ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102660 · 1978-01-24 00:00:00 — om undanröjande av tillståndstvång för servering av alkoholhaltiga drycker Det av antagna alkolholpolitiska beslutet kom att innefatta en mångfald anmärkningsvärda restriktioner. Några av dem är så utmanande att de bör rensas ut ur den alkoholpolitiska lagstiftningen. I en annan motion har jag tagit upp vissa enligt min mening alltför långt gående inskränkningar i rätten att tillverka vin. I den här föreliggande motionen vill jag angripa de nya serveringsbestämmelserna i ett par avseenden. Det har genom de nya reglerna blivit otillåtet att servera vanligt öl - klass II - i personalmatsalar. För att sådan utskänkning skall få ske krävs tillstånd, som måste sökas i vanlig, byråkratisk ordning. Samma sak är fallet om det vid en om än aldrig så sluten och privat fest vanligen brukar det vara fråga om en personalfest -skall förtäras öl och andra alkoholhaltiga drycker. Skall festen, eller i varje fall förtäringen, äga rum i företagets personalmatsal krävs särskilt serveringstillstånd. Detta gäller även i det fall festdeltagarna själva utan något som helst kommersiellt syfte svarar för serveringsverksamheten. Någon egentlig argumentering för mina yrkanden i anslutning till det här framförda bör förhoppningsvis vara överflödig. Var och en som besinnar sig måste ändå inse det orimliga i att inte utmönstra sådana bestämmelser, som de här redovisade. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar undanröja tillståndstvånget för 1. servering av öl i personalmatsalar, 2. servering av alkoholhaltiga drycker vid slutna, privata fester t. ex. personalfester - i personalmatsalar. . NISSER (m)
mot · G102662 · 1978-01-23 00:00:00 — av i och om täckning av kostnaderna för fritidsbåtstrafiken Utredningen 1974:95 Båtliv samt den kompletterande utredningen 1977:25 Båtliv 2 Registreringsfrågan behandlas på ett par rader i budgetpropositionen 1977/78 bil. Ingenting sägs om förslagen i utredningarna, endast att departementschefen avser att återkomma till dessa frågor i annat sammanhang. Utredningarna visar med all önskvärd tydlighet att beståndet av fritidsbåtar växer mycket snabbt. Uppskattningvis fanns i landet ca 700 000 fritidsbåtar . Det årliga tillskottet beräknas till ca 40 000 båtar. I takt med denna ökning stiger statens och kommunernas kostnader för service av olika slag till båtägarna. För /75 utgick i anläggningsstöd . samt i organisationsstöd nära . Den kommunala subventioneringen av båtlivet beräknades under samma budgetår uppgå till . Det kan antas att det främst är de större båttyperna som kommer i åtnjutande av samhällets stöd. Därför är det rimligt att man i första hand inriktar krafterna på att, i enlighet med utredningens förslag, registrera dessa båttyper. Samhällets kostnader för "båtlivet är naturligtvis beroende av vilka arrangemang man gör. Vi tycker att den åtgärdskatalog som utredningen föreslår är alltför omfattande vad beträffar utbildning, information m. m. Folkbildningsorganisationerna, då främst ABF och TBV, har bedrivit en omfattande verksamhet bland fritidsbåtägarna för att utbilda dessa till bättre sjötrafikanter. Utredningens beräknade kostnader om . är enligt vår mening alltför höga. Men har samhället höga kostnader för "båtlivet, kostnader som båtägarna borde betala själva. Statsstödet till fritidsbåtstrafiken har avräknats mot bilskattemedel, vilket vi tycker är felaktigt. De ökade kostnader som drabbat bilägarna med höjning av bensinskatt, vägtrafikskatt och försäkringar, för att nämna några, har gjort att kostnaderna för att ha bil nu nått taket för många normalinkomsttagare. Det är inte rätt mot alla dem som har bekymmer med sin bilekonomi att de också skall betala båtägarnas kostnader. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag om att fritidsbåtstrafiken själv betalar sina kostnader. HANS () i
mot · G102664 · 1978-01-24 00:00:00 — 1977/78 664-673 om tuiltaxeringen av militär maskeringsfärg I ett materialistiskt inriktat konsumtions- och prylsamhälle är fåfängans marknad ständigt svällande. Vaije försök från medborgarnas sida att försköna sig måste därför stävjas, och alla ambitioner att förändra sitt yttre måste kraftigt fördömas. Skönhetsmedel, smink o. d. tillhör sålunda de fåfängans redskap och attribut, vilka får betraktas som lyxvaror. Helt följdriktigt innehåller den svenska tulltaxan en uppräkning av sådana kosmetiska preparat, som är belagda med lyxskatt. Till dessa hör bl. a. den maskeringsfärg som den svenske soldaten använder i syfte att inte upptäckas av den lede fienden. Färgen ger också ett visst skydd mot mygg. Detta smink ger efter insmetning soldatens ansikte en vacker grön och svart framtoning under lång - ofta ofrivilligt lång - tid. Tulltaxans upphovsmän, som förmodligen inspirerats av en strof ur Höga Visan: Nigra sum, sed (jag är svart, men vacker), har på detta sätt effektivt bekämpat soldaternas lyxkonsumtion av maskeringsfärg. För att övergå till allvar. Totalkostnaden för senaste årsleverans av ca 100 000 stift med ansiktsmaskeringsfärg uppgick till . Därav betalades en tredjedel - - i s. k. lyxskatt. Det finns anledning att tro att försvaret kan använda dessa pengar bättre. Tar man bort skatten har man råd att köpa ytterligare ca 30 000 stift. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att militär maskeringsfärg undantas i tulltaxan från den grupp av kosmetiska preparat som är belagd med s. k. lyxskatt. 1 1977/78.
mot · G102665 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:665 av om höjda avdrag vid inkomsttaxeringen Vid inkomsttaxering har man rätt att göra olika allmänna avdrag och avdrag för inkomsternas förvärvande. Som exempel kan nämnas resekostnader, försäkringspremieavdrag, skattereduktion för gift med hemmamake, förvärvsavdrag för gifta som har barn och som båda förvärvsarbetar. Avdragsbeloppen har fastställts under olika år, som spänner över mer än en tioårsperiod. Sålunda fastställdes schablonavdraget på . för den som vid inkomst av tjänst inte haft några kostnader för inkomsternas förvärvande och har inte ändrats . för liv- och sjukförsäkringar får dras av med högst . för ogifta och . Beloppsgränserna fastställdes och har varit desamma under alla år därefter. Förvärvsavdraget för gifta som har barn och som båda arbetar utom hemmet har varit . Övriga avdrag kan gås igenom på samma sätt. Beträffande de flesta gäller att de ursprungligen bestämda beloppen inte har justerats, trots att penningvärdet undergått en snabb förändring och utgifterna därmed stigit. Det är mot denna bakgrund rimligt att nu göra en översyn av avdragens storlek i syfte att anpassa dem till penningvärdet och till de verkliga kostnaderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag i syfte att justera de olika avdragen vid inkomsttaxeringen så att ursprungligen fastställda belopp anpassas till penningvärdets utveckling.
mot · G102666 · 1978-01-23 00:00:00 — om placeringen av kvinnor på lokalanstalt inom kriminalvården De flesta kvinnor som döms till frihetsstraff avtjänar detta på kriminalvårdsanstalten . Där finns både slutna och öppna avdelningar med tillsammans 94 platser, av vilka 10 är introduktionsplatser. Därutöver finns omkring 20 lokalanstaltsplatser för kvinnor. Ytterligare några tillkommer /79. Placering med hjälp av 34 § sker generöst. Trots en positiv utveckling i frågan om antalet platser för kvinnor på lokalanstalter och den generösa placeringen med hjälp av 34 § är möjligheterna att kunna differentiera de kvinnliga intagna mycket små. Möjligheter till förflyttning från Hinseberg till kvinnor finns inte. Förhållandet är likadant för kvinnor som inte kan anpassa sig på Hinseberg. Begränsningen av antalet platser på lokalanstalter medför många allvarliga problem. I praktiken har inte kvinnor samma rättigheter och möjligheter i kriminalvården som manliga intagna. Det vore därför angeläget att regeringen fick uppdrag att se över vilka möjligheter det finns att ordna platser på lokalanstalter även i andra sammanhang, än när nya anstalter byggs och när anstalter byggs om. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att ger regeringen i uppdrag att se över möjligheter att utöka antalet lokalanstaltsplatser inom kriminalvården för kvinnor enligt motionen. () () 1* 1977/78.
mot · G102667 · 1978-01-23 00:00:00 — om åtgärder för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten Polisens nuvarande organisation och arbetsformer är i hög grad inriktade på att handlägga traditionella brott som tillgreppsbrott, konventionella bedrägerier och våldsbrott. I regel är det fråga om enstaka händelser riktade mot enskilda målsägare och av juridiskt relativt okomplicerad natur. Utredningsarbetet är ofta initierat genom en polisanmälan från den eller de personer som direkt drabbats av den brottsliga gärningen. Med den organiserade, ekonomiska kriminaliteten förhåller det sig på annat sätt. Här gäller det i stället mycket omfattande transaktioner, som inte minst från juridisk synpunkt är mycket komplicerade. Anmälningar från enskilda offer saknas nästan helt. Det är brott vars skadeverkningar riktar sig mot samhället eller en vidare krets av enskilda. Den organiserade, ekonomiska brottsligheten är svårupptäckt och svårutredd. Samhället står här inför ett brottslighetskomplex som uppenbarligen är av stor omfattning och avser stora ekonomiska och sociala värden. Att den rent ekonomiska omfattningen av den organiserade, ekonomiska kriminaliteten är väsentligt större än då det gäller den traditionella brottsligheten är bestyrkt genom den rapport som framlagts av en arbetsgrupp inom . Till detta skall läggas det förhållandet att den organiserade, ekonomiska brottsligheten för med sig stora sociala och ekonomiska problem för de offer och andra som dras in i eller på annat sätt drabbas av denna kriminalitet. Det är här fråga om skador som drabbar hela samhället eller stora medborgargrupper. Det är med hänsyn till det ovanstående nödvändigt att bekämpningen av denna typ av brottslighet sker utifrån en organisation, som är anpassad efter den brottslighet som skall bekämpas. Med stöd av ovanstående hemställer jag att beslutar att särskilda polisiära enheter inrättas i , , och polisdistrikt, vilka inrättas som rotlar för organiserad och ekonomisk brottslighet med såväl rätt som skyldighet att arbeta inom föreslagna verksamhetsområden, samt att enheterna bedriver ett kontinuerligt och integrerat samarbete med skatterevisorer.
mot · G102668 · 1978-01-24 00:00:00 — om rätt för intagen på fångvårdsanstalt att bedriva facklig verksamhet krävde en arbetsgrupp inom brottsförebyggande rådet att den fackliga medvetenheten hos de intagna på anstalterna bör uppmuntras och slog fast att de intagnas vilja att organisera sig och hävda vissa gemensamma intressen (bör) betraktas som ett positivt inslag i anstaltslivet - något att bygga vidare på inför frigivningen (1974:4). I motionen 1976/77:634 yrkades att hos regeringen skulle begära förslag till lagändring som fastställer fångars fackliga rättigheter. avstyrkte motionen med hänvisning till att förhållandet mellan de intagna och inte är ett partsförhållande i arbetsrättslig mening. Utskottet menade också att en organisation av intagna kan ej tillerkännas sådan förenings- och förhandlingsrätt som tillerkänns arbetstagarorganisation enligt medbestämmandelagen. Enligt utskottet är förhållandet en naturlig konsekvens av de grundläggande tvångsmomenten i kriminalvården, varför man avvisade tanken på någon förändring. följde utskottet (JuU 1976/77:29). Lyckligtvis har man inom fackföreningsrörelsen numera en betydligt mindre formalistisk inställning till fångars fackliga strävanden än justitieutskottet hade vid behandlingen av motionen 1976/77:634. 1 en intervju i (nr 34/77) framhåller , i , att man måste ge fångarna en chans att arbeta organisatoriskt. Han menar att det borde vara en naturlig bit i vården att låta fångarna få träning i organisationsarbete. Han menar att fackföreningsrörelsen kan spela en viktig roll men stöder också fångarnas krav på ekonomiska bidrag från till FFCO:s (Fångarnas fackliga centralorganisation) informations- och föreläsningsverksamhet. Han hävdar att samhället bör svara för de kostnader som fångarna själva lägger ned på sin rehabilitering. Han slår också fast att den s. k. NAFFverksamheten inte kan betraktas som ersättning för självständig facklig organisationsverksamhet bland fångar. Självfallet är det inte aktuellt att ge fångar samma rättigheter som fackliga organisationer i frihet. Det hindrar inte att det bör vara möjligt att dels i behandlingslagen klart ange vilka fackliga rättigheter fångar kan åtnjuta inom frihetsberövandets ram, dels att ekonomiskt stödja FFCO:s informationsverksamhet. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar 1. att hos regeringen begära förslag till lagändring som fastställer fångars fackliga rättigheter, 2. att hos regeringen begära att inom ramen för sina anslag skall kunna ställa medel till FFCO:s förfogande för informationsverksamhet.
mot · G102674 · 1978-01-23 00:00:00 — 1977/78 674-681 om översyn av den konsumenträttsliga lagstiftningen har såväl den civilrättsliga som den näringsrättsliga lagstiftningen i betydande omfattning ändrats för att stärka konsumenternas ställning. Sålunda har bl. a. inforts lagar om förbud mot otillbörlig marknadsföring, om hemförsäljning och om konsumentköp. Vidare träder en ny konsumentkreditlag i kraft. Den lagstiftningsteknik som tillämpats har sålunda medfört att vi nu har konsumenträttsliga regler i ett flertal skilda lagar. gäller att för motsvarande rättsförhållanden mellan näringsidkare och mellan privatpersoner finns andra lagar. Som exempel härpå kan nämnas att i fråga om köp finns den allmänna köplagen och i fråga om kreditköp finns avbetalningsköplagen. beskrivna förhållanden leder till att det såväl för konsumenten som för andra är svårt att överblicka vilka lagregler som i en viss situation är tillämpliga. Enligt min mening är tiden nu mogen för att söka få till stånd en systematisering av gällande regler, så att dessa blir klara och lätt tillämpliga. Härvid torde man kunna gå fram två olika vägar. En väg är att sammanföra samtliga konsumenträttsliga regler i en balk eller lag. En annan väg är att införa de konsumenträttsliga reglerna i den lag som gäller för övriga intressenter på rättsområdet. Konsumentköplagens bestämmelser kan t. ex. införas som ett särskilt kapitel i köplagen. Det kan anmärkas att man i våra nordiska grannländer förfarit på detta sätt. I har man därvid valt att införa de konsumenträttsliga reglerna i en särskild konsumentskyddslag. I har man i stället gått den andra vägen och har t. ex. infört regler om konsumentköp i den allmänna köplagen. Under hänvisning till det anförda får jag härmed hemställa att hos regeringen begär att den konsumenträttsliga lagstiftningen blir föremål för översyn, i enlighet med vad som anförs i motionen. 1 1977/78.
mot · G102679 · 1978-01-24 00:00:00 — om en samordning av svenska myndigheters utrikes Förbindelser, m. m. har utrikesförvaltningen i ett antal länder underkastats mer eller mindre genomgripande reformer. Bakgrunden till denna reformverksamhet är naturligtvis att förutsättningarna för utrikesförvaltningarnas arbete har förändrats. Denna utveckling fortsätter för del i ökad takt med vårt större beroende av omvärlden. i snäv bemärkelse - - har genom utredningar och 1975 fått sina anpassningsproblem belysta. har också genom beslut sökt reformera verksamheten. Inte minst har de personalpolitiska problemen kommit närmare en lösning. främsta uppgift är att vara instrument för svensk utrikespolitik. För att fullgöra denna uppgift måste den samordnande funktionen av alla de kontakter som myndigheterna håller med utländska eller internationella organ tillhöra utrikesledningens ansvarsområde. Detta sker vanligtvis genom information innan en myndighet fattar beslut i ett ärende med anknytning till utrikespolitiken. Såväl statsdepartementen med sina internationella sekretariat som de centrala ämbetsverken har byggt ut sina internationella kontakter. Utvecklingssamarbetet har resulterat i en egen representation i berörda länder. De exportfrämjande åtgärder som f. n. planeras kommer att resultera i en ytterligare utbyggnad av de internationella kontakterna, och fler tjänstemän måste anställas för tjänstgöring utomlands. Invandringspolitiken ställer också nya krav. Specialattachéernas arbetsuppgifter har vuxit. Svenska institutets och verksamheter är också delar av officiella kontaktnät utomlands. För utrikesförvaltningen i vid bemärkelse har de nya åtagandena lett till samordningsproblem. Det starka intresse som inom utrikespolitiken finns av en enhetlighet och konsekvens kan löpa risk att ej bli tillgodosett. Förutsättningarna för att effektivitetsvinster skall kunna göras både i och utomlands är att ett mer samordnat agerande från departement och myndigheter möjliggörs. Beredningen och samordningen av svenska kontakter utomlands måste studeras. har tankar om inrättande av regionambassader diskuterats i olika sammanhang, men något förslag har ännu inte utarbetats. Frågan är emellertid om inte utvecklingen nu nått dithän att förutsättningarna för inrättandet av regionambassader bör utredas. En koncentration av resurser och en specialisering av befattningarnas uppgifter vid en sådan ambassad skulle kunna möjliggöra en bättre service till olika avnämare. Utvecklingsländernas framsteg talar också för att ambassaderna får alltmer specialiserade uppgifter. Möjligheterna att stationera tjänstemän i vilka vore ackrediterade utomlands bör prövas. Samordningen skulle underlättas då den sker i och kostnaderna jämfört med utlandsstationering förmodligen minska. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om de svenska myndigheternas samordning av sina utrikes förbindelser och förutsättningarna för regionambassader och hemmastationerad utlandsackrediterad personal i syfte att höja effektiviteten och åstadkomma kostnadsbesparingar.
mot · G102683 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om framtagning av utrustning för produktion av gengasverk Överstyrelsen för ekonomiskt forsvar har tillsammans med , och AB utvecklat och provat gengasverk avsedda för lastbilar, traktorer och personbilar. Man har beräknat att behovet av gengasverk, vid en långvarig avspärrning, kommer att uppgå till 600 000 verk, fördelade mellan de tre fordonstyperna. har som huvudansvarig för konstruktionsarbetet framtagit ritningsunderlag för dessa gengasverk. Även förberedande arbetsberedning för serieprodukter är i det märmaste slutförd. En tillverkning i stor skala erfordrar en omfattande framställning av pressverktyg och fixturer. Om dessa tillverkades redan under fredstid skulle starttiden för rationell produktion kunna minska , vilket i hög grad skulle höja vår beredskap. Kostnaderna för denna förberedande tillverkning beräknas uppgå till och skulle inom Olofströmsverken ge sysselsättning för omkring 150 årsarbetare. Projektet kommer även att ge sysselsättning i andra industrier i . Exempelvis beräknar man att ca tackjärnsgjutgods och ca verktygsstål kommer att förbrukas. Även andra svensktillverkade komponenter ingår. Vid en genomgång av sysselsättningsläget vid verkstaden i kan man konstatera, att situationen är bekymmersam och första delen av 1979. Sysselsättningsskapande åtgärder måste därför sättas in vid den aktuella verkstaden ganska omgående. Huvudalternativet är f. n. en massiv utbildningsinsats. Utbildning är ett bra alternativ till sysslolöshet, men en adekvat sysselsättning med produktion för en god beredskap måste vara att föredra. Vi är medvetna om att det ekonomiska läget är hårt ansträngt och att svårigheter föreligger för att anslå medel till detta projekt. Möjligheter torde ändå finnas så att de medel som kommer att bli nödvändiga att utanordna till studier alternativt kan användas till en adekvat sysselsättning med en framsynt produktion i beredskapssyfte. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar uppmana regeringen att ta initiativ till att en order förläggs till Olofströmsverken för framtagning av produktionsutrustning för gengastillverknig. () ()
mot · G102685 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om den militära sjukvården De militära sjukvårdsbestämmelserna skiljer sig på flera punkter från vad som gäller inom sjukvården i samhället i övrigt. De förändringar och reformer som genomförts i den allmänna sjukvården har inte lyckats tränga innanför kaserngrindarna. Här härskar fortfarande regler som utformats med andra värderingar och en annan syn på medborgerliga fri- och rättigheter än vad som gäller i det svenska samhället . Dessa regler präglas av förmyndarmentalitet och misstroende mot den enskilde individen. En värnpliktig som blir sjuk har inte rätt att själv avgöra om han skall delta i arbetet-övningarna på det sätt som han gör när han befinner sig i sin civila verksamhet. Han måste direkt gå till militärläkaren som avgör om han är tillräckligt sjuk eller inte. Hans sjukdom kan också bedömas och klassas i olika grader, något som heller inte förekommer i det civila samhället. Är man sjuk sä är man sjuk. Systemet med särskilda militärläkare innebär också att de militära cheferna kan ingripa och utöva påtryckningar vid sjukskrivning. De värnpliktiga har börjat organisera sig för att kunna påverka och därmed förbättra sin situation under den militära tjänstgöringen. Ett av de viktigare kraven i denna kampären förbättrad militär sjukvård. Den skall vara så lik den civila sjukvården som möjligt. Särbestämmelser bör vara undantag och skall utarbetas i samråd med de värnpliktiga. Den försöksverksamhet med egensjukskrivning som pågår vid några förband bör utvidgas till att omfatta hela det militära området. Systemet med militära tjänsteläkare skall avskaffas och den militära sjukvården ställas under landstingens huvudmannaskap. Med stöd av det anförda föreslås att hemställer hos regeringen om förslag till organisation av den militära sjukvården enligt motionens riktlinjer. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)