mot · G1021640 · 1978-01-25 00:00:00 — Vi har i andra sammanhang starkt kritiserat bostadsbyggnadspolitiken och föreslår nu åtgärder för ett kraftigt ökat bostadsbyggande. Ett annat exempel på vilken betydelse samhällets politik har för industrins utveckling utgör självfallet energiområdet. En klarsignal till att fullfölja energibeslut innebär att planeringsförutsättningarna för industrin klarläggs och den osäkerhet som i många fall skapar ovisshet och innebär att tunga investeringsbeslut skjuts försvinner. Det skulle vidare innebära att investeringsaktiviteten vid och 3 skulle kunna tas upp i full omfattning, vilket i sig skulle innebära en betydande stimulans. Sedan regeringsskiftet har stor osäkerhet rått i fråga om utbyggnaden av block 3 vid kärnkraftverket i Forsmark. Regeringens direktiv om ändrad planering för utbyggnaden har inneburit att arbetet medvetet försenats starkt. Detta innebär betydande ekonomiska förluster för samhället. Enligt vattenfallsverket skulle kapitalförstöringen uppgå till 2 200 milj. kr. i löpande penningvärde. Dessutom drabbas de anställda hårt, och berörda myndigheters planering försvåras allvarligt. Vi finnér det upprörande att inte ens vattenfallsverkets ansökan om medel för innevarande budgetår - anpassad till den ändrade utbyggnadstakten - har behandlats. måste utan dröjsmål ställas till förfogande så att utbyggnaden av kan fortsätta under innevarande budgetår. I det fortsatta arbetet börsådana åtgärder vidtas att inte en avtappning av hetvatten från reaktorn omöjliggörs. har hos regeringen ansökt om tillstånd att förse block 3 vid kärnkraftverket i med bränsle. Regeringen har ännu inte tagit ställning. Förseningen av idrifttagningen av kostar samhället ca 50 milj. kr. på grund av fördyrade anläggningskostnader och kostnader för att producera ersättningskraft från oljebaserade kraftverk. Vi kan inte acceptera att regeringen utan sakliga skäl fördröjer laddningen av 1 en period då de privata investeringarna viker är det självfallet av stor betydelse att utnyttja resursutrymmet för att tidigarelägga statliga investeringar. Det innebär dels att investeringsutrymme längre fram kan frigöras, dels ett välkommet tillskott till efterfrågan av investeringsvaror. Enligt den preliminära nationalbudgeten skulle de statliga affärsverkens investeringar komma att minska . Detta är självfallet otillfredsställande. Mot denna bakgrund bör därför ytterligare åtgärder sättas in för att tidigarelägga produktiva investeringar i de statliga affärsverken. Ytterligare 175 milj. kr. bör anvisas till siarens järnvägar i syfte att effektivisera och modernisera verksamheten. En förstärkning av kapaciteten bör också uppnås - främst för persontrafiken. a. bör arbetena med ett dubbelspår på sträckan sättas i gång. Även projekteringen av dubbelspårets fortsättning till är enligt vår mening angelägen. Förbättringar av spårkapaciteten i Göteborgs- och Malmöområdena är också angelägna. En upprustning av är ett angeläget önskemål som det nu finns starka skäl att tillgodose av sysselsättningsskäl samt därför att arbetena lättare kan utföras när trafiken är låg. Inom den angivna medelsramen bör också - i syfte att stimulera produktionen inom verkstadsindustrin - rymmas rullande materiel och arbetsmaskiner. Även en ytterligare satsning på investeringar är väl motiverad. Det gäller främst investeringar i fastigheter och byggnader, nämligen arbetscentraler, förråd, verkstäder och andra byggnader. Regeringens budgetförslag innebär en senareläggning av de byggnadsprojekt som i sin anslagsframställning har redovisat med byggstart /79. Vi menar att en sådan senareläggning av produktiva investeringar i rådande ekonomiska situation är helt felaktig. Dessa arbeten bör således komma till stånd möjligt. Vissa investeringar i ny materiel bör också rymmas inom den medelsram på ytterligare 65 milj. kr. som vi förordar. Även på område finns utrymme förökade investeringar. Genom att bygga stålbroar på angelägna platser skapas sysselsättning både för verkets egen personal och inom varvs- och stålindustrin. Aktuella projekt är bl. a. vid , en bro vid Sandsundet i och en vid . Totalt bör 50 milj. kr. avsättas för ändamålet nästa budgetår. Som ett led i våra insatser att skapa bättre förutsättningar för den framtida näringspolitiken skall också de insatser ses som vi föreslår för intensifierad skogsvård i norra . Virkesbristen är ett av de stora problemen för vår skogsindustri. Olika åtgärder krävs för att öka tillgången på skoglig råvara. Vi föreslår i annat sammanhang att ramen för bidrag till åtgärder för intensifierad skogsvård i norra skall höjas från 49 milj. kr. till 90 milj. kr. Därigenom skapas 215 000 dagsverken som skogs vårdsåtgärderna kan ökas kraftigt, vilket ger förbättrad tillväxt i skogen. Planering och ömsesidig samverkan mellan stat och företag för framtida industriexpansion Samhällets insatser när det gäller utredningsverksamhet, samråd och finansiellt stöd har i hög grad koncentrerats till de s. k. problembranscherna. Om på ett effektivt sätt skall kunna anpassa sig och utnyttja framtida möjligheter på världsmarknaden krävs emellertid en snabb inriktning av produktionen till områden där vårt näringsliv har goda möjligheter att snabbt öka produktionen. En sådan omställning kan i hög grad underlättas av samhället genom olika näringspolitiska insatser. För att insatserna skall få största möjliga effekt är det angeläget att de koncentreras till ett antal områden där förutsättningarna för svenskt näringsliv kan anses vara särskilt goda. Denna typ av åtgärder måste ses som ett komplement till övriga näringspolitiska insatser - inte som ett alternativ till dessa. Inom industriverket pågår ett omfattande arbete för att kartlägga utvecklingstendenser inom olika branscher. Regeringen anger i budgetpropositionen att man kommer att uppdra åt och styrelsen för teknisk utveckling att göra studier av tekniskt-industriella kompetens. Insatser av denna typ är utomordentligt angelägna men knappast tillräckliga för en näringspolitik av mer framtidsinriktat slag. Enligt vår uppfattning är det nödvändigt att tillskapa ett system med en mera rullande framtidsplanering för utvecklingen av den svenska indu Det forsta steget i en sådan planering måste vara att identifiera de branschområden som på grund av sin utvecklingspotential och storlek kan bli betydelsefulla för den framtida industritillväxten. branschutredningar och de utredningar som omnämns i budgetpropositionen kan därvidlag vara av stor betydelse. Men det är också viktigt att sådana faktorer som den internationella utvecklingen i fråga om teknik, marknadsföring, produktionsmetoder etc. blir kartlagda. På grundval av sådana studier kan man identifiera ett antal särskilt intressanta områden där fördjupade undersökningar kan sättas i gång. De bör grundas på studier av produktion, marknad och teknisk utveckling inom de områden där företagen är verksamma. De bör också innehålla analys av olika företags konkurrenskraft i olika avseenden. På grundval av ett sådant material finns ett underlag för ett ömsesidigt samråd mellan företag och samhälle om möjliga insatser för att förbättra förutsättningarna för en positiv utveckling inom området. De erfarenheter som där kommer fram bör resultera i slutsatser för samhällets del i vad gäller insatser i fråga om bl. a. forskning, teknisk utveckling, utbildning och insatser för att öka kapitalbildningen etc. För företagens del bör de kunna resultera i slutsatser beträffande utvecklingsinsatser, produktionsriktning, samarbete med andra företag, investeringar marknadsföring etc. Genom en ömsesidig samverkan av denna typ mellan företag och samhälle skapas ett underlag för den typ av målmedvetna och koncentrerade satsningar som är nödvändiga om det svenska näringslivet skall kunna hävda sig i den allt hårdare internationella konkurrensen. Självfallet är det angeläget att även löntagarna i stor utsträckning kan medverka i detta arbete. Löntagarna har ett starkt intresse av att främja en snabb utveckling inom företagen och har en stor fond av erfarenhet, vilken kan vara mycket betydelsefull i detta sammanhang. Exempel på områden där intensifierade planerings- och samrådsinsatser av denna typ skulle kunna vara av betydelse är t. ex. elektroindustrin, miljöteknik, arbetsmiljöteknik, datastyrda produktionsprocesser, medicinsk teknik, industrimineral, transportteknik etc. Det är angeläget att ett planeringsarbete av denna typ kan inledas. För att möjliggöra detta bör industriverket tilldelas ett särskilt anslag på 5 milj. kr. för att bygga upp en planering av detta slag. Forsknings- och utvecklingsarbete i företagen På områden där de svenska företagen har en teknisk överlägsenhet på sina produkter är den internationella konkurrenskraften särskilt god. Genom att tillverka produkter med en mera avancerad teknisk inriktning än konkurrenterna finns det möjlighet för de svenska företagen att vinna framgångar i den internationella konkurrensen. En hög teknologisk nivå i företagen kräver emellertid ett ständigt och fortlöpande arbete på att nyutveckla produkter och produktionsmetoder. Det är mot denna bakgrund som vi är utomordentligt oroade av de rapporter som börjat komma om att forsknings- och utvecklingsarbetet i företagen är på väg att stagnera och i vissa fall t. o. m. minska. Erfarenheterna har visat att företagen i nedåtgående konjunkturer gärna drar in på långsiktiga satsningar, eftersom resultatet av sådana neddragningar inte märks . Inte desto mindre är detta naturligtvis djupt oroande för utvecklingen på . Det finns ett starkt behov av att stimulera företagens insatser på detta område genom åtgärder av såväl generell som mer selektiv karaktär. Det gäller att skapa en positiv attityd till forsknings- och utvecklingsverksamhet på alla nivåer i företagen, vilket de generella stödåtgärderna kan göra. Enskilda uppfinnare och innovatörer kan spela en betydelsefull roll, men möjligheterna kan ibland allvarligt hämmas genom brist på resurser. Det gäller också att ha stödformer som innebär att mindre företag, som ger sig in på förhållandevis stora utvecklingsprojekt, kan få en del av riskerna och finansieringen klarade. Behovet av särskilda insatser från samhällets sida gäller dock inte enbart småföretagen. På vissa områden är tekniken sådan att satsningar för att bli verkningsfulla måste omfatta utomordentligt stora belopp. I sådana fall torde inte ens mycket stora företag kunna ge sig in på området utan betydande statliga insatser. Mot denna bakgrund finns det anledning att nu lägga grunden för ett program för en kraftigt ökad forsknings- och utvecklingsverksamhet inom den svenska industrin. Ett sådant program bör enligt vår uppfattning ha följande huvudpunkter: En kraftig ökning av det generella grundstödet till företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet. Kraftigt ökat stöd till uppfinnare. En kraftig förbättring av det selektiva stödet till företagens forskningsoch utvecklingsverksamhet via styrelsen för teknisk utveckling (STU). Samhälleligt engagemang med ägarkapital för att klara finansieringen av stora, tunga utvecklingsprojekt. infördes ett särskilt avdrag för forsknings- och utvecklingskostnader i företagen. Avdraget får endast göras på den statligt taxerade inkomsten. Avdraget består av ett tioprocentigt basavdrag på de totala forsknings- och utvecklingskostnaderna samt ett tjugoprocentigt ökningsavdrag på kostnadsökningen från föregående år. Det bör noteras att företagens utgifter för forsknings- och utvecklingsarbete normalt är avdragsgilla som kostnader i rörelsen. Med hänsyn till att den statliga bolagsskatten uppgår till 40 96 motsvarar avdraget alltså en subvention på drygt 4 96 av de totala kostnaderna för forsknings- och utvecklingsarbete. Starka skäl talar för att man nu söker möta tendensen till stagnerande eller minskande FoU-verksamhet i företagen med en tidsbegränsad kraftig stimulans av denna verksamhet. Den bör få formen av en kraftig ökning av de nuvarande avdragsmöjligheterna. Det nuvarande tioprocentiga avdraget bör sålunda enligt vår mening fördubblas till ett tjugoprocentigt avdrag. Därutöver bör det s. k. ökningsavdraget förbättras ytterligare. Det bör ske på det sättet att företagen får göra ett extra avdrag med 100 96 för den del av forsknings- och utvecklingskostnaderna som överstiger den genomsnittliga nivån för godkända sådana avdrag och Vid beräkningen av den ökade forsknings volymen bör en schablonmässig reducering med hänsyn till inflationsutvecklingen ske. Det 100procentiga avdraget bör således gälla volymmässiga ökningar. Avdraget för beräknas med nuvarande regler uppgå till 361 milj. kr. Med den föreslagna utformningen av avdragen skulle - med antagande av en kraftig ökning av forsknings- och utvecklingsvolymen i företagen-avdragen i stället kunna beräknas nå en nivå om närmare 900 milj. kr. Det inkomstbortfall som avdragen sålunda skulle medföra i fråga om skatteinkomster bör kompenseras genom motsvarande höjning av den generella inkomstskatten för företag. Behovet av ökning kan beräknas utgöra . Den statliga bolagsskatten bör sålunda höjas från för att finansiera den föreslagna ökningen av forsknings- och utvecklingsavdragen. Omläggningen skulle få den innebörden att den statliga vinstskatten skulle förskjutas från företag med omfattande forskningsarbete till företag med mindre sådan verksamhet. Stimulanseffekten skulle härigenom ytterligare understrykas. Ett problem i sammanhanget är att avdrag endast kommer sådana företag till godo som redovisar vinst. 1 och för sig finns det möjligheter till förlustutjämning mellan olika år, och därför kan avdraget utnyttjas . Det kan ändock finnas motiv för att i detta sammanhang genomföra motsvarande ordning som gäller vid investeringsavdragen , dvs. att företagen som inte redovisar vinst kan få möjlighet till ett särskilt bidrag. Bidraget bör då självfallet i likhet med vad som gäller investeringsavdragen utformas med hänsyn till skatteeffekten, dvs. utgå av avdragsbeloppets storlek. De föreslagna ändringarna bör gälla . Beträffande samhällets insatser för att öka stödet till uppfinnare och utbyggnaden av det selektiva stödet till företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet via STU avser vi att återkomma i samband med att de förslag som regeringen nu aviserat framläggs. Samhälleligt ägarengagemang på områden med stora utvecklingskostnader har i flera fall visat sig vara en betydelsefull väg att uppnå framgångsrika utvecklingsresultat. Det kan i detta sammanhang räcka med att nämna AseaAtom och det tidigare Stansaab:s verksamhet. Enligt vår uppfattning finns det anledning att inom ramen för en större satsning på utvecklingsarbete inom industrin utnyttja möjligheten till samhällsinsatser på områden av betydelse för vår framtida utveckling. Den svenska bilindustrin svarar för en betydande del av den totala svenska industrins sysselsättning och export. En lång rad företag är verksamma som underleverantörer till bilindustrin. Både genom sina egna och genom underleverantörernas verksamheter har bilindustrins utveckling en avgörande betydelse för sysselsättningen på många orter. Bilindustrin står inför många viktiga avgöranden. De svenska företagen har kunnat bygga upp en internationellt mycket stark marknadsposition för såväl personbilar som lastfordon. förutses nu en förhållandevis svag tillväxt i efterfrågan på personbilar. Konkurrensen skärps, inte minst genom en ökad försäljning av utomeuropeiska bilar. Skärpta krav inom bl. a. miljö- och energiområdena och när det gäller trafiksäkerheten påverkar också situationen. Dessa olika utvecklingstendenser ställer bilindustrin inför betydande problem. Men de innebär också stora möjligheter förde företag som kan svara upp till de nya krav som en ny situation innebär. Utvecklingsarbetet för att lösa dessa problem innebär ett långsiktigt arbete med utomordentligt stora kostnader och ett betydande risktagande. Inte minst mot den bakgrunden måste man djupt beklaga den splittring av resurserna som uppdelningen av den svenska bilindustrin på två olika företag innebär. Mot den bakgrunden finns det starka skäl för samhället att engagera sig. Enligt vår uppfattning bör detta ske genom att regeringen tar initiativ till bildande av ett utvecklingsbolag för bilområdet där även de två stora svenska bilföretagen ingår. Staten bör även engagera sig aktivt i en vidareutveckling av de delar av svensk industri som spelar en stor roll som underleverantörer till den offentliga sektorn. Erfarenheterna ger vid handen att det ofta är en samlad och enhetlig kravspecifikation som lett till en snabb teknisk utveckling inom industrin. Utvecklingen inom teletekniken utgör här ett näraliggande exempel. Enligt vår mening bör statsmakterna ta ledningen inom tre nya utvecklingsområden och där genom offensiva satsningar skapa förutsättningar för en acceleration av den tekniska utvecklingen och därigenom även öppna möjligheter för en ny inriktning av vår export. Enligt vår mening bör tre nya utvecklingsbolag startas - två i samarbete med representanter från primärkommunerna och ett tredje i samarbete med landstingen. Det första utvecklingsbolaget skall ha som uppgift att lägga ut en för våra båda bilbolag gemensam beställning av rationella och ekonomiska transportsystem. Här aktualiseras bl. a. system för kollektiv storstadstrafik som skulle kunna sättas i praktisk tillämpning . På det gemensamma bolaget bör ligga ansvaret för att formulera en kravspecifikation och även att finansiera en del av de gemensamma utvecklingskostnaderna. Likaledes bör staten i samarbete med representanter för primärkommu 1977/78:1640 16 nema skapa ett utvecklingsbolag för beställning och utveckling av hjälpmedel inom utbildningsområdet. Den internationella marknaden för dessa produkter befinner sig i en utomordentligt snabb expansion, och de svenska företag som har varit verksamma på detta område bör - om deras resurser förenas kunna få en betydande internationell konkurrenskraft. Bolaget bör här på motsvarande sätt uppträda som systembeställare och bidra med finansieringen av utvecklingskostnaderna. Ett tredje nära till hands liggande område för denna typ av utvecklingsbolag gäller medicinsk teknik. Den delvis splittrade upphandling som sker på detta område i vårt land har medfört en motsvarande splittring av produktionsresurserna och av det tekniska utvecklingsarbetet. Ett gemensamt utvecklingsbolag bör här verksamt kunna bidra till att skapa en konkurrenskraftig tillverkningssektor av medicinska produkter i vid mening. Utöver dessa tre områden finns en rad andra där samhällsutvecklingen och de krav som ställts av myndigheter, fackliga organisationer etc. lett fram till ett internationellt sett mycket avancerat kunnande. Det gäller bl. a. energiproduktionsteknik, avfallsbehandlingsteknik, system och produkter för att förbättra den yttre miljön och arbetsmiljön. Det finns också anledning att räkna med en snabbt växande marknad , inte minst internationellt, för sådana produkter och system. Även på dessa och liknande områden bör man självfallet undersöka möjligheterna att etablera motsvarande lösningar. Vi föreslår att sammanlagt 200 milj. kr. anvisas för att upprätta de tre nya utvecklingsbolagen i samverkan med kommunerna. En utgångspunkt är därvid att staten bör stå för den helt dominerande delen av kapitaltillskottet. Vi vill också i detta sammanhang hänvisa till de starka behov som finns för ett ökat samhälleligt engagemang när det gäller utveckling på mineralområdet. Intresset koncentreras här i första hand till prospektering och processutveckling i fråga om bl. a. våra alunskiffrar, vissa industrimineraler och legeringsmetaller. Denna fråga utvecklas i vår motion om gruvindustrin. Vi vill i detta sammanhang också något närmare beröra frågan om det bildade statliga databolaget. Enligt vår mening utgör detta en riktig och nödvändig satsning på ett för vår industri viktigt framtidsområde. Den samordning av insatserna som kommer till stånd bör dock ske under samhällets ledning, inte minst med hänsyn till storleken av de kapitalinsatser som samhället gör i detta sammanhang. Vi upprepar därför vårt krav att staten bör aktualisera frågan om att få ett avgörande inflytande i databolagets styrelse. En allvarlig brist för det nya databolaget är att mycket intressanta delar av Datasaabs verksamhet inte innefattas i avtalet. Det gäller bl. a. processtyrning och robotteknik, vilka har stor betydelse för arbetsmiljö och sysselsättning. Därför finns det starka skäl att även dessa delar kan ingå i det nya databolaget. Regeringen bör därför undersöka möjligheterna till en sådan utvidgning av verksamheten. De svenska exportföretagen har kunnat arbeta i en mycket gynnsam atmosfär. Erfarenheterna med en alltmer skärpt konkurrens på världsmarknaden har emellertid visat att väsentligt mer intensiva insatser från företagens sida är nödvändiga. Skillnaderna mellan olika företag är härvidlag ofta stora, och detta återspeglar sig också tydligt i skillnaden i exportframgångar. Medvetenheten om behovet av mer kraftfulla åtgärder i fråga om marknadsföring på export är också växande, vilket inte minst debatten inom näringslivet givit prov på. Även de fackliga organisationerna har ägnat problemet stor uppmärksamhet genom studiekampanjer. Detta upplever vi som ett glädjande gensvar på den debatt som aktualiserats från arbetarrörelsens sida. Marknadsföring på export är självfallet en fråga för företagen själva i första hand, men ytterligare insatser från statsmakternas sida är enligt vår mening nödvändiga. 1 vår motion om den ekonomiska politiken (1977/78:39) redovisade vi flera förslag i syfte att utveckla de svenska företagens marknadsföring. På en punkt aviserade vi att vi skulle återkomma under den allmänna motionstiden , nämligen i fråga om resurser till exportråd för att stödja forskning och utveckling på marknadsföringsområdet. Sorn ett led i ansträngningarna att öka exporten bör staten även via exportråd stödja forskning och utveckling på marknadsföringsområdet. Genom anknytningen till bör man få garantier för att en praktiskt inriktad forskning kommer till stånd. Inom bör en begränsad expertenhet inrättas. Den bör ha till uppgift att - utöver administrationen av forsknings- och utvecklingsanslaget - följa forskningen på området, utvärdera och sprida forskningsresultat och medverka till att forskningen används i det praktiska arbetet. För nästa budgetår bör 3 milj. kr. anslås för ändamålet. Medlen kan anvisas under anslaget till exportråd. 1 vår tidigare nämnda motion tog vi också upp frågan om ändringar i exportkreditsystemet. Mot bakgrund av exportkrediternas allt större betydelse i konkurrensen, framförallt när det gäller export till statshandelsländer och , förordade vi en förstärkning av de statliga insatserna. Vi angav som riktpunkt att AB skulle ställa lån för exportkrediter till förfogande i svenska kronor och till fast ränta. Valutarisken skulle alltså bäras av staten. Kapitalanskaffningen borde ske i sådana former att den fasta räntan inte nämnvärt översteg miniminivåerna i de normer som överenskommits inom . Skulle detta inte vara möjligt, fick en subventionering över statsbudgeten övervägas. Vi begärde att regeringen skyndsamt skulle lägga fram förslag om ändringar i exportkreditsystemet enligt dessa riktlinjer. framhöll i sitt betänkande (NU 1977/78:34) att ett förslag om inrättande av en s. k. exportfond var under beredning inom . Vidare angavs att arbetet i exportfinansieringskommittén skulle vara färdigt . Den borgerliga majoriteten av utskottet ansåg mot denna bakgrund att motionsyrkandet beträffande exportkreditsystemet därigenom fick anses tillgodosett i sak och att motionen borde avslås i denna del. Detta blev också beslut. Socialdemokraterna anförde i en reservation att det var ytterst angeläget att regeringen skyndsamt lade fram förslag till ändringar i exportkreditsystemet av den innebörd som förordats i motionen och att detta skulle ges regeringen till känna.