mot · G102571 · 1978-01-20 00:00:00 — 1977/78 571-576 av om läroplanen för Få elever och föräldrar känner till läroplan. Lärare och elever nyttjar sällan läroplanen som grund för gemensamma diskussioner om hur man skall arbeta och vad undervisningen skall innehålla. Säkert är det få lärare som studerar läroplanen för att få bättre förståelse för vad skolan syftar till, och än färre lärare torde till fortbildningskonferensen ha med sig sin egen förstrukna och kommenterade läroplan. Det måste vara något fel på boken eftersom den inte känns nödvändig. Språket i läroplanen för (Lgr 69) och i tidigare läroplaner I en doktorsavhandling (: Vokabulärstudier i läroplanstexter 1935-1969) redovisas resultatet av en undersökning av vokabulären i fyra olika läroplaner. Allmänna anvisningar i för rikets allmänna läroverk 1935/1947, i avhandlingen kallade Up 35/47, Allmänna anvisningar för undervisning och fostran på skolans högre stadier 1959, i avhandlingen kallade AA 59, Allmänna anvisningar jämte kapitlet Mål och riktlinjer i Läroplan för 1962, i avhandlingen kallade Lgr 62, och Allmänna anvisningar jämte kapitlet Mål och riktlinjer i Läroplan för 1969 (Allmän del), i avhandlingen kallade Lgr 69. Materialet omfattar totalt 168 000 ord. Texterna motsvarar varandra ganska väl i följande avseenden: de framför skolans mål och allmänna pedagogiska principer, och de innefattar samma stadium, dvs. alla fyra delarna innefattar bl. a. den gamla realskolan och dess motsvarande stadium , den nya högstadium. Genom en kvantitativ undersökning av ordförrådet i texterna och en statistisk bearbetning som ger mått på tendenser visar doktorsavhandlingen med nakna siffror på förändringar i läroplansspråket, som är uttryck för intresseförskjutningar på skolans område och som speglar attitydförändringar hos regering och skolöverstyrelse. Förändringarna är så påtagliga att jag finnér det angeläget att här redovisa några av dem: Egenskaper som arbetsamhet, noggrannhet, ordentlighet och punktlighet betonades i 1940- och 1950-talens läroplaner. noggrann (noggrannhet, noggrant), omsorg (omsorgsfull), ordentlig, ordning, punktlig, samvetsgrann (samvetsgrannhet, samvetsgrant), sorgfälligt, snygg, 1 1977/78. vårdad, vårdslöst och vårdslöshet minskar däremot drastiskt i Lgr 62 och Lgr 69, och detta förhållande uttrycker enligt avhandlingsförfattaren (s. 88) utan tvivel en förändrad syn på skolans arbetsfostrande verksamhet. Fostran betyder enligt A A 59 ett tvång för individen att inordna sig i ett sammanhang, som kräver det ansvar och den hänsyn mänskligt samliv alltid innebär. Detta tvång har i Lgr 69 ersatts med utveckling. Man kan konstatera att i Lgr 69 undviks inte bara forstra(n) utan också ord med stammen uppfostr-. Den ändrade attityden när det gäller skolans fostran framgår i viss utsträckning av följande läroplansexempel. Lgr 62: Genom sin etiska fostran skall skolan ge honom en god uppfattning om de moraliska normer, som måste gälla i samlevnaden mellan människor och som bär upp rättsordningen i ett demokratiskt samhälle. Motsvarande mening i Lgr 69 lyder: Skolan skall ge honom en god uppfattning om de värderingar och principer som bär upp rättsordningen i vårt demokratiska samhälle. Ord som uppgifter, vägledning, koncentration, övning, antecknande, repetition, behärska, kunskaper minskar klart i frekvens i Lgr 62 och Lgr 69 jämfört med tidigare läroplaner. I Lgr 69 har därjämte ordet hemarbete strukits. Detsamma gäller ordet läxor. I Lgr 62 heter det: att ge resande elever möjligheter att läsa läxor under väntetid, att ge ekonomiskt stöd åt dem som inte har råd att delta i skolresa eller vistelse på lägerskola. I Lgr 69 har motsvarande mening formulerats på följande sätt: att ge resande elever möjligheter till sysselsättning under väntetid, att ge resestipendium åt dem som inte har råd att delta i skolresa eller vistelse vid lägerskola. Enligt Lgr 69 skall föräldrarna också diskutera formerna för elevernas studier och användningen av olika läromedel. Lgr 62 uttryckte detta mer klart med formerna för elevernas hemarbete. Generellt kan sägas att en text blir svårtillgänglig, om dess meningar är långa, om den procentuella andelen långa ord är stor och om den innehåller ett övermått av främmande ord, ovanliga ord, abstrakta ord och sufTixord. Lgr 69 uppfyller i många fall de krav som kan ställas på en svårtillgänglig text. Meningar som följande får utgöra exempel: Inom de och fysiska målfunktionerna har man däremot möjlighet att göra målrelaterade utvärderingar, ofta i absoluta termer av typ per prestationsenhet, prestation per tidsenhet eller absolut prestation. (Lgr 69 s. 72 r. 47) En studiesats kan utgöras exempelvis av en välstrukturerad lärobok, baserad på en analys av föreliggande förutsättningar och mål för undervisningen, samt till denna anslutande supplerande läromedel för ett varierat arbetssätt jämte vägledande material om arbetets planering och utförande samt om utvärdering av resultaten. Givetvis skall inte skolan vara statisk. Den pedagogiska utvecklingen har medfört att nya undervisningsmetoder och läromedel kommit fram i syfte att öka elevernas arbetslust och skapa en mer positiv inställning till skolarbetet. De intresseförskjutningar och förändrade attityder hos regering och riksdag, som visat sig i den språkliga förändringen av läroplanen, har motverkat denna Flera undersökningar och uttalanden från skolpersonal visar att elevernas vantrivsel i skolan inte har minskat. Skolk och psykiska störningar hos eleverna liksom disciplinproblem är vanligt förekommande. Skolan har inte lyckats att fullfölja de i och för sig goda intentionerna i läroplanen. Det räcker helt enkelt inte med allmänna värderingar och vackra ord om dessa inte följs upp med konkreta direktiv om hur målen skall nås. Lgr 69 bär i alltför hög grad spår av oförmågan hos 1960-talets jämlikhetssträvanden att erkänna att eleverna har en varierande prestationsförmåga och olika förutsättningar för såväl social anpassning som kunskapsinhämtande. Då man inte vågat erkänna dessa olikheter har man avstått från preciseringar och byggt ut med värderingar och fraser som skapat osäkerhet och svårigheter för lärarna och ökad håglöshet hos eleverna. Den nya läroplanen för Den nya läroplanen måste få en sådan språklig utformning att den kan användas till vad den är avsedd för. Vi måste få en läroplan som talar om vad eleverna skall göra i skolan. I den nuvarande läroplanen är det skolan som skall göra än det ena, än det andra för eleverna. Ge dem, främja deras ..., stimulera dem ... I den nu gällande läroplanen är eleverna enbart objekt. Jag anser detta vara fel. Skolan är till för eleverna, och det är deras aktiviteter som skall ligga till grund för läroplanens utformning. Detta kräver en mycket kraftig språklig bearbetning av läroplanen. En läroplan skall vara en ramplan som inte förkväver det enskilda initiativet. Om någon kräver att läroplanen skall skrivas tydligt och enkelt brukar det invändas att då blir det inte längre en ramplan. Tydligheten kommer att leda till att man binder lärarna, påstår man. Enkelt språk och bindande detaljanvisningar är, som vi ser det, inte samma sak. Det är fullt möjligt att skriva klart och enkelt på ett språk som främjar handling och initiativ utan att låsa. Språket avslöjar tanken bakom språket. Det offentliga språket, samhällets språk, är ofta till sin struktur ett maktspråk. Det är ett språk som man använder för att få makt eller utöva makt. Språklig uniformitet är enligt sociologer ett sätt att vara till lags, och läroplansförfattare har tydligen en stor ambition att vara till lags. Därför använder man ett språk som man ibland inte behärskar, som är oklart och som motverkar det viktigaste syftet med en läroplan: att vara till ledning för alla dem som arbetar i skolan. Värdeorden och de politiska grundbegreppen för undervisningsområdet skall självfallet inte bort ur läroplanerna. Men de skall inte räknas upp och otid utan att man försöker fylla dem med innehåll. När man säger att Skolan skall hjälpa eleverna att nå fram till en kritisk, solidarisk och ansvarskännande medvetenhet, då börjar man hopa värdeord. Det är bra att eleverna blir kritiska, att de blir solidariska och att de blir ansvarskännande. Lärare, elever och föräldrar skulle säkert gärna se att det fanns en passus i läroplanen om vad man kan tänkas lägga in i dessa begrepp och hur man skall försöka komma därhän. Här blir det bara en uppräkning. Det är inte säkert att den typen av uppräkningar leder till handling. Kanske leder den till frustrering. SÖ:s tidskrift , som bl. innehåller olika utkast till ny läroplan, visar upp språkliga drag som inte hör hem na i en modern läroplan. Ålderdomlig kanslisvenska, utredningssvenska och byråkratsvenska finns fortfarande kvar. Man villuppöva färdigheter,möjliggöraförståelse,och detta medför både det ena och det andra. Ett exempel bland otaliga finns i upptakten till ämnet gymnastik: Arbetet i gymnastik skall genom ett varierat utbud av fysiska aktiviteter stimulera till ... Varför inte skriva Genom omväxlande övningar skall ämnet gymnastik ge eleverna lust att har granskat ett stort antal texter, författningar, utredningar, rapporter, promemorior och formulär från departement, centrala verk och myndigheter och från regionala och lokala myndigheter. Nämnden har alltså stor erfarenhet på detta område. Jag anser därför att den kommande läroplanen för bör granskas av språknämnden innan den fastställs. Åberopande det här anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att den nya läroplanen för till form och innehåll bör utgå från vad eleverna skall göra i skolan och inte från vad skolan skall göra med eleverna, 2. att i läroplansspråket på nytt bör använda begrepp som konkretiserar skolans uppgifter när det gäller att fostra eleverna - begrepp som noggrann, omsorgsfull, vårdslös, punktlig, slarv, ordning m. fl. - som antalet allmänna värdeord bör begränsas i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att läroplanens Mål och riktlinjer, Allmänna anvisningar, Kursplaner samt Anvisningar och kommentarer bör språkgranskas av innan de fastställs.