mot · G20233 · 1978-11-06 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:12 om underhåll till barn och frånskilda, m. m. Minderåriga som förs till från annat land i adoptionssyfte har en mycket osäker rättslig ställning här i landet, då de saknar en familjerättslig anknytning innan adoption genomförts och vunnit laga kraft. Det förekommer att makar som gemensamt ansökt om, och även mottagit, barn från annat land i adoptionssyfte har erhållit äktenskapsskillnadsdom innan adoptionen genomförts. Denna situation har inte förutsetts i de lagar som bl. a. reglerar underhållsbidrag, och högsta domstolen har i domslut (nr DT 22 ) meddelat avslag i ärende rörande framställning om underhållsbidrag för minderårig utländsk medborgare, som förts till i adoptionssyfte och där äktenskapsskillnadsdom erhållits av makarna i fråga innan adoption genomförts i . Förutsättningen för att ett barns förmyndare i annat land lämnar barnet för adoption är alltid att en adoption antingen skall genomföras vid svensk tingsrätt eller att det utländska adoptionsbeslutet blir gällande även i , efter särskilt beslut enligt lagen för internationella adoptioner (SFS 1971:796). De flesta adoptivbarn finns i de s. k. utvecklingsländerna medan de sökande huvudsakligen återfinns i de högindustrialiserade länderna i väst. Antalet adoptionssökande stiger, och i motsvarande takt ökar de krav på garantier myndigheterna i barnens hemländer ställer för barnens framtida trygghet i annat land. Blivande adoptivföräldrar åtar sig i sak samma skyldigheter gentemot ett barn som biologiska föräldrar har gentemot sitt väntade gemensamma barn enligt . Om ett par makar gemensamt beslutat att ansöka om adoptivbarn, gemensamt undertecknat ansökninghandlingar som lett till att barnets företrädare i annat land lämnat medgivande till att barnet får adopteras av dem i och barnet förts till , varefter makarna skiljer sig innan adoptionen är slutligt genomförd, är detta en situation som i fråga om moraliska förpliktelser gentemot barnet helt kan jämställas med biologiska föräldrars faktiska förpliktelser gentemot ett gemensamt barn. Blivande adoptivföräldrar ikläder sig således genom sitt beslut att föra hit ett barn från annat land för adoption en klar förpliktelse gentemot barnets hemland och även ett moraliskt ansvar för detta barns person och försörjning. Även det svenska samhället ikläder sig ett särskilt ansvar för de utländska blivande adoptivbarnen och deras framtida trygghet i genom att vi aktivt medverkar såväl på lokal som central myndighetsnivå i de internationella adoptionsärendena. Den prövning den lokala barnavårdsmyndigheten i dessa fall gör jämlikt 47 § barnavårdslagen av lämpligheten hos de sökande som fosterföräldrar/ blivande adoptivföräldrar sker alltid med sikte på en livslång barn-föräldrarelation och avser inte ett tillfälligt ställföreträdande föräldraskap. Under den utredning som föregår både förhandsgodkännande och tillstånd jämlikt 47 § barnavårdslagen informeras och förbereds makarna om denna innebörd, dvs. det livslånga åtagande man tar genom att ta emot ett barn för adoption. Med hänvisning till ovanstående kan hävdas: O att barn av utländsk härkomst som förts in i landet i adoptionssyfte och där makarna, de presumtiva adoptanterna, begär äktenskapsskillnad innan adoptionen i genomförts skall jämställas med barn i äktenskap innan äktenskapsskillnad genomförts, o att dessa barn skall bli berättigade till underhåll på samma sätt som barn födda eller avlade inom äktenskap samt O att ändring eller tillägg som möjliggör detta görs i det lagda förslaget till ändring i . Jag förutsätter att utskottet utarbetar erforderlig lagtext. att beslutarom kompletterande paragraf i i enlighet med vad i motionen anförts.