mot · G1021006 · 1978-01-24 00:00:00 — av och om tillsynen över överförmyndares verksamhet Enligt 19 kap. 18 S (FB) skall rätten vaka över att överförmyndare och överförmyndarnämnd fullgör sina åligganden. Att domstolarna sålunda är tillsynsmyndighet i fråga om överförmyndarnas verksamhet var tidigare en naturlig ordning. a. hade ju domstolarna att granska överförmyndarnas årsräkningar och att fastställa deras arvoden. Genom förmynderskapsreform (Prop. 1974:142, LU 1974:38) undergick emellertid överförmyndarorganisationen betydelsefulla ändringar. Sålunda har för kommunerna öppnats möjlighet att tillsätta överförmyndarnämnder. En sådan ordning har också kommit till stånd i många kommuner. Arvoden till överförmyndare och till ledamöter i överförmyndarnämnderna fastställs inte längre av tingsrätterna att utgå ur den omyndiges medel utan bestäms och betalas av kommunerna. Inte heller inges längre några årsredogörelser till tingsrätterna. I överförmyndarnas uppgifter ingår numera inte endast att kontrollera förmyndarnas verksamhet utan även att lämna förmyndare och gode män råd och anvisningar samt bistånd i kontakten med de sociala myndigheterna. Genom reform har överförmyndare och överförmyndarnämnder vidare fått ökade befogenheter. a. har den tillståndsprövning i fråga om olika förvaltningsåtgärder som tidigare legat hos tingsrätterna överförts till överförmyndarna och överförmyndarnämnderna. reform har medfört att överförmyndarverksamheten numera är en angelägenhet, som också helt bekostas av kommunerna. Tingsrätterna äger visserligen alltjämt avsätta överförmyndare och ledamot i överförmyndarnämnd, om han inte finnes lämplig för uppdraget (FB 19:9), men i övrigt fungerar tingsrätterna numera i huvudsak som besvärsmyndighet i fråga om överförmyndarens beslut. Med hänsyn till den förändring som överförmyndarverksamheten sålunda undergått ter det sig märkligt att man behållit systemet med tingsrätten som tillsynsmyndighet. lagstiftningsärende föreslog också några remissinstanser, bl. a. , länsstyrelserna i och samt statskontoret att tillsynen skulle överflyttas till . Även föredragande statsrådet fann att vissa omständigheter talade för en sådan överflyttning. Enligt statsrådet borde man dock inte i det aktuella lagstiftningsärendet göra någon ändring i fråga om vilken myndighet som skulle handha överförmyndarkontrollen. Enligt vår uppfattning talar flera skäl mot att ha kvar tillsynsfunktionen hos tingsrätterna. Sålunda innebär domstolarnas tillsynsfunktion, särskilt när den riktar sig mot kommunala överförmyndarnämnder, en främmande relation mellan domstolar och kommunala organ. Inte inom något annat rättsområde förekommer det, såvitt vi kunnat finna, att en domstol har tillsyn över en nämnd. En sådan tillsyn måste också från principiell synpunkt anses olämplig. Den statliga tillsyn som kan finnas erforderlig bör komma till stånd genom andra myndigheter än domstolarna, som ju har att pröva uppkommande tvister och ansvarsfrågor i anledning av förmynderskapet. Ett överförande av tillsynsfunktionen på länsstyrelserna för även med sig vissa fördelar. Inom länsstyrelserna finns sålunda personal som har ekonomiska och redovisningstekniska kunskaper. Länsstyrelserna har vidare stor erfarenhet av tillsynsverksamhet inom olika områden och borde därför ha större möjligheter än domstolarna att utöva en effektiv kontroll. Det torde också vara så att domstolarnas kontroll av överförmyndarnas verksamhet varit bristfällig. Vi anser att frågan om kontrollen av överförmyndarnas verksamhet nu bör tas upp till förnyad prövning. I detta sammanhang vill vi erinra om att förslag lagts fram om att omvandla de till länsstyrelserna knutna länsrätterna och länsskatterätterna till fristående länsdomstolar. Härvid har från olika håll uttryckts farhågor för att denna reform och även andra reformer skulle leda till att länsstyrelserna får för få uppgifter. Även med hänsyn härtill kan det följaktligen vara av värde att föra över tillsynen över överförmyndarnas verksamhet till länsstyrelserna. Under åberopande av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär utredning om och förslag till ändring i tillsynen över överförmyndarnas verksamhet i enlighet med vad som anförts i motionen.