mot · G20257 · 1978-11-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 Högskolans utbildningsområde med fritt tillträde tillkom efter en överenskommelse inom trepartiregeringen. Redan då överenskommelsen träffades kunde vissa svårigheter med tillämpningen befaras. Med den erfarenhet vi nu har kan man konstatera att konstruktionen med det fria området har stora svagheter. I tilläggsbudget I (prop. 1978/79:25) föreslår regeringen att . skall anvisas för lärarkostnader för den ökade tillströmningen till det fria området. Det är i och för sig tveksamt om detta är ett tillräckligt stort belopp. Regionstyrelserna och UHÄ, som trängt in i materialet i detalj och inte arbetat med en schablon, har tillstyrkt betydligt högre belopp. Bara detta visar något av problemet. En konstruktion som trots ingående överläggningar mellan de olika leden resulterar i att högskolorna begär ca 22 milj. kr., att regionstyrelserna tillstyrker ca 21 milj. kr., UHÄ ca 17 milj. kr. och att regeringen sedan föreslår att endast ca 6 milj. kr. anvisas är i sig helt otillfredsställande. De nya tillträdesreglerna liksom den nuvarande arbetsmarknadssituationen har gjort att tillströmningen till högskolan ökat. Det har varit positivt att högskolan genom den fria sektorn har kunnat ta emot så många studerande. Men högskolan har också en skyldighet att ge en viss kvalitet på sin undervisning. De faktiska resurserna per studerande inom det fria området har sjunkit och därmed också möjligheterna att upprätthålla ambitionsnivån för undervisningen. Detta måste rättas till. Det kan ske genom att samma regler för planering, resurstilldelning och tillträde som gäller för högskolan i övrigt även tillämpas för det fria området. kan dock en tidig total låsning av antagningstalet till hela högskolan medföra negativa konsekvenser. En tänkbar konstruktion för att komma till rätta med problemet är följande: Enhetliga regler för planering, resurstilldelning och tillträde tillämpas för hela högskolan, dvs. specialreglerna för det fria området slopas. I stället för att som i efterhand tilldela högskolorna särskilda tilläggsmedel för det fria området ställs redan i budgetpropositionen ett angivet belopp till regionstyrelsernas förfogande för att tjäna som en buffert för det kommande budgetåret. Storleksordningen bör mot bakgrund av erfarenheterna från vara 1-2 milj. kr. planeras utbildningsutbudet på resp. högskola enligt gällande planeringsramar. Anmälningarna ger en bild av till vilka utbildningar det finns ett överskott av sökande. Regionstyrelserna och högskolorna kan då i samråd besluta i vilka kurser (huvudsakligen inom D 10 anslaget) extra platser kan anordnas osv. Inom ramen för det anslag som står till förfogande flir sedan högskolan täckning för kostnaderna för de extra utbildningsplatser som anordnas. En sådan konstruktion skulle innebära att det totala antalet studerande som en högskola kan ta emot kan bli något mindre flexibelt än , men inte definitivt låst som vid en totalspärr. Den närmare konstruktionen måste givetvis övervägas noggrant. Vi anser det därför lämpligt att regeringen förelägger ett förslag som innebär att specialreglerna för det fria området slopas och per ersätts med en konstruktion i enlighet med intentionerna i denna motion. Med hänvisning till det anförda yrkar vi att beträffande förslag om ändringar i systemet för planering och resursfördelning för, samt för tillträde till, den grundläggande högskoleutbildningen som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen. () ()