mot · G102351 · 1978-01-17 00:00:00 — av m. fl. Regeringens politik leder till att framförallt de lägre inkomsttagarna och barnfamiljerna drabbas av en sänkt standard. Den har gått ut på att bevilja förmåner åt de redan välbeställda och att sänka köpkraften för dem som har svårast att klara av höjda priser och hyror. Socialdemokratin kan inte acceptera ökade klyftor som ett medel att återvinna styrkan i vårt lands ekonomi. De bördor som det svenska folket måste ta på sig för att komma ur det läge dit den borgerliga regeringspolitiken fört landet måste i stället fördelas på ett socialt och ekonomiskt rättvist sätt. Ett viktigt medel för att vidmakthålla standarden för barnfamiljerna och de lägre inkomsttagarna är bostadsstödet. 1 motion 1977/78:174 lade vi därför fram förslag om förstärkt bostadsstöd vilka innebar dels en höjning av det statliga bostadsbidraget med . , dels en höjning av den övre hyresgränsen med . , dels en begäran om att inkomstgränserna skulle räknas om. 1977/78:100 (bil. 16 s. 23) tillmötesgår nu regeringen i varje fall till synes delvis våra förslag. Det statliga bostadsbidraget höjs med . , den övre hyresgränsen höjs med . Dessa höjningar neutraliseras dock av att den nedre hyresgränsen också höjs med . och att höjningarna av inkomstgränserna endast är . för barnfamiljer och ingen alls för hushåll utan barn. För barnfamiljerna kan maximieffekterna visserligen beskrivas såsom görs i propositionen. En sådan beskrivning, som inte redovisar det faktum att allt färre barnfamiljer får maximala bostadsbidrag, är emellertid vilseledande. Främst på grund av att höjningarna av inkomstgränserna är helt otillräckliga för att kompensera för inflationen, får allt fler barnfamiljer minskade bostadsbidrag eller går helt miste om det. I praktiken är det ytterst få hushåll med två föräldrar och/eller flera barn som har en inkomst . (föreslagen nedre inkomstgräns) vilket är förutsättningen för maximalt bidrag eller ens . (övre inkomstgränsen). Höjningen av den nedre hyresgränsen har två effekter. Dels innebär den att vissa bidragstagare helt förlorar sitt bidrag, dels leder den till att de allra flesta får ett med . Effekten av den höjda nedre hyresgränsen bör därför räknas av mot höjningen av det statliga bostadsbidraget, vilket illustreras nedan: 1 barn -40-30=- /mån. 2 barn 2 x 30 - 40=+ /mån. 3 barn 3x30-40 = + /mån. 4 barn 4 x 30-40 = + /mån. 5 barn 5 x 30-40 = + /mån. För de hushåll som inte får del av höjda statliga bostadsbidrag blir effekten minskat bidrag med . Detta drabbar den helt dominerande andelen barnfamiljer med två föräldrar samt alla utan barn. Att det är fråga om totalt obetydliga förbättringar framgår dock av att de för /79 uppskattas till 57 milj. kr., vilket motsvarar en ökning med blott i förhållande till en tillämpning av nu gällande regler. Ökningen i förhållande till anslaget för innevarande budgetår stannar också vid4 milj. kr. (från 1 781 milj. kr. till 1 785 milj. trots att däri inräknas även helårseffekten av den höjning av hyresgränsema som träder i kraft . Detta beror på att stora besparingar görs genom att inflationen under båda budgetåren tillåts fortsätta att urholka systemet så att allt fler bidragstagare helt förlorar bidraget eller får ett urholkat bidrag. Tar man hänsyn till inflationen är det egentligen fråga om ett försämrat bostadsstöd. Socialdemokratin anser för sin del att betydligt större insatser måste göras via bostadsstödet för barnfamiljer och låginkomsttagare. Som nämnts föreslår regeringen visserligen en justering av den övre hyresgränsen. Men denna blir för många familjer verkningslös eftersom man vill höja den nedre hyresgränsen. Vi har tidigare erinrat om de höga hyreshöjningar som de boende drabbas av. I första hand drabbar dessa höjningar barnfamiljerna. Det är nödvändigt att en större del av hyran än vad som följer av regeringens förslag kan bli bidragsberättigad för denna grupp. Vi anser därför att den övre hyresgränsen för hushåll med barn bör utöver regeringens förslag höjas med . Härigenom kan man för dem i många fall undvika de negativa verkningarna av regeringens förslag om höjd nedre hyresgräns. Vi föreslår att den övre hyresgränsen fastställs till följande belopp. Hushåll med 1-2 barn Hushåll med 3-4 barn Hushåll med 5 - barn Vårt förslag i denna del medför en kostnadsökning med drygt 160 milj. kr., varav ca 125 milj. kr. faller på staten, allt beräknat för helår. Kommunalekonomiska utredningen har (SOU 1977:78, s. 340) föreslagit en sådan samordning av de kommunala bostadstilläggen (KBT) och det statskommunala bostadsbidraget att en lagstadgad miniminivå (övre hyresgräns) för KBT fastställs. Denna har föreslagits till samma belopp som gäller för ensamstående resp. makar utan barn i bostadsbidragssystemet. Ett gemensamt statsbidrag utgår för de båda systemen (av kommunernas kostnader). Som vi senare framhåller (p. 6) är detta en angelägen reform, vars genomförande vi ej vill försvåra. Förändringarna i nu gällande regler för ensamstående och makar utan barn påverkar därmed på ett väsentligt sätt de totala statliga och kommunala utgiterna för bostadsstöd. Med hänsyn härtill och till utredningens lagda förslag avstår vi därför från att yrka på en i förhållande till regeringen höjd övre hyresgräns för dessa kategorier även om detta med hänsyn till hyresutvecklingen är väl motiverat. framhåller i sin anslagsframställning att höjningarna av inkomstgränserna för bostadsstödet varit otillräckliga med hänsyn till den faktiska inkomstutvecklingen. Antalet hushåll med barn som fick bostadsbidrag minskade enligt med ca 70 000 . Uppgiften om anslagsförbrukningen under innevarande år kan antyda en fortsatt minskning. Det viktigaste sättet att motverka denna tendens är att höja inkomstgränsen för bostadsstödet. Regeringens förslag om uppräkning från . i årsinkomst för oreducerat bidrag är otillräckligt. Vi föreslår i stället att inkomstgränsen för barnfamiljer höjs med . Inkomstgränsen för hushåll utan barn, där regeringen inte föreslår någon förändring alls, bör höjas med . Kostnadsökningen för vårt förslag är ca 180 milj. kr. Härav faller ca 135 milj. kr. Bostadsstödets konstruktion innebär att stödet reduceras med stigande inkomster. Inkomsthöjningarna medför att en allt större del av hushållen får den högre reduceringen. framhåller i sin anslagsframställning att hade av samtliga makar med barn en sammanräknad inkomst av . (ett belopp som anses motsvara reduktionsgränsens ). beräknas denna andel ha vuxit . När regeringen nu underlåter att höja reduktionsgränsen . innebär det således att man även kommer att acceptera att bostadsstödets värde urholkas av inflationen. Vi föreslår att reduktionen först skall börja inträffa för barnfamiljer när inkomsten överstiger . Vi föreslår alltså samma höjning som för inkomstgränsen. Detta förslag medför en kostnadsökning för helår med 75 milj. kr., varav 60 milj. kr. faller på staten. Sammanlagt innebär våra förslagatt bostadsstödet förbättras med ca415 utöver vad regeringen föreslår. Härav faller 163 milj. kr. på staten på /79. Anslaget Bostadsbidrag m. m. bör räknas upp med detta belopp. I särskild motion kommer vi att redovisa de besparingar i fråga om de statliga utgifterna som finansierar dessa ökade utgifter. I motion 1976/77:1282 tog de socialdemokratiska ledamöterna i civilutskottet bl. a. upp frågan om ett förenklat ansökningsförfarande beträffande bostadsbidragen. En förenkling, som föreslagits av boende- och bostadsfinansieringsutredningarna, syftar bl. a. till att bidragsmottagarna inte skall behöva lämna de årliga ansökningarna. Det skulle innebära betydande förenklingar både för kommunerna och bidragstagarna. har också uttalat sig för att en sådan ordning bör åstadkommas. I budgetpropositionen (bil. 16 s. 25) redovisas nu att arbetet med denna fråga fortsätter inom . Av propositionen framgår däremot inte att man från regeringens sida skulle anse det som angeläget med ett snabbt genomförande av en sådan förändring av ansökningsförfarandet. Enligt vår mening är det viktigt att det fortsatta utredningsarbetet bedrivs med en sådan inriktning att förslag kan läggas fram så att nya regler kan tillämpas fr. o. m. Detta bör ges regeringen till känna. I den nämnda motionen aktualiserades även frågan om samordning mellan statskommunalt bostadsbidrag och kommunalt bostadstillägg. har också uttalat sig för en sådan samordning, vilken enligt vår mening har sin främsta motivering däri att nuvarande bidragsutformning lämnar stora pensionärsgrupper utanför. Kommunalekonomiska utredningen har i betänkandet SOU 1977:78 uttalat sig för en utvidgad samordning, vilken vi finner angelägen. Enligt vår mening bör genom ett särskilt uttalande understryka vikten av att samordningen kommer till stånd . Detta bör ges regeringen till känna. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att godkänner de ändringar i fråga om hyresgränser för statskommunala bostadsbidrag till barnfamiljer m. m. som förordas i motionen, 2. att godkänner de ändringar i inkomstprövningsreglerna som förordas i motionen, 3. att till Bostadsbidrag m m. (B 3, ) för /79 anvisar ett i förhållande till regeringen med . förhöjt förslagsanslag om 1 , 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förenklat ansökningsförfarande, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samordning av bostadsstödssystemen. () () () HANS () () () () () () () () () ()