mot · G1021023 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:1023 av m. fl. om den svenska biståndspolitiken I motionen 1976/77:337 föreslog vi att skulle uttala att nya avtal om svenskt bistånd inte bör ingås med land vilket är aktivt engagerat utomlands i militära operationer som icke rimligen kan betraktas som vidtagna i självförsvar. avstyrkte motionen, vilket också blev beslut, och hänvisade bl. a. till att långsiktigheten hos utvecklingssamarbetet i olika sammanhang har understrukits och att en avveckling av bistånd som bygger på långsiktiga förutsättningar normalt ej bör ske abrupt utan successivt. Vidare hänvisade utskottet till att den biståndspolitiska utredningen som en av sina huvuduppgifter haft att pröva principerna för den svenska biståndsverksamheten. Vi återkommer med vårt krav från föregående år och konstaterar att vi får stöd för detta i den framlagda biståndspolitiska utredningen. I fråga om valet av mottagarländer framhåller utredningen bl. Ekonomisk och social rättvisa måste vara utvecklingssamarbetets huvudsyfte och prägla såväl biståndets utformning som valet av samarbetsländer. Det svenska biståndet måste inriktas på ett samarbete som innebär ett direkt angrepp på fattigdomen och dess orsaker, det skall nå ut till de fattigaste och mest eftersatta grupperna. Motivet för detta är främst att en förbättring av människors grundläggande situation i fråga om bostäder, hälsa, mat, utbildning och möjligheter till meningsfullt arbete är en nödvändig förutsättning för en bredare ekonomisk och social utveckling. Då det gäller avveckling av bistånd anför utredningen att det är främst två saker som kan och bör leda till att utvecklingssamarbetet avbryts. För det första då ett mottagarland kan nå en sådan ekonomisk nivå att bistånd är motiverat. För det andra att förändringar av sådan art inträffat i mottagarlandet att de angivna riktlinjerna för vår biståndsverksamhet icke längre är för handen. Och, tillägger utredningen, endast i de fall där de grundläggande politiska och ekonomiska förutsättningarna förändras bör samarbetet avbrytas. har detta endast skett i samband med juntans maktövertagande i . Denna historieskrivning bör kompletteras med att de svenska biståndsutbetalningama stoppades i samband med den pakistanska militära aktionen mot folket i dagens . Några nya avtal träffades heller icke under då rådande förhållanden. Enligt vår mening skall svenskt bistånd avbrytas då ett mottagarland företar mil itära operationer som icke kan betraktas som självförsvar, som förhållandet nu är vad gäller bl. torde f. n. vara invecklat i militär verksamhet i ett tiotal länder fjärran från landets territorium vilken inte har något samband med det egna landets självförsvar. Samma krav på avveckling av svenskt bistånd kan ställas på ett flertal befrielserörelser, som icke uppfyller villkoren för humanitär verksamhet. Hos stora delar av den svenska opinionen måste det betraktas som i högsta grad stötande om stöder ett land med utvecklingsbistånd och detta land är invecklat i aggressiva, militära operationer utomlands, som inte har något samband med det egna landets försvar. Med stöd av vad ovan anförts får vi därför ånyo hemställa 1. att svenskt bistånd skall avbrytas till mottagarland vilket är aktivt engagerat utomlands i militära operationer som icke kan betraktas som vidtagna i självförsvar, 2. att nya avtal om bistånd icke bör ingås med sådant land, 3. att framtida biståndsavtal förses med en klausul med den innebörd som framgår av yrkande 1. . () () () () () () . NISSER (m) () . () i