mot · G1021042 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om den andliga vården inom försvarsmakten Den andliga vården inom försvarsmakten omhänderhas i fredstid av ett sjuttiofemtal militärpastorer vilka ingår i försvarets fredsorganisation. Som militärpastor förordnas präster i . De arvoderas med ett par , ett belopp som räknats fram från utgångspunkten tio timmars själavårdande verksamhet . Inom försvarets krigsorganisation tillgodoses behovet av andlig vård inom ramen för värnpliktssystemet. Uttagningen av s. k. fältpastorer sker med ekumenisk bredd. På central nivå samordnas verksamheten inom ramen för försvarsstabens personalvårdsbyrå. tillbaka pågår en översyn av den andliga vården i fredstid. hemställde 1975 om denna översyn efter en motion av herrar () och (). Översynen syftar bl. a. till att ge även den fredstida organisationen av vården en klart ekumenisk inriktning. hemställan har av regeringen överlämnats till utredningen för översyn av Tjänstereglemente för krigsmakten. Uppdraget fullgörs av en särskild expert i utredningen. ifrågasätts från allt flera håll inom kyrkorna den principiella sammanblandning av religiösa och militära funktioner som den nuvarande organisationen innebär. Vid det kristna i var det en stor majoritet av de 800 delegaterna i sektionen om Vägar till en rättvisare värld som ställde sig bakom uttalandet: Den nuvarande organisationen av den andliga vården inom försvarsmakten bör ersättas av en från det militära fristående organisation där kyrkor och samfund själva avgör vilka präster och pastorer som skall ingå. kristna socialdemokraters förbund - - har i sitt försvarspolitiska program 1976 pläderat för en omorganisation av den andliga vården så att trossamfunden själva blir huvudman för den. Vid Kyrkornas världsråds konferens om militarismen i dagens värld restes också kravet om en klarare gränsdragning mellan "kyrkliga och militära symboler. Vi ansluter oss till dessa synpunkter och menar att det är angeläget att den nödvändiga översynen av den andliga vårdens organisation får ske från utgångspunkten att samfunden själva skall vara huvudman för verksamheten. Den andliga vårdens inordning i försvarsorganisationen skapar också principiell oklarhet om verksamhetens förutsättningar. Det kan lätt uppfattas som om kyrkan genom denna verksamhet tar ställning för en viss försvarspolitisk uppfattning, vilket det ingalunda är frågan om. den andliga vården är att personalen inom försvaret har samma rätt till sådan vård som alla andra medborgare. Därmed bör också vården utövas på i princip samma villkor som för andra kategorier. En omorganisation från dessa förutsättningar måste självfallet innebära att trossamfundens ansvariga och försvarsmakten tar stor hänsyn till varandra, och detta kräver en noggrann bearbetning av olika praktiska frågor. Utgångspunkten för en sådan bearbetning bör, som ovan sagts, i princip kunna vara densamma som gäller för översynen av den andliga vården inom sjukhus och fängelser. Utöver vad som gäller för den redan påbörjade översynen av den andliga vården inom försvarsmakten bör man också inkludera krigsorganisationen. Detta torde förutsätta en samverkan med utredningen om kyrklig beredskap. Med hänvisning till det anförda får vi hemställa att hos regeringen begär en utredning av den andliga vården inom försvarsmakten i syfte att ersätta den nuvarande militära organisationen med en där kyrkor och samfund blir huvudman för verksamheten och som därmed får avgöra vilka präster och pastorer som skall ingå. () () ()