mot · G1021266 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om naturreservat eller nationalpark i har, i samarbete mellan länsstyrelserna i och län, kommuner och markägare, pågått ett utredningsarbete rörande naturvårds- och friluftsfrågor i . För arbetet har tillsatts en kommitté, . Det Första steget i kommitténs arbete innefattar bl. a. naturvårdsinventeringar inom och öarna i norra . Arbetet har avslutats. Under arbetets gång har klargjorts att den centrala delen av har ett så högt naturvårdsvärdeatt den bör avsättas som naturreservat/nationalpark. I förarbetena till den fysiska riksplaneringen har centrala angivits vara av riksintresse såväl för den vetenskapliga naturvården som för det rörliga friluftslivet utgör en starkt sönderskuren urbergsplatå med oregelbundna höjdmassiv åtskilda av smala dalgångar. Flertalet av dalstråken är utbildade som djupt nedskurna sprickdalar. Även mellan de större dalstråken är terrängen uppsplittrad av sprickdalar till ett mycket skarpt kuperat landskap. Utmärkande För större delen av är den stora omfattningen av kalt berg och områden med mycket tunt jordtäcke. Inom centrala högre delar är kalt berg den dominerande naturtypen över stora ytor. har alltid varit ett glest befolkat område. Utöver den bebyggelse som finns i anslutning till de och Unden finns det endast en glest utspridd jordbruksbebyggelse inne i . Denna är ofta belägen uppe på moränhöjderna i lägen som var typiska för finnkolonisationen . Mycket stora områden inom har dock aldrig varit föremål för fast bosättning och odling. Det finns t. ex. ett stort område i , innefattande det nu aktuella skyddsområdet, som är helt fritt från lämningar av bebyggelse eller odling, vilket torde vara mycket ovanligt i . Större delen av området, ca 950 ha, ägs av domänverket, medan ca 550 ha ägs av . I nämnda areal ingår inte vattenareal i Stora Trehörningen. Syftet med skyddet av centrala bör vara att alla skogsbestånd inom det skyddade området lämnas att utvecklas helt fritt som naturskog. Härigenom skulle tillvaratas en av de sista möjligheterna i att för forskning och naturupplevelse bevara ett större sammanhängande barrskogsområde som inte påverkas av sentida skogsbruk. Områdets värde för forskning, för social rekreation och som strövområde är det primära motivet för skyddet. Detta torde komma att öka med tiden, allt eftersom övriga bestånd av överårig skog i den delen av landet faller för slutavverkning. Delar av skyddsområdet som också är opåverkade av slitage från besökare bör även helt reserveras för allmänheten, medan andra delar upplåts också för en kanaliserad ström av besökare. De krav som ställs och framför allt kommer att ställas på att en bred allmänhet skall ges tillfälle att uppleva områdets naturvärden innebär risk för konflikter med det mera vetenskapliga skyddsintresset, eftersom området med sin dominans av hällmarkstallskogar är mycket ömtåligt för slitage. Möjligheten att lösa dessa konflikter ligger i första hand i att skyddsområdet får en sådan storlek att besöksintresset väl kan tillgodoses, som områden kan lämnas helt opåverkade av besökare. Sedan Tivedskommitténs arbete avslutats har inget påtagligt hänt från myndigheternas sida i skyddsfrågan. För att de intentioner statsmakterna, länsmyndigheter och kommunalmyndigheter i olika sammanhang framfört avseende framtida utnyttjande skall kunna fullföljas, är det helt nödvändigt att det unika landskapet i Görtiven (Trolltiven) bevaras för framtiden. har markägarna ställt alltmer skärpta krav på att få avverka skog i Görtiven. Därmed har trycket mot naturvärdena hårdnat. Ett snabbt slutförande av förhandlingarna mellan och markägare är därför nödvändigt om Görtiven skall kunna utgöra naturreservat/nationalpark. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar hos regeringen anhålla att får i uppdrag att inleda förhandlingar med berörda markägare så att Görtiven kan bilda ett naturreservat eller en nationalpark. () i Kumla HÄKAN () ()