mot · G1021924 · 1978-04-17 00:00:00 — Motion 1977/78:1924 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:159 om ändring i lagen (1966: 413) om vapenfri tjänst, ni. Kritiken mot den nu gällande lagen om vapenfri tjänst har varit hård och ihållande. Den kraftiga ökningen av vapenvägrare och totalvägrare och tog myndigheterna på sängen. Man hade inte på ansvarigt håll, allra minst inom det militära systemet, räknat med att den ökade medvetenheten bland stora ungdomsgrupper också skulle slå igenom på det här området. Kritiken mot äldre generationers värderingar, insikten att resurser av olika slag, både nationellt och internationellt, förslösades på ett vansinnigt sätt, inte minst genom militära utgifter. Större kunskaper om hur ekonomiska och politiska sammanhang styr vår vardag gjorde att allt större grupper började ifrågasätta sådant som förut ansetts självklart. Det var naturligt att en del av kritiken vände sig mot militärapparaten och plikten att alla skulle finna sig i tjänstgöringen där utan protester. Det kom fram en ny typ av vägrare som myndigheterna stod handfallna inför. På dem gick det inte att tilllämpa den överseende, lite föraktfulla attityd som använts tidigare mot mestadels de religiösa vägrama. Problemet gick inte att lösa med utgångspunkt i religiösa värderingar, och lagen, som till en del var skriven för det ändamålet, blev allt mindre tillämplig. Vi har efter sedvanlig utredning fått förslag till en ny lag som ändrats i vissa stycken. Men någon genomgripande förändring är det inte fråga om. kommunisterna, som kritiserat lagen från början, anser att en del av de krav som partiet framfört har tillgodosetts, men att det fortfarande finns anledning till kritik. Mycket beror på hur den nya lagen kommer att användas. Förutsättningar för vapenfri tjänst Det krav som ställs för att någon ska bli befriad från vanlig värnpliktstjänstgöring och beviljas vapenfri tjänst formuleras i 1 § vapenfrilagen. Det är här som vi i gällande lag möter den mycket kritiserade formuleringen djup samvetsnöd. Den har kritiserats därför att den ansetts ha gynnat dem som vägrat av religiösa skäl i jämförelse med dem som vägrat av etiska och allmänt humanistiska skäl. Den har också kritiserats därför att det ansetts omöjligt för någon prövande instans att avgöra om samvetsnöden varit tillräckligt djup för att en ansökan om vapenfri tjänst skulle bli beviljad. kommunisterna har krävt att uttrycket djup samvetsnöd som ett krav för vapenfri tjänst skall slopas. Partiet hälsar därför med tillfredsställelse det förslag som framlagts av vapenfriutredningen. Vpk anser också att det arbete som utredningen lagt ner på att precisera skillnaderna mellan bruk av vapen i varje situation, t. ex. i nödvärn, och den planmässiga användningen i krig är mycket värdefull. Det förslag till skrivning i 1 § vapenfrilagen som görs av utredningen, att Om övervägt bruk av vapen mot annan ej är förenligt med värnpliktigs personliga allvarliga övertygelse äger han erhålla tillstånd att i stället för värnpliktstjänstgöring fullgöra vapenfri tjänst, finner därför partiet vara en klar förbättring i jämförelse med nuvarande lag. Tyvärr har föredragande statsråd och regeringen ansett att uttrycket övervägt inte skall ingå i lagtexten, vilket innebär att vapenfri tjänst kan komma att nekas den som väl kan tänka sig att i vissa situationer bruka vapen, men för den skull inte vill deltaga i regelrätta krigshandlingar. Vpk anser att utredningens förslag skall gälla. Även när det gäller tjänstgöringsmöjligheterna innebär utredningens förslag klara förbättringar. Föredragande har inte ansett sig nu kunna tillstyrka att förslaget genomförs i sin helhet i vad det gäller civilförsvaret. Den etappvisa utökningen och förbättringen av detta alternativ som utlovas bör genomföras så fort det är ekonomiskt och organisatoriskt möjligt. De övriga alternativa tjänstgöringsmöjligheter som föreslås ligger i linje med vad vpk tidigare krävt. På en punkt har propositionen även i detta avsnitt ett förslag till lagtext som avviker från vad utredningen föreslagit och som i likhet med ändringen i 1 § kan innebära att strävan att minska antalet totalvägrare försvåras. Det gäller avsnittet i 2 § där utredningen föreslagit att den vapenfrie skall göra tjänst i verksamhet som är betydelsefull för samhället. Detta har i propositionen ändrats till ... betydelsefull för samhället under beredskap och krig. Detta är en försåtlig formulering, vars syfte måste uppfattas som ett försök att till varje pris knyta de vapenfria till försvaret, vilket ju skulle undvikas. Vpk anser att utredningens förslag skall gälla. Prövningsförfarandet m. m. I likhet med utredningsförslaget och propositionen anser vpk att ett prövningsförfarande bör finnas. Partiet har riktat kritik mot vapenfrinämndens sammansättning för att den haft överrepresentation för religiösa grupper. Utredningen har framhållit att det skulle vara fördelaktigt om någon eller några företrädare för fredsrörelsen ingick i nämnden. Denna uppfattning delas av vpk. övrigt bör en övergång till flera fast anställda utredare genomföras. Detta främjar likformighet och rättvisa vid prövning. Vpk har upprepade gånger krävt att fängelsestraff för totalvägran skall slopas. Detta krav kvarstår. Partiet delar de uppfattningar som framförts från skilda håll att antalet totalvägran kommer att minska i och med att de nya bestämmelserna börjar tillämpas. Utredningens förslag om samhällstjänst som syftar till att ytterligare bredda möjligheterna för vapenvägrarna att fullgöra någon form av tjänsteplikt är positivt och värt att pröva. För det fåtal som även därefter kan tänkas totalvägra bör en villkorlig dom med ett bötesstraff vara tillräckligt. Vpk ansluter sig således till utredningens förslag, med den ändringen att fängelsestraff inte skall kunna utdömas. Vpk anser att förslaget till ändringar i vapenfrilagen är ett steg i rätt riktning, men förbättringarna skulle varit större om vapenfriutredningens förslag hade följts i större omfattning enligt vad som angivits i motionen. För de ändringar i vapenfriutredningens förslag till Lag om samhällstjänst som påkallas av motionen förutsättes att utskottet utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda och med godkännande av propositionen 1977/78: 159 i övrigt föreslås 1. att beslutar att 1 och 2 §§ i Lagen om vapenfri tjänst ska ges följande lydelse: Propositionens förslag Motionärernas förslag Värnpliktig äger enligt denna lag erhålla tillstånd att fullgöra vapenfri tjänst i stället för värnpliktstjänstgöring, om det kan antagas att bruk av vapen mot annan är så oförenligt med den värnpliktiges allvarliga personliga övertygelse att han icke kommer att fullgöra värnpliktstj änstgöring. Vapenfri tjänstepliktig skall full- Vapenfri tjänstepliktig skall fullgöra tjänst i verksamhet, som är be- göra tjänst i verksamhet som är betydelsefull för samhället under be- tydelsefull för samhället. redskap och krig. Tjänstgöringen göringen skall ske hos statlig, kom Värnpliktig äger enligt denna lag erhålla tillstånd att fullgöra vapenfri tjänst i stället för värnpliktstjänstgöring, om det kan antagas att övervägt bruk av vapen mot annan är så oförenligt med den värnpliktiges allvarliga personliga övertygelse att han inte kommer att fullgöra värnpliktstjänstgöring. skall ske hos statlig, el- munal eller landstingskommunal ler landstingskommunal myndig- myndighet eller hos förening eller het eller hos förening eller stiftelse stiftelse som regeringen bestäm som regeringen bestämmer. Den som har i sådan utbildning. 2. att uttalar sig för en ändring av vapenfrinämndens sammansättning i enlighet med vapenfriutredningens förslag samt för att antalet fast anställda utredare ökas, 3. att beslutar att den som vägrar vapenfri tjänst dömes till samhällstjänst enligt vapenfriutredningens förslag, med den ändringen att påföljden fängelse för brott mot lagen slopas och ersättes med böter. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)