ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021802 · 1978-03-28 00:00:00 — Motion 1977/78:1802 av med anledning av propositionen 1977/78:93 om riktlinjer för ansvarsfördelning inom bostadsförsörjningen m. m. Beslutanderätten i fråga om bidrag till förbättring av boendemiljön flyttas enligt förslag i propositionen 1977/78:93 från boendemiljödelegation till länsbostadsnämnderna fr. o. m. . Bostadsstyrelse och länsbostadsnämnder får en mer aktiv och utåtriktad organisation som före beslut i bidragsfrågor skall bistå kommuner, byggherrar och konsumenter med råd, service och information. Ett råd för bostadssociala frågor knyts till för att stödja den i sin nya roll. De erfarenheter som finns samlade hos bl. a. boendemiljödelegationen bör enligt propositionen tas till vara. Den föreslagna decentraliseringen av beslutanderätt och granskning har enligt min mening stora fördelar. Besluten fattas då av dem som har kännedom om de lokala förhållandena. Det aviserade bostadssociala rådet får en viktig och kontinuerlig uppgift att från centrala organ och mellan länsbostadsnämnder och kommuner inbördes överföra kunskap om de funktioner som skall tillgodoses i boendemiljön. Barnens krav på bostadsmiljön måste bevakas. Det är av vikt att kunskap om barns sociala beteende och behov tillförs från andra organ. Kunskap om betingelserna för en god lekmiljö har under ett flertal år samlats av lekmiljöråd. Med anledning av det anförda hemställs att i samband med behandling av propositionen 1977/ 78:93 uttalar 1. att i det bostadssociala rådet bör ingå representanter från lekmiljöråd, 2. att lekmiljörådets kunskap tillvaratas vid informationsförmedlingen till länsbostadsnämnder och kommuner.
mot · G1021804 · 1978-03-28 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:99 om statligt litteraturstöd m. m. Utbyggnaden av stödet till barn- och ungdomslitteratur som föreslås i propositionen är välkommen. För att stödet skall få avsedd effekt är det angeläget att böckerna verkligen läses. De läsfrämjande åtgärdernas betydelse måste kraftigt framhållas. Det är en utomordentligt viktig uppgift att motverka effekterna av den lättillgängliga kommersialiserade kultur (den s. k. skräpkulturen) som möter barn och ungdomar och erbjuda bättre alternativ och rikare läsupplevelser samt stödja och utveckla litteraturintresset. Den pågående försöksverksamheten med läsfrämjande åtgärder föreslås i propositionen fortsätta också nästa budgetår, som skall utvärdera verksamheten. Inriktningen på den fortsatta verksamheten utvecklas dock inte i propositionen. Enligt vår mening är det viktigt att redan nu uttala en viljeinriktning utan att invänta den s. k. barnkulturgruppens arbete. Förskola, skola och bibliotek har naturliga och viktiga uppgifter att stimulera ungdomars läsintresse. Men vi finnér det också viktigt att föreningsliv och folkbildningsorganisationer engageras i detta arbete. Ungdomsorganisationer och studieförbund har särskilda möjligheter att göra insatser för barns och ungdomars läsvanor. Fortsatt stöd till läsfrämjande aktiviteter inom organisationslivet måste därför utgå. utvärderingsarbete bör utvidgas och fä i uppdrag att ge förslag till hur barn- och ungdomsorganisationerna skall kunna engagera sig i denna verksamhet. Detta förslag bör föreligga i så god tid att kan ta ställning . Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om läsfrämjande åtgärder i barn- och ungdomsorganisationer samt studieförbund. () ()
mot · G1021813 · 1978-03-28 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:112 om riktlinjer för Fiskeripolitiken, m. m. inflyter stora belopp genom vattenregleringsavgifter från de företag som fått tillstånd att bygga över vattendrag och vilka därigenom hindrar vandringsfiskens upp- och nedgång i vattendragen. Det är framför allt ål och laxfiskar som regelbundet vandrar upp och ner i vattendragen för lek eller tillväxt. De inbetalade avgifterna skall i huvudsak användas för kompensationsåtgärder för att uppehålla bestånden av vandringsfisk i havet. har emellertid endast obetydligt av de sålunda influtna medlen använts för att kompensera skadorna på ålfisket längs kusterna. I propositionen 1977/78:112 föreslås att utplantering av ål skall ske på försök längs kusterna och att . skall anvisas härför ur anslaget till främjande i allmänhet av fiskerinäringen. Men det förutsätter också att prisregleringsavgift skall, ienlighet med fiskerikommitténs förslag, införas på ål och att denna regleringsavgift skall användas för att täcka kostnaderna för utplantering av ål. Prisregleringsavgift på andra fiskslag används för att stödja priserna på dessa fiskslag, men dylikt stöd skall ej utgå till ål. En prisregleringsavgift på ål skulle bli ytterst betungande för detta fiske. Längs kusterna av södra och har fisket efter ål sedan gammalt varit ett av de viktigaste fiskena. har detta fiske drabbats av mycket stora svårigheter, och fångsterna ha gått ner till en tredjedel av vad de var . Den minskade fångsten och de stigande omkostnaderna, som på grund av det dåliga fångstresultatet ej kunnat kompenseras av stigande priser på ål, har gjort att ålfisket längs dessa kuster nu befinner sig i ett mycket svårt läge. Att då lägga på en ytterligare börda i form av prisregleringsavgifter kan inte vara rimligt. Med åberopande av det anförda hemställer jag att måtte besluta att prisregleringsavgift på ål ej skall införas och att kostnaderna för utplantering av ål skall, i den mån de ej bestrids av vattenregleringsmedel, bestridas av budgetmedel.
mot · G1021828 · 1978-03-29 00:00:00 — Motion 1977/78:1828 med anledning av propositionen 1977/78: 92 om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektiv persontrafik I propositionen 1977/78: 92 föreslås att huvudmannaskapet för den lokala och regionala kollektivtrafiken på landsväg utövas genom interkommunal samverkan mellan landstingskommunen och kommunerna i resp. län. I samband härmed finns en rad frågetecken. Detta gäller bl. a. den oro för kostnadsutvecklingen i kommuner och landsting som ägt rum . Därför är det enligt min uppfattning viktigt att uttalar att ingen övervältring av kostnader för kollektivtrafiken sker på landsting och kommuner innan det finns klarhet i kostnadsfördelning mellan stat och kommun. Ett annat frågetecken gäller den regionalt viktiga spårbundna trafiken som betraktas som olönsam. Enligt uttalanden av kommunikationsministern skall kommunerna själva avgöra vilken form av kollektivtrafik människorna vill ha. Mot bakgrund av dessa uttalanden finns en stor oro bland människor i landets olika delar samt bland de anställda inom . Därför bör hos regeringen begära ett klarläggande vad beträffar sambandet mellan den spårbundna regionala trafiken och landsvägstrafiken. Enligt propositionen kan fråga om ersättning till trafikföretag prövas av en särskild nämnd, kollektivtrafiknämnden. Bland många anställda i seriösa trafikföretag finns en stor oro . Denna oro grundar sig på riskerna att icke seriösa trafikföretag i allt större utsträckning kan få möjligheter att göra sig gällande. Mot denna bakgrund bör kollektivtrafiknämndens sammansättning utökas med fackliga representanter från transportnäringen, kommunanställda och statsanställda. Mot bakgrund av det anförda föreslås att beslutar uttala 1. att ingen övervältring av kostnaderna för kollektivtrafiken sker innan det finns klarhet i kostnadsfördelningen mellan stat och kommun, 2. att regeringen bör klarlägga sambandet mellan den regionala spårbundna trafiken och landsvägstrafiken, 3. att kollektivtrafiknämnden bör utökas med representanter från de fackliga organisationerna.
mot · G1021832 · 1978-03-29 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:92 om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektiv persontrafik Den egentliga busslinjetrafiken på landsbygden utnyttjas så gott som regelmässigt inte bara för personbefordran utan även för befordran av post, dagstidningar och andra pressalster, mejeriprodukter och andra slag av varor och förnödenheter till och från berörda bygder. Som uppdragsgivare står därvid postverket, PRESAM (), producentföreningar inom jordbrukskooperationen, livsmedels- eller andra grossistföretag, varu producerande företag och enskilda människor. Denna transportmöjlighet har för uppdragsgivarna kommit att framstå som ett ekonomiskt och servicemässigt attraktivare alternativ till transporter i egenregi eller till andra transportmöjligheter som kan tänkas stå till buds. Denna utveckling måste även från samhälls- och företagsekonomiska synpunkter te sig önskvärd, eftersom den stimulerar till bästa möjliga bruk av befintliga och nödvändiga transportresurser. Sådant sambruk av fordon innebär särskilt stora fördelar för transportförsörjningen inom våra glesbygdsområden. Med hänsyn till de regler och arbetsförhållanden som allmänt gäller inom godstransportsektorn synes det dock inte lämpligt att linjetrafikens godstransportverksamhet inlemmas i huvudmännens primära ansvarsområde. Detta skulle befaras kunna leda till rubbningar i den relativa balans som råder på godstransportmarknaden. Det är därför angeläget att verksamheten får kvarbli under ett självständigare företagsansvar och vidareutvecklas i de samverkansformer som redan etablerats. Avvägningarna mellan person- och godstrafikens servicekrav och ekonomiska förutsättningar m. m. bör kunna komma till uttryck i den trafikplanering och de "entreprenadavtal som huvudmännen har att ta ansvar för. Slutsatsen blir därför att de linjetrafiktillstånd som lämnar möjlighet till kombination av person- och godsbefordran bör kvarbli hos de trafikföretag som själva ansvarar för trafikutövningen. Nya speciella tillstånd enbart för den trafikförsörjning som skulle ligga under huvudmännens primäransvar skulle kunna medföra svårigheter för kombinerad verksamhet av angivet slag och leda till att den nu samordnade person- och godstrafiken uppdelades på skilda transportmedel. Detta kan inte vara rationellt eller eftersträvansvärt av andra skäl. Med stöd av det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen.
mot · G1021833 · 1978-03-29 00:00:00 — Motion 1977/78:1833 med anledning av propositionen 1977/78:92 om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektiv persontrafik I propositionen 1977/78:92 om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektiv persontrafik föreslås att särskild huvudman inrättas i varje län för att ansvara för den lokala och den regionala kollektivtrafiken på väg. Enligt lagförslaget skall huvudmannens uppgifter handhas i kommunalförbund. Är landstingskommunerna och kommunerna överens därom kan uppgifterna i stället handhas genom ett aktiebolag. Föredraganden uttrycker emellertid stor tveksamhet inför möjligheten att överföra huvudmannaansvaret till ett aktiebolag. Denna tveksamhet är berättigad. Kommuner och landsting bör liksom kunna bedriva trafik i egen regi. Driften bör emellertid vara åtskild från myndighetsutövningen. Propositionen förutsätter att trafikverksamheten skall kunna utövas antingen genom huvudmannen själv eller genom anlitande av andra befintliga trafikföretag som entreprenörer eller genom en kombination av båda driftsformerna. 1 det fall huvudmannen valt aktiebolagsalternativet för att lösa sina uppgifter kan det tänkas att även driften i egenregi omhänderhas av samma aktiebolag. Resultatet härav blir att huvudmannens driftbolag får förhandla med andra trafikföretag om bl. a. ersättningsfrågor. Detta måste bedömas som mindre lämpligt. För att fungera smidigt bör förhandlingarna mellan huvudman och entreprenörer kunna förås under öppenhet och ömsesidigt förtroende. Detta kan svårligen bli fallet med en huvudman som själv bedriver verksamhet som kan konkurrera med den andra förhandlingsparten. JO har också uttalat sina betänkligheter mot ett sådant arrangemang (Dnr 1976:1044). I de fall huvudmannen vill driva trafik i egen regi bör därför denna hållas organisatoriskt åtskild från de övergripande politiska huvudmannauppgifterna. För driften av egenregitrafiken kan givetvis aktiebolagsformen framstå som lämplig, medan myndighetsutövningen och de politiska uppgifterna bör handhas i kommunalförbundsform. Detta kan enklast ske genom att andra och tredje meningarna i första stycket av 3 § i förslaget utgår. Med stöd av det anförda hemställs att med anledning av propositionen 1977/78:92 beslutar att huvudmannaskapet och driften av kommunernas och landstingens busstrafik blir åtskilda. () . ()
mot · G1021837 · 1978-03-29 00:00:00 — Motion 1977/78:1837 av Per m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:93 om riktlinjer för ansvarsfördelning inom bostadsförsörjningen m. m. har i anslagsframställningen för /79 aktualiserat vissa organisatoriska ändringar med anledning av den pågående interna översynen. förslag innebär bl. a. att den nuvarande byggnadsbyrån delas upp i fyra enheter, en konstruktionsenhet, en installationsenhet, en miljöenhet och en typgodkännandeenhet. Som motiv för denna förändring anför verket verksamhetens stora bredd och omfattning. vill även tillskapa en särskild enhet för planering mot bakgrund av behovet av samlade anvisningar för översiktlig planering. Denna enhet skulle sammanföras med de tre befintliga byråerna planbyrån, regionbyrån och stadsbyrån på planväsendets område till en huvudenhet för planfrågor. Vi delar planverkets bedömning att en sådan nyinrättad organisatorisk enhet, kommunbyrån, bör tillskapas. Genomförs förslaget skapas förutom en nödvändig samordning även väsentligt bättre möjligheter att inom verket effektivt och rationellt handlägga planfrågor. Detta är önskvärt, eftersom verksamheten inom planväsendets område har koncentrerats till bostadsmiljöutformningen och fysisk riksplanering. Det angelägna arbetet med vidareutvecklingen av metoder för översiktlig planering har därför måst vila. Arbetet med den fysiska riksplaneringen har visat på behovet av en sådan verksamhet. I propositionen 1977/78: 93 Riktlinjer för ansvarsfördelningen inom bostadsförsörjningen m. m., anför föredragande statsrådet att förslaget att inrätta en särskild kommunbyrå bör emellertid nu inte biträdas. Denna ståndpunkt finner vi mindre välbetänkt och menar att bl. a. utvecklingen mot större och självständiga kommuner, ökade planeringskrav och styrmedel i kommunerna, fortsatt utveckling av såväl den fysiska riksplaneringen som den långsiktiga ekonomiska planeringen och verksamhetsplaneringen i kommunerna samt utvecklingen av datatekniken i samhällsplaneringen ställer krav på råd och vägledning för metoder för översiktlig fysisk planering och styrker behovet av en huvudenhet för planfrågor inom planverket. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande omorganisationen av planverket. () ()
mot · G1021838 · 1978-03-29 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:93 om riktlinjer för ansvarsfördelning inom bostadsförsörjningen m. m. Redan i regeringsförklaringen uttryckte regeringen en positiv uppfattning om boende med bostadsrätt. Denna uppfattning har upprepats från regeringens sida. Bostadsrätten är en på många sätt positiv boendeform. De boende kan själva få större inflytande över sina bostadsförhållanden. Omsorgen om fastigheterna brukar bli större. Kostnader kan avvägas mot standard på ett för individen lämpligt sätt. En förutsättning för att bostadsrättsföreningar skall erhålla 99-procentig statlig belåning är bl. a. att kommunen utser en representant i föreningens styrelse. Om så inte sker, kan lån utgå till av pantvärdet. Enligt propositionen 1977/78: 93, s. 173, förutsätter regeringen att sådan representation regelmässigt utses. Formuleringen i Bostadsfinansieringsförordningen är dock sådan att en möjlighet ges för en kommun att vägra utse en representant i bostadsrättsförenings styrelse även om alla krav i övrigt för full statlig belåning är uppfyllda. Det kan t. ex. tänkas att en kommun av politiska skäl eller för att gynna en viss typ av byggnadsföretag vägrar utse representant. Denna formulering öppnar vägen för lokala orättvisor och visst godtycke. Det är därför angeläget att Bostadsfinansieringsförordningens 26 § ändras så att 99-procentig statlig belåning medges bostadsrättsföreningar där kommunen erbjudits utse representant. Med hänvisning till vad som ovan anförts yrkar jag att Bostadsfinansieringsförordningens 26 § får en sådan lydelse att 99-procentig belåning medges bostadsrättsföreningar där kommunen erbjudits representation.
mot · G1021839 · 1978-03-29 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:93 om riktlinjer för ansvarsfördelning inom bostadsförsörjningen m. m. I regeringens proposition 1977/78: 93 behandlas bl. a. frågan om förstärkt konsumentskydd för småhusköpare. I propositionen föreslås att ett belopp för garanti- och försäkringskostnader skall få ingå i låneunderlaget för småhus. Vi hälsar detta med stor tillfredsställelse. För småhusköparna är ett sådant ökat skydd av mycket stort värde. Propositionen redovisar endast kortfattat att det redan nu finns ett sådant konsumentskydd, Småhus 76, uformat och i praktisk tillämpning. Detta småhusköparskydd är ett resultat av en överenskommelse mellan , , och , . Något organisationstvång att tillhöra skyddet skall kunna erhållas föreligger ej. Småhus 76 motsvarar med endast smärre avvikelser de i propositionen föreslagna garantierna. Att göra erforderliga modifieringar kan dock ta avsevärd tid, eftersom de berör komplicerade avtals- och försäkringsfrågor. Det är därför angeläget att Småhus 76 övergångsvis skall kunna användas och accepteras för statligt lån även i nu gällande utformning. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att de garantier som ingår i vad som betecknats Småhus 76 samt liknande garantilösningar övergångsvis i avvaktan på erforderliga modifieringar skall kunna godtas för statliga lån efter beslut av och att kostnaderna härför skall få inräknas i låneunderlaget. () ()
mot · G1021840 · 1978-03-29 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:105 om åtgärder mot narkotikamissbruk I propositionen 1977/78: 105 om åtgärder mot narkotikamissbruk föreslås en råd förebyggande insatser, bl. a. inom skolans område. En viktig del av den förebyggande verksamheten utgör den s. k. ANTverksamheten (= Alkohol, Narkotika, Tobak). Ledningsgruppen för narkotikafrågor, vars förslag ligger till grund för propositionen, föreslog att särskilda medel skulle anvisas för att utpröva ett system med kontaktlärare för ANT-frågor vid olika skolenheter och vid länsskolnämnderna. I propositionen föreslås att sammanlagt . anvisas dels för detta ändamål, dels för regionala konferenser med personal inom narkomanvården. Ett omfattande utvecklingsarbete med ANT-verksamheten pågår på regional och lokal nivå, bl. a. som ett led i utformningen av skolans inre arbete. De s. k. ANT-kontaktpersonerna vid länsskolnämnderna spelar här en viktig roll genom att kontinuerligt stödja lärarna i bl. a. narkotikafrågorna. beviljade för /. till länsskolnämndernas ANT-verksamhet. För nästa budgetår har inga särskilda medel anvisats för ändamålet. Enligt min mening bör även för /79 denna verksamhet säkras genom att särskilda medel reserveras. Jag föreslår att av de . som har avsatts för bl. a. ANT-verksamhet i skolorna skall minst 240 000 användas för länsskolnämndernas ANT-verksamhet. Med stöd av vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i mottionen anförts om medel för länsskolnämndernas ANT-kontaktverksamhet.
mot · G1021843 · 1978-03-29 00:00:00 — Motion 1977/78:1843 med anledning av propositionen 1977/78:105 om åtgärder mot narkotikamissbruk Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78: 1798 hemställs att beslutar uttala att bör informera om narkotikan och dess skadeverkningar via radio och TV.
mot · G1021847 · 1978-03-28 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78: lil om statens stöd till teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete m. m. I propositionen 1977/78: lil läggs fram förslag till åtgärder för att främja den tekniska förnyelsen inom industri och olika samhällssektorer. Åtgärderna avser huvudsakligen verksamhetsområdet för styrelsen för teknisk utveckling (STU). I propositionen tas frågan om statliga insatser för att främja innovationsprocessens senare del upp. Därvid föreslås att förutsättningarna att få i gång en avgiftsbelagd projektledningshjälp på några platser i landet bör studeras. Det förutsätts att sådan verksamhet skall ha den regionala utvecklingsfonden som bas och i övrigt organiseras i samarbete med bl. a. berörda kommuner och landsting. Vidare sägs i propositionen att eventuell projektledningshjälp bör förläggas till de institutioner som disponerar de fasta resurserna, dvs. främst högskolor och tekniska gymnasier, och där kan utgöra en kontaktlänk mellan institutionen och näringslivet. I propositionen föreslås att lämpliga orter för en dylik verksamhet skulle kunna vara , och . I detta sammanhang finns enligt min mening starka argument som talar för en lokalisering till när det gäller . Den strukturomvandling som förestår inom stålindustrin riskerar att drabba hårdare än någon annan del av regionen. Ensidigheten i näringslivet och beroendet av ett bolag i flera värmländska kommuner, t. ex. , och , hör till de mest uttalade i riket. Flertalet av de orter i länet som är allvarligt hotade av situationen inom stålindustrin ligger vidare på längre än normalt pendlingsavstånd från andra orter i länet med mer differentierat näringsliv. Behovet av nyetableringar inom stora delar av är härigenom utomordentligt stort. Enligt min mening ger också en lokalisering till de bästa förutsättningarna för ett sådant samarbete som förutsätts i propositionen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att uttalar sig för som lämplig förläggningsort för eventuell projektledningshjälp. 1 1977/78. 1977/78 18471849
mot · G1021854 · 1978-03-29 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:113 om särskilt stöd till lantbruksföretag m. m. i vissa glesbygder I propositionen 1977/78: 113 om särskilt stöd till lantbruksföretag m. m. i vissa glesbygder föreslås att ett särskilt stöd införs till investeringar i lantbruksföretag och verksamheter som kan ingå som en del i en yrkeskombination vid sådana företag. Bland verksamheterna nämns bl. a. stuguthyrning, fiskodling, tillsynsuppgifter och hantverk. Många av de verksamheter som föreslås är emellertid förenade med komplicerade planeringsaspekter. Dessutom saknar lantbrukare ofta tidigare erfarenhet av verksamheten. Verksamheter som t. ex. stuguthyrning och fiskodling kräver en genomtänkt planering kring anläggning, byggenskap, finansiering och marknadsföring. En lantbrukare har knappast möjligheter att själv klara denna planering. Här erfordras speciella rådgivningsresurser. Det är vidare angeläget att rådgivningen inte enbart kommer in i planeringsskedet utan också i ett verksamhets- och uppföljningsskede. Vidare bör ett fortgående utvecklingsarbete bedrivas mellan lantbruksstyrelse och rådgivningsexpertis för de olika verksamheterna. Lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna bör, om så erfordras, erhålla medel för att engagera rådgivningsexpertis externt för en viss verksamhet, om sådan expertis inte finns tillgänglig inom respektive institution. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av rådgivningsverksamhet i de former som angivits i motionen.