mot · G1021655 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ungdomens situation på arbetsmarknaden Ungdomens situation på arbetsmarknaden inger oro. Medan sysselsättningsläget för hela den svenska arbetskraften varierat , har arbetslösheten bland ungdomar legat på en hög nivå. var av alla arbetslösa ungdomar. Utbildningen har stor betydelse för ungdomens möjligheter att få arbete. Det avslutande året på och på de yrkesinriktade linjerna på gymnasieskolan bör mera ges karaktären av ett introduktionsår till arbetslivet. Eleverna bör få större möjligheter till praktik. Ökad kontakt med arbetsmarknaden är inte bara ägnad att bryta ner barriärerna mellan skola och arbetsliv - och därmed öka möjligheterna till arbete åt ungdom - utan bidrar också till att undanröja fördomar och okunnighet om olika yrken. Vid gjorda undersökningar har det visat sig att av de arbetslösa ungdomarna saknade yrkesutbildning. De s. k. lärlingsbidragen kan här utgöra ett medel att utbilda ungdomar direkt i arbetslivet. Bestämmelserna för lärlingsbidragen finns angivna i Kungl, regleringsbrev (ändrat ). Bidragen utgår dels i form av grundbidrag, dels i vissa fall i form av ett tillägg till grundbidraget, kurstillägg. har för /78 möjlighet att bevilja bidrag till utbildning av 900 lärlingar hos arbetsgivare inom hantverks- och byggnadsyrken. I årets budgetproposition föreslås en ökning till 1 100. Antalet ansökningar om statsbidrag till lärlingsutbildningen inom olika yrken har ökat . Enligt gällande statsbidragsbestämmelser bör prövning av ansökan ske med hänsyn till behovet av kvalificerad arbetskraft inom yrket i fråga. Grundbidragen erhålls när lärlingstiden hos en arbetsgivare omfattar . Grundbidragen utgår med , som utbetalas med 1 000 efter första, 500 efter andra och 500 efter tredje läroåret eller lärotidens utgång. Om lärlingstiden är mellan två och kan ett reducerat bidrag om totalt . Kurstillägg erhålls som ersättning för av arbetsgivare utgiven lärlingslön lärlingen erhåller kompletterande teoriutbildning. Kurstillägget utgår med . beroende av kursens längd och eventuella förkunskaper. 1* 1977/78. Ovanstående visar klart och tydligt hur ringa stöd statsmakterna ger till denna ytterst värdefulla form av direkt arbetsmarknadsanpassad utbildning med tonvikt på ungdom. Trots en föreslagen höjning i budgetpropositionen är stödet helt otillfredsställande. En höjning till en nivå motsvarande samhällets kostnader för annan jämförbar utbildning borde vara rimlig. Skolans studie- och yrkesorientering bidrar till att minska risken för felutbildning. Dagens syo-verksamhet har emellertid brister. Målsättningen måste vara att varje elev skall få möjlighet till individuell yrkesorientering. För att skaffa praktikplatser till eleverna är ett nära samarbete mellan skola och företag på orten nödvändigt. Ett fullföljande av ambitionerna med de s. k. SSA-grupperna är angeläget. Förslagen om s. k. växeltjänstgöring av skolans syo-personal och arbetsförmedlingens personal skulle förmodligen ge en värdefull erfarenhet för bägge grupperna - något som skulle kunna bidraga till en bättre förmedling och rådgivning. Utbildning/praktik/arbete har statsmakterna gjort åtskilliga insatser för att underlätta övergången från skolan till arbetsliv och för att begränsa ungdomsarbetslösheten. De särskilda ungdomsåtgärderna inom arbetsmarknadspolitiken har fått stor omfattning. sysselsattes 23 400 ungdomar i praktik- och beredskapsarbeten av olika slag, medan 20 800 deltog i arbetsmarknadsutbildning. En ungdomsgaranti som erbjuder alla ungdomar arbete eller fortsatt utbildning är angelägen. Syftet med en ungdomsgaranti (alla erbjuds antingen fortsatt utbildning, praktik eller arbete) är att ungdomar, när de lämnar , skall känna större trygghet . De skall veta att det någonstans finns plats för dem. , fackliga organisationer och samhället måste ges sådana möjligheter att de, på ett bättre sätt än vad som sker , ser till att ungdomar kan gå direkt från skolan ut i arbetslivet. Genom olika insatser på en rad områden skall ett skyddsnät byggas upp. Insatserna bör i första hand gälla privata företag, dels för att undvika en onödig utvidgning av den offentliga sektorn, dels för att praktik/arbete på det privata området i större utsträckning leder fram till fast arbete än inom den offentliga sektorn. En ungdomsgaranti kan bli verklighet genom statsbidrag till företag som kan garantera praktikarbete för ungdomar, under en viss minimitid. praktik från ett arbete som efterfrågas är det lättare att senare få fast anställning. Dylika åtgärder är enligt vår mening ett bättre alternativ än att lagstifta om praktikplatser. Vi avvisar därför de tankar som framkommit om att införa former av tvångsåtgärder mot arbetsgivarna. Med stimulansåtgärder åstadkommes även en önskvärd flexibilitet i utbudet av praktikplatser. Ungdomar med varvad utbildning får genom egna erfarenheter och upplevelser en allt bättre bild av näringsliv och samhälle som därigenom underlättar övergången till yrkeslivet. Det är angeläget att även lärare på motsvarande sätt genom praktikarbete på olika arbetsplatser gör sig bättre förtrogna med arbetslivets förhållanden. Genom regeringsbeslut och partsavtal på detta område har praktiska möjligheter öppnats för lärare att med oavkortad lön få tjänstledighet för arbetslivsorientering. Vi finner det angeläget att åtgärder vidtas för att öka utnyttjandet av dessa möjligheter. 1 det framtida utbildningssystemet måste det finnas ett samlat ansvar för ovanstående. Vi anser att detta ansvar skall åvila de lokala skolmyndigheterna. Det besvärliga ekonomiska läget har självfallet drabbat även egenföretagen. Det är lyckligtvis fortfarande så att dessa, som regel mindre företag, har behov av nya medarbetare inte minst på grund av den i dessa företag stora naturliga avgången. Tillgången på yrkesutbildade medarbetare är som bekant liten och i många företag finns därför intresse av att anställa ungdomar utan tidigare yrkeserfarenhet. Att så inte sker kan nästan helt förklaras av den utformning som 3 och 5 §§ i lagen om anställningsskydd fått. I 5 § stadgas att anställning gäller tills vidare om ej annat har avtalats och att avtal om att anställning skall avse , viss säsong och visst arbete får träffas endast om det föranleds av arbetsuppgifternas särskilda beskaffenhet. I 3 § andra stycket heter det att utan hinder av första stycket får avvikelse från 5 § andra stycket göras med stöd av kollektivavtal som på arbetstagarsidan slutits eller godkänts av organisation som är att anse som huvudorganisation enligt lagen om förenings- och förhandlingsrätt". Denna utformning av lagtexten har resulterat i att möjligheter till s. k. provanställning endast föreligger i de fall då överenskommelse härom träffats genom centrala kollektivavtal mellan s. k. huvudorganisatoner. överenskommelser har inrymts i några kollektivavtal men tillämpas ytterst restriktivt. Men det finns en formell möjlighet att provanställa exempelvis ungdomar utan tidigare arbetserfarenhet. Sådana möjligheter står emellertid inte till buds för de mer än 80 000 arbetsgivare (förutom jordbrukare) som står obundna av kollektivavtal. Om förutsättningarna är osäkra bör möjligheten att anställa ungdomar på icke för framtiden bindande villkor kunna hållas öppen. Enligt vår mening är detta ett bättre alternativ, än att anställningserbjudandet uteblir helt genom att arbetsgivaren tvekar med hänvisning till de regler som finns i trygghetslagarna. En förändring i lagtexten så att rätt till provanställning, förslagsvis , alltid föreligger skulle säkerligen positivt påverka de mindre företagen att nyanställa yngre medarbetare. I varje fall borde denna rätt föreligga när det gäller människor som inte varit yrkesarbetande eller kan uppvisa betyg från anställning. Dessutom skulle den synnerligen allvarliga situationen beträffande ungdomsarbetslösheten förbättras. Med anledning av den anförda hemställs att hos regeringen begär att AMS vid sin verksamhet i syfte att skapa sysselsättning och utbildning för ungdomar beaktar vad i motionen anförts. () () () () () () () ()