mot · G1021630 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om information rörande konsumentkreditlagen antog en konsumentkreditlag. Lagen träder i kraft med i forsta hand /KO som tillsynsmyndighet. Vid riksdagsbehandlingen framhölls bl. a. att behöver göra en rad förberedelser, inte minst med tanke på behovet av en omfattande information om den nya lagen. I motionen 1976/77:1577 föreslogs bl. a. att erforderliga medel ställs till förfogande för information i samband med den nya lagens ikraftträdande. betänkande 1977/78:5 med anledning av propositionen 1976/77:123 med förslag till konsumentkreditlag m. m. jämte motioner behandlar informationsbehovet (s. 48). underströk starkt att det är angeläget att både konsumenter och kreditgivare informeras utförligt om innehållet i den nya lagstiftningen. Utskottet framhöll vidare att innan lagen träder i kraft har att utfärda s. k. riktlinjer i olika hänseenden, utforma avräkningstabeller m. m. Enligt utskottets mening bör prövning av anslaget till för /79 inte föregripas. Utskottet förutsatte dock, i likhet med näringsutskottet, att regeringen uppmärksammar eventuella behov av resursförstärkningar och tar de initiativ som kan finnas påkallade. Någon framställning i ärendet från var inte erforderlig. Utskottet avstyrkte därför bifall till motionen. Vid riksdagsbehandlingen av lagutskottets betänkande föreslogs bl. a. att konsumentkreditlagen skulle träda i kraft - i stället för - inte minst med tanke på behovet av en omfattande information om den nya lagen. Vidare framhölls att behövde genomföra en rad överläggningar med olika organisationer och göra annat förberedelsearbete. 1 budgetpropositionen föreslås en förstärkning av /KO:s resurser med anledning av konsumentkreditlagen. Det rör sig dock endast om de tjänster som krävs för verkets tillsynsuppgifter enligt den nya lagen. De omfattande informationsinsatser som det åligger /KO att göra i samband med den nya lagens ikraftträdande behandlas inte i budgetpropositionen. Resurser för detta arbete saknas alltså och kan inte heller tas från andra delar av verksamhet. För att konsumentkreditlagen skall förbättra konsumenternas situation på avsett sätt krävs både en komplettering av den information till konsumenter som konsumentkreditlagen föreskriver och - framför allt - en omfattande upplysning till företagen om den nya lagen och de krav den kommer att ställa. 5 § i den nya lagen innebär bl. a. att näringsidkare vid marknadsföring av kredit senast vid avtalstillfallet skall lämna konsumenterna information om den effektiva räntan för krediten, dvs. summan av alla de externa kostnader som krediten orsakar uttryckt som en årlig ränta på kreditbeloppet. Viss information till konsumenterna torde vidare böra krävas med stöd av 3 § marknadsföringslagen - exempelvis information i näringsidkares marknadsföring om viss minsta kontantinsats vid olika typer av avbetalningsköp. Ytterligare information till konsumenterna måste ges och bekostas direkt av konsumentverket/K.0. Det gäller i första hand uppmaningar att använda näringsidkamas uppgifter om effektiv ränta vid jämförelser mellan olika kreditformer, upplysning om var fördjupad information finns samt hänvisning till de kommunala konsumentvägledarna och hemkonsulenterna på länsstyrelserna. Tyngdpunkten i konsumentinformationen bör komma strax efter det att lagen trätt i kraft. Ännu mer angelägen än /KO:s allmänna information till konsumenterna är upplysning till alla berörda näringsidkare om deras skyldigheter enligt den nya lagen. Det gäller främst kreditköpshandeln men även alla andra näringsidkare som kan ge konsumentkrediter i olika former. måste näringsidkarna få allmän information om den nya konsumentkreditlagens existens, om näringsidkares informationsskyldighet vid marknadsföring av kredit, om kontantinsats vid kreditköp (5 § resp. 8 § KKrL), om kommande begränsningar i rätten att ta tillbaka avbetalningsgods samt om /KO:s arbete med tillämpningsföreskrifter i anslutning till lagen. krävs massiv information till företagen om /KO:s riktlinjer för marknadsföring av krediter, om kontantinsatser, om återtagande vid avbetalningsköp etc. Vidare behövs upplysning om avräkningstabeller, konsumentinformation samt hänvisning till branschorganisationerna etc. för ytterligare upplysningar. Härtill kommer information av både kort- och långsiktig karaktär till bl. a. hemkonsulenter och kommunala konsumentvägledare, näringslivsorganisationer, jurister, utbildningsorgan, fackliga organisationer etc. Under planläggningen av /KO:s information tas kontakter med myndigheter, näringslivet m. fl. Mot denna bakgrund vill vi kraftigt understryka betydelsen av att får ett tillräckligt anslag för en rimlig informationskampanj om konsumentkreditlagen. Inom det hushållsekonomiska området arbetar med frågor om hushållens användning av resurserna pengar, tid och arbete. Det gäller bl. a. frågor om hur man skall kunna spara tid och arbete och hur man skall få pengarna att räcka. Att detta redan nu och är ett viktigt område understryks kraftigt av vissa nya inslag i den svenska ekonomin, som ställer både enskilda konsumenter och myndigheter inför problem som de inte tidigare varit vana att bemästra. Den fortlöpande ökningen av löneinkomsternas köpkraft har bromsats i takt med en osedvanligt hög inflation. Kreditpolitikens roll för att utjämna konjunkturvariationer har lett till påtagligt ojämn tillgång på krediter för konsumtionsändamål. har fått belägg för att många myndigheter och organisationer upplever bristen på neutralt och aktuellt underlag om olika hushållsgruppers ekonomiska situation som alltmer besvärande. Såväl vid fastställande av olika kommunala taxor för t. ex. daghem och energikonsumtion som vid fastställande av olika bidrag, såsom sociallöner, bostadsbidrag, underhållsbidrag m. m., föreligger små möjligheter att bedöma skäligheten utifrån hushållens totala ekonomiska situation. En påtaglig ökning av konsumenternas ekonomiska problem har också registrerats genom den regionala och kommunala konsumentverksamhetens problemuppfängning. Problemen beror huvudsakligen på att konsumenterna fått vidkännas en stark ökning av hushållsutgifterna speciellt för livsmedelsinköpen och att vissa grupper måste sänka sin konsumtion eller minska sitt sparande. Särskilt kännbar har situationen visat sig vara i samband med skilsmässor, arbetslöshet, familjebildning och liknande situationer, där konsumenterna oftast relativt plötsligt får vidkännas en icke oväsentlig minskning av den individuella köpkraften. De hushållsekonomiska problemen har också ökat i omfattning när hushållen till följd av kreditpolitiken inte långsiktigt kunnat planera sin ekonomi och inte heller kunnat täcka tillfälliga underskott i hushållsbudgeten genom utnyttjande av bankkrediter. Detta har drabbat hushåll, speciellt sådana med barn, samt konsumenter som har små eller inga besparingar som kan användas för att lösa tillfälliga ekonomiska kriser. Som en följd av de ökade konsumentproblemen har uppkommit en stark efterfrågan på rådgivningsmaterial från konsumenter, konsumentvägledare och myndigheter. KOV har inte tillräckliga resurser för detta omfattande arbetsområde. Med nuvarande personella resurser för hushållsekonomiska frågor, två handläggare, saknas möjligheter att tillräckligt snabbt och med erforderlig bredd angripa de hushållsekonomiska problemen så att man kan förse myndigheter, konsumentvägledare och konsumenter med ett aktuellt och väl utformat planeringsunderlag. Med hänsyn till ökningen av de hushållsekonomiska problemen krävs alltså ökade resurser till olika slag av rådgivningsmaterial. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag till förstärkta resurser när det gäller att genomföra en rimlig informationskampanj om den nya konsumentkreditlagen och till olika slag av rådgivningsmaterial inom det hushållsekonomiska området. () ()