mot · G102312 · 1978-01-13 00:00:00 — om översyn av bestämmelserna om förbättringslån till bostäder Förbättringslån skall i huvudsak användas för en begränsad upprustning av lägenheter i småhus (ej fritidshus) och i vissa fall flerfamiljshus. Lånet ges under vissa särskilda förutsättningar och efter behovsprövning till i första hand förbättring av pensionärers och handikappades m. fl. Indragning av vatten och avlopp, installation av dusch, bad, upprustning av kök och installation av centralvärme är exempel på sådant som man kan få förbättringslån till. För energisparande åtgärder kan utöver det vanliga förbättringslånet ges en extra lånedel. Lån ges inte till underhåll om inte underhållsarbetena är en följd av förbättri ngsarbetena. Som villkor gäller att den boende tillhör någon av följande kategorier: Person som fyllt . Person som är förtidspensionär. Handikappad som på grund av handikappet har begränsad försörjningsförmåga. Person som tillhör befolkningsgrupp vilken lever under särpräglade förhållanden eller annan person som haren bostad med mycket svåra brister och som inte kan klara kostnaderna för vanligt bostadslån. Hela förbättringslånet kan vara ett räntefritt och stående lån, dvs. ett lån som inte amorteras utan där skulden avskrivs . Eller också kan förbättringslånet vara uppdelat i en räntefri stående del som är amorteringsfri och avskrivs på samma sätt som ett räntefritt stående lån och en amorteringsdel med ränta och amortering. Amorteringsdelen är annuitetslån fast ränta. Annuitetslånet gör att ränta och amortering blir samma belopp under lånets löptid. Enligt vad som framgår av 6 § förbättringslånekungörelsen kan förbättringslån till enskild person som regel endast utgå under förutsättning att den taxerade inkomsten icke överstiger för ensamstående sökande . och för gifta eller sammanboende . I den nya budgetpropositionen är beloppen uppjusterade till 18 000 resp. . föreskriver de nya tillämpningsföreskrifterna till 7 § (se SFO nr 29/77) att maximal räntefri stående del - f. n. per lägenhet - i regel skall utgå oavsett taxerad inkomst inom dessa gränser. Om dessa bestämmelser tillämpas strikt uppstår orimliga tröskeleffekter. För att få en viss uppmjukning har länsbostadsnämnden i tillämpat bestämmelserna så att maximalt belopp beviljas när inkomsterna ligger inom de ovannämnda gränserna, och sedan har en avtrappning skett i enlighet med 6 § punkt 6 sista stycket i kungörelsen om förbättringslån. Denna paragraf talar om särskilda skäl, och det är otillfredsställande att den helt säkert tillämpas olika i länsbostadsnämnderna. Därför bör de centrala anvisningarna kompletteras med bestämmelser som medför en minskning av tröskeleffekterna. Här finns flera vägar som är framkomliga. Dels kan man anpassa inkomstgränsen och den räntefria stående delen av lånet enligt en graderad skala. Dels kan man genom en klar anvisning om uppmjukning av tillämpningen göra det lättare för länsbostadsnämnderna att tillämpa lagen lika. Dock måste en graderad inkomstskala avstämd mot en låneskala med förslagsvis tio graderingar vara lättast att rättvist tillämpa. Det är svårt att från rättvisesynpunkt acceptera att vid en inkomstgräns för enskild person på , fr. o. m. , kunna erhålla förbättringslån av den godkända kostnaden, av vilken en stor del är räntefri stående del som avskrivs mot att om inkomstgränsen är . eller några högre ej ha möjlighet att utnyttja denna värdefulla låneform. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för inkomstprövning av förbättringslån till bostäder i enlighet med vad i motionen anförts.