mot · G102224 · 1978-01-10 00:00:00 — av m. fl. om en utvecklingsplan för Arbete utgör den grundläggande betingelsen för såväl individers som samhällens utveckling. Från regionalekonomisk synpunkt är tillgången till arbetstillfällen en avgörande betingelse. För individen handlar det inte enbart om att säkra en god materiell standard utan också om att känna tillfredsställelse och mening. För samhället måste inriktningen vara att åstadkomma ett regionalt näringsliv med produktion för människors bästa. har alla de förutsättningar som krävs för att människor skall kunna leva väl och föratt samhällen skall kunna blomstra. När nedsmutsning av luft och vattendrag blir ett allt större hot mot människors hälsa runt om i världen kan alltjämt erbjuda rika tillfällen till vistelse i ren, oförstörd natur. När jordens naturresurser alltmer krymper finns i fortfarande tillgångar, som till följd av rovdrift på redan exploaterade resurser och ett kortsiktigt lönsamhetstänkande alltjämt är outforskade. Trots dessa betingelser är det län som drabbas hårdast av konjunktursvängningar i den kapitalistiska ekonomin. Detta är en följd av den koloniala inställning som länge präglat statsmakternas agerande i förhållande till . Stora delar av länet har lått spela rollen som energi-, råvaru- och arbetskraftsdepåer för ett i övrigt högindustrialiserat land. Den kraftproducerande kommunen står nu inför stora svårigheter, när utbyggnaden av vattenkraften där gått in i slutskedet. Frågan om gruvsamhällenas framtid ställs nu på sin spets efter långvarig rovdrift med brytning på omkring . Särskilt i inlandskommunerna har utflyttning av människor fört med sig en skev åldersstruktur, som slår igenom i kommunernas skatteintäkter och utgifter på det sociala området. Redan detta talar för att näringsliv kan baseras på export av ständigt ökat uttag av råvaror. För att komma till rätta med det akuta krisläget är det nödvändigt med insatser för att bevara de arbetstillfällen som finns. Men detta räcker inte. har så länge behandlats som koloni och åderlåtits på såväl mänskliga som materiella resurser att det nu krävs långtgående åtgärder för att få till stånd nya industrier. Den förda låt gåpolitiken och den långvariga misshushållningen med länets råvaru- och energiresurser måste ersättas med en planmässig nyetablering av industrier för ett differentierat näringsliv med långt driven förädling. En väg att åstadkomma ökad sysselsättning är att utveckla och fördjupa kvaliteten på produkter, varor och tjänster. En industripolitik med den 1 1977/78. inriktningen finns det goda förutsättningar för i , med de resurser som redan nämnts i botten och därutöver de resurser för forskning som länets högskola och de större företagen förfogar över. På denna bas, och med tillsats av eventuellt nödvändiga resurser från det övriga landet, bör en långtidsplan kunna utvecklas, som inte går ut på ohämmad tillväxt och rovdrift utan i stället tar hänsyn till livskvaliteter och människors behov av trygghet. För att människors framtid skall säkras i områden med stark obalans i sysselsättningen krävs att samhället har ett avgörande inflytande över näringslivet och att planeringen inriktas på en ansvarsfull hushållning med befintliga resurser. I en långtidsplan av det slag vi avser måste utgångsläget vara en satsning på följande områden: Vpk:s huvudlinje i kampen för framtid är att staten skall stå för en integrerad gruv-, järn- och stålindustri. genomförde arbetarrörelsen i en socialiseringskonferens i . Där ställdes krav om ett statligt järnverk för att tillvarata den norrbottniska järnmalmen. Det dröjde innan NJA kom till stånd, och har kampen ständigt gällt verkets fortsatta utbyggnad och krav om vidareförädling av verkets produkter. Storfinansen och dess politiska företrädare har envetet motsatt sig en sådan utveckling. Detta var fallet också när projektet 80 lanserades. hårde statliga insatserna i gruvsamhällena i hög grad koncentrerats till enbart brytning av järnmalm. Satsningarna på prospektering och forskning har varit blygsamma sett i relation till de vinster man gjort. Än mer blygsam har satsningen på annan industri varit. hör besked om inskränkningar av driften till ordningen för dagen, och det finns t. o. m. planer på fullständig nedläggning av driften i . Detta hot mot gruvsamhällenas framtid måste stoppas med aktiva åtgärder. Utöver järnmalmsfälten har betydande fyndigheter av kopparmalm och av sådana industrimineraler som grafit, dolomit, kalksten, fältspat osv. Inom Vittangiområdet finns kolhaltiga skiffrar som kan utvinnas för energiproduktion. Där liksom i , , , , och krävs ökade insatser för prospektering. Den länge diskuterade gruvbrytningen i Kaunisvaara måste äntligen förverkligas. Dessa delar av har drabbats hårt av den förda politiken. Det finns knappast något område som så grundligt har utretts som just . Detta utredande ledde till storslagna löften om bestående arbetstillfällen i denna länsdel. Men den gången som så tidigare stannade det vid löften. 1960-talets flyttlasspolitik drabbade särskilt hårt just . Befolkningen minskade och arbetslösheten ökade. rikedomar - Kaunisvaaramalmen och övriga mineraltillgångar, lerorna, den bördiga jorden, den rikliga tillgången på vatten och solljus - förblev outnyttjade, medan skogsbruket rationaliserades med minskat antal anställda som följd. Denna del av är synnerligen väl lämpad för satsningar på jordbruk och trädgårdsodling. Ägandeförhållandena sätter här käppar i hjulet för en önskvärd utveckling. Detta problem är uppmärksammat på länsplanet och måste bringas till en snar lösning. Det finns utomordentliga exempel på att trädgårdsodling kan drivas med framgång. Efterfrågan på marknaden lika väl som intresset hos framtida odlare talar för en omfattande satsning på denna näringsgren. Detta i kombination med konserveringsindustri och igångsättning av utbildning för jordbruk och trädgårdsodling vid i skulle ge många nya arbetstillfällen i området. 1 inlandet vittnar vältaligare än något annat om vad den förda näringspolitiken - eller snarare bristen på sådan - leder till. Kommunen, som dominerats av en enda arbetsgivare - , står nu inför enorma svårigheter, då avvecklingen av verksamhet där är i full gång. svarar för av landets energiförsörjning. Inom används endast en femtedel av den i länet producerade vattenkraften. De kraftstationer som byggts till har kostat 1 700 miljoner i anläggningskostnader. Värdet av dessa kraftverks produktion motsvarar 1-1,i konsumentledet. Den kommun som på detta sätt bidragit till det svenska välståndet borde inte få förvandlas till det största arbetsmarknadspolitiska problemet. har mer än jordbruksmark lagts ner i . Den areal som f. n. brukas utgör . Den låga utvecklingstakten inom jordbruket har också att göra med ägosplittringen och bristen på planläggning. En produktivitetshöjning av jordbruket är ett ofrånkomligt krav. Satsningar på detta område skulle skapa en levande landsbygd och många nya arbetstillfällen. Intensifierad skogsvård i skulle ge en kraftig ökning av arbetstillfällena, i synnerhet i inlandskommunerna. Eftersom förädlingsgraden inom länets skogsindustri ligger under riksgenomsnittet bör förutsättningar finnas för en höjning av denna. Även detta skulle medföra sysselsättningsökning. 1* 1977/78. Liksom på många håll i landet finns också i brister inom långtidssjukvården, åldringsvården och barnomsorgen. Denna sektor kräver omfattande insatser främst för att tillgodose påtagliga behov men också för att skapa arbetstillfällen. och driften vid hamn har förekommit flitigt i den senaste tidens debatter om utvecklingen i . Inskränkningar vid hamnen skulle innebära nya stora svårigheter för kommun. De måste hindras och insatser i stället göras för att öka verksamheten. Det gällande malmfraktsavtalet är i många avseenden orättvist gentemot och måste därför ses över. I utgör , , domänverket, , kraftverken, och mineralrikedomarna tillsammans med de utbildningsmöjligheter som finns en livskraftig grundval för förnyelse och utveckling. För att ta till vara allt detta krävs effektiva insatser med statliga medel, och det krävs också en inriktning på utökade handelsförbindelser med de socialistiska länderna, där marknaden inte är utsatt för de svängningar som karakteriserar den kapitalistiska. behöver i det här syftet också ett eget exportföretag. I en framåtsyftande planering kan alla dessa förutsättningar tas med. Mot bakgrund av det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställa om att ett statligt utvecklingsprogram för på basis av verksamheten vid redan befintliga statliga företag utarbetas med största skyndsamhet, 2. att hos regeringen hemställa att detta utvecklingsprogram skall innehålla förslag a) om åtgärder för att förverkliga ett stålcentrum i , baserat på en integrerad gruv-, järn- och stålindustri, b) som innebär att gruvdriften i skall bibehållas samt att kulsinterverk uppförs i och apatitverk i , c) om igångsättning av gruvbrytning i Kaunisvaara, d) om utökad prospektering av mineralfyndigheter, e) om anläggning av järnväg mellan och , inför gruvbrytningen i Kaunisvaara, 0 om ett rättvisare malmfraktsavtal, g) om åtgärder för att säkra verksamheten vid hamn, h) om åtgärder för att intensifiera skogsvården och öka förädlingsgraden inom skogsindustri, i) om insatser för att öka utvecklingstakten inom jordbruket, j) om nödvändiga åtgärder för igångsättning av trädgårdsodling i och i samband därmed anläggning av konservindustri, k) om särskilda insatser för att vända utvecklingen i kommun, 3. att inför utarbetandet av utvecklingsprogrammet ge regeringen till känna vad som i övrigt anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)