ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021135 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om distribution av taltidningar via radio De taltidningar som finns i landet distribueras f. n. per post. Det kräver stora resurser på kopieringsområdet som distributionen blir mycket tungrodd. Prenumeranten får tidningen i bästa fall . Kan man i stället sända ut taltidningen via radio slipper man all kopiering och framför allt den dyrbara distributionen. Försök med en radiodistribuerad taltidning gjordes i . Sändningarna som gjordes från i gick via en telefonlinje till en 40 watts sändare på frekvensen placerad på i . Mottagningen skedde på fem olika platser inom kommunen. Den längst bort belägna mottagaren var placerad i , nära från sändaren. Av de övriga varén placerad i , ,en i , , en i , , och en på Röde i , från sändaren. I tre fall anslöts mottagarna till befintliga TV-antenner, i ett fall upphängdes en enkel dipolantenn och i det sista användes den till mottagaren hörande sprötantennen. På samtliga platser kan resultatet av proven anses gott. Proven avsåg främst att utröna sändarens räckvidd med avseende på framtida utnyttjande av denna kanal för sändning av taltidningar. Kvaliteten var inte alltid fullgod, dels på grund av den ofullständiga tekniska apparatutrustningen, dels på grund av de störningar från linjens samtalsräknare som förorsakade knäppar med åtföljande nivåsänkningar. Dessa störningar går naturligtvis att undvika vid en framtida permanent installation. Vid försöken användes en frekvens som inte kan tas in på vanliga radiomottagare. Men kan man tänka sig att taltidningarna sänds över det vanliga FM-bandet, t. ex. , när ett par kanaler står tysta. Abonnenten har en bandspelare ansluten till radion. Den startas genom en impuls och stängs av när sändningen är klar. Abonnenten kan sedan som den vanliga tidningsläsaren studera sin tidning , exempelvis en taltidningsupplaga av den dagliga tidning som de övriga familjemedlemmarna läser (jämför de försök med taltidningsupplagor av dagliga tidningar som initierades i propositionen 1976/77:87 om insatser för handikappades kulturella verksamhet). Den ursprungliga idén till taltidning via radio kommer från redaktör på Västkustbandet, taltidning för synskadade i . Försöken i visar att tekniken finns för radiodistribution av taltidningar. Vid ett försök i större skala skulle taltidningen vara lämplig, dels med hänsyn till radio-TV-sändaren i , dels med tanke på eventuella behov av medverkan från . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en skyndsam utredning om radiodistribution av taltidningar. () ()
mot · G1021139 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 1139-1146 om åldersgränsen för tävlingsboxning Är boxning sport eller misshandel? Detta har diskuterats vid åtskilliga tillfällen. kom den forsta riksdagsmotionen med krav på förbud mot boxning. förbjöds professionell boxning. Man underlät att låta förbudet omfatta också amatörboxningen och förutsatte att nordiska rekommendationer om säkerhetsföreskrifter skulle följas och att man även i övrigt skulle verka för minskade skaderisker. Åldersgränsen, för tävlingsboxning, är en av säkerhetsföreskrifterna. uttalade så sent som att en sänkning av åldersgränsen innebar en väsentlig avvikelse från säkerhetsföreskrifterna. Trots detta föreslås i propositionen 1977/78:100 en sänkning till . Enligt min uppfattning är boxning ingen sport. I ett samhälle som stöder tanken på alla människors lika värde och tankar om samarbete i stället för konkurrens borde boxning inte uppmuntras. Man borde i stället satsa på annan verksamhet utan våldsinslag och elittänkande. kunde man då få bukt med den våldsmentalitet som råder och få bort intresset för boxning. Givetvis är inte boxningen ensam ansvarig för rådande situation utan massmedia, filmindustrin, leksaksindustrin m. fl. får dela detta ansvar. Trots klara hälsorisker dras alltså ungdomar till boxningen. Är informationen om skadeverkningar tillräcklig? Man har varje gång förbud aktualiserats förutsatt att givna regler följs och att detta skulle vara tillräckligt. Det är nu att man tar sig an problemet aktivt, dvs. att man gör en medveten satsning på information om skadeverkningar samt på annan ickevåldsbetonad sysselsättning. Åldersgränsen bör givetvis inte sänkas, och den bör gälla all tävlingsverksamhet i , dvs. också deltagare från andra länder. Enligt tidningsuppgifter kringgår man lätt nuvarande bestämmelser genom att registrera sig i något annat land. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att åldersgränsen för tävlingsboxning bibehålls vid , 2. att den under 1. angivna åldersgränsen gäller all tävlingsverksamhet i , 3. att en ökad information om skadeverkningar av boxning bör ske, 1 1977/78. 1977/78:1139 2 , * t -..-K- '< * 4. att ökat stöd ges till annan icke-våldsbetonad verksamhet för att få bort våldet som ideal.
mot · G1021141 · 1978-01-24 00:00:00 — om inrättande vid i av en professur i etnologi Enligt vad statens humanistiska forskningsråd visade i sin 1973 avgivna rapport och teologisk forskning i är den humanistiska forskningen eftersatt i , sett i ett internationellt perspektiv. UKÄ och senare UHÄ har lagt fram ett utbyggnadsprogram omfattande fyra-fem högre tjänster samt en fortsatt ökning av antalet forskarassistenttjänster. Detta utbyggnadsprogram innefattade bl. a. en fortsatt utbyggnad av forskningsorganisationen vid den humanistiska fakulteten vid . Med hänsyn till de beslut som har fattats rörande kulturpolitiken kan man med beklagande konstatera att regeringen endast föreslår en ny professur inom det humanistiska forskningsområdet (i litteraturvetenskap, särskilt litteratursociologi vid ). Det innebär ett allvarligt brott i utvecklingen av forskarorganisationen vid humanistiska fakulteten i . Såsom fakulteten själv pekat på återstår att skapa möjligheter till forskning och forskarutbildning i flera för regionen viktiga ämnesområden. Det finns också speciellt regionalt kända behov som bör tillmötesgås för att ge en förankring av fakultetens forskning inom högskoleregion. Ett etnologiskt ämnesområde inom forskning och utbildning skulle komplettera de redan förefintliga ämnena nordiska språk, samiska, finska, konstvetenskap, historia och arkeologi. Etnologin skulle också ha en betydande uppgift att fylla inom nordkalottforskningen. Liksom humanistiska fakulteten i har UHÄ med hög prioritet fört fram förslag om inrättande av en professur i etnologi, särskilt nordeuropeisk, vid i , där en fast högre tjänst i etnologi saknas. Grundutbildning och forskarutbildning i etnologi i har möjliggjorts genom att en rådsforskartjänst i nordeuropeisk etnologi, särskilt samisk, placerats vid . Det är därför angeläget att ämnet etableras permanent i . Utbildning och forskning inom etnologi tillmötesgår också de krav som blir följden av en ökande uppskattning av det värde som ligger i den äldre folkkulturen. Som framgår av yttrandet från över fakulteternas anslagsframställningar stöder rådet förslaget om professur i etnologi i . anför följande: Denna lärostol skulle motsvara ett för norrländskt kulturliv stort behov. De norrländska museernas verksamhet på det kulturhistoriska området möts av ett stort gensvar hos allmänheten. För att tillgodose detta intresse är museerna i behov av det stöd som etnologisk forskning och undervisning vid skulle kunna innebära. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag att bemyndigar regeringen att fr. o. m. inrätta en tjänst som professor i etnologi, särskilt nordeuropeisk, vid i .
mot · G1021143 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. Framställningar till UHÄ och regeringen från arbetsmarknadsparterna inom skogs- och träindustrin om behovet av en ökad satsning på träforskning har lett till att regeringen nu beräknar vissa medel (.) för att stimulera forskningen inom området. Medlen bör enligt förslaget disponeras av tekniska högskolan i efter samråd med berörda organisationer. I propositionen 1976/77:59 behandlades bl. a. vissa frågor om lokalisering av en enstaka högskoleutbildning, nämligen den tvååriga trätekniska utbildningen byggd på fyraårig teknisk linje i gymnasieskolan. godkände regeringens förslag, som innebär att i högskoleregion har uppdrag att fortsätta planeringen av utbildningen. har för ändamålet tillsatt en särskild arbetsgrupp med stark representation för den trätekniska arbetsmarknaden. Arbetsgruppen behandlar också frågan hur utbildningens forskningsanknytning skall kunna tillgodoses. För att utbildningen skall kunna hållas på en hög nivå måste beslut om inrättandet av utbildningen kombineras med beslut om forsknings- och utvecklingsarbetets bedrivande. Det föreligger utan tvekan behov av ökad satsning på utbildning och forskning inom trävarubranschen. Såsom företrädarna för branschen framhållit måste utbildningsnivån höjas, bl. a. med hjälp av forsknings- och utvecklingsresurser, för att inte den internationella konkurrenssituationen ytterligare skall försämras. Den trätekniska utbildningen i skulle på ett verksamt sätt kunna bidra till den av branschen önskade utvecklingen. Mot bakgrund av ovanstående är det således utomordentligt angeläget att man vid beslut om inriktningen av den framtida forskningen på detta område beaktar kraven på forskningsresurser kopplade till den riksunika trätekniska utbildningen som planeras i . , som skall ansvara för utbildningen i , måste av det skälet få del av det anslag regeringen föreslår skall disponeras av tekniska högskolan i . Det är också av utomordentlig vikt att den av tillsatta arbetsgruppen och högskolan i får delta i det arbete som enligt föredraganden skall leda fram till preciserade förslag om inriktningen av den framtida forskningen på detta område. Med hänvisning lill vad som anförts hemställs att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om dispositionen av medel för träteknisk forskning och den framtida forskningsorganisationen på detta område. () ()
mot · G1021145 · 1978-01-25 00:00:00 — om hemspråksundervisningen för invandrarbarn gick 84 500 invandrarbarn i och 10 500 i gymnasieskolan. Detta betyder att av eleverna i och av eleverna i gymnasieskolan var invandrarelever. I de stora invandrarkommunerna är procentsiffrorna betydligt högre. Synen på invandrarbarnens språkliga situation har undergått en betydande förändring. Man vet att goda kunskaper i hemspråket ger invandrarbarnen de bästa möjligheterna att lära det andra språket, svenska, bli tvåspråkiga. beslut om hemspråksundervisning för invandrarbarn fastställde riktlinjerna för hemspråksträning i förskola och hemspråksundervisning i grundskola och gymnasieskola. Kommunerna har fått skyldighet att anordna hemspråksträning och hemspråksundervisning och aktivt främja tvåspråkighet hos invandrarbarn. Arbetsgruppen för fortsatt utredning om invandrarelevernas utbildningssituation i och gymnasieskolan behandlade i sitt förslag om åtgärder för invandrarbarnen i förskola, grundskola och gymnasieskola (Ds U 1975:13) även läromedelsfrågan. Invandrargruppen fann det angeläget att åtgärder vidtogs för att trygga tillgången på läromedel från de olika utvandringsländerna för förskolans, och gymnasieskolans behov. Trots den uppdelning som råder mellan stat och kommun i fråga om läromedelskostnader, dvs. att kommunerna svarar för samtliga kostnader, föreslog invandrargruppen ett anslag på . per deltagande elev och år eller med gruppens beräkningar en årlig kostnad på ca 3,5 milj. kr. I propositionen 1975/76:118, som låg till grund för beslut, hette det att anskaffandet av läromedel inom hemspråksundervisningen, liksom inom skolväsendet i övrigt, är en angelägenhet. har senare godkänt regeringens proposition 1976/77:22 om de grunder för statsbidrag som skall täcka kostnaderna för hemspråksträning och hemspråksundervisning. I denna proposition knöts statsbidraget till ett visst antal lärarveckotimmar per deltagande elev och läsår. Det har redan nu framkommit att kommunerna ej har kunnat bära de dubbla läromedelskostnaderna som anskaffningen av läromedel på invandrarspråk innebär. Detta gäller speciellt de kommuner som har många invandrarbarn och dålig ekonomi. Bristen på läromedel är också påtaglig, och för enskilda kommuner är det svårt att få en överblick över tillgängliga - ofta från resp. hemland införskaffade - läromedel. Antalet hemspråkslärare har ökat med 400 lärare Av de 2 045 hemspråkslärarna har dock någon form av lärarutbildning. Detta betyder att många av hemspråkslärarna i saknar pedagogisk utbildning. Goda läromedel kan i någon mån kompensera detta. Bristen på läromedel i hemspråksundervisningen och i stödundervisningen på hemspråk vållar stora svårigheter i hemspråkslärarnas arbete. Med hänvisning till vad jag anfort hemställer jag att beslutar anmoda regeringen att överväga och komma med förslag till en lösning av situationen beträffande läromedel för hemspråksundervisning i grundskola och gymnasieskola.
mot · G1021146 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om undervisningen i teckenspråket Teckenspråkets ställning i undervisningen av döva barn har undan för undan stärkts så till vida att allt fler forskare och pedagoger anser teckenspråket vara en nödvändig del i den s. k. totala kommunikationsmetoden. Endast genom undervisning på teckenspråket kan de döva barnen tillägna sig en språkförståelse som gör det möjligt för dem att uppleva full gemenskap med andra människor. Tyvärr har inte denna ökade insikt ännu slagit igenom i praktiken. är teckenspråksundervisningen eftersatt i utbildningen av lärare för specialskolan. Och det är där man måste börja. Utan kompetenta lärare som kan undervisa i och på teckenspråket kommer inte de döva barnen att få en språkförståelse som gör det möjligt för dem att på ett nyanserat språk kommunicera med andra. Som teckenspråklärare anses döva ha speciella förutsättningar. I andra länder, bl. a. i , är det också vanligt att döva utbildar sig till lärare för döva. I vårt land är döva uteslutna från lärarutbildning. Krav för inträde till lärarutbildning är bl. a. god hörsel. Vi anser att detta krav bör utgå för lärare till specialskolan för döva och hörselskadade eller att generell dispens ges från kravet. Det senare kan kanske anses riktigare, eftersom det också finns andra lärartjänster där dövheten kan anses vara en merit och inte nackdel. Detta gäller t. ex. lärartjänst vid folkhögskolan för döva. Från vårt håll har denna fråga väckts i motionen 1396 till 1975/riksdag. hänvisade då i sitt betänkande 1975/76:21 till en arbetsgrupp inom SÖ som hade fått i uppdrag att utarbeta förslag till anvisningar för utbildning av döva dövlärare. Enligt uppgifter har denna arbetsgrupp för länge sedan slutfört sitt arbete. har emellertid inget hänt. Vi vill därför på nytt aktualisera frågan. Utbildning av döva vid kräver helt naturligt extra resurser, bl. a. i form av teckenspråkstolk, och detta måste beaktas vid ett förslag som ger tillträde för döva till lärarutbildning. Med hänvisning tili vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär skyndsamma åtgärder, i syfte att göra det möjligt för döva att utan hinder av gällande inträdeskrav genomgå lärarutbildning för att bli lärare för döva, i första hand inom specialskolan. () ()
mot · G1021148 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om lokaler för hemspråksundervisning Under innevarande läsår har hemspråksreformen börjat förverkligas. Kommunerna har skyldighet att anordna hemspråksundervisning för de elever som behöver sådan undervisning. I många kommuner har det visat sig att bristande lokalutrymmen hindrar reformen att få avsedd effekt. Det rör sig främst om behov av många grupprum för de mindre undervisningsgrupper som bildas för hemspråksundervisning. I normerna för lokalbehovsprövning för statsbidrag vid skolbygge ingår f. n. inte lokalutrymmen för hemspråksundervisning. Enligt vår uppfattning bör detta förhållande ändras, så att normerna medger att statsbidrag kan utgå också för lokaler för hemspråksundervisning. Ändringen i lokalbehovsnormerna bör göras så snabbt att statsbidrag till sådana lokaler kan utgå under /79. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar uttala att lokaler för hemspråksundervisning skall ingå i normerna för lokalbehovsprövning. () HANS ()
mot · G1021150 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om utbildningen av fritidsledare bedrivs fritids- och ungdomsledarutbildning vid folkhögskolorna. har också andra huvudmän - t. ex. AMS och den s. k. kombinationsutbildningen - bedrivit utbildning. Denna differentierade bild har gett ett splittrat intryck, och utbildningsministerns förslag om en enhetlig fritidsledarutbildning på folkhögskolan hälsas därför med tillfredsställelse av studerande, lärare och avnämare. Dimensioneringen av utbildningen är dock mera problematisk. har fritidsledarutbildning startats vid ett stort antal skolor och förekommer vid 33 skolor. föreslog en ytterligare ökning av elevplatsema, och i budgetpropositionen föreslås en ökning med 200 tilläggsbidrag. Behovet av fritidsledare är svårt att ange. Enligt vissa bedömningar kommer den framtida efterfrågan på utbildade fritidsledare att understiga antalet utbildade. Andra menar att behovet kommer att öka starkt och att det kommer att råda brist på utbildade fritidsledare. Osäkerheten i bedömningarna gör att en undersökning av den framtida arbetsmarknaden för fritidsledare är angelägen. Denna undersökning bör, förutom folkhögskolans fritidsledarutbildning, även se på näraliggande utbildningar. Utredningen bör arbeta skyndsamt, så att resultatet kan ligga till grund budgetarbete. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen anhåller att den framtida arbetsmarknadssituationen för fritidsledare skyndsamt utreds. () () () () ()
mot · G1021151 · 1978-01-25 00:00:00 — av förste vice talmannen om vissa statsbidrag till folkhögskolor 1 propositionen om folkhögskolan, 1976/77:55, föreslogs dels att tidigare utgående byggnadsbidrag skulle inarbetas i det schablonbidrag som skulle ersätta gällande bidragssystem, dels att övergången till det nya systemet skulle göras så smidig som möjligt. I det syftet föreslogs också att ett särskilt bidrag skulle införas under en övergångstid gällande de projekt för vilka ansökan om bidrag kommit in till före och som översteg . hade föreslagit en övergångstid av med 5 milj. kr. I propositionen föreslogs en övergångstid av , varvid behovet ansågs kunna minskas till 3 milj. kr. beslöt enligt propositionen. I årets budgetproposition föreslås för ändamålet ett oförändrat belopp på 3 milj. kr. har i sina petita erinrat om att kostnadsfördyringarna för skolbyggnader varit . För att undvika att anslaget urholkas och för att garantera att målet med övergångsbidraget uppnås föreslår därför SÖ att anslaget höjs till . Riksdagsbeslutet innebar att de skolor som förberett byggnation och som i åtskilliga fall redan haft betydande kostnader skulle kunna fullfölja sina planer enligt de förutsättningar som gällde då förberedelsearbetet började och besluten om byggnation fattades. I dessa förutsättningar ingick att skolorna skulle erhålla statsbidrag av godkända kostnader. Det beräknade bidraget - 20 milj. kr. - baserades på ett statsbidrag, enligt nu nämnd andel av byggnadskostnaderna, sedan ett i den s. k. schablonen ingående bidrag beaktats. Ett bidragsbelopp som inte tar hänsyn till kostnadsstegringarna får till följd att det av fastställda principbeslutet icke fullföljs. De enskilda skolorna får se den beräknade statsbidragsandelen sjunka som fördyringen ökar såväl de beräknade egna kostnaderna som den på skolan överförda statsbidragsandelen. Detta kan medföra att skolor som hunnit ganska långt i sina förberedelser icke vågar fullfölja sina beslut, varigenom angelägna projekt icke kommer till utförande och redan nedlagt kapital förspills. Beslut enligt propositionen tvingar de för skolorna ansvariga - det gäller här i allt väsentligt rörelsefolkhögskolor - till slutsatsen att de måste riskera att statens insats över huvud taget kommer att begränsas till de 20 milj. kr. som kostnadsläget 1976 anvisade och sålunda avvika från principbeslut. En trolig fortsatt höjning av byggnadskostnaderna kommer - med en stillaliggande statsbidragsandel - att te sig alltför riskfylld med följd att också projekt, planerade att förverkligas , nu kan befaras bli stoppade. För att undanröja här redovisade negativa effekter av oförändrat anslag hemställer jag att för sin del uttalar angelägenheten av att övergångsbidragets reala värde upprätthålls.
mot · G1021152 · 1978-01-25 00:00:00 — av förste vice talmannen och om informationen genom länsskolnämnderna rörande alkohol m. m. har ett värdefullt arbete pågått i fråga om bekämpningen av alkohol, narkotika och tobak () genom ANT-kontaktpersonernas verksamhet. 1 propositionen 1976/77:108 föreslogs . som stöd till deras verksamhet, vilket också blev beslut. Därigenom gavs ett av många instanser efterfrågat stöd till ANT-kontaktpersonerna. ANT-kontaktpersonernas uppgifter är följande: att inom länet samordna skolans aktiviteter på ANT-området, att förmedla information från centrala myndigheter, t. ex. om lämpliga läromedel till skolpersonal och omvänt, att stimulera till försöksverksamhet inom länet, att genom utbyte av erfarenheter på SÖ:s konferenser för ANT-kontakter förbättra undervisning och elevvård på ANT-området, att initiera stödjande åtgärder för elever som har problem. ANT-kontaktpersonernas förmedlande uppgifter kan inte ersättas av den särskilda fortbildningen rörande som startats i och med alkoholpolitiska beslut och som avser utbildning av lärarlag inom varje rektorsområde. a. skulle det vara omöjligt att från centralt håll hålla kontinuerlig kontakt med alla rektorsområdens lärarlag. Även SIA-verksamheten bygger på lokal samverkan och kan inte överta ANT-kontaktpersonernas förmedlande uppgifter. SÖ har hemställt om . även /79. Strykningen av detta anslag i budgetpropositionen är mycket olycklig, eftersom ett emotsett stöd dragits in . Borttagandet drabbar särskilt hårt av två skäl. Efter den särskilda satsningen 1977/78 har länsskolnämnder på grund av minskningen av expertanslaget dragit in det stöd de tidigare ansett sig böra ge ANT-kontaktverksamheten. Vidare har ANT-kontaktpersonerna en nyckelroll i det fortbildningsarbete som påbörjats, eftersom de har erfarenhet av ANT-arbete och känner lärarna inom det egna länet. Får de inget arvode, kan de inte heller fullgöra denna uppgift. Den blygsamma summan av . har alltså i ANT-kontaktarbetet en stor effekt, som det vöre till stor skada att eliminera. att i enlighet med SÖ:s framställning beviljar . för /79 till länsskolnämnderna för fortsatt arbete genom ANT-kontaktpersonerna. () ()
mot · G1021153 · 1978-01-13 00:00:00 — om civilt utnyttjande av krigsmaterielindustrins resurser Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:289 hemställs att uttalar sig för att en skyndsam planering för övergång till civil produktion inom vissa industrigrenar inleds. (apk) (apk)