mot · G102708 · 1978-01-20 00:00:00 — om ökade möjligheter till förlossningsvård utanför det egna sjukvårdsområdet Enligt 3 § sjukvårdslagen har sjukvårdshuvudmännen skyldighet att tillhandahålla vård inte bara för dem som tillhör sjukvårdsområdet utan även för dem som vistas inom området och blir i behov av vård. Den senare kategorin har emellertid huvudmännen i princip rätt att debitera de genomsnittliga driftskostnaderna. Då detta har ansetts oskäligt, har sjukvårdshuvudmännen träffat en överenskommelse - det s. k. utomlänsavtalet - som innebär att utomlänspatient i vissa fall inte skall behöva erlägga högre avgift än patient som bor inom länet. Patientens eget landsting debiteras i stället mellanskillnaden. innebär att patient bosatt inom annan sjukvårdshuvudmans sjukvårdsområde inte behöver erlägga högre vårdavgift än den som tas ut av patient som är bosatt inom sjukvårdsområdet, i fall reglerade inom utomlänsavtalet. Hemlandstinget svarar då för den helt dominerande delen av vårdkostnaderna, nämligen den kostnad som inte täcks av patienternas vårdavgift. Beträffande förlossningsvård gäller avtalet generellt vid förtidsbörd som äger rum före beräknad tidpunkt för födelsen. Vid tidigare avtal sades också att avtalet skulle gälla vid förlossning då sociala eller humanitära skäl förelåg och hemlandstinget på grund av detta utfärdade betalningsförbindelse. I ett nytt utomlänsavtal för , som landstingsförbundet rekommenderat sjukvårdshuvudmännen att godkänna, har ändringar gjorts i reglerna om förlossningsvård. Ändringarna innebär att man i texten i stället för att hänvisa till "sociala eller humanitära skäl skriver in särskilda skäl. har i ett cirkulär nr AC 78/ 77 redogjort för grunderna för bedömning när särskilda skäl kan anses föreligga. Man anger där i princip två olika situationer, nämligen dels den att den blivande modem tillfälligt - - vistas utanför det egna sjukvårdsområdet före beräknad tidpunkt för förlossning, dels den att den blivande modern vistas inom främmande sjukvårdsområde i avsikt att föda sitt barn. Beträffande den förstnämnda situationen, dvs. att den blivande modern tillfälligt vistas utanför det egna sjukvårdsområdet, gäller att särskilda skäl skall föreligga för att betalningsförbindelse skall utfärdas. 1 skrivelsen exemplifierar man med t. ex. yrkesarbetande kvinna som har ett tillfälligt tjänsteuppdrag på annan ort eller en studerande som genomgår kurs eller tentamen på ort inom främmande sjukvårdsområde. Man säger också att resor på grund av rent personliga angelägenheter av stor betydelse för den gravida kvinnan - exempelvis ett kort besök hos anhörig som är svårt sjuk, stor högtidsdag inom familjen eller liknande, kan vara grund för att betalningsförbindelse utfärdas. Dock anger man att ju närmare beräknad förlossningsdag resan företas, desto starkare måste skälen vara för att betalningsförbindelse skall utfärdas. För resa före beräknad förlossningsdag bör normalt inte betalningsförbindelse utfärdas. Beträffande den andra situationen, nämligen att den blivande modern vistas inom ett främmande sjukvårdsområde i avsikt att där föda sitt barn, finns i cirkuläret relativt specificerade krav för att det landsting där kvinnan normalt är bosatt skall betala kostnaderna till det landsting där kvinnan föder barn. Den enskilde är rimligtvis den som bäst kan avgöra om en resa kan och bör företas. Dessutom skapar de av landstingsförbundet föreslagna tolkningarna en större osäkerhet . I och med att man anger att motiven måste vara starkare ju närmare den beräknade nedkomstdagen en resa till ett annat landstingsområde företas, desto hårdare betonar man prövningen i varje enskilt fall. Man kan också tolka in en skärpning i den nya kommentaren i och med att man säger att för resa före beräknad förlossningsdag betalningsförbindelse inte normalt bör utfärdas. Enligt vår mening är det otidsenligt och skapar stor osäkerhet att begränsa de gravida kvinnornas rörelsefrihet under hela före den beräknade tidpunkten för nedkomsten. Det kan inte heller anses önskvärt eller lämpligt att pröva varje enskilt fall för utfärdande av betalningsförbindelse. Den tillkallade hälso- och sjukvårdsutredningen skall för sitt arbete ha som utgångspunkt att alla som bor i landet skall ha rätt till hälso- och sjukvård på lika villkor. Detta kan, enligt vår mening, anses vara en naturlig utgångspunkt som bör tillämpas . Generellt sett borde det inte ha någon större betydelse för sjukvårdshuvudmannen, om vårdkostnaden betalas kontant till ett annat landsting eller i form av vård inom det egna . Ur individens synvinkel är detta dock mycket väsentligt, i och med att den nuvarande ordningen dels begränsar kvinnornas rörelsefrihet inför en nedkomst, dels skapar osäkerhet om man har rätt till ersättning vid för tidig nedkomst utanför den egna sjukvårdshuvudmannens område, kanske i ännu högre utsträckning genom de nya föreslagna tolkningsreglerna. Det kan också hävdas att informationen om att man i första hand skall föda sitt barn inom det egna sjukvårdsområdet är bristfällig. Detta i sin tur kan innebära att kvinnor i god tro vistas utanför det egna sjukvårdsområdet efter den tidpunkt som utomlänsavtalet anger skall gälla för att den enskilde själv skall slippa betala kostnaden för vården vid nedkomsten. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att anmodar regeringen att låta hälso- och sjukvårdsutredningen utarbeta ett förslag till regler så att ökade möjligheter till förlossningsvård erbjuds alla kvinnor utanför det egna sjukvårdsområdet. () ()