mot · G202192 · 1978-12-15 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:71 om utbildning av sjöbefäl samt drift- och underhållsteknisk personal i högskolan Det totala antalet studerande vid de framtida nautiska utbildningarna i högskolan motiverar inte en uppdelning på flera orter. En uppdelning på flera orter kan dessutom få vissa negativa konsekvenser. Önskvärda möjligheter att upprepa kurser under ett och samma verksamhetsår kan sålunda försvåras eller omintetgöras. Med hänsyn till sjöpersonalens ledighetssystem och den allmänna strävan i högskolan att underlätta växling mellan studier och yrkesverksamhet är det önskvärt med ett ofta återkommande utbud av de olika kurserna. De nautiska utbildningarna kräver resurser i form av personal, materiel och lokaler. Utvecklingen inom sjöfartsområdet gör att specialister i en ökande omfattning efterfrågas inom utbildningarnas olika delområden. Kvalificerad personal med nautisk yrkesbakgrund behövs för att vidareutveckla den nautiska utbildningen och för att anknyta den till forsknings- och utvecklingsarbetet i ämnet. Dessa omständigheter talar för en lokalisering till en ort där annan forsknings- och utvecklingsverksamhet bedrivs och för att utbildningen bedrivs i tillräcklig omfattning. Vissa erforderliga specialister torde, i vart fall för sjökaptenslinjen och för vissa enstaka kurser, inte finnas på andra orter än sådana med tekniska högskolor och där det vid dessa finns skeppsteknisk utbildning av annat slag. I begreppet materiel ligger såväl erforderlig särskild utrustning av typ simulatorer som läromedel av annat slag. Dit kan också räknas tillgången till studieobjekt, såsom skeppsvarv, fartyg och bibliotek. Det synes närmast självklart att en koncentration till en ort ger ekonomiska fördelar vad gäller materielfrågorna, dvs. att tillgängliga resurser kan utnyttjas bättre vid en koncentration och torde kunna innebära att det äntligen skulle vara möjligt att anskaffa en manöversimulator, vilket innebär en betydande kvalitetshöjning av det nautiska befälets utbildning. De redan befintliga utrustningarna vid sjöbefälsskolorna kan utan större Några svårigheter att i tillräcklig omfattning utnyttja den samlade materielen torde inte uppkomma. 1 fråga om tillgång till studieobjekt av ovan nämnt slag intar en särskilt gynnad ställning. Den verksamhet som redan med gott resultat inletts med samverkan mellan i och leder till den bedömningen att den nautiska utbildningen bör koncentreras till en ort i landet, , fr. o. m. / 81. I den utredning, , som föregått den nu föreliggande propositionen har föreslagits att radiotelegrafistutbildningen skulle omfatta 80 poäng. Samma inställning till utbildningen delas av UHÄ, , och . Propositionen föreslår dock, utan att det särskilt motiveras, att utbildningen skärs ned till 60 poäng. Med anledning av att denna fråga utretts och då något som helst skäl att ytterligare utreda denna utbildnings innehåll och längd ej har föreslagits bör utbildningen fastställas till 80 poäng. UTSJÖ har föreslagit att sjöintendentutbildningen skulle omfatta 80 poäng och att den skulle inordnas under UHÄ. För chefspersonal inom ekonomiavdelningen erfordras utbildning utöver en grundläggande gymnasial kurs, och denna bör naturligen tillhöra högskolan. I propositionen anförs att regeringen avser att ge UHÄ i uppdrag att se över frågan om utbildning av sjöintendenter inom ramen för högskolan. Då frågan om utbildningens innehåll och längd även för sjöintendenter är tillräckligt utredd, bör det av UTSJÖ lämnade förslaget genomföras och inordnas under UHÄ. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar 1. att den nautiska utbildningen fr. o. m. 1980/81 koncentreras till en ort, , 2. att radiotelegrafistutbildningen fastställs till 80 poäng, 3. att sjöintendentutbildningen inordnas under UHÄ. /ENKEL (fp)