mot · G102917 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 917-922 av och i om inrättande av ett forskningsdepartement Forskningen sedd i ett längre perspektiv är en av de viktigaste välståndsbildande faktorerna. Forskning i vid mening lägger grunden för innovationer och förändringar som är av betydelse för bl. a. industrins vidareutveckling. Detta gäller både mera målinriktad forskning och grundforskning. Samhället har sedan satsat betydande resurser på forsknings- och utvecklingsarbete. Forskningsanslagen till universitet och högskolor har successivt höjts. Forskningsråden har fått ökade resurser, och särskilda forskningsorgan som t. ex. STU och upprättats. Också inom näringslivet skedde en ökning av forskningspotentialen. beslöt 1969 om en utvidgning och en ny organisation av forskning och forskarutbildning vid universitet och högskolor. Detta beslut innebar bl. a. att nya resurser i form av tjänster för undervisning, handledning och forskning successivt skulle tillföras högskolorna. Därigenom skulle man kunna nå en snabbare och effektivare utbildning av forskare. har denna för forskningen positiva utveckling brutits. Resurserna till forskning har minskat, och antalet utbildade forskare har blivit färre. Denna utveckling sammanhänger bl. a. med den minskade tillströmningen av studerande till grundutbildningen, eftersom en del av resurserna till forskarutbildning och forskarhandledning har varit knutna till det automatiska tilldelningssystemet för studerande inom grundutbildningen. Därtill kommer att medelåldern bland nyinskrivna studerande på grundnivå har ökat påtagligt och ligger . Därigenom blir av naturliga skäl underlaget för rekrytering av forskarstuderande mindre. Tillskottet av nya forskartjänster vid universitet och högskolor har varit väsentligt lägre än . Antalet avlagda forskarexamina har sjunkit påtagligt. Som exempel kan nämnas att antalet utbildade forskare inom matematisk-naturvetenskaplig fakultet uppgick till över 400 för att /76 ha sjunkit till under 200. Inom de samhällsvetenskapliga fakulteterna nåddes en topp 1971/72 på ca 300 forskarexamina medan man 1975/76 var nere i hälften. Också inom den del av utbildningen där förberedelser för forskarutbildning sker har antalet studerande minskat påtagligt. På s. k. C-nivå inom högskolan (tidigare 3-betygsstudier) är antalet studerande ungefär 1/3del av vad det var . Att allt färre människor således utbildar sig till forskare innebär naturligtvis risker för både potentialen och kvaliteten i forskningen . 1 1977/78. 3 sam!. Ett annat exempel på den förändring i förutsättningarna för forskning som ägt rum är att en allt större del av forskningen lagts på andra huvudmän än universitet och högskolor. , offentliga utredningar, fristående forskningsinstitut och hel- eller delvis statsägda bolag har i större utsträckning blivit huvudmän för forskningen på bekostnad av universiteten och högskolorna. Denna utveckling rymmer enligt vår mening vissa risker. Det måste finnas ett rimligt utrymme för en fristående grundforskning, och denna sker bäst vid universiteten och högskolorna. Där kan ju också uppehållas ett värdefullt samband mellan forskningen å ena sidan och utbildningen av forskare å den andra. En fristående forskning är också i viss månen garanti mot långtgående politisk styrning av kunskapsflödet i samhället. Behovet av ökad uppmärksamhet och ökad satsning på forskningen har strukits under i olika sammanhang. I regeringsdeklarationen sägs att basresurserna för forskning vid universitet och högskolor skall förstärkas. framhöll i sitt av godkända betänkande 1975:9 att en förstärkning av forskningsorganisationen vid de humanistiska och samhällsvetenskapliga fakulteterna borde komma till stånd. Styrelsen för teknisk utveckling skriver i ett remissyttrande att kraftfulla insatser på teknisk forskning och utveckling är angelägna, inte minst för industrins långsiktiga planering, och att den kollektiva tekniska forskningen därför är viktig. Trots detta har forskningsfrågorna enligt vår mening i viss utsträckning kommit i skymundan. De genomförda förändringarna har främst gällt den centrala organisationen utanför departementen, bl. a. inrättandet av forskningsrådsnämnden. I och för sig har det ett värde att man på olika nivåer upprätthåller ett samband mellan utbildning och forskning. Detta gäller dock i första hand ute på fältet. Behovet av samordning av de statliga forskningsinsatserna är iögonfallande. Detta måste gälla även inom . För att möjliggöra en effektiv samordning av statens åtaganden på forskningsområdet bör därför ett fristående forskningsdepartement upprättas. Ställningtagande härtill kan lämpligen ske i samband med att statsmakterna tar ställning till forskarutbildningsutredningens och forskarrådsutredningens betänkanden. Med anledning härav hemställer vi att ger regeringen till känna vad i motionen anförs om inrättande av ett forskningsdepartement. . () i