ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102928 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om lantbrukets kreditförsörjning Lantbruket har blivit en alltmer kapitalkrävande näring, och därför är det nödvändigt att jordbruket erhåller tillräcklig tillgång till kapital. Tillgången på långfristigt kapital är av avgörande betydelse för jordbrukets möjligheter att hålla en hög produktionsutveckling och för att nyrekryteringen skall kunna ske i tillräcklig omfattning. Hypotekslån är en låneform som har mycket stor betydelse för jordbrukets kapitalförsörjning. Efterfrågan på dessa lån överstiger mycket kraftigt tillgången, varför hypoteksföreningamas lånekö har ökat . Situationen varatt söktes lån på tillsammans 1 950 milj. kr. medan utbetalade lån var 675 milj. kr. Kön har således ökat med 1 275 milj. kr. och uppgår därmed till 3 924 milj. kr. Med oförändrad emissionsrätt 675 milj. kr./år är väntetiden . Det visar att det finns en stor investeringsvilja inom lantbruket, som inte kan upprätthållas, om det råder så stor brist på kapital att planerade investeringar försenas i väntan på att låneansökningarna kan beviljas. Den statliga lånegarantin fungerar ju som ett stöd, endast under den förutsättningen att kreditinstituten kan bevilja lånen. En betydande höjning av hypoteksbanken limit anser vi vara nödvändig för att tillgodose lantbrukets berättigade kreditanspråk. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger fullmäktige i till känna vad som i motionen anförts rörande förbättring av lantbrukets kreditförsörjning. () ()
mot · G102932 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om införande av prisstopp på dagligvaror I vår partimotion om den ekonomiska politiken harvi pekat på regeringens allmänt sett svaga prispolitik och att man inte i handling visat sig vilja- annat än i några fä undantagsfall - selektivt ingripa mot omotiverade prisökningar. Med hänsyn härtill bör man därför enligt vår mening införa ett prisstopp på dagligvaror. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om prisstopp på dagligvaror. () () () HANS () () () () () () () () () ()
mot · G102933 · 1978-01-25 00:00:00 — om den statliga upphandlingen Enligt gällande upphandlingskungörelse för statliga myndigheter (SFS 1973:600) skall myndigheten vid upphandling utnyttja förefintliga konkurrensmöjligheter och även i övrigt iakttaga affärsmässighet samt behandla anbud och anbudsgivare objektivt. (§ 3). I kungörelsen understryks vidare att vid ändring av avtalade villkor skall myndigheten iakttaga affärsmässighet. (§ 20). Dessa regler för den statliga upphandlingsverksamheten har medfört att statliga verk och myndigheter placerat beställningar i företag utomlands. a. hart. ex. upphandling av uniformer såväl för försvarets som för statens järnvägars räkning skett hos företag i . En sådan beställning kan möjligen ge en något billigare upphandling för myndigheten eller verket i fråga. Ur samhällets synpunkt torde det emellertid vara dyra beställningar eftersom varje förlorad order för de svenska tekoföretagen i nuvarande krisläge medför ökad risk för nedläggning med minskade sysselsättningstillfällen som följd. Det är heller inte rimligt att statliga myndigheter och verk i missriktat nit motverkar de åtgärder regering och riksdag beslutar i syfte att trygga sysselsättning och verksamhet inom krisdrabbade branscher. Enligt min mening bör därför upphandlingskungörelsen ändras så att denna inte utgör ett hinder för statliga myndigheter och verk att placera beställningar i svenska företag med hänvisning till exempelvis sysselsättningsskäl även om detta skulle bli något dyrare för den upphandlande myndigheten eller verket. Med anledning av vad som ovan anförts hemställes att hos regeringen hemställer att upphandlingskungörelsen för statliga myndigheter ändras så att upphandling hos svenska företag kan ske utan hinder om det kan anses motiverat av sysselsättningspolitiska skäl.
mot · G102936 · 1978-01-24 00:00:00 — av och otn utredning av hushållens sparande Det stora underskott i bytesbalansen som vi f. n. har skulle vara ännu större, om inte hushållens sparande vore så stort. Genom att hushållen, trots inflation och mycket svag utveckling av realinkomsterna, fortsätter att spara minskar behovet av drastiska åtgärder i efterfrågedämpande syfte. Dessutom spelar hushållens sparande en mycket stor roll för nybildningen av realkapital och möjliggör därigenom en långsiktig ökning av produktionen av varor och tjänster. Trots hushållssparandets nyckelroll för stabiliseringspolitik och långsiktig utveckling av landets resurser saknas grundläggande kunskaper om detta sparandes omfattning, former, inriktning och orsaker. vet man t. ex. inte huruvida inflationen kommer att påverka hushållssparande! Vidare är inflationens effekter på förmögenhetsfördelningen obekanta. Bristen på kunskap om vad det är som bestämmer hushållens vilja och förmåga att spara är oroväckande. Det begränsar starkt möjligheterna att på bästa möjliga sätt stimulera hushållens sparande i syfte att påverka tillfälliga eller långsiktiga balansproblem i ekonomin. Vi vill därför föreslå att en särskild utredning tillsätts med uppgift att kartlägga hushållens sparande och att genomföra analyser så att de grundläggande orsakerna till hushållens sparbeteende kan klarläggas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att kartlägga hushållens sparande och att belysa de grundläggande orsakerna till hushållens sparbeteende. () ()
mot · G102937 · 1978-01-24 00:00:00 — om finansieringen av partisympatiundersökningar De partisympatiundersökningar som utförts av () har finansierats över statsbudgeten. I årets budgetproposition utgår emellertid regeringen från att dessa undersökningar i fortsättningen, i den mån de skall fullföljas, bör överföras till SCB:s uppdragsverksamhet. Vi menar att principen om anslagsfinansiering bör stå fast. Det är knappast realistiskt att räkna med att de närmast berörda intressenterna, som t. ex. dagspressen och de politiska partierna, skall kunna överta finansieringsbördan. Det finns emellertid goda skäl för att undersökningar av detta slag utförs även . Genom det stora urvalet ger SCB-analyserna en värdefull bild av åsiktsutvecklingen inom skilda medborgargrupper. Det är till fördel att materialet är tillgängligt för ytterligare bearbetning. Den osäkerhet som alltid vidlåder opinionsmätningar gör det angeläget att flera olika metoder prövas och att flera undersökningsserier publiceras. En monopolisering på detta område är lika olycklig vare sig den är privat eller statlig. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att till : Statistik, register och prognoser för /79 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag om . () ()
mot · G102938 · 1978-01-25 00:00:00 — om beskattningen av viss flygpersonal Fysisk person är skattskyldig för all inkomst han förvärvat - i eller utomlands - han varit bosatt här i landet. Svensk medborgare som inte stadigvarande uppehåller sig i skall likväl anses bosatt här om han alltjämt har väsentlig anknytning till . Enligt den s. k. ettårsregeln (54 § h) kommunalskattelagen, föreligger ej skattskyldighet för inkomst av anställning utomlands - även om bosättning i anses vara för handen - om anställningen varat eller på grund av kontrakt e. d. kan anses komma att vara . Från ettårsregeln undantas dock vissa kategorier, bl. anställda ombord på svenskt, danskt eller norskt luftfartyg, i praktiken främst flygplan tillhörigt SAS. I Internationella skattefrågor(SOU 1962:59) anförs följande (s. 75): Från den här förordade regeln att svensk skatt icke skall uttagas på löneinkomster från mer än ettåriga anställningar i utlandet synes dock vissa undantag behöva göras. nämligen i regel beskattningsrätten till löner, som utbetalas av luftfartsföretag till dem som är anställda ombord på svenskt, danskt eller Avtalens regler i sistnämnda hänseende sammanhänger med det skandinaviska luftfartssamarbetet inom SAS. För att sådana löner icke skall bli helt obeskattade är det nödvändigt att svensk skatt uttages trots att anställningen utomlands varar . Gällande regler försätter således de ombordanställda i en särsituation, som ter sig svårbegriplig vid en jämförelse med personal i andra företag vilka verkar i utlandet. Särbehandlingen framstår som speciellt påtaglig med tanke på att SAS markpersonal, kanske stationerad på precis samma ort som ombordanställda, beskattas efter andra och för den skattskyldige normalt förmånligare regler. En ändring bör därför komma till stånd, givetvis icke så att, enligt ovanstående citat, lönerna skall kunna komma att bli helt obeskattade utan för att skapa jämlikhet mellan de ombordanställda och andra personalkategorier med likartad arbets- och bostadssituation. Följdändringar i dubbelbeskattningsavtalen kan bli aktuella. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till ändrad lagstiftning rörande beskattning av anställda ombord på luftfartyg i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G102940 · 1978-01-24 00:00:00 — 1977/78 940-950 Motion 1977/78:940 av om tulltaxeringen av vissa kläder Enligt gällande tulltaxebestämmelser (1977:975) är tulltaxan vid import av dam- resp. herrkläder olika i vissa fall vad beträffar s. k. överkläder, trots att det importerade plagget kan vara av exakt samma slag och av samma kvalitet. Bestämmelserna gäller för såväl vuxenkläder som barnkläder. Framgår det inte vid taxeringen huruvida det importerade plagget skall säljas som herr- eller damplagg sker klassificeringen på grundval av om plagget är höger- eller vänsterknäppt. Det är lätt att inse vilka svårigheter som inträder vid klassificeringen i de fall plagget saknar knäppning utan i stället är forsett med blixtlås. Många importörer känner till dessa tullbestämmelser och beställer plagg med den knäppning som har åsatts den lägre tulltaxan för att sedan sälja plagget antingen som dam- eller herrplagg. Detta möter vanligen inga svårigheter, eftersom det numera ofta inte är någon skillnad mellan dam- och herrkläder. Enligt min mening bör tulltaxebestämmelsema vara enhetliga för s. k. överkläder vare sig de är avsedda för män/gossar resp. kvinnor/flickor/ småbarn. De olika tulltaxorna orsakar onödig arbetsbelastning för tullkontrollörema med en fördyrande hantering som följd. Vidare ges möjligheter för mindre nogräknade importörer att utnyttja de skiljaktiga tullbestämmelserna för orättmätiga vinster. Med anledning av vad som anförts hemställs att beslutar om en enhetlig tulltaxa för s. k. överkläder enligt följande: A. av ändlösa syntetiska fibrer B. av ändlösa regenererade fibrer C. av annat textilmaterial 1 1977/78.
mot · G102941 · 1978-01-24 00:00:00 — om slopande av den allmänna arbetsgivaravgiften vid nyanställning Att helt sakna sysselsättning är ett av de värsta gissel som kan drabba en människa. Ofta foijer svåra sociala problem av en längre tids arbetslöshet. Särskilt gäller det för unga människor. De många och svåra problem som drabbar såväl enskilda individer som hela samhället när arbetslösheten breder ut sig är alltför väl kända för att ge anledning till en närmare analys i denna motion. Regeringen har också tagit som sin huvuduppgift att bekämpa arbetslösheten. Man har lyckats bättre med den uppgiften än de flesta andra industriländer. Trots de intensiva ansträngningar som gjorts är det ändå oroande att så många människor fortfarande saknar arbete. Det finns därför anledning att noga pröva vad som ytterligare kan göras för att öka sysselsättningen. Det höga kostnadsläget i landet har satt en stark prägel på debatten kring sysselsättningen. Denna debatt har skapat ett psykologiskt motstånd mot att anställa nya medarbetare i såväl offentlig som privat verksamhet. I och för sig kan det vara naturligt att ett sådant motstånd växer fram i med ekonomiska svårigheter. En överdriven försiktighet mot nyanställningar kan emellertid förvärra ett redan svårt sysselsättningsläge. Därför är det nu angeläget att snabbt bryta det psykologiska motståndet mot nyanställningar i såväl privat som offentlig verksamhet. Det är knappast så att det i landet skulle råda brist på meningsfulla och samhällsnyttiga arbetsuppgifter. Däremot gäller det att återvinna en del av den framtidstro som gått förlorad på grund av olika svårigheter som drabbat det svenska arbetslivet. För att lyckas med den uppgiften krävs det inte alltid stora ekonomiska insatser från samhällets sida. Det kan räcka med positiva initiativ som kan bryta en alltför negativ och pessimistisk debatt. Ett sådant initiativ skulle t. ex. ett slopande av den allmänna arbetsgivaravgiften för vaije nyanställning kunna vara. Från statsfinansiell synpunkt har en sådan insats för att stimulera nyanställningar en mycket marginell betydelse, i varje fall i jämförelse med de stora insatser som regeringen tvingats göra för att rädda sysselsättningen inom olika branscher. Om denna åtgärd skall få avsedd effekt, krävs det att snabbt fattar beslut i frågan. Man kan förutsätta att utskottet har möjligheter att göra de förändringar av lagtexten som ett bifall till förslaget förutsätter. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att slopa den allmänna arbetsgivaravgiften för vaije nyanställning i syfte att snabbt stimulera anställning av arbetslös ungdom men också i syfte att öka sysselsättningen inom såväl offentlig som privat verksamhet. () ()
mot · G102942 · 1978-01-24 00:00:00 — av i Kumla m. fl. om rätt till skatteavdrag för vissa hemresor Personer som har förvärvsarbete på annan ort än den där de är bosatta kan under vissa omständigheter fl göra avdrag för hemresekostnader ett antal gånger . Huvudregeln är att avdrag endast medges den som är tvingad att vara bosatt på annan än den ort där han har sitt förvärvsarbete; skälet kan exempelvis vara att den ena maken i en familj icke kan fl arbete på bostadsorten, och under sådana omständigheter medges alltså den make som tvingas ta anställning på annan ort rätt till vissa hemreseavdrag. Det finns emellertid en kategori yrkesverksamma som utför större delen av sitt arbete på annan ort än bostadsorten men som uppenbarligen icke medges några som helst avdrag för hemresekostnader. Till gruppen hör exempelvis turnerande skådespelare, och förhållandet kan belysas genom följande exempel. C, som är fast anställd vid Svenska , är bosatt i . Som skådespelare vid har han att turnera . Han är sammanboende och har minderårigt barn i tidigare äktenskap; han har umgängesrätt med barnet. Teaterns turnéer är så upplagda att de turnerande skådespelarna skall ha tillfälle till vissa hemresor. Den princip som motiverat restriktivitet i vad gäller taxeringsnämndernas möjlighet att medge avdrag för hemresor är att den som icke av familjeskäl är hänvisad att bo på annan ort än den där han är anställd bör förutsättas söka bostad nära arbetsplatsen. För den turnerande skådespelaren, vars arbetsplats ständigt ändras under tuméperiodema, är det självfallet omöjligt att tillämpa en sådan rekommendation. I C:s fall har taxeringsmyndigheterna konsekvent avvisat varje yrkande på avdrag för hemresekostnader. Exemplet belyser väl hur otillfredsställande avdragsprincipen fungerar i fall som det redovisade. Utgångspunkten bör enligt motionärernas mening vara att även en ensamstående - utan sammanboende, utan barn - skall ha rätt att ha ett hem, dit han emellanåt bör få återvända, om han har ett yrke som tvingar honom att ständigt vara på resande fot. Att taxeringsmyndigheten i fallet C avvisat yrkande om reseavdrag trots att vederbörande både är sammanboende och har barn, detta med hänvisning till att han icke är gift resp. icke har vårdnaden om sitt barn, gör tillämpningen ännu orimligare. En översyn av taxeringsanvisningama synes på denna punkt nödvändig om ett system som tillgodoser även måttliga rättvisekrav skall kunna Med hänvisning till vad sorn anförts hemställs att anhåller att regeringen framlägger förslag till föreskrifter beträffande rätt till avdrag för vissa hemresor för anställda med arbete på annan ort än bostadsorten så att den som har arbete på ett stort antal orter under inkomståret medges hemreseavdrag även i de fall vederbörande icke är gift eller har barn. () i Kumla
mot · G102943 · 1978-01-25 00:00:00 — av i Kumla m. fl. Varje i bosatt person sorn haft en skattepliktig inkomst som uppgått till . är skyldig att utan anmaning lämna självdeklaration. För många människor framstår upprättandet av självdeklarationen som en mycket svår och komplicerad uppgift som kräver högre grad av insikt i och kännedom om gällande bestämmelser än vederbörande i allmänhet tror sig besitta. Trots av deklarationsupplysningar som ges på olika sätt anser sig många skattskyldiga behöva anlita deklarationsmedhjälpare. Efterfrågan på sådan hjälp är mycket stor inför . Antalet deklarationsbyråer och andra mer eller mindre yrkesmässiga medhjälpare har kraftigt ökat . Kvaliteten på den hjälp som lämnas är emellertid mycket skiftande. Avvikelseprocenten i dagens deklarationer är relativt hög. Eftersom det som ovan sagts är en skyldighet att avlämna självdeklaration borde det också vara en rättighet att från samhällets sida få den information och service som behövs. En lämplig lösning vore att man inom varje kommun inrättade kommunala deklarationsbyråer, som kunde betjäna allmänheten med att upprätta deklarationer och lämna upplysningar i skattefrågor. Vi motionärer anser att kommunerna skall vara ansvariga för administrationen av deklarationsbyråerna. Verksamheten kan om kommunerna så beslutar vara självfinansierad. Personalfrågan kunde lämpligen lösas så att de anställda vid kommunala myndigheter får delta i den utbildning av taxeringsfunktionärer som anordnas av länsstyrelserna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för inrättandet av kommunala deklarationsbyråer. () i Kumla () () () ()
mot · G102944 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:944 av om avdrag för arbetskläder vid inkomstbeskattningen Rätt till avdrag vid beskattning för skyddsutrustning och arbetskläder regleras i femte punkten i anvisningarna till 33 § i kommunalskattelagen. Av anvisningarna framgår att vissa yrkesgrupper medges avdrag med schablonbelopp och att upprättar förteckning över dessa grupper. har beslutat att ett 20tal namngivna yrkesgrupper vid taxering kan anses ha haft kostnader som berättigar till avdrag enligt schablon. Taxeringsmyndigheterna brukar följa denna förteckning, och som regel får inga andra yrkesgrupper avdrag för arbetskläder även om anvisningarna delvis ger utrymme för detta. Många arbetstagare upplever detta mycket orättvist, vilket bl. a. de många överklagandena till länsskatterättema vittnar om. Yrkesgrupper som t. ex. borde vara berättigade till avdrag är smärglare, pressare, renhållningsarbetare, slipare, trädgårdsarbetare, körsnärer och samtliga borrare. För att undanröja den nu upplevda orättvisan borde förteckningen över dem som är berättigade att erhålla schablonavdrag utökas, eller annars skulle inte några särskilda grupper prioriteras utan taxeringsmyndigheterna skulle själva bedöma eventuella avdrag från fall till fall. Med anledning av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av vilka yrkesgrupper som bör vara berättigade till schablonavdrag vid inkomsttaxeringen.
mot · G102946 · 1978-01-25 00:00:00 — om avdraget vid inkomstbeskattningen för resa med bil till och från arbetet Enligt kommunalskattelagen får avdrag göras vid inkomstbeskattning för resa med bil till och från arbetet, om tidsvinsten i förhållande till den tid som skulle åtgå vid utnyttjande av allmänna kommunikationsmedel överstiger . Tillämpningen av denna regel har kommit att innebära att den förvärvsarbetande, i vars dagliga resa till och från arbetsplatsen också ingår att skjutsa sina barn till och från daghem, inte får medräkna denna del av resan i tidsvinsten. Detta missförhållande bör enligt min mening undanröjas. I skatteutskottets behandling av likalydande förslag har hänvisats till det omfattande utredningsarbete som bedrivits på skatteområdet. Det avslutade arbetet i skatteutredningen har dock inte betytt att här aktuella avdragsproblem lösts. Av den anledningen bör nu ta initiativ till ett definitivt avgörande. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förslag till sådan ändring av kommunalskattelagen, att resa till och från barndaghem i samband med arbetsresa får inräknas i den tidsvinst som avgör om rätt till avdrag för bilresa föreligger.
mot · G102947 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om beskattningen av konfektyrer Xylitol eller björksocker är en kolhydrat som kan användas som ersättning för vanligt socker, sackaros. Beteckningen björksocker har uppstått på grund av att xylitol kan utvinnas från bl. a. björkcellulosa. Xylitol har ungefär samma egenskaper som sackaros i vad det gäller utseende, sötma och energiinnehåll. Xylitol förekommer i små mängder i frukter, bär och grönsaker. Xylitol är ett av tre alternativa sötningsmedel som används som ersättning för vanligt socker i konfektyr. De andra är lycasin och sorbitol med liknande egenskaper som xylitol. Till skillnad mot sackaros är dessa inte kariesframkallande. Vissa forskare gör den bedömningen att t. ex. xylitol haren läkande effekt på redan uppkomna kariesskador. Undersökningar som gjorts visar på väsentligt minskade kariesangrepp för barn som äter godsaker, där något av dessa tre alternativ ingår i stället för sackaros. Rimboundersökningen visar på en nedgång av kariesangreppen med . Mot bakgrund av de negativa effekter som sackaros har på tänderna och de omfattande tandvårdskostnader detta för med sig är det angeläget att ersätta sackarosen med något av de tre nämnda alternativen. Dessa sötningsmedel är emellertid dyrare att framställa än sackaros. beskattas choklad och konfektyr lika, oavsett vilket sötningsmedel som ingår. Skatten tas ut per kg färdigvara. En differentiering av punktskatten på choklad och konfektyr är motiverad för att underlätta en övergång från sackaros som sötningsmedel till de betydligt mindre skadliga alternativen. Eftersom sötsaker inte är någon vettig konsumtion från hälsosynpunkt, bör differentieringen kunna ske så, att punktskatten höjs för de konfektyrvaror där sackaros ingår medan den bibehålls oförändrad för de konfektyrvaror där xylitol, lycasin eller sorbitol ingår som sötningsmedel. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att punktskatteutredningen ges i uppdrag att lämna förslag om differentiering av skatt på färdigvara konfektyrer, beroende på sötningsmedlet, i enlighet med vad som anförts i motionen. () SVEN-E.