mot · G1021474 · 1978-01-25 00:00:00 — om reglerna för skydd av kommunala vapen Kommunala vapen har tidigare åtnjutit rättsskydd mot missbruk i näringsverksamhet i och med kommunens beslut om vapnets antagande. Mot användning i ideell verksamhet finns ej något skydd. Försök från riksheraldikerämbetets och från sida att begränsa skyddet till att endast avse statligt fastställda vapen har avvisats av . skall emellertid en kommun, för att bibehålla skyddet för sitt vapen, låta inregistrera detta hos patent- och registreringsverket, som remitterar registreringsansökan till för yttrande från heraldisk synpunkt. Utan att ha begärt något dylikt yttrande beträffande sitt redan av fullmäktige antagna och heraldiskt fullt korrekta vapen ålägges kommunen att inbetala . Denna nya ordning för att behålla rättsskyddet innebär dessutom en statlig överprövning av kommunens beslut om symbolen för sin kommunala självstyrelse, vilket måste anses olämpligt. Som exempel härpå kan anföras följande fall beträffande kommun. Kommunen antog 1955 ett kommun vapen visande ett stående lamm med högra frambenet hållandet en korsstång, som är härads bygdesymbol, vilken härigenom bevarades åt framtiden. ingick sedan gammalt i härad. Vapnet för var utarbetat av det inom hembygdsrörelsen verksamma ,som utarbetat ett stort antal kommunala vapen, vilka räknas bland de bästa inom vårt lands heraldik. Teckningen var utförd av vår erkänt främste heraldiske konstnär . Det må här framhållas att ett kommunvapen bestäms genom den antagna heraldiska beskrivningen, efter vilken en heraldiskt kunnig konstnär skall kunna utföra en korrekt bild av vapnet. Detta kan alltså variera i stil och utförande men skall alltid ha det i beskrivningen fastställda innehållet. En vapenteckning är alltså bara eli exempel på hur vapnet kan utföras. I vapnet för kommun vilade lammets högra framben ned över korsstången såsom det gör på förebilden i det gamla häradssigillet och som det utförs i den heraldiska konsten. (Se bl. a. sigillteckning i , A.C. , Complete guide to heraldry, s. 212, fig. 398, 1950, och Meddelanden från riksheraldikerämbetet, V, 1936, s. 12. fig. vägrade emellertid att godkänna vapnet för registrering, ifall det ej ändrades så att lammets framben kom att vila ovanpå stången. Det är minst sagt förvånande att man krävt en sådan ändring, f. ö. helt i strid med den gamla symbolen. Det var nämligen just denna gamla symbol som kommunen så troget det sig göra låter ville föra över i sitt vapen och därmed bevara för framtiden. Järfalla är emellertid långtifrån det enda exemplet på hur heraldiska ärenden handläggs av . 1 debatterna i , snabbprotokollets. 29-31 resp. 53-56, omnämndes ett flertal fall av tvivelaktig handläggning av heraldiska ärenden från och heraldiska nämndens sida. Man kan fråga sig varför staten genom heraldiska nämnden skall låta utföra en överprövning av kommunala vapen. Just när det gäller själva symbolen för kommunen och därmed den kommunala självstyrelsen borde någon prövning över huvud taget inte förekomma. Det borde därvid vara till fyllest att kommunen anmäler sitt av fullmäktige antagna vapen till patent- och registreringsverket för att få det skyddet. De kommuner som inte önskar anmäla sitt vapen för skydd skall naturligtvis inte vara skyldiga att göra det. Anmälningen till patent- och registreringsverket bör med andra ord givetvis vara frivillig. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ändring i nuvarande regler för registrering av kommunala vapen så att ett av kommunens fullmäktige antaget vapen som anmäls till patent- och registreringsverket för registrering automatiskt registreras där utan prövning av statlig myndighet, vare sig i vad gäller vapenbeskrivning eller vapenteckning.