mot · G1021744 · 1978-02-08 00:00:00 — Motion 1977/78:1744 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:87 om statligt engagemang inom handelsstålsindustrin, m. m. Vpk kräver i motionen en helt ny stålpolitik med hög förädlingsgrad som ger sysselsättning på alla bruksorter och regioner där stålindustrin har en dominerande ställning. Fördetta krävs ett förstatligande av hela stålindustrin och av handelsstålet. De privata företagens tillgångar i järnverk, gruvor m. m. skall utan kostnad övertas av staten. Den kraftförsörjning som är förbunden med stålindustrin skall även utan kostnad tillföras det nya stålbolaget. Inriktningen skall vara ökad förädling. Därför föreslås att det nya stålbolaget blir centrum för forskning och utveckling och att detta samordnas med verkstads- och manufaktureringsindustri. Arbetarna föreslås i motionen få ett avgörande inflytande i bolaget genom vetorätt mot beslut i styrelsen i alla frågor. Riktlinjer för stålbolagets sysselsättnings- och regionalpolitik läggs fram i motionen. NJA skall bli en motor i utveckling. Metallurgin vid Domnarvet och därmed gruvorna skall bli kvar, skall bibehålla sitt antal sysselsatta och genom förädling öka möjligheterna till ytterligare anställningar. Förde övriga handelsstålverken skall inga sysselsättningsminskningar ske. Vidare krävs att TGOJ överförs till SJ och att nya riktlinjer för handelspolitiken genomförs, bl. a. genom direkta avtal mellan länder. Kapitalismens kris = stålindustrins kris Svensk stålindustri står vid en skiljeväg. Antingen skall den satsa på nytänkande, ökad förädling, nya produkter och ny teknik eller minska produktionsvolymen, minska antalet produkter, satsa på stordrift och centralisera verksamheten till färre orter. I propositionen 1977/78:87 föreslås den senare vägen, en långsam död för stålindustrin. En sådan politik har tidigare lagts fast för specialstålsindustrin, nu är det handelsstålsindustrins tur. Storfinansintressena i handelsstålsindustrin - och - har tillsammans med staten kommit överens om en stålpolitik där de skall hållas skadeslösa. Storfinansen anser det lämpligt att gå samman med staten när dess verksamhet går dåligt. Överenskommelsen om ett nytt stålbolag - - förutsätter att staten betalar hela affären. Dessutom syftar sammanslagningen till att minska sysselsättningen med 4 000 jobb. 1* 1977/78. skall i huvudsak endast bli råstålsproducent, järnverk skall bli av med sin metallurgi och endast satsa på tunnplåt och skall ta hand om grovplåten. Ingen expansion eller inget nytänkande på någon ort. NJA skall bli råvaruleverantör. Därmed uteblir förädling och nya jobb. Domnarvet skall i huvudsak satsa på tunnplåt. Därmed faller flera av gruvorna i Bergslagen. Följden blir stora sysselsättningsminskningar. är enligt planerna förvisat till grovplåt. Därmed kommer arbetsstyrkan undan för undan att minska. Regeringens förslag i propositionen 1977/78:87 är helt i linje med kapitalismens utvecklingslagar. När profiterna sjunker för kapitalisterna skärps utsugningen av arbetarna. I propositionen s. 43 konstateras: Förändringar i produktionsinriktning och andra åtgärder för att höja effektiviteten i Svenskt Stål kommer enligt den förut nämnda prognosen att medföra att personalen behöver minskas med ca 4 000 personer. eller delar av företag slås helt ut - enligt handelsstålsutredningen. Genom rekonstruktioner, bl. a. nya maskiner och processer samt nya arbetsmetoder och ny organisation, söker kapitalet att pressa upp vinsterna. Regeringens proposition om handelsstålet innebär att 3 företag slås ihop och att delar av dessa företag slås ut. Det sker en rekonstruktion som det heter. Kapitalisterna är med statens hjälp - statsföretag och regering - i full färd med att få kapitalet att fungera på en ny nivå med ändrade betingelser, som lönsamhet man begär. På s. 40 i propositionen slås fast: Efteren rekonstruktionstid av bedöms bolaget enligt prognoser börja visa lönsamhet. Därmed har stålkapitalet fått ett uppsving intill dess nästa kris kommer, då vidtas samma procedur, nedläggningar, sysselsättningsminskningar, stöd från staten m. m. är ett typexempel på hur den statsmonopolistiska kapitalismen i fungerar, där statsmakterna understödjer storfinansen, där lönearbetarna får betala med skattepengar och minskad sysselsättning för att kapitalet skall få lönsamhet. Avtal ovanför huvudet på arbetarna Avtalet om - - har gjorts ovanför huvudena på arbetarna. De ekonomiska ramama och inriktningen är klar. I avtalet sägs enligt propositionen s. 25: Bolaget skall enligt konsortieavtalet med iakttagande av det ansvar gentemot aktieägare, anställda och samhälle, som enligt lag och god sed åvilar bolaget, bedriva rörelse efter affärsmässiga och företagsekonomiska principer. Arbetarnas och aktieägarnas intressen kan inte tillgodoses . Likaså är långt ifrån alltid samhällsintressen och företagsekonomiska intressen möjliga att förena. Därför kommer aktieägarna och deras företagsekonomiska intressen att fortsätta att styra utvecklingen. På dessa villkor erbjuds fackföreningarna att medverka i utveckling. I propositionen sägs på s. 40: Inom Svenskt Stål avses en utredning rörande företagets framtida produktionsinriktning komma att genomföras under medverkan av de anställda. I klartext erbjuds de anställda att lägga repet kring sin egen hals. och propositionen ställer fackföreningarna i ett dilemma. Hur länge kan de vara med i strukturgrupperna utan att göra sig medskyldiga till handelsstålets skrotning? Att låta fackföreningarna vara med i strukturarbetet med på förhand uppgjorda ramar och villkor är ett bekvämt sätt för storfinans, regering och stat att undandra sig ansvaret. Det behövs facklig sammanhållning mot storfinans och regering Stat och storfinans hoppas att fackföreningarna och därmed arbetarna skall börja slåss inbördes om arbetstillfällena. Det finns bara ett sätt för fackföreningarna att komma ifrån detta: Sammanhållning och en gemensam politik mot storfinans, stat och regering. Därför måste klassamarbetspolitiken lämnas därhän. Det är hög tid att kräva en ny stålpolitik som ger jobb på aila stål- och gruvorter. En politik som sätter de samhällsekonomiska intressena före företagsekonomisk lönsamhet. En politik som går i direkt strid mot kapitalismens struktur och rationaliseringspolitik. Det krävs en politik som tar upp kampen på varje stålort NU. Den kampen måste föras huvudsakligen utanför strukturgrupper och bolagsstyrelser. Avtal på storfinansens villkor Propositionen bygger på ett avtal mellan , , NJA och Statsföretag. Avtalet förutsätter statliga insatser, bl. 1 800 milj. kr. i rekonstruktionslån och 1 300 milj. kr. De privata bolagen har i avtalet väl försäkrat sin del av kapitalet genom att kunna lösa ut sig ur bolaget på mycket fördelaktiga villkor. satsar i Domnarvets järnverk och gruvor i Bergslagen. Jubileet firas av aktieägarna med stigande aktiekurser när de blivit av med stålet. som arbetarna i Domnarvet och gruvorna hotas av stora sysselsättningsminskningar. bidrar med , TGOJ och gruvor. är uppbyggt på pengar av försäljningen av Lapplandsgruvorna till staten. verksamhet har utvecklats som spekulation i efterkrigstidens stålbehov. När nu vinstema övergått i förluster får staten gå in och rädda kapitalet. NJA - - har underordnats storfinansens utveckling. Storfinansens produktuppdelning har varit till nackdel för NJA. NJA som en stor drivkraft i utveckling är med propositionen spolierad. Kännetecknande för hela stålindustrin är att den berikat sig på efterkrigs Förnyelse, utveckling och förädling har grovt eftersatts. Verksamheten har bedrivits på kvantitet - tonnat - för att göra kortsiktiga vinster. Därför har svensk stålindustri hamnat efter i konkurrensen även på hemmamarknaden. Importen av handelsstål är nu . Vpk:s kritik av propositionen Vpk är kritiskt på följande punkter: O Storfinansen räddar sitt nedkörda kapital med förslagen i propositionen. O Propositionen begränsar till enast de tre stora handelsstålverken. o De mindre handelsstålverken ställs utanför . Risken är därmed uppenbar att de kan slås ut med stora sysselsättningssvårigheter som följd. o och tillskott till är för högt värderat, o Den viktiga kraftförsörjningen som ägs av och ingår inte i . O Staten - dvs. skattebetalarna - går in med fördelaktiga lån och bidrag till . Storfinansen bidrager bara med nedkörda anläggningar som är för högt värderade. o Storfinansen i bolaget - och - får, trots att den endast bidragit med förlustanläggningar, tillsammans halva ägandet. I avtalets beslutsparagraf - punkten 3 - framgår klart att storfinansen kommer att behålla greppet om utvecklingen - enighet skall råda mellan ägarpartema vid alla viktigare beslut, o bygger på kapacitetsminskningar, rationaliseringar till s. k. lönsamma produkter och sysselsättningsminskningar. Det finns ingen planerad industripolitik i botten för verksamheten som kan skaffa fram ersättningsindustrier, o Det finns ingen samordning mellan , verkstadsindustrin och andra branscher som behöver stål. o De anställda har inget avgörande inflytande i företaget. De får i stället bära huvudansvaret för strukturrationaliseringar, o Den svenska handelspolitiken gör att den svenska stålindustrin riskerar att slukas upp av det internationella kapitalet. O Forsknings- och utvecklingsarbetet förutsätts fortsätta i gamla hjulspår. Inga nya grepp tas, vilket betyder stagnation, o Det skall ske sysselsättningsminskningar med ca 4 000 personer. S. k. naturlig avgång och förtidspensioneringar kombinerat med anställningsstopp skall minska personalstyrkan, vilket kommer att drabba alla tre orterna mycket hårt. skall staten stå för kostnaderna för s. k. övertalig personal. De privata bolagen slipper helt undan, o Gruvorna i kommer med den föreslagna politiken att minskas med hälften. För får den förordade stålpolitiken ödesdigra följder. O Stålet kan där inte med denna politik spela sin naturliga och centrala roll för näringslivets utveckling, o I och Bergslagen kommer det att bli stora sysselsättningssvårigheter. Detsamma är fallet i , o De övriga handelsstålverken kommer att fortsätta minskningen av antal sysselsatta. Vpk:s alternativ i stålpolitiken Vpk avvisar storfinansens och regeringens stål politik som den kommer till uttryck i propositionen. Det måste bli en ny kurs i industri- och stålpolitiken. En ny och framtidsbetonad stålpolitik måste utgå från vissa politiska grundsatser: o De arbetandes och stålkapitalets intressen är helt olika. Därför måste stålpolitiken vara helt självständig i förhållande till storfinansen, o Framtida svensk stålindustri kan inte knytas till i huvudsak stora kvantiteter malm och ämnen. Endast en allmänt höjd förädlingsgrad, nya produkter och ny teknik erbjuder en väg ut ur krisen, o Stålpolitiken är inte en snäv branschfråga. Den måste förenas med en helhetssyn på industripolitiken, o Sysselsättningspolitiska, regionalpolitiska och samhällsekonomiska mål måste vara vägledande för svensk stålindustri. Strukturomvandlingen får inte innebära ökad utslagning och färre arbetstillfällen. De många mindre bruksorterna får inte offras. Statsindustrier får inte reduceras till företag som indirekt håller privatkapitalet under armarna. För att förverkliga en ny kurs i stålpolitiken måste storfinansintressena helt bortkopplas. I bör alla stålverk ingå. I en första etapp bör företaget omfatta alla handelsstålverk och berörda gruvor. De privata stålbolagens anläggningar i järnverk, gruvor, kraftförsörjning m. m. skall i sin helhet ingå i . Dessa anläggningar som av privatkapitalet självt betecknas som förlustbringande skall övertas av staten - utan kostnad. Vad beträffar förslaget i propositionen och avtalet att TGOJ skall ingå i förefaller det riktigt och rimligt att utan kostnad övertas av . Makt åt arbetarna i Ett framgångsrikt statligt stålbolag kräver att arbetarna har ett avgörande inflytande. Inte ett medansvar, utan makt, inte medansvar utifrån klassamarbete, utan i stället maktbefogenheter att förhindra uppenbara beslut som strider mot arbetarnas intressen. De fackliga organisationerna måste i bolagsstyrelsen ha vetorätt i vad gäller hela bolagets åtgärder och inriktning, investeringar, rationaliseringar, personalpolitik, löneformer, datafrågor m. m. Inriktningen mot kapacitetsminskningar och sysselsättningsminskningar måste brytas. Hela kedjan av gruv-, stål- och verkstadsindustri måste samordnas. Forskning och utveckling måste gälla hela denna malmbaserade produktion. Förädlingen måste drivas hårt framåt, för nya produkter och ny teknik. Inom ett som blir ett stålföretag för hela stålindustrin bör upprättas ett centrum för forskning och utveckling av hela den produktion som baseras på malm. Utvecklingen måste gå hand i hand med en industripolitik som satsar på förädling inom landet. Det förutsätter även en expansion av verksamheter som behöver stål, t. ex. byggnadsindustrin. Konkreta program görs upp för ökad förädling där verkstadsindustri och annan industri som berörs av stål ingår. Konkreta program görs även upp på uppbyggnad av förädlingsindustrier i landet. Detta nödvändiggör att kapitalexporten stoppas. Strukturförändringar mot ökad förädling innebär en expansion av stålindustrin, i stället för som föreslås, en neddragning. Principen för förändringar skall vara att innan en anläggning tas ur bruk skall nya arbeten vara ordnade. Därför skall inga sysselsättningsminskningar tillåtas inom . Under en övergångstid kommer därför att få extra personalkostnader som skall bestridas av de gamla privata stålbolagen. Ökad förädling - mindre energibehov Svensk malmbaserad produktion - gruv-, stål- och verkstadsindustri kännetecknas av relativt låg förädlingsgrad och produktion av halvfabrikat. Denna typ av produktionsinriktning kräver i förhållande till insatt kapital, mängd råvara och antal anställda relativt mycket energi. En ökad färdigproduktion och högre förädlingsgrad har däremot rakt motsatt verkan, mindre energibehov i förhållande till satsat kapital, mängd råvara och antal sysselsatta. Handelsstålverken som har en relativt låg förädlingsgrad skulle med en samordning med verkstadsindustri och manufaktureringsindustrier genom förädling öka sysselsättningen, som energibehovet inte skulle öka. Sysselsättnings- och regionalpolitiska mål för En ny stålpolitik skall leda till ökad sysselsättning på stålorterna och bidraga till regional utveckling. Därför är en helhetsplanering och samordning av hela stålindustrin nödvändig. Detta kan bara genomföras med staten som ägare och om storfinansintressena är bortkopplade. Ett helstatligt måste därför ha klart uttryckta sysselsättnings- och regionalpolitiska mål: O Ökad förädling ger fler och säkrare jobb. De mindre bruksorterna kan räddas, eftersom förädlingsindustrier kan decentraliseras till hela och de traditionella gruv- och bruksorterna i Bergslagen, o i - NJA - skall vara en drivande kraft i utvecklingen av näringsliv. Med ökad tyngdpunkt på förädling utvecklas verkstads- och manufaktureringsindustrier. Detta kan öka sysselsättningen i , o Domnarvet skall behålla metallurgin. utvecklas järnverket än mer för förädlade produkter. Inga sysselsättningsminskningar skall skedvid järnverket, i stället skall med en nysatsning sysselsättningen öka. O Gruvorna i skall behållas. Om en ökad förädling innebär ett mindre malmbehov skall förädlingsindustrier lokaliseras till gruvorterna. Sysselsättningen skall inte tillåtas minska på gruvorterna. o skall satsa på förädling och utveckling av sina produkter och därmed i första hand bibehålla samma sysselsättning som , och öka arbetstillfällena, o De övriga handelsstålstillverkarna - järnverken i , , , , , , och - skall utvecklas eller minst behålla samma sysselsättning som . Svensk stålindustri konkurrerar på den internationella kapitalistiska marknaden. De stora internationella monopolen dominerar. Genom sin makt slår de ut mindre kapitalister och nationer. En svensk stålindustri kommer att helt slås ut om de internationella kapitalisternas handelspolitik får råda i . Det krävs därför en ny handelspolitik i vårt land. Den bör utgå från direktavtal mellan länder, dessutom bör göra verkliga ansträngningar att öka handeln med de socialistiska länderna och de s. k. . Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att hemställer hos regeringen om skyndsamt förslag till ett helt statligt handelsstålbolag - - där utöver NJA, Domnarvets järnverk och även de övriga handelsstålverken ingår, 2. att uttalar sig för följande riktlinjer för detta helstatliga handelsstålbolag, nämligen a) att kraftförsörjningen inom de av sammanslagningen berörda bolagen - och - i sin helhet skall övergå i , b) att berörda anläggningar i form av järnverk, gruvor, kraftförsörjning m. m. övertas av staten utan ersättning till de nuvarande ägarna, c) att åläggs att inte genomföra några sysselsättningsminskningar eller nedläggningar av några driftsenheter förrän nya jobb är ordnade, d) att de extra kostnader förorsakas under en övergångstid skall ersättas av de nuvarande privata stålbolagen, e) att produktionen i skall inriktas på förädling, nya produkter och ny teknik, planer utarbetas för en produktion med högt driven förädling inom gruv-, stål-, verkstads- och manufaktureringsindustrin, i syfte att öka sysselsättningen, 0 att bör ges extra kapitaltillskott för att inrätta en central utvecklings- och forskningsverksamhet för ökad förädling, g) att de anställda inom i bolagsstyrelsen genom veto skall kunna förhindra beslut som strider mot lönearbetarnas intressen, h) att de finansieringsmedel som föreslås i propositionen 1977/ 78:87 skall ställas till förfogande, med den inriktning som föreslås i motionen, och att nödvändigt kapitaltillskott för att förverkliga inriktningen skall tillskjutas på begäran från bolaget, 3. att uttalar sig för följande riktlinjer för sysselsättning och regionalpolitik inom och handelsstålpolitiken: a) NJA bör utvecklas genom förädling och därmed manufakturering och verkstadsindustrier, så att NJA blir en drivkraft i utveckling och sysselsättning, b) Domnarvets järnverk skall behålla metallurgin som satsningar görs på ökad förädling, så att järnverket därmed ökar sysselsättningsmöjligheterna för bygden och omkringliggande områden, c) gruvorna i behålls, och om kapacitetsminskningar sker genom ökad förädling skall förädlingsindustrier lokaliseras till berörda gruvorter, så att sysselsättningstillfällena på gruvorterna inte minskar, d) skall öka förädlingen och därmed öka sysselsättningen för hela regionen, e) de övriga handelsstålverken skall utvecklas och även öka antalet sysselsatta, och ingen nedläggning skall ske av nu befintliga handelsstålverk, 4. att hemställer hos regeringen om förslag, som innebär att hela specialstålsindustrin övergår i , 5. att hemställer hos regeringen om förslag, innebärande att det nu Gränges-ägda järnvägsbolaget övertas av utan ersättning till nuvarande ägare. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)