalen attfalla hela vidden av flyktingamas upplevelser. Relationsproblem kan lättuppstå, inte bara mellan personal och flyktingar utan också mellan olikakategorier anställda och mellan enskilda flyktingar och flyktinggrupper. 1978/79:100 Bilaga 15 190 Tolkar intar ennyckelposition inom föriäggningama. Tillgången till tolk med intresse för sina arbetsuppdrag, godkunnighet i svenska språkel, tålamod och förståelse för människor parad medlojalitet mot såväl förläggningspersonalsom flyktingar är en ovärderlig hjälp för en friklionsfri förläggningstid. Orden har yttrats av enförläggningsföresiåndare med lång erfarenhet. Tolken har en cenlral roll iarbetet på en flyktingförläggning. Tolkenskall slå till flyktingamas ochpersonalens förfogande. Han skall vara ett neutralt språkrör mellan dem. Tolksom anlitas av myndigheter har tystnadsplikt enligt lag. 1 föriäggning med fäkontakter utåt finns risk att tolken hamnar i en utsatt position och altIjänster utanför det ordinarie tolkarbetet krävs av honom. Mellanflykting och tolk finns ingen språkbarriär. Genom förvärvade kunskaper elleregna erfarenheter känner tolken ofta väl till flyktingens hemland. Detta gör alt tolkenlätt erhåller förtroende hos flyktingama. Men också det motsatta kan inträffa. Flyktingen kan vändasig till tolken för att fä information och hjälp inte bara under tolkens arbetstid utan också påfritiden, vilket innebär en för tolken besvärlig arbetsbörda. Tolkarnaslöne- och arbetstidsförhållanden är inte enhetligt lösta på föriäggningama. händerdet att tolken kan ha svårt atthålla sig till sin neutrala roll som lolk och känner sig tvingad avomständigheterna att engagera sig iflyktingens problem. Under den tidflyktingen är inkvarterad genom länsarbetsnämndens försorg - i förläggning eller enskilt - skall nämndensvara för att vederbörande erhåller erforderlig hälso- och sjukvård samttandvård. skall utövatillsyn över verksamheten på dessa områden. Riktlinjer för sjukvårdenhar fastställts av AMS och SoS. Vid sjukdomsfall påförläggningen hänvisas flyktingen till vårdmottagning eller sjukhus.Mindre resurskrävande sjukvård samt hälsovård meddelas på förläggningen. Undersökningar harvisat att flyktingar ofta har ett ackumulerat sjukvårdsbehov tillföljd av sjukdomar för vilka de inte kunnat fä behandling i sitt hemland. Delta gäller särskilt olikainfektionssjukdomar. Tuberkulos förekommer liksom parasitära infektioner,flertalet dock symtomfria. Någon smittafrån flyktingarna till den svenskabefolkningen, l.ex. personal på förläggningar, har inle konstaterats. Antaletpersoner med ögonbesvär och syn- ochhörselnedsättning är relativt stort. Förekomsten av näringsrubbning och maskinfektion kan orsaka blodbrist.Flyktingamas tandstatus är mångagånger dålig med avancerad karis och tandlossning. Behovet av akuttandvård är stort. Under föriäggningsvistelsen uppstår hos många flyktingarolika psyko- Prop.1978/79:100 Bilaga 15 191 somatiska besvär, betingade av genomgångnaupplevelser, oro och ångest inför framliden, ofta i samband med otillräckligaktivitet i den nya miljön. Huvudvärk, magbesvär och muskelsmärtor ärföljaktligen vanliga. Föräldrarnas bekymmer reflekteras hos barnen i form avaggressioner, malväg-ran och tillbakagång i utvecklingen. Psykiska besvär kanförsvåra förläggningsvistelsen, särskilt som dessa ofta yttrar sig i stördarelationer mellan makar, familjemedlemmar och kamrater. Behandlingen av de psykiskakonflikterna erbjuder ofta stora problem till följd av språksvårigheter.Temporära lösningar, såsom intagning på psykisk klinik eller avbrytande avföriäggningsvistelsen, är ofta otillräckligt för att bota den sjuke.