mot · G102819 · 1978-01-20 00:00:00 — av Per om regionalpolitiska insatser i är sydligaste kommun och ett regionalcentrum som gränsar till storstadsområdet /. En region som haft stora problem att brottas med. har folkmängden i minskat med 1 800 till 34 400 personer. Av landets regionala centra är det inget som har haft en sämre utveckling. Huvudorsaken till svårigheterna är arbetsmarknadens stora brister. är en typisk industriort. Näringslivet domineras av , som med sina 3 000 anställda svarar för av industrisysselsättningen. har antalet anställda vid företagets anläggningar i minskat med drygt 1 000 personer. Arbetsmarknadsproblemen kan också exemplifieras med uppgifter från arbetsförmedlingen. registrerades 905 arbetssökande, och 548 av dem var utan arbete vid månadens slut. Antalet anmälda lediga platser var under samma månad 99 st. arbetsmarknadssituation är den klart sämsta i . är en av sysselsättningsutredningens fem försökskommuner, och bi. a. som ett led i detta har det lokala arbetskraftsutbudet studerats. Denna utredning visar på en omfattande dold arbetslöshet. Av dem som saknar förvärvsarbete önskar ca 2 000 ett sådant. Av dessa kan ungefär hälften tämligen omgående gå ut på arbetsmarknaden. Dessutom finns undersysselsättning inom gruppen deltidsarbetande. Det bekymmersamma läget har uppmärksammats av , som i samarbete med kommunen gjort en specialstudie av . Denna resulterade i en skrivelse till regeringen , i vilken bl. a. påtalar behovet av åtgärder för att stärka kommunens arbetsmarknad och kräver regionalpolitiska stödinsatser. aktion var väl avvägd men synes inte ha medfört någon åtgärd från regeringens sida. Kraven understödjes och upprepas därför i detta sammanhang, och bör förklaras vara en sådan kommun som jämställs med kommun i gränsområdet till det allmänna stödområdet. Kommunens arbetsmarknadsproblem är intimt förknippade med utvecklingen vid . i ger i "Aktuellt och förväntat arbetsmarknadsläge dec. 1977 följande omdöme om näringsgrenen gummiindustrin: liksom tidigare råder det i det närmaste helt stopp för rekrytering. Till viss del upprätthålls sysselsättningen inom denna bransch genom utbildnings- och stödinsatser. Genom utbildning i stället för permittering erhåller sålunda drygt 100-talet personer arbete; därtill kommer åtgärder i form av s. k. särskilt sysselsättningsstöd, vilket senare berör över 150 personer. Möjligen har det direkta permitteringshotet minskat något. Helhetsintrycket är dock att gummivaruindustrins arbetsmarknad är mycket dålig. Allt tyder på att dagens synnerligen ansträngda läge i allt väsentligt kommer att bli bestående under hela prognosperioden. Mot den bakgrunden är det ytterst angeläget att gummivaruindustriutredningen inom statens industriverk slutförs. Att den lägesrapport som utlovades numera väntas först bestyrker bara uppfattningen att näringen har svårlösta problem. Då fortsatta personalindragningar har aviserats i och då ersättningsarbeten inte finns vare sig inom kommunen eller på pendlingsavstånd bör åtgärden vidtas så snart det är möjligt i syfte att förhindra fortsatt utflyttning. har som en viktig del i den regionalpolitiska verksamheten klassificerat landets kommuner med hänsyn till deras möjligheter att ge människorna tillgång till de tre välfärdskomponenterna arbete, service och god miljö. är ett regionalt centrum och skall som sådant erbjuda en omfattande och differentierad arbetsmarknad och vara lokaliseringsort för kvalificerad kommersiell och offentlig service. Av hävd har varit den självklara inköpsorten på . För ursprungsinvånarna i och är i flera sammanhang den naturliga replipunkten. Av såväl 1972 som riksdag är klassificerat som ett av rikets regionala centra och anses ha väsentlig betydelse för omlandet, som är och kommuner. Man har gemensamt område för sjukvård, arbetsvärd och tingsrätt. Även gymnasieskolan har väsentligen samma upptagningsområde. Tidningsmässigt är spridningsområdet detsamma. Lokalt och regionalt har insatser gjorts för att hävda som regionalt centrum, och staten bör handla från samma premisser. Det förhållandet att /Lunds influensområde i vissa fall är större än vad det med hänsyn till på annat sätt fastställd gränsdragning borde vara och vad som upplevs som naturligt är tydligt. Samhället har inte nämnvärt försökt motverka detta. Statliga myndigheter, verk och utredningar har i stället förstärkt den negativa utvecklingen genom att vid administrativa indelningar av olika slag inte tillräckligt beakta de regionalpolitiska konsekvenserna. Två aktuella exempel kan belysa detta: tillsattes , och betänkandet Kronofogdemyndigheterna föreligger . Av detta framgår att utredningen inte sysslat med samtliga kronofogdedistrikt. RSV har sett över kronofogdemyndigheterna i , och . Helhetsgreppet har på så sätt förlorats, och det är givet att regionala hänsyn inte fått den uppmärksamhet som de förtjänar, om de ens tagits med. Chefen för har - på förslag av trafikdistriktschefen i - fattat beslut om ändrad trafikområdesindelning så att och Ystads trafikområden sammanläggs med trafikområde. Genom beslutet skapas landets största trafikområde i med 1 250-1 300 anställda. Resultatet blir att man drar in de administrativa chefstjänsterna i och . Direkt medför detta enligt distriktschefens upplysningar att tjänstemän i och förflyttas till annan ort. De indirekta verkningarna blir betydligt mera omfattande. bereds inom regeringens kansli, och proposition har aviserats . Beslutet om sammanläggning av trafikområdena har överklagats till regeringen. Sakfrågorna prövas nu således på annat sätt, varför de här endast behandlats från principiell synpunkt. Regeringen har i förskrifter och riktlinjer för regionalpolitiken i (departementsprotokoll ) gett anvisningar för inriktningen av den fortsatta regionalpolitiska planeringen i länet. I beslutet erinras om riktlinjer för planeringen i länet, som innebär att de regionala centra bör utvecklas så att de tillsammans med sina omland kan fungera som självständiga regioner. Regeringen har framhållit att detta bör komma till uttryck i avvägningar inom länet. En ambition bör vara att utveckla ett differentierat arbets- och serviceutbud kring bl. Möjligheten att förverkliga de regionalpolitiska målen beror även på graden av statlig service och hur denna organiseras. Olika regionindelning av statliga verksamheter med omfattande serviceslag förekommer. En viktig grupp är verksamheterna inom eller med anknytning till rättsväsendet. Domkretsen för omfattar kommunerna . Starka motiv för en likartad indelning av övriga verksamheter inom rättsväsendet har framförts i olika sammanhang. Det kan t. ex. erinras om betänkandet Polisen i samhället (SOU 1970:32) i vilket det bl. a. anförs att en lämplig grundval för indelning av polis- och åklagardistrikt är att dessa sammanfaller med domstolens verksamhetsområde. Endast i särskilda fall kan det enligt utredningen accepteras att dessa regioner inte överensstämmer. Angeläget är att ändra gränsdragningen så att domstolens, polisens och åklagarens verksamhetsområden sammanfaller. Stöd för denna ståndpunkt har uttalats av kommunen, tingsrätten, distriktsåklagaren och polismästaren, och sakargumenten understryks dessutom av den regionalpolitiska effekten av en sådan förstärkning av Trelleborgsregionen. Kronofogde och häradsskrivare har i sitt praktiska arbete ett stort kontaktbehov med varandra och med domstolen. Såväl kronofogde som kommun och länsstyrelse har gått emot de aktuella planerna beträffande gränsdragning och förordat ett kronodistrikt omfattande kommunerna . Lokala skattemyndigheter är för sin verksamhet beroende av goda förbindelser med domstol och kronofogde. Dessutom bör allmänhetens möjligheter att nå myndigheten särskilt betonas. Om verksamhetsområdet anknyts till den judiciella indelningen innebär detta för flertalet människor kortare resväg. Övervägande skäl talar för att även fögderiet anpassas till den förordade regionindelningen. Lantmätarna är i sitt arbete beroende av goda kontakter med domstolen, och ofta tvingas personalen vid lantmäteriorgan att själva vid domstolen ta fram erforderligt material för sin förrättningsverksamhet. Inom sydvästra (SSK) är lantmäteriverksamheten mycket splittrad. och Lunds kommuner svarar själva för sin förrättningsverksamhet. , , och kommuner ingår i en specialenhet för tätortsutveckling f. n. unik i sitt slag för landet. I lantmäteridistrikt ingår således i praktiken , , och kommuner. I den sistnämnda finns ett lokalkontor som svarar för all verksamhet inom kommunen. Lokalkontoret är f. n. överbelastat men dess verksamhet är ändock för liten för ytterligare en lantmätare. Det mest rationella är att upplösa den s. k. specialenheten för tätortsutveckling och bilda två distrikt i området. 1 skulle då ingå, liksom i tidigare förslag, , och kommuner - ett område som överensstämmer med domstolens verksamhetsområde. Vad gäller arbetsförmedling och försäkringskassa kan motsvarande skäl anföras för att lokalkontoret i skall bli distriktskontor och icke längre sortera under Malmös resp. kontor med friare ställning gentemot centralkontoret i . Polisens lokaler i är otidsenliga och splittrande. Detta har medfört att bl. a. ett stort antal tjänster är vakanta. planeras en statlig förvaltningsbyggnad i . Förutom polismyndigheten skall denna inrymma t. ex. kronofogde-, åklagar- och lokala skattemyndigheten. Det är ytterst angeläget att byggnaden kommer till stånd . På så sätt löses i första hand polisens akuta lokalproblem. Dessutom ökar allmänhetens möjligheter till rationell service. Slutligen skulle ett sådant objekt ge ett önskvärt tillskott på byggarbetsmarknaden, där aktuell statistik visar att antalet arbetslösa är större jämfört med . Med stöd av vad som anförts hemställs 1. att uttalar att tills vidare skall vara sådant område som jämställs med kommuner i gränsområdet till allmänna stödområdet, 2. att hos regeringen anhåller om sådana åtgärder som förordats i motionen beträffande avgränsning, lokalisering och utbyggnad av samhällets servicefunktioner i . P. O. ()