mot · G1021672 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:76 med energisparplan för befintlig bebyggelse Som en följd av den satsning på energibesparing som redovisats i propositionen 1977/78:76 och i budgetpropositionen ökar behovet att beakta de kulturhistoriska värdena hos vår äldre bebyggelse. Endast ett synnerligen litet fåtal äldre byggnader är garanterade skydd genom att byggnadsminneslagen av 1960 gjorts tillämplig på dem. Det helt avgörande antalet byggnader, som räknas in i vårt kulturarv och som utgör en väsentlig del av våra samlade resurser för en framtida god miljö, omfattas inte av lagskydd. Även om trakten där sådana byggnader förekommer blir föremål för speciella hänsyn i planeringsarbetet, kan fasadisolering och användande av nya fasadmaterial allvarligt försämra och rentav förstöra de miljö- och kulturhistoriska värden som med andra statliga insatser speciellt värnas. I propositionen 1977/78:76 förekommer vissa uttalanden av statsrådet, såsom att speciella hänsyn bör tas till kulturhistoriska värden, skönhetsvärden och speciella miljövärden i övrigt. Statsrådet delar i dessa avseenden planverkets och uppfattning. Varken i propositionen eller i föreliggande budgetproposition formuleras dock några förslag till lagreglering härav för planeringsarbetet. När staten stimulerar enskilda samt kommuner och landsting som ägare av allmänna samlingslokaler till att genom förbättringar av byggnaderna spara energi, får detta inte ske på sådant sätt att det motverkar de mål för vården av bebyggelsemiljön som statsmakterna i andra sammanhang ställt sig bakom. Lönereglerna får inte premiera nya material på de traditionellas bekostnad. Här måste vi konstatera att en husägare som följd av förslagen i regeringspropositionen får större statligt bidrag för att riva ner en fin träpanel och sätta upp aluminiumpanel än om han i aktning för byggnadens kulturvärde tar ned ytterpanel och foder, tätar och isolerar och sätter upp den gamla panelen och fodren igen. Detta måste vara fel. Lånereglema borde vara förmånligare för det senare tillvägagångssättet. och har påpekat behovet av en utökad byggnadslovsprövning för att undanröja här exemplifierade hot mot kulturhistoriska byggnader. Detta skulle vara till nytta för byggnadsnämnderna i deras arbete. Med användande av gällande standardformer och saluförda nya produktionsmaterial skulle en tilläggsisolering av den befintliga bebyggelsen, urskillningslöst genomförd och utan styrning, kunna innebära den mest omvälvande förändringen av landets 1* 1977/78. bebyggelse i modem tid och effektivt sopa undan spåren av den historiska dimensionen i vår bebyggelsemiljö. visar pågående utredningar att energibesparingseffekterna av sådana åtgärder i den äldre bebyggelsen är mycket begränsade; knappt en fjärdedel av vårt bostadsbestånd är byggt . Med det ansvar som propositionerna 1977/78:76 och 1977/78:100 lägger på kommunerna vid genomförandet av energisparplanen syns det helt nödvändigt att kommunerna får biträde och hjälp för att beakta de kulturhistoriska värdena hos den bebyggelse som är aktuell för energibesparing. Den information och upplysningskampanj om bidragsstödet som pågår och som skall intensifieras behöver i hög grad kompletteras med råd och anvisningar om hänsyn till arkitekturhistoriska och kulturhistoriska värden. Kommunernas byggnadsnämnder behöver också hjälp av antikvarisk sakkunskap för att göra en rätt bedömning av enskilda bidragsärenden. Det handlar här om behovet av ett konsumentupplysningsmaterial. Vi anser att och länsmuseerna behöver en resursförstärkning för att bättre kunna medverka i detta avseende. Med stöd av det anförda hemställer vi att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av åtgärder för skydd av kulturhistoriska värden i samband med genomförande av energisparprogrammet. () ()