mot · G1021261 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1261 om internationella åtgärder mot svavelutsläpp har nederbörden i blivit alltmer sur. Ett kärnområde med mycket sur nederbörd, pH nära 4 eller därunder, har vidgats år . Försurningen förorsakas vanligen av svaveldioxidutsläpp och i mindre utsträckning kväveföroreningar från de högindustrialiserade områdena i . har ett stort antal sjöar och vattendrag, speciellt i sydligaste och sydvästra , blivit mycket sura med förändringar i sötvattensfaunan och -och ibland t. o. m. utrotning av fiskbestånd som följd. Undersökningar i visar t. ex. att av de 1 704 sjöarna inom undersökningsområdet har ett pH-värde ,5. Sammanställningar av olika undersökningsresultat visar att mer än 10 000 sjöar och vattendrag har blivit surare i . Många undersökningar indikerar att det finns ett samband mellan den ökande surheten i nederbörden och det sjunkande pH-värdet i sjöar och vattendrag. Orsakerna till att problemen är större i södra än i i allmänhet är den stora av topografin betingade nederbörden (som förorsakar stor våt deposition av svavelföreningar), berggrundens sammansättning med hög halt av sur kvarts och den låga buffringsförmågan hos jordarna i detta område. Situationen är i själva verket så allvarlig att den sura nederbörden är ett akut hot mot de naturliga sötvattensekosystemen och sannolikt på litet även ett hot mot skogsekosystemen i en tredjedel eller mer av den skandinaviska halvön. Svavelföreningarnas spridning och transport över nationella gränser Svaveldioxid och andra svavelföreningar är naturliga beståndsdelar i bl. a. luft. Genom mänsklig verksamhet (eldning, industriprocesser) ökas dock halten svaveldioxid m. m. i luften. I industriområden kommer av svaveldioxiden i luften från människans verksamhet (= antropogena källor). Antropogena svaveldioxidutsläpp i uppskattades 1973 till sammanlagt , vilket är ungefär dubbelt så mycket som motsvarande utsläpp . Normalt sprids svaveldioxiden på sådant sätt att koncentrationen och depositionen på marken är högst i utsläppsområdena och sedan avtar i riktning bort från dessa. Vissa områden (t. ex. södra och ) har emellertid högre depositionssiffror än som skulle väntas med tanke på deras avstånd och läge i förhållande till de stora utsläppsområdena. Förklaringen till detta är att en del av svaveldioxiden i luften binds till regndroppar och följer med dessa till marken (= s. k. våt deposition). I som av topografiska skäl har hög nederbörd blir därför depositionssiffrorna extra höga. I regi har ett forskningsprojekt genomförts i med syfte att kartlägga den långväga transporten av luftbuma föroreningar. En sammanfattande rapport of the Programme on long range transport of air pollutants utkom . Av denna rapport framgår att med luftströmmarna exporterar svavel till , till och ytterligare några tusen ton till andra länder. I gengäld får vi ta emot från , från , från , från , från , från , från och ytterligare några tusen ton från andra länder. Som jämförelse kan nämnas att samma rapport uppskattar depositionen i från inhemska källor till svavel. Det är alltså uppenbart att det svavel som åstadkommer den sura nederbörden och därmed försurningen i sjöar, vattendrag och sannolikt skogsmark i härstammar förutom från från ett flertal länder i . Behov av internationella överenskommelser Försurningsproblemet kan inte lösas nationellt av något land. Det är därför anmärkningsvärt att inga egentliga steg tagits mot internationella överenskommelser för att reglera utsläppen av förorenande ämnen till atmosfären. har alltså inte ens det bräckliga skydd som tillkommer världshaven enligt de s. k. Oslo-, London- och Pariskonventionerna m. fl. Det är hög tid att frågan prioriteras på det internationella planet. , som kanske mer än något annat land i drabbats av den sura nederbördens verkningar, borde här spela en långt mera aktiv roll än . Som jag ser det borde vi i med det snaraste ta initiativet till internationella överläggningar och ställa oss i spetsen för ett internationellt arbete som syftar till att åstadkomma en konvention som begränsar de totala utsläppen av i första hand svaveldioxid och andra svavelföreningar i hela . Som ett komplement och uppehållande försvar tills en internationell konvention hinner få full effekt vore det lämpligt att vi genom bilaterala överenskommelser med de för vidkommande närmast berörda länderna (, , , , m. försöker begränsa spridningen av luftburna svavelföreningar från dessa länder. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att som sin mening uttala att bindande internationella överenskommelser i någon form om begränsning av utsläppen av svaveldioxid och andra svavelföreningar är nödvändiga för att komma till rätta med den fortgående försurningen i och hos regeringen hemställer om snara åtgärder i syfte att åstadkomma sådana överenskommelser.