ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102478 · 1978-01-18 00:00:00 — 1977/78 478-487 av om möbelindustrins firmamärkning Att köpa märkesvaror innebär för många att köpa kvalitet. De som tillverkar dessa varor är också mycket angelägna om att föra fram sitt namn att låta firmanamnet framstå som kvalitetsgaranti i sig självt. När vi skall köpa diskmaskin, tvättmaskin, TV-apparat eller någon annan maskin eller apparat för hemmet, är det självklart för oss att de varor vi spekulerar på har ett firmamärke och att det klart framgår vem som tillverkat varan. Knappast någon torde köpa en anonym diskmaskin, stereoanläggning eller liknande. Tvärtom, vi jämför noga olika märkens för- och nackdelar, innan vi köper. Ett märke med gott rykte betraktar vi med extra omsorg. Men när vi handlar möbler är situationen en annan. Med undantag för ett fåtal tillverkare, t. ex., har man inom möbelhandeln satt i system att sälja varor utan att redovisa vem som tillverkat möbeln. är vi konsumenter helt beroende av möbelhandlarens goda vilja, om vi har något att klaga på, något vi vill ha rättelse på etc. Medan vi, när det gäller märkesvaror, kan gå på tillverkaren direkt. Den svenska möbelindustrin känner stor oro för framtiden, bl. a. på grund av konkurrensen utifrån. Den svenska kvaliteten drunknar i floden från utlandet. Detta borde vara anledning nog för denna industri att försöka satsa på svensk kvalitet och att trycka på att den som säljer varan öppet deklarerar ursprunget. Detta skulle även ge konsumenterna en chans att bli mer observanta, mer inriktade på kvalitet inom ett område i hemmet, där det läggs ner mycket pengar. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag att hos regeringen hemställer om att åtgärder för deklaration inom möbelhandeln av möblernas ursprung vidtas i enlighet med motionens syfte. 1 1977/78.
mot · G102481 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. Allt fler människor fär mera fritid. Denna fritid vill många utnyttja till friluftsliv av olika slag. Detta gör att trycket på attraktiva områden för camping är mycket stort och det är på många håll i kusttrakterna svårt att finna nya områden för campingplatser. För de få områden som ännu inte är upptagna för andra ändamål möter också kommunerna motstånd från naturvårdare och sommarstugeägare mot att lägga campingplatser där. har beslutat att kommunerna på olika sätt skall tillgodose det rörliga friluftslivet. Kommunerna har att planera för och skapa naturresurser för campingplatser, stugbyar och dylikt. Dessa engagemang för det rörliga friluftslivet gör ju kommunerna inte för sina egna invånare utan för folk från helt annat håll. Det borde inte vara enbart kommunens intresse utan även statens intresse att det verkligen skapas resurser för det rörliga friluftslivet. Från statens sida borde ett engagemang inte enbart ta sig uttryck i lagstiftning och anvisningar. Statens engagemang borde också följas upp med konsekvent handlande från statliga organ. Staten, främst genom domänverket, är på en hel del håll i ägare till mark, som kan vara lämplig för främst campingplatser men i viss mån stugbyar. Kommunernas förhandlingar med domänverket är dock mycket svåra. skall i princp enligt sin instruktion åstadkomma en vinstmaximering för företaget domänverket. Det skall tillgodose vissa allmänna intressen, men gentemot kommunerna uppträder domänverket som mot vilken annan intressent som helst. Det borde vara rimligt att staten som markägare prioriterade det rörliga friluftslivets intressen. Detta borde bl. a. kunna ske genom att kommunerna gavs möjlighet att på domänverkets mark lägga campingplatser, stugbyar och dylikt. I de fall kommunerna vill köpa marken, borde domänverkets prissättning ske på så sätt, att domänverket inte räknar några exploateringsvinster för sommarstugebebyggelse eller dylikt utan räknar det markvärde som blir på en anläggning för det rörliga friluftslivet. En sådan markpolitik kunde enklast genomföras genom en ändring av domänverkets instruktioner. I förekommande fall bör även statliga verk som uppträder som markägare ha motsvarande regler. Om man vill ha en garanti för att kommunerna inte utnyttjar marken på annat sätt än som förutsatts, då kommunen förvärvar mark från domänverket till dessa lägre priser, kunde man kräva planläggning för det föreslagna ändamålet, och sedan ankommer det på att se till att planerna inte ändras för något annat syfte. Med anledning av ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär direktiv för domänverket om sådan ändring av dess markpolitik att det rörliga friluftslivets intressen bättre tillgodoses. () ()
mot · G102482 · 1978-01-18 00:00:00 — om sommararbete i för östeuropeiska ungdomar har vid europeiska säkerhetskonferensen i uttalat sig för ett utökat ungdomsutbyte mellan öst och väst. För många östeuropeiska ungdomar, särskilt från , har sommarjobb i varit den enda praktiska möjligheten att få besöka ett demokratiskt land - något som för dem representerar ett stort värde. Det är därför angeläget att denna möjlighet - så långt det är praktiskt möjligt - bevaras. fordras i praktiken att de östeuropeiska ungdomarna skaffar sina jobb i , medan de fortfarande befinner sig i sina hemländer - något som i verkligen kommer att vara mycket svårt. En möjlighet skulle kunna vara att tilldela ungdomar från en fri kvot om ett visst antal platser för vilka arbetstillstånd kan beviljas efter ankomsten till . Östeuropeiska myndigheter bör i så fall inte få avgöra vilka ungdomar som skall få resa till eftersom detta skulle motverka syftet med kvoten. Man kan t. ex. tänka sig att intresserade ungdomar skulle få anmäla sig till de svenska ambassaderna i dessa länder. Jag hemställer därför, att hos regeringen begär förslag till förbättrade möjligheter för östeeuropeiska ungdomar att få sommarjobb i .
mot · G102484 · 1978-01-19 00:00:00 — Förtidspensioneringen som genomfördes och 1972 ville möjliggöra för äldre människor som så önskade att sluta sitt yrkesverksamma liv tidigare än vid ordinarie pensionering. Många äldre människor har haft ett strävsamt yrkesarbete och inte orkat fortsätta. Andra har efter förtidspensioneringen kunnat ägna sig åt hobbies och verksamheter som de haft tillfälle till. För många har lagstiftningen varit positiv och inneburit nya möjligheter på äldre dar. Emellertid har det visat sig att förtidspensioneringen också kommit att fungera som ett instrument för utslagning från arbetsmarknaden. Undersökningar visar att antalet förtidspensionärer blivit mångdubbelt större än vad som beräknats. Särskilt allvarligt är att antalet yngre förtidspensionärer i uppgick till 25 000 enligt SOU 1977:88. En specialundersökning pågår beträffande de yngre förtidspensionärernas situation med tonvikt på deras rehabiliteringsbehov. Genom att förtidspensioneringen delvis fungerar som en utslagningsmekanism drabbar den främst de svagare i samhället och bidrar därmed till en större ojämlikhet. Det kan dessutom vara deprimerande och skada människors självkänsla att slås ut från arbetsmarknaden, när de helst av allt skulle vilja arbeta och försörja sig. Förtidspensioneringen uppvisar också regionala skillnader - skogslänen har det största antalet - vilket ytterligare stöder tanken att många slås ut framför allt på grund av brist på arbete. Det är således en mycket allvarlig effekt som förtidspensioneringen fått och som inte var avsedd när lagarna stiftades. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär snabba åtgärder för att motverka de negativa effekterna av förtidspensioneringen.
mot · G102487 · 1978-01-19 00:00:00 — av och om regionalpolitiska insatser i och Av bilaga 17(s. 97)till budgetpropositionen 1978 framgåratt tillämpats en ny ordning, som innebär att regeringen efter framställning av länsstyrelse förordnat att vissa kommuner utanför stödområdet och gränsområdet till detta skall ingå i den grå zonen. i län hemställde att inlandskommunerna , som utgör ett enhetligt näringsgeografiskt område med likvärdiga problem, skulle ingå i den grå zonen. Tyvärr bifölls inte denna hemställan, utan endast medtogs bland de kommuner som genom regeringsbeslut hänfördes till denna zon. Inom län har regeringsbeslutet väckt förvåning, då alla är medvetna om de stora problem som även inlandskommunerna har att kämpa med. De utgör tillsammans ett tvåkärnigt regionalt centrum, avsett att utgöra en kärnpunkt för länets norra inlandsdel. Det är länets svagaste regionala centrum och är i stort behov av en förstärkning, främst i fråga om den industriella sysselsättningen. Vi delar uppfattning, att det är varken möjligt eller förenligt med länets målsättning att skilja ut någon av kommunerna ur det enhetliga näringsgeografiska området , och . Även om län i sin helhet har stora svårigheter och en svag befolknings- och sysselsättningsutveckling, är situationen i dessa tre inlandskommuner speciellt oroande. Under åberopande av det anförda får vi därför hemställa att som sin mening uttalar, att även och kommuner skall ingå i den grå zonen. () ()
mot · G102488 · 1978-01-18 00:00:00 — 1977/78 488-496 av m. fl. om priskontroll för bostadsrättslägenheter har ett ökat antal bostäder blivit föremål för spekulationshandel. Det gäller hela bostadsmarknaden: hyresfastigheter, småhus, andels-, insats- och hyreslägenheter. De lagar som finns med syfte att stävja spekulation och handel med fastigheter och bostadslägenheter är otillräckliga och måste skärpas. Inte minst spekulationshandel med bostadsrättslägenheter har ökat kraftigt och gjort det allt svårare för vanliga lönarbetare att erhålla insatslägenheter. Sådana lägenheter erbjuds nu oftast till försäljning till högstbjudande och blir en auktionsvara där bostadssökande utan förmögenhet och med små inkomster har mycket små möjligheter att konkurrera. Detta bidrar till att öka åtskillnaden i boendet mellan rika och fattiga och motverkar en social bostadspolitik. Ett återinförande av bostadsrättskontrollagen eller liknande lagstiftning skulle vara ett verksamt medel i syfte att försvåra och minska den handel som smarta och hänsynslösa spekulanter i människors bostadsbehov nu ofta bedriver. Erfarenheterna av utvecklingen på detta område motiverar ett återinförande av offentlig kontroll över försäljning av bostadsrätter. Det räcker inte med att noga följa utvecklingen på detta område, som uttalade. Var och en som något försöker sätta sig in i situationen skall finna att utvecklingen är sådan att man nu snabbt måste ta initiativ för att stoppa den hejdlösa spekulation med bostadsrätter som pågår i storstadsområden och andra orter med bostadsbrist. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för att priskontroll införs för bostadsrättslägenheter och ger regeringen denna mening till känna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) 1 1977/78.
mot · G102489 · 1978-01-19 00:00:00 — av och om kraven för erhållande av bostadslån Bostadslån lämnas endast om huset förses med anordningar för individuell mätning av varmvatten, el och gas. När det gäller ombyggnad kan dispens ges. För byggnadslov krävs att det finns anordningar för individuell mätning av tappvarmvatten. Dispens kan lämnas vid såväl ombyggnad som nybyggnad. Det är sålunda möjligt att få byggnadslov för lägenheter med kollektiv mätning och stå utan möjlighet att få bostadslån. Detta måste uppfattas som stötande. att som sin mening ger regeringen till känna att kravet på individuella mätanordningar för varmvatten, el och gas bör slopas som förutsättning för bostadslån. () P. O. ()
mot · G102494 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om det disciplinära ansvaret för högre tjänstemän Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:493 föreslås att hos regeringen begär att det nuvarande disciplinära ansvaret för höga förvaltningstjänstemän kompletteras i enlighet med vad som sägs i motionen 1977/78:493. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G102496 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om statligt kostnadsansvar för bostadsbidragen till folkpensionärer Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:495 föreslås att hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag om utformningen av ett statligt kostnadsansvar för samhällets bostadsstöd till pensionärerna, i enlighet med vad som föreslagits i motionen 1977/78:495. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102498 · 1978-01-18 00:00:00 — av och om skattebefrielse för folkpension Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:497 föreslås att i enlighet med vad som sägs i motionen 1977/78:497 uttalar att folkpensionen görs reellt skattefri genom att den vid taxering särskiljs från övriga inkomster. (apk) (apk) 1 1977/78.
mot · G102499 · 1978-01-18 00:00:00 — om statligt kostnadsansvar för bostadsbidragen till folkpensionärer Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:497 föreslås att i enlighet med vad som sägs i motionen 1977/78:497 uttalar att bostadsbidragen betalas helt av staten enligt de normer som gäller för . (apk) (apk)
mot · G102501 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om översyn av kyrkofullmäktigevalen 1 betänkandet KU 1976/77:43 föreslog utskottet att en översyn av vallagen kommer till stånd i likhet med vad som skedde val. Denna översyn bör enligt KU kunna omfatta hela regelsystemet och göras mot bakgrund av erfarenheterna från de senaste valen. Utskottet förordade vidare att en särskild utredning med representanter för de politiska partierna tillkallas för ändamålet. godtog KU:s uttalande. Regeringen har tillsatt denna utredning. I direktiven till utredningen anför justitieministern bl. a. att efter de många ändringsförslagen och ändringarna som genomförts talar detta för att översyn görs av vallagen i dess helhet. 1 övrigt vill inte justitieministern binda utredningen med närmare anvisningar om hur de olika frågorna bör lösas. Han anser det vara av värde att kommittén får fria händer vid valet av lösningar. Vi vill med hänvisning till att översynen av vallagen nu skall göras i sin helhet aktualisera frågan om att även valet till kyrkofullmäktige skall förrättas på den gemensamma valdagen. Erfarenheterna av den gemensamma valdagen för riksdag, landsting och kommuner är så goda att tiden nu borde vara mogen för att även förrätta valet till kyrkofullmäktige på . Det kan ju inte från demokratisk synpunkt vara tillfredsställande med att endast av de röstberättigade deltar i våra kyrkofullmäktigeval. Att det framtida förhållandet mellan kyrkan och staten ännu inte är fastlagt borde inte utgöra något hinder för en gemensam valdag. Med åberopande av ovanstående hemställer vi att beslutar hos regeringen begära att den översyn av vallagen som skall ske även kommer att omfatta frågan om val till kyrkofullmäktige på den gemensamma valdagen. () ()
mot · G102506 · 1978-01-20 00:00:00 — 1977/78 506-514 av i och i om avdrag vid beskattningen för bidrag till Norrlandsfonden beslutade om avsättning av viss del av statens vinst från för stöd till industriellt forsknings- och utvecklingsarbete. För detta ändamål inrättades stiftelsen med uppgift att främja näringslivets utveckling i , främst i . Det årliga tillskottet fastställdes till 15 milj. kr. Fr. o. m. fastställdes det årliga medelstillskottet dessutom till att omfatta 5 milj. kr. beslutades om en ytterligare ökning av Norrlandsfondens resurser till att omfatta tillskott från om 20 milj. kr. och över statsbudgeten på 10 milj. kr. 17 till budgetpropositionen 1978 redovisas att Norrlandsfonden skall fortsätta sin verksamhet i stort enligt tidigare riktlinjer och med en ekonomisk ram av 30 milj. kr. Härav skall 20 milj. kr. belasta resultatet för . Det kapital sorn enligt beslut är ålagt att inleverera till Norrlandsfonden är enligt kommunalskattelagen ej undantaget från beskattning. Vi finnér detta vara en oformlighet. Statsföretag AB:s bidrag till Norrlandsfonden är avsett att främja industriellt forsknings- och utvecklingsarbete. Vi anser därför att den i kommunalskattelagen vedertagna principen att kostnader för främjande av forsknings- och utvecklingsarbete betraktas som en avdragsgill kostnad vid beskattning även skall gälla för Statsföretags AB:s ålagda åtaganden mot Norrlandsfonden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om sådan ändring av kommunalskattelagen att Statsföretag AB:s bidrag till Norrlandsfonden betraktas som avdragsgill kostnad. . () HANS () 1 1977/78.
mot · G102507 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om översyn av bestämmelserna om underhållsbidrag till barn Rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för underhållsbidrag till barn infördes ; tidigare medgavs inte något avdrag. Beloppet maximerades då till . Vid olika tillfällen har reglerna och beloppet sedermera ändrats, och gäller att avdraget är maximerat till . har det väckts motioner om att det avdragsgilla beloppet skulle dels höjas, dels få en kontinuerlig anpassning till gällande basbelopp. har avslagit motionerna under hänvisning till dels att det är sedan beloppet senast uppräknades, dels att frågan om avdragets utformning ingår skatteutrednings uppdrag. Någon uppräkning av beloppet har dock inte skett . har föreslagit att beloppet höjs till , dock utan att ange från vilken tidpunkt det skall börja gälla. Den nuvarande avdragskonstruktionen medför, vilket ofta påpekats, att föräldrar som inte sammanbor gynnas på bekostnad av dem som sammanbor. Men å andra sidan finns för den förstnämnda gruppen bl. a. dubbel bostadskostnad liksom i allmänhet större utgifter för barnen, bl. a. umgängesresor. Den nuvarande konstruktionen missgynnar den underhållsskyldige när det gäller bostadsbidrag, eftersom det är den taxerade inkomsten som är bostadsbidragsgrundande. Denna blir högre än disponibel inkomst så snart underhållsbidraget är högre än avdragsbeloppet. gynnas den bidragsberättigade när det gäller bostadsbidrag, eftersom underhållsbidragen inte inräknas i den bostadsbidragsgrundande inkomsten. Vid behandlingen av propositionen 1975/76:145 om ändrade regler för bostadstillägg beslöt därför, under mom. 7, att hos regeringen begära justeringar av inkomstbegreppet, så att detta bättre anpassades till hushållens ekonomiska bärkraft. Någon sådan justering har såvitt bekant ännu inte ägt rum. En tänkbar konstruktion vore att göra underhållsbidraget helt avdragsgillt samt beskattningsbart hos vårdhavaren. Detta skulle dock medföra att de flesta underhållsbidrag måste uppräknas för att inte skapa nya orättvisor. En annan möjlighet vore att göra underhållsbidraget helt avdragsgillt för den underhållningsskyldige men skattepliktigt hos mottagaren i likhet med barnpension. Bidragsnivåer och barn under grundavdragsbeloppet jämte schablonavdrag skulle då inte beskattas. Denna konstruktion skulle avsevärt lätta de ekonomiska påfrestningar som de flesta underhållsskyldiga har, som de skulle få möjlighet till bostadsbidrag grundat på disponibel inkomst. Underhållsbidragens värde för barnen skulle i de flesta fall bli oförändrade, då det endast undantagsvis kan bli fråga om skattepliktig inkomst för dem. I vart fall kan man räkna med att endast ett mycket litet belopp skulle bortgå i form av inkomstskatt. Den nuvarande överkompensationen när det gäller bostadsbidrag till ensamstående med barn skulle försvinna om i bidragsgrundande inkomst även inräknades barnpension, underhållsbidrag, bidragsförskott och eventuella andra inkomster för barnet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelser om bidrag för underhåll till barn. () ()
mot · G102508 · 1978-01-20 00:00:00 — om slopande av fordonsskatten för tråd- och elbussar I vårt samhälle måste tråd- och elbussar ersätta dagens dieselbussar i stadstrafiken. Med de senaste årens utveckling av trådbussarna blir de inte bara miljömässigt utan också ekonomiskt ett framtidsalternativ. I kampen mot avgaser och trafikbuller måste införandet av tråd- och elbussar ingå som en viktig del. De kommuner och landsting som är ansvariga för kollektivtrafiken har själva att fatta beslut om inköp och investeringar för införande av tråd- och elbussar. Det är rimligt att staten försöker stimulera huvudmännen för tätorternas kollektivtrafik till att skapa en miljövänligare trafik genom användande av tråd- och elbussar. Tråd- och elbussar borde därför, då det gäller fordonsskatten, jämställas med spårvägar och tunnelbanor. Det skulle innebära att staten befriade tråd- och elbussar från fordonsskatt. Det skulle i dagens situation inte ställa krav på några statliga pengar men innebära en stimulans för övergång från dieselbussar till tråd- och elbussar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att fordonsskatt ej skall utgå för tråd- och elbussar. () ()
mot · G102509 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om slopande av rätten till avdrag vid beskattningen för kostnad för bankfack Vid beräkningen av inkomst av kapital medges enligt 39 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370) - KL - avdrag bl. a. för förvaltningskostnader. Avdrag medges även om underskott uppkommer i förvärvskällan. Till avdragsgilla förvaltningskostnader räknas kostnader för bankfack, och avdrag härför medges även om bankfacket anskaffats av helt privata skäl och används för andra ändamål än förvaring av värdehandlingar som lämnar skattepliktiga kapitalintäkter. Enligt allmänna principer vid beskattningen bör emellertid avdrag medges endast för omkostnader för intäkternas förvärvande och bibehållande men däremot inte för levnadskostnader eller andra privata utgifter (20 § KL). har allt fler personer anskaffat bankfack, och bankerna medverkar i hög grad själva till detta genom annonsering och gruppkorsband i vilka framhålls värdet av att öppna bankfack. 1 vissa fall erbjuder bankerna presenter till dem som hyr bankfack, och man passar också på att informera om att bankfackshyran är avdragsgill i deklarationen. Enligt de uppgifter vi inhämtat finns det ca en miljon uthyrda bankfack i landet. Kostnaden för de minsta facken ligger på , men det finns även stora fack med en hyra på . Med utgångspunkt i dessa uppgifter kan man uppskatta de totala kostnaderna för hyran av bankfack till ca 70 milj. kr. Om denna avdragssumma kan utnyttjas fullt ut, skulle ett slopande av avdraget medföra ökade skatteintäkter i storleksordningen 40-50 milj. kr. Eftersom de som har kapitalinkomster . (makar gemensamt .) inte kan utnyttja avdraget stannar dock skattevinsten på en något lägre nivå. Det är således betydande inkomster som undandras samhället genom att bankfackshyran är avdragsgill. För de personer som hyr bankfacken kan det däremot konstateras att avdragssumman är försumbar i de enskilda fallen. De som hyr bankfack tillhör i regel inte heller de ekonomiskt svaga grupperna utan kan mycket väl avstå från det avdrag det här gäller i synnerhet med tanke på det svåra statsfinansiella läget. Principiellt måste det betraktas som felaktigt att privata utgifter är avdragsgilla vid beskattningen. Vi föreslår således att rätten till avdrag för bankfackshyra avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställs att antar följande Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrives att anvisningarna till 39 § kommunalskattelagen skall tillföras en ny punkt 5 av nedan angivna lydelse. Kostnad för bankfack utgör icke en avdragsgill förvaltningskostnad. () ()