mot · G2022 · 1978-10-03 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder inom den ekonomiska politiken för att förbättra sysselsättningen Arbetslösheten har stigit kraftigt . Fler människor än tidigare omfattas av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, som 113 000 personer är öppet arbetslösa. Av dessa är 54 000 ungdomar. Oro och osäkerhet sprider sig nu i det svenska samhället. Hundratusentals löntagare och deras familjer lever i ständig ovisshet om sin framtida sysselsättning. Över hela landet finns orter, där befolkningen fruktar för sin hemorts fortbestånd. Värst drabbar detta ungdomen. Det svenska samhället framstår alltmer som ett samhälle som inte tar till vara deras vilja att göra en arbetsinsats. Detta är mycket allvarligt, ty i sin förlängning är detta ett hot mot hela demokratin. De sociala följderna av ungdomsarbetslösheten gör sig också alltmer påminda. Det finns oroväckande tecken på ökande missbruksproblem och andra sociala och mänskliga problem bland de ungdomar som känner sig svikna av samhället. Erfarenheten från tidigare perioder med stor arbetslöshet visar att de som drabbas av arbetslöshet i sin ungdom riskerar att bli utslagna och för långa tider hamna utanför arbetslivet. Därför måste åtgärder vidtas för att motverka den ökande arbetslösheten. Vi socialdemokrater kräver nu en politik som återskapar tryggheten och framtidstron i det svenska samhället. I kompletteringspropositionen (prop. 1977/78:150) tecknade den borgerliga regeringen en bild av ekonomi som innebar att den skulle komma att återhämta sig efter den kraftiga tillbakagången . Den privata konsumtionen och investeringarna skulle visserligen fortsätta att gå tillbaka , men detta skulle motvägas av bl. a. en fortsatt ökning av den offentliga konsumtionen och en betydande ökning av exporten. Sammantaget skulle bruttonationalprodukten (BNP) komma att öka med inemot 1 96, bytesbalansen förbättras och prisstegringarna dämpas. Arbetsmarknadsläget skulle - såsom det redovisades i den reviderade nationalbudgeten - bli på det hela taget ganska oförändrat . På grundval av denna bedömning - som finansutskottets borgerliga majoritet i allt väsentligt anslöt sig till - beslöt vid vårriksdagens slut om en allmän inriktning av den ekonomiska politiken som i stort sett 1 1978/79. innebar en fullföljd av den restriktiva linje i fråga om hemmamarknaden som man valt att följa alltsedan våren 1977. Den faktiska utvecklingen avviker dock på väsentliga punkter från de bedömningar varpå grundade sitt ställningstagande till inriktningen av den ekonomiska politiken. Trots omfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder har arbetsmarknaden kraftigt försvagats. Antalet arbetslösa uppgick under månad till 113 000 personer - en försvagning på 36 000 i jämförelse med . Särskilt oroande är den kraftiga ökningen av ungdomsarbetslösheten som uppgick till 54 000 personer. De nu föreliggande nationalräkenskaperna för pekar vidare på att den visserligen svaga men trots allt positiva förändringen i den samlade produktionen som kunnat registreras inte hållit i sig . Såsom närmare framgår av bifogade två diagram för SCB:s preliminära nationalräkenskaper förefaller aktiviteten att ha försvagats . Index 1975 = 100. Genomsnittlig trend för mätperioden inlagd. Kvartal 1234 1234123412341234123412341234 1234 Ar 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 BNP:s cykliska variationer (konjunktursvängningar). Säsongrensade värden jämförda med trenden . Som framgår av diagram 3 förefaller även uppgången i industrins orderingång att i varje fall tillfälligtvis ha brutits och på nytt börjat försvagas. Detta gäller såväl orderingången från hemmamarknaden som från exportmarknaden. Orderingången till industrin. Index 1970 -100. Enligt rapporter från landets olika delar försvagas industrisysselsättningen ytterligare. Den sysselsättningsstimulerande effekten av arbetsgivaravgiftssänkningen , vilken regeringen enligt kompletteringspropositionen bedömde skulle komma till stånd , har således ännu inte visat sig. Nedgången i detaljhandeln har vidare varit långt större än beräknat, vilket kraftigt försvagat arbetsmarknadsläget i denna bransch. Olika uppskattningar av de disponibla inkomsternas utveckling pekar dessutom på att vissa grupper - i första hand barnfamiljer och låginkomsttagare - drabbats mycket hårt av den borgerliga regeringens åtstramningspolitik - långt hårdare än vad som framgår av de statistiska genomsnitten för hela hushållssektorn. Med hänsyn till att den ekonomiska utvecklingen i väsentliga avseenden har kommit att avvika från den bedömning varpå baserade sitt ställningstagande till inriktningen av den ekonomiska politiken vid vårriksdagens slut finns det nu anledning att ompröva denna inriktning. Redan i den socialdemokratiska partimotionen 1977/78:654 om den ekonomiska politiken och budgetregleringen /79 framhölls att den borgerliga regeringens ekonomiska politik skulle medföra ett fortsatt underutnyttjande av våra produktionsresurser och påtagliga risker för en ökning av arbetslösheten. För att förhindra en sådan utveckling föreslogs en omläggning av den ekonomiska politiken i en mer expansiv' riktning. De åtgärder som vi då föreslog koncentrerades i allt väsentligt till en stimulans av investeringar och av utvecklingsarbetet i företagen. Sedan utvecklingen visat att försvagningen av hemmamarknaden och de enskilda hushållens köpkraft blivit långt kraftigare än man kunnat förutse föreslogs i den socialdemokratiska partimotionen 1977/78:1970 med anledning av kompletteringspropositionen att stimulansåtgärderna även skulle innehålla åtgärder som förstärkte hushållens köpkraft. I motionen föreslogs en engångshöjning av barnbidragen, en uppräkning av bostadsbidragen och en tioprocentig sänkning av priserna på baslivsmedel. borgerliga majoritet avslog emellertid såväl förslaget om den allmänt sett mera expansiva inriktningen av den ekonomiska politiken som de olika, enskilda förslagen. Åtstramningspolitiken kom alltså att fortsätta. Om de av socialdemokraterna föreslagna åtgärderna genomförts i den avsedda takten och omfattningen, skulle den situation som uppstått i den svenska ekonomin till stora delar kunnat undvikas. Vi skulle ha kunnat bryta den nedåtgående tendensen på investeringsområdet, och vi skulle kunnat motverka den i vissa fall ganska dramatiska nedgången i levnadsstandarden hos utsatta grupper. Vi skulle först och främst ha kunnat hålla uppe den inhemska efterfrågan och undvika den kraftiga försvagning av arbetsmarknaden som inträffat. Utvecklingen visar med all önskvärd tydlighet att den underliggande konjunkturutvecklingen varit svagare än vad regeringen trott och att den inriktning av politiken som beslutat om lett till en onödig ökning av arbetslösheten och ett ytterligare slöseri med de produktiva resurser som vårt land har. I det följande kommer vi att redovisa de åtgärder som enligt vår mening bör vidtas för att göra det bästa möjliga av den situation som uppstått. Vi kan visserligen då konstatera att om åtgärderna hade satts in tidigare, skulle läget ha varit klart bättre. Även om värdefull tid förspillts, är det emellertid fortfarande nödvändigt att kortsiktigt förstärka konsumtionen. En stimulans åt investeringarna är nödvändig både med hänsyn till behovet att kortsiktigt förstärka efterfrågan och att långsiktigt förstärka produktionsmöjligheterna och sysselsättningen. Efter en kort genomgång av det samhällsekonomiska läget kommer vi att redovisa de olika förslag till förstärkning av den svenska ekonomin, vilka vi nu anser nödvändiga. kommer senare att framlägga sina prognoser över utvecklingen under det innevarande och . Med ledning av redan nu förefintligt material kan man dock bilda sig en relativt god bild av utvecklingen på en del viktiga samhällsområden. För det första kan man med ledning av SCB:s investeringsenkät dra slutsatsen att industriinvesteringarna för andra året i följd kommer att minska mycket kraftigt och sedan ligga kvar på en i stort sett oförändrad nivå också . För det andra har de totala bostadsinvesteringarna visserligen ökat relativt kraftigt . Men ökningen faller i betydande utsträckning på ombyggnadsinvesteringar. Den rena nyproduktionen och då i första hand byggandet av flerfamiljshus visar fortfarande en alltför svag utveckling. Regeringens vidtagna åtgärder kommer inte att kunna vända denna. För det tredje kommer hushållens disponibla inkomster och under en stor del av 1979 att uppvisa en mycket svag utveckling. Trots att inflationstakten minskat är fortfarande prisstegringarna så kraftiga i förhållande till inkomstutvecklingen att stora grupper av hushåll får minskningar i sina reala, disponibla inkomster. 1 ett sådant läge kan visserligen hushållen välja att minska sitt sparande och därigenom åstadkomma en ökning av den privata konsumtionen som går utöver inkomsternas förändring. Det fortsatta osäkra läget på arbetsmarknaden kan dock vara en faktor som verkar återhållande på hushållens konsumtionsutgifter. Därtill kan även framhållas att om mot förmodan det under vårriksdagen beslutade nya skattesparandet får sin enligt propositionen avsedda effekt nämligen att öka hushållens nettosparande - så kommer konsumtionsutvecklingen att bli fortsatt mycket svag. För det fjärde kan man konstatera att lageravvecklingen accelererat . För flera viktiga varuområden har man nu anledning räkna med ett omslag - i varje fall i den meningen att lageravvecklingen upphör. I en del fall kan den komma att ersättas av en begynnande lageruppbyggnad. Utvecklingen på lagerområdet kan alltså vara en faktor som ger produktionen på en del områden en ganska ordentlig skjuts uppåt . Dessa ökningar kommer emellertid då sannolikt att vara koncentrerade till de branscher där lageravvecklingen varit som intensivast - då i första hand till exportområdet. Detta innebär emellertid i sin tur påtagliga risker för att produktionsökningarna inte kommer att leda till förbättringar på arbetsmarknaden. De ifrågavarande branscherna har en betydande överkapacitet. De kan i många fall kraftigt öka sin produktion utan några nyanställningar. Om man inte bromsar tillbakagången inom hemmamarknadssektorerna och i stället ersätter denna med en sysselsättningsskapande utveckling kan läget på hela arbetsmarknaden under den kommande vintern bli fortsatt mycket allvarligt. Sammantaget innebär dessa olika tendenser att en oförändrad ekonomisk politik kommer att leda till en fortsatt hög arbetslöshet och ett alltför lågt utnyttjande av våra produktionsmöjligheter. Den ekonomiska politiken står därför i det korta perspektivet inför uppgiften att genom en stimulans åt den inhemska efterfrågan skapa en allmän och balanserad uppgång i den svenska ekonomin som återskapar den fulla sysselsättning, som gått förlorad under den borgerliga regeringens tid. måste även politiken tillgodose det långsiktiga kravet att förstärka industriinvesteringarna och därigenom trygga den framtida tillgången på arbeten och produktionskapacitet. De följande förslagen har utformats mot denna bakgrund. För att sätta fart på ekonomin och långsiktigt förstärka produktionskapaciteten och sysselsättningsmöjligheterna föreslår vi att den ekonomiska politiken läggs om i mera expansiv riktning. Som ett led i denna politik föreslår vi följande sjupunktsprogram. Åtgärder på investeringsområdet: Ett kraftigt förstärkt stöd till industrins investeringar och utvecklingsarbete. En ansvarsfull energipolitik. Ett förstärkt stöd till nyproduktion av bostäder. Åtgärder på konsumtionsområdet: En temporär höjning av det allmänna barnbidraget. Sänkning av priserna pä baslivsmedel. En skattesänkning för låg- och medelinkomsttagare . Avsikten är att dessa olika åtgärder på kort sikt skall förstärka efterfrågan och därigenom även sysselsättningen. Genom det kraftiga stödet till investeringarna kommer åtgärderna även att långsiktigt stärka sysselsättningsmöjligheterna . Utöver dessa åtgärder krävs dessutom särskilda insatser mot ungdomsarbetslösheten. I det följande kommer dessa olika förslag att närmare motiveras och preciseras. Förstärkt stöd till industrins investeringar har socialdemokratin i samförstånd med krävt inrättande av en särskild strukturfond för att förbättra företagens försörjning med risktagande kapital och därigenom underlätta finansieringen av nya, framtidsinriktade investeringar. Utvecklingen i vårt land har sedan detta förslag första gången lades fram understrukit behovet av en sådan fond. Vi har fått ett antal konkreta exempel på stora investeringar som inte kommit till stånd genom att denna typ av riskbärande kapital saknats. Vi upprepar därför ånyo vårt krav om att denna fond skall inrättas i överensstämmelse med de förslag som senast framfördes i motion 1977/78:1970. Den bör således ges en omslutning på . redan under sitt första verksamhetsår. Den bör inrättas fr. o. m. och läggas vid sidan av statsbudgeten men ges möjlighet att med statliga garantier gå ut på de internationella lånemarknaderna för att finansiera delar av sin verksamhet. Strukturfonden bör tillföras . Därtill börden ges möjligheter att låna upp kapital inom en ram på . under sitt första verksamhetsår. För att fonden på ett effektivt sätt skall kunna fungera som ett medel för att åstadkomma offensiva framtidsinriktade investeringar inom ramen för en samordnad näringspolitik bör i dess styrelse finnas representanter för både löntagare, näringsliv och den statliga sektorn. Vi vill vidare understryka betydelsen av de övriga åtgärder för förstärkning av industriinvesteringarna som vi föreslagit i våra motioner 1977/78:654 och 1970. Vi vill också peka på behovet av åtgärder för att öka forsknings- och utvecklingsarbetet inom i första hand industrin. Även här har vi föreslagit åtgärder som emellertid borgerliga majoritet avslagit. Hade strukturfonden genomförts när vi först föreslog den hade den nu föreliggande situationen med kraftigt vikande industriinvesteringar i långa stycken kunnat undvikas. Med hänsyn till det nu uppkomna läget kan det emellertid finnas skäl att överväga en tidsbegränsad och snabbt verkande stimulans av investeringsverksamheten. Vi föreslår därför att det särskilda investeringsavdrag resp. bidrag som utgår förstärks och förlängs till att även omfatta investeringar . Särskilda åtgärder bör även vidtas för att på kort sikt förstärka byggnadsinvesteringarna inom i första hand industrin. En ansvarsfull energipolitik är en förutsättning för att vårt land skall kunna hävda sig som framstående industrination och långsiktigt förverkliga sociala mål som sysselsättning och välfärd. Men regeringens handlingsförlamning på energiområdet får också direkta konsekvenser på kort sikt. Sysselsättningen hotas nu för många människor. redovisar i sin anslagsframställning för /80 att antalet sysselsatta vid vattenfallsverkets byggande avdelningar minskat med ca 1 150 personer under /78. Avgången kan bli lika stor innevarande budgetår om varken tredje kärnkraftblocket i Forsmark (reaktor nr 11) eller ledningar för spänning får byggas enligt föreliggande planer. Uppsägningar drabbar personer med anställningstid. I Forsmark har antalet anställda byggnadsarbetare minskat med 300 man till följd av att regeringen i strid med energipolitiska beslut har förändrat förutsättningarna för byggnadsarbetena. Fram kommer ytterligare ett antal byggnadsarbetare vid kärnkraftblocket i Forsmark att få lämna sina arbetsplatser. Regeringens handlingsförlamning på energiområdet kan få förödande konsekvenser för många orter i landet. I arbetar ca 1 000 personer med tillverkning av kärnkraftsturbiner. I hela är ca 1 500 personer sysselsatta med sådan produktion. När den borgerliga regeringen förhandlar om reaktorerna nr sju och åtta arbetar de anställda vid med turbinerna till aggregaten 9, 10 och 11. Turbinerna till aggregat 11 beräknas svara för bassysselsättningen vid . På Uddcomb i är situationen densamma. Också på dessa orter har regeringens försening av energiprogrammet medfört avskedanden redan under innevarande budgetår. Tusentals anställda har rätt att få klara besked om sysselsättningen . De riktlinjer för energipolitiken som drogs upp av riksdag och som i allt väsentligt rekommenderats också av bör följas av regeringen. Ett kraftigt ökat bostadsbyggande Bostadsköerna har ökat kraftigt under den borgerliga regeringstiden. Igångsättningen stannade på den låga siffran 52 000 lägenheter. Av dessa var knappt 15 000 lägenheter i flerbostadshus. Det råder nu bostadsbrist i 2/3 av landets kommuner. Det är särskilt de unga människorna som ställts inför svårigheter, när bostadsbristen ökar. är arbetslösheten bland byggnadsarbetarna hög, och problemen hopar sig i de industrier som tillverkar material till byggnadsindustrin. Även andra branscher som är beroende av bostadsbyggandet - t. ex. möbelindustrin - börjar få stora problem. Från socialdemokratisk sida föreslog vi en rad åtgärder för att förhindra en snabb försämring av läget på bostadsmarknaden. Vi har därefter upprepat krav på aktiva insatser från statsmakternas sida för att få fart på nyproduktionen. Regeringen har emellertid alltför länge visat en förvånansvärd passivitet. De beslutade åtgärderna att höja taket för bostadslån och att ersätta räntetillläggen med räntebidrag för hyres- och bostadsrättshus är visserligen steg i rätt riktning men kommer knappast att räcka till för att säkerställa påbörjandet av 60 000 lägenheter , som är regeringens målsättning. Den kraftiga ökningen av ombyggnadsverksamheten, som i betydande utsträckning är koncentrerad till de större städernas centrala delar, löser inte bostadsfrågorna för de många människor som står i bostadsköerna. Enligt vår mening är det nödvändigt att sätta in omedelbara åtgärder, som snabbt ökar nyproduktionen till 70 000-75 000 lägenheter . Vi återkommer därför med vårt förslag om ett särskilt ränte- och amorteringsfritt tilläggslön för flerbostadshus. När ränte- och amorteringsfriheten skall upphöra får avgöras med hänsyn till kostnadsutvecklingen. Vi föreslår att tilläggslånen skall utgöra av låneunderlaget, vilket i stort sett motsvarar kostnaderna för mervärdeskatt inom byggnadsproduktionen. För att tilläggslånet skall få avsedd verkan, nämligen att stimulera till en snabb ökning av bostadsbyggandet, bör lånet avse bostäder som igångsätts . Vi upprepar vidare vårt tidigare krav på prisstopp pä byggnadsmaterial och förordar en skärpt kontroll av entreprenadpriserna på bostadsbyggnadsmarknaden. Temporär höjning av det allmänna barnbidraget Vi föreslår en temporär höjning av det allmänna barnbidraget med , att utbetalas . En motsvarande höjning bör göras av studiebidraget och det förlängda barnbidraget inom studiehjälpen. Denna höjning bör sättas till nio tolftedelar av , dvs. , och utbetalas . Utbetalningarna bör, som vi föreslog i motionerna 1977/78:1971 och 1972, ges i formen av ett extra tillägg till barnbidraget resp. studiebidraget och det förlängda barnbidraget. Vi beräknar kostnaderna för dessa förslag till ca 950 milj. kr. I det alternativ till regeringens politik som vi lade fram (motionen 1977/78:654) ingick bl. a. en förstärkning av bostadsstödet. I motionen 1977/78:351 föreslog vi bl. a. en höjning av den övre hyresgränsen med . utöver budgetpropositionens förslag. Vidare borde enligt vår mening inkomstgränsen för oreducerat bidrag sättas till . (mot i regeringens förslag .) och för skärpt inkomstreducering till . mot av regeringen föreslagna oförändrat . Det material som redovisar i sin anslagsframställning för /80 understryker den kritik som från vårt håll anfördes mot de borgerliga förslagen. Både och särskilt noteras nya minskningar i fråga om antalet barnfamiljer med bostadsbidrag. har av barnfamiljerna förlorat sitt bostadsstöd. De hyror som anger i den allmännyttiga nyproduktionen (lägenhet om tre rum och kök) överstiger den övre hyresgränsen för bostadsbidraget 1979 för familj med 1-2 barn. Kostnadsutvecklingen finns ännu inte redovisad, men man kan på goda grunder anta att utvecklingen blivit väsentligt ogynnsammare. Det är mot denna bakgrund och med hänsyn till den sjunkande standarden som regeringens medvetna politik medfört för stora löntagargrupper än mer väsentligt att beslutar om de förstärkningar av bostadsstödet som vi föreslog i motionen 1977/78:351. De bör därför genomföras fr. o. m. . Ett bifall till våra förslag skulle innebära betydande förbättringar för låginkomsttagare. För en tvåbarnsfamilj med årsinkomsten . skulle ytterligare ca . utgå i bostadsstöd och för en familj med ca . i inkomst skulle förbättringen bli inemot . Det är således fråga om mycket betydande förstärkningar till de grupper som drabbats mycket hårt av regeringens politik. Kostnaderna för våra förslag medför en höjning av anslaget Bostadsbidrag m. m. innevarande budgetår med 163 milj. kr. För att klara köpkraften hos de mest utsatta grupperna och för att upprätthålla den inhemska efterfrågan måste emellertid ambitionen på inflationsbekämpningens område sättas väsentligt högre än vad den borgerliga regeringen gjort. En betydande del av den dämpning av konsumentprisernas stegring som skett är en effekt av räntesänkningarna. Det är i första hand villaägare -och då i första hand sådana som inte har statlig belåning - som kunnat tillgodogöra sig de stora fördelarna av detta. De senaste månadernas utveckling av producentpriser och importpriser pekar även på att prisnivån på nytt kan komma att utsättas för en press uppåt. Enligt vår mening bör inflationsbekämpningen inriktas på varuområden som spelar stor roll för barnfamiljer och låginkomsttagare. Ett verksamt medel för att åstadkomma detta är att inom ramen för jordbruksregleringen öka subventionerna av de s. k. baslivsmedlen. Vi föreslår att subventionerna ökas så, att konsumentpriset på mjölk sänks med per liter fr. o. m. december månad . Vi föreslår vidare att konsumentpriset på ost sänks med . per kilo, på nötkött med . per kilo, på matbröd med per kilo och på mjöl med per kilo. Totalt sett skulle de av oss föreslagna åtgärderna kosta ca 825 milj. kr. Därigenom kan den genomsnittliga prisnivån på de ifrågavarande baslivsmedlen sänkas med och den allmänna konsumentprisnivån med inemot . Prissänkningarna bör vara av särskild betydelse för låginkomsttagare, barnfamiljer och pensionärer, eftersom de aktuella livsmedlen spelar stor roll i dessa gruppers totala konsumtionsutgifter. En skattesänkning för låg- och medelinkomsttagare För att upprätthålla hushållens köpkraft krävs en sänkning av den statliga skatteskalan. Den borgerliga regeringen avser tydligen att låta denna i huvudsak utgöras av den sänkning som indexregleringen skapar dvs. ge större sänkningar till högre inkomsttagare. Vi har redan tidigare redovisat att vi inte kan acceptera de principer som indexregleringen bygger på. Denna är inte förenlig med de fördelningspolitiska mål som enligt vår mening bör gälla för skattepolitiken. Vi anser att skattesänkningens tyngdpunkt bör läggas i låg- och mellaninkomstlägena. Vi kommer - när den borgerliga regeringen lagt sitt utlovade förslag till skatteomläggning - att precisera våra förslag på denna punkt. De ungas situation på arbetsmarknaden är så allvarlig att den kräver den allra största uppmärksamhet. försvagades de ungas arbetsmarknad. Varje åtgärd för att motverka arbetslöshet och stärka sysselsättningen får effekt först med viss eftersläpning i tiden. Denna insikt föranledde det omedelbara kravet från socialdemokraterna om inrättande av en särskild ungdomskommission. Vårt förslag föranledde ingen reaktion från de borgerliga. Vid socialdemokraternas storrådslag utformades konkreta förslag till snara åtgärder. framförde omfattande åtgärdskrav till regeringen, och även syssel sättningsutredningen lade fram genomarbetade förslag. uteblev initiativ från regeringen. Först antog borgerliga majoritet vårt förslag om en särskild kommission. Det skulle dock dröja in på 1978 innan denna tillkallades, med benämningen delegation. De åtgärdskrav som i övrigt framförts året innan fick dock anstå och togs upp till behandling av regringen först 1978.