mot · G1021105 · 1978-01-24 00:00:00 — 1977/78 1105-1110 av m. fl. beslöt upphäva lagen (1962:588) om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten. Kungl utfärdade förordning om lagens upphävande den 14/12 1971.1 den utskottsreservation som låg till grund för beslut framhölls, att fluorlagen borde avskaffas på grund av att fluorfrågan, sedan antog lagen 1962, kommit i ett helt annat läge. Expertisen hade blivit i hög grad splittrad, när det gällde vattenfluorideringens medicinska hälsorisker. Härtill borde läggas tekniska och juridiska aspekter. Även vid en så vetenskapligt riktig dosering av fluor till vattenledningsvattnet som möjligt blir den individuella dosen helt beroende av hur stor dagskonsumtionen av vatten är i det enskilda fallet. Det underströks också starkt i den reservation som biföll att många människor uppfattar fluoridering av vattenledningsvattnet som ett ingrepp i den personliga integriteten, eftersom man inte har någon valmöjlighet att fö annat än fluoriderat vatten. Vidare påpekades att vetskapen om att man på artificiell väg tillför vattnet ett gift skapar oro hos den stora allmänheten. Den slutsats som ställde sig bakom blev därför: lEnbart vetskapen om att fluor i grundvattnet har en karieshämmande effekt på människornas tänder för inte fresta lagstiftare och myndigheter att på artificiell väg tillföra vattenledningsvattnet fluor. Ett rent och friskt vatten är förutsättningen för allt mänskligt liv på jorden. Statsmakterna bör inte tillåta att till detta vatten sätts ett gift. Med hänsyn till detta klara principiella ställningstagande i en viktig hälsofråga, så sent som , har det väckt viss oro att regeringen den 1977 tillsatte en särskild beredning för vissa frågor om användning av fluor i kariesförebyggande syfte. Enligt direktiven bör beredningen ägna särskild uppmärksamhet åt möjligheten att tillsätta fluor i dricksvattnet, men beredningen bör även pröva andra sätt att använda fluor till skydd för tandhälsan. I direktiven understrykes den stora effekt som vattenfluoridering anses fö när det gäller att minska kariesfrekvensen. Såväl barn som vuxna skulle enligt direktiven ha färre kariesskador på orter med lämplig fluorhalt i dricksvattnet än i lågfluorområden. Denna statistiska uppgift kan dock inte anses styrkt av någon vetenskaplig utredning. Det inger vidare oro att direktiven med så lätt hand berör de medicinska hälsoriskerna med vattenfluoridering och juridiska, tekniska och etiska aspekter på frågan. Sedan tog ställning mot vattenfluoridering harenligt vår mening de skäl som förestavade riksdagsbeslutet vunnit ökad styrka. 1 1977/78. starkare medvetande finns bland medborgarna att man måste skärpa kraven på garantier mot skadliga effekter av gifttillsatser av olika slag. Opinionen talar inte för flera kemiska tillsatser av olika slag utan i högsta grad mot en sådan utveckling. Kraven på en riskfri arbetsmiljö har också skärpts. Flera grupper av anställda vid olika industriella processer, såsom vid järnverk, aluminiumverk, tegelbruk, glasbruk och fabriker för fosfatgödselmedel, utsätts för extra stark exponering av fluor på sina arbetsplatser, då fluorider avges med rökgaserna, som direkt eller efter nedspolning med nederbörden kan påverka det organiska livet i omgivningen. Många anställda som måste arbeta i lokaler med hög värme, har en särskilt hög vattenkonsumtion och riskerar därför att få överdoser av fluor, särskilt om allt dricksvatten också skall fluorideras till en bestämd nivå, varvid graden av risk bestäms genom en dubiös uppskattning av ett medelvärde. Den grundläggande principiella synpunkten, att man ej bör tillåta ett manipulerande av vårt gemensamma dricksvatten - även om det skulle ske med aldrig så lovvärda motiv - har säkerligen också vunnit i styrka . Självfallet råder enighet om att olika åtgärder bör vidtas för att förebygga kariesskador på tänderna hos såväl barn som vuxna. har också den individuella profylaktiska tandvården starkt utbyggts med gott resultat, varvid även olika former av lokal fluorapplikation, såsom munsköljningar, pensling, användning av tandkräm med fluor, kommit till användning. Vid sådan lokal fluorapplikation kan på ett smidigt sätt individuella hänsyn tas, så att den som av olika medicinska skäl inte bör utsättas för onödig fluortillförsel också kan befrias därifrån. När man diskuterar vilka andra profylaktiska åtgärder som skulle kunna dras in på vid ett införande av fluoridering, bör också understrykas att tandlossningssjukdomarna mer och mer tilldrar sig uppmärksamhet. När det gäller botemedel mot dessa hjälper inte vattenfluoridering utan härvidlag är man i starkt behov av individuella åtgärder och skärpt individuell tandhygien. Utbyggnaden av den tandhygienska verksamheten har mer och mer betonats som angelägen i den profylaktiska tandvårdens tjänst. Det finns nu stora risker med de direktiv som beredningsgruppen har, att gruppen nu kommer att inrikta sitt arbete på ett införande av vattenfluoridering. Direktiven för den nya fluorberedningen anför emellertid enligt vår mening inga bärande nya skäl till en omprövning av ställningstagande mot vattenfluoridering. Skulle intresset på nytt i hög grad inriktas på vattenfluoridering som en huvudmetod i kampen mot karies finns stor risk för en snedvriden utveckling. Därför talar starka skäl för att som vägledning för det fortsatta arbetet inom beredningen gör ett uttalande, att står fast vid sitt tidigare nej till vattenfluoridering. Med hänsyn till det anförda hemställs att beslutar göra det uttalandet att står fast vid sitt ställningstagande 1971 att säga nej till vattenfluoridering i vårt land. () () () ()