mot · G102965 · 1978-01-24 00:00:00 — 1977/78:965 av m. fl. om försäljning och utskänkning av alkoholhaltiga drycker riksdagsbeslut om en ny alkoholpolitik innebar att i huvudsak valde att fortsätta på den inslagna vägen att söka bemästra våra allvarliga alkoholproblem genom förbud och restriktioner. Denna politik, som givit klena resultat, kommer sannolikt inte heller att leda till några avgörande förbättringar vare sig för dem som lider av alkoholism eller för potentiella missbrukare, framför allt bland ungdomar. De olika faktorer som orsakar alkoholproblem för enskilda och samhället kan dock inte bemästras endast genom alkoholpolitiska åtgärder. Socialpolitiken, familjepolitiken, skolpolitiken och t. o. m. skattepolitiken spelar en ytterst betydelsefull roll i sammanhanget. Det är därför föga meningsfullt att söka åstadkomma stora förbättringar i den alkoholpolitiska situationen genom att nu påyrka en helt ny alkoholpolitik. Mindre än har förflutit sedan fattade sitt senaste stora alkoholpolitiska beslut. Med hänsyn till den korta tid som har förflutit sedan beslutet togs, bör den inriktning som givits alkoholpolitiken bibehållas tills det är möjligt att mera definitivt granska den förda politiken. Det finns dock detaljer i alkohollagstiftningen som redan nu bör korrigeras. Uppenbart är att denna lagstiftning inrymmer byråkratiska och onödiga regler, som bör förändras eller utmönstras helt ur lagstiftningen. En del av dessa mindre lyckade regler har överflyttats i princip oförändrade från den tidigare gällande alkohollagstiftningen. Andra regler har av olika skäl tillkommit i den nya lagstiftningen, trots att det på dessa punkter knappast har varit mening att av alkoholpolitiska skäl skärpa lagstiftningen. Ett exempel på den sistnämnda typen av regler är förbudet mot tillverkning av maskrosvin. Det är i och för sig beklagligt att den nya lagstiftningen på detta område är behäftad med brister som borde ha kunnat rättas till på ett tidigare stadium. bör dock inte göra ont värre genom att underlåta att korrigera alkohollagstiftningen, där detta kan leda till mindre byråkrati och mera konsekvens i lagstiftningen. På ett par punkter bör sådana ändringar i alkohollagstiftningen göras . Förbud att servera alkoholfria drycker Det är inte bara de alkoholhaltiga dryckerna som är föremål för en omfattande reglering och byråkratisk kontrollapparat. Även alkoholfria drycker, alltså drycker med ingen eller högst 1,8 viktprocent alkohol, omfattas av regler i alkohollagstiftningen. Visserligen är det i princip tillåtet att saluföra sådana drycker enligt samma regler som gäller för handel i övrigt. Men i lag om handel med drycker stadgas i 65 § att försäljning av alkoholfria drycker kan förbjudas om den vållar "olägenhet i fråga om ordning, nykterhet och trevnad". Det måste sägas vara en anmärkningsvärd åtgärd att på detta vis reglerna handel med drycker som givits legaldefinitionen "alkoholfria. Av proposition 1976/77:108 framgår också att reglerna om alkoholfria drycker spelar en mycket liten praktisk roll. Bortsett från att det allmänt sett förefaller oberättigat och onödigt att reglera handeln med alkoholfria drycker måste det anses direkt stötande för det allmänna rättsmedvetandet att brist på "trevnad skall kunna leda till försäljningsförbud för dessa drycker. Vem skall avgöra vad som är trevnad? I praktiken torde det bli de s. k. spritspioner som för socialförvaltningarnas och länsstyrelsernas räkning huserar på olika näringsställen. Sammantaget synes mest rimligt vara att ur alkohollagstiftningen ta bort möjligheten att kunna meddela förbud mot servering av alkoholfria drycker. Bestämmelserna i dess nuvarande utformning synes strida mot viktiga näringsfrihetsrättsliga principer. Det är en gammal tradition i svensk alkoholpolitik att vin och sprit inte skall kunna säljas till minderåriga. Härigenom har man velat undvika att ungdomar skulle komma i kontakt med alkoholstarka drycker. I någon mån har detta givetvis blivit resultat av den åldersgräns som f. n. gäller för inköp vid systembolaget, även om det starkt kan ifrågasättas om åldersgränsen har, eller någonsin kan få, en avgörande betydelse för strävan att avhålla ungdomar från alkoholmissbruk. Den åldersgräns som har tillämpats för inköp vid systembolaget har satts högt. Till skillnad från många andra åldersgränser har inköpsgränsen traditionellt legat vid myndighetsåldern. Lagstiftaren har härigenom markerat att endast den som i samhällets ögon betraktas som fullt vuxen och därmed i princip berättigad att i alla hänseenden ta till vara sina egna rättigheter, bör anförtros att handla vin och sprit. Sedan myndighetsåldern , medan inköpsåldern på systembolaget är , har saken kommit i ett nytt läge. har sagt att det inte räcker med att vara myndig, det räcker inte att få fullständigt disponera över egna tillgångar, att få skuldsätta sig obegränsat, att få köpa eget hus, att driva affärsverksamhet och sysselsätta obegränsat antal personer, att få köra bil och därmed ha ansvaret för eget och andras liv, att kunna bli vald till riksdagsman och i övrigt få göra och kunna bli allt det som uppnås vid myndighetsåldern. Den ålder som anses generellt till fyllest för allt detta räcker inte för att man skall vara betrodd med att gå och köpa en flaska vin eller sprit på systembolaget. Det förefaller ofrånkomligt att genom den värdering som kommer till uttryck i den nu gällande åldersgränsen gör sig skyldig till en orimlig inkonsekvens i lagstiftningen. Än värre är dock att den nu gällande inköpsgränsen medverkar till att urholka myndighetsåldern. Sammantaget talar allt för en omedelbar sänkning av inköpsåldern på systembolaget till myndighetsåldern, . Servering av alkoholdrycker i teaterlokal eller liknande I den proposition som låg till grund för alkoholpolitiska beslut föreslogs att tillstånd efter prövning i det enskilda fallet skulle kunna ges till servering av alkoholdryck i teaterlokal, konsertlokal eller annan liknande lokal under paus i pågående föreställning. Propositionens förslag var ett avsteg från principen att mat skall finnas att tillgå där alkoholdrycker serveras. Förslaget grundade sig emellertid ingalunda på ett hugskott från regeringens sida. I alkoholpolitiska utredningens regim hade en omfattande försöksverksamhet beträffande just servering i teaterlokaler genomförts. Försöksverksamheten utföll positivt i så motto att inga olägenheter ansågs följa med serveringen. Det fanns med andra ord inget som talade för att en rätt för teatrar att servera i pauser skulle leda till några som helst alkoholpolitiska nackdelar. Icke desto mindre beslutade att avslå propositionen i denna del. Motivet var att det enligt mening inte var nödvändigt att servera alkoholdrycker på teatrar under pauser. Även om vissa restriktioner i alkoholpolitiken kan accepteras, måste det ifrågasättas, om det är rimligt att, som skedde i det nämnda riksdagsbeslutet, avvisa en liberalisering av lagstiftningen, ett borttagande av ett förbud, med motiveringen att det inte är nödvändigt att göra så. Möjligen kan väl hävdas att bevisbördan bör vara den omvända: endast när ett förbud är nödvändigt bör det få förekomma. På ovan angivna grunder bör nu fatta beslut om att serveringen av alkoholhaltiga drycker i teaterlokal, konsertlokal eller annan liknande lokal under paus i pågående föreställning bör få ske efter tillståndsgivning i vanlig ordning. Särskilda regler gäller för försäljning av öl. I propositionen föreslogs att dessa regler skulle slopas dels då de efter mellanölets avskaffande inte ansågs erforderliga, dels för att pilsnern, eller folkölet, skulle komma att betraktas som en naturlig del i affärssortimentet. gick emellertid emot regeringen på denna punkt och beslutade om en fortsatt reglering av Starka skäl talar emellertid för den linje som anfördes i propositionen. Den bibehållna regleringen leder till en mängd praktiska problem med avskärmning av ölsortimentet under vissa tider. I syfte att minska krånglet i alkohollagstiftningen bör därför denna reglering nu slopas. 1 denna motion föreslås ändringar i alkohollagstiftningen i syfte att avskaffa vissa onödigt byråkratiska eller ologiska bestämmelser. Förslagen är följande: avskaffa regleringen av försäljning av alkoholfria drycker, sänk åldersgränsen för inköp på systembolaget till myndighetsåldern , gör det möjligt för teatrar och liknande etablissemang att få tillstånd till servering av alkoholdrycker under paus i pågående föfeställning samt avskaffa begränsningen av försäljningstiden för öl i detaljhandel. Andra ändringar i alkohollagstiftningen synes också motiverade, exempelvis beträffande rätt att tillverka eget vin och tillståndskrav för servering i personalmatsalar. Dessa frågor har dock aktualiserats i andra motioner, varför de inte berörs här. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändringar i lagen om handel med drycker i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()