mot · G1021280 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot motorbåtstrafik på vissa mindre sjöar Delar av motorbåtstrafiken upplevs av många människor som besvärande. Det är viktigt att man gör en riktig avvägning mellan människornas frihet till en lugn och från buller fredad miljö och vissa motorbåtsägares önskemål om största möjliga frihet att få färdas på våra vattendrag. Den nuvarande lagstiftningen ger enligt vår mening inte uttryck fören riktig sådan avvägning utan behöver förändras för att öka friheten till en lugnare miljö. F. n. gäller följande bestämmelser röande begränsningar i användningen av fritidsbåtar i vissa vattenområden. I 5 § 2 st. sjötrafikförordningen (1962:15 ändrad) stadgas att länsstyrelser efter samråd med får meddela föreskrift om fartbegränsning, förbud mot ankring eller begränsning i rätt att utnyttja vattenområde för båttävling, vattenskidåkning eller liknande sport. Vidare kan föreskrifter om begränsningar av eller förbud mot annan trafik meddelas om åtgärden är påkallad av miljövårdsskäl eller från säkerhetssynpunkt och den ej avser handelssjöfarten i allmän farled. I 5 § 3 st. stadgas att, i den mån föreskrifterna rör fritidsbåtar, skall samråd ske med . Vederbörande kommun, farvattnets trafikanter och övriga intresserade skall - om det behövs - ges tillfälle att yttra sig. Enligt uppgår antalet föreskrifter meddelade av länsstyrelserna med stöd av 5 § 2 st. sjötrafikförordningen till hundra. Den alldeles övervägande delen av föreskrifterna avser hastighetsbegränsningar och avlysningar av vissa vatten från trafik. Inom har man granskat hundra slumpvis utvalda ansökningar om trafikreglering av fritidsbåtstrafik från hela landet avseende tiden . En slutsats av undersökningen är att den oorganiserade vattenskidåkningen helt dominerar som orsak till kraven på reglering av sjötrafiken. I anslutning till undersökningen har inom diskuterats vissa ytterligare skärpningar av bestämmelserna rörande båttrafiken. Sålunda överväger man förslag om förbud mot all motorbåtstrafik inom ett område om 200 m från allmänt anordnad badplats och förslag om en hastighetsbegränsning i dokumenterat värdefulla fågel- och fiskesjöar. Vidare överväger man förslag om att endast tillåta racerbåtstrafik och vattenskidåkning på särskilt anvisade permanenta områden eller banor. Samtliga här redovisade förslag innebär, enligt vår mening, klara miljöförbättringar utan att för den skull motorbåtsägarnas frihet inskränkes i någon Däremot har man inte inom tagit upp frågan om ett generellt förbud mot motorbåtstrafik i småsjöar. Det finns dock starka skäl för en sådan ordning. Det är nämligen inte ovanligt att en eller ett par fritidshusägare vid en liten sjö skaffar motorbåt medan huvuddelen av fritidshusägarna och andra som utnyttjar sjön tar sig fram med vanlig roddbåt. Några fås frihet till nöjesköming med motorbåt går ut över mångas frihet till en lugn miljö. 1 har relativt antagits en lag om motorferdsel i utmark og vassdrag, utarbetad inom miljoverndepartementet (Ot. nr 45,1976-77). Huvudregeln i är nu att motorbåtstrafik är tillåten endast på insjöar som är eller större. Kommun kan medge undantag från förbudet, men har också möjlighet att besluta om en utvidgning av detta. Ett införande av den norska ordningen också i skulle få stor betydelse och omfatta många sjöar. I län exempelvis finns, enligt företrädare för där, ca 300 sjöar. Av dessa är ca 280 mindre än . Landets småsjöar är en värdefull naturtillgång. Liksom i bör de därför skyddas mot onödig trafik med motorbåtar. Ett sådant skydd innebär stora fördelar för många och små nackdelar för få. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär utredning om ett skydd av mindre sjöar mot motorbåtstrafik. () () ()