mot · G102592 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om ökad information rörande allemansrätten Den s. k. allemansrätten har upprepade gånger och med olika utgångspunkter varit föremål för behandling och uppmärksamhet i . Bland annat har det framhållits att allemansrätten är och måste vara förenad med respekt, ansvar och skyldigheter. Man kan kalla det allemansskyldighet i umgänget med natur och djurliv. Trots en ökad information om sambandet allemansrätt-allemansskyldighet kan det tyvärr konstateras att försyndelserna har en stor omfattning och i vissa delar av landet fått en sådan karaktär att åtgärder av olika slag är nödvändiga. Låt oss konstatera att allemansrätten är en unik sedvanerätt, som under generationer kommit att utformas i vårt land och som knappast har någon motsvarighet i andra länder. Allemansrätten ger oss - utan att någon sådan egentlig lagstiftning förekommer - friheten att vistas i skog och mark, på stränder och öar och där bl. a. plocka svamp och bär. Detta är givtvis av oskattbart värde för envar. Det råder också politisk enighet om att vi måste slå vakt om allemansrätten. Vi hoppas att även allemansskyldigheterna omfattas av enigheten. Fastän vi är överens om grundprinciperna, kan emellertid tillämpningen alltför ofta vålla problem. Umgänget med naturen kräver kunskaper och varsamhet. Det bör rimligen också krävas hänsyn till enskild egendom och enskilda människors näringsfång. Tyvärr är det så att många människor som utnyttjar allemansrätten antingen missuppfattat dess verkliga innebörd eller tolkar de hävdvunna reglerna i denna rätt alltför vidlyftigt och nonchalant. Härvid uppstår ofta olägenheter, konflikter och skador - i vissa fall även av ekonomisk natur. Det kan gälla skogsbruket, djur och grödor i jordbruket, djurlivet i naturen och växtligheten och naturen som sådan. Olägenheterna kan också gälla människors personliga integritet. Det måste, exempelvis, vara möjligt för bonden att bedriva sin näring utan att det s. k. rörliga friluftslivet ger honom ett drygt arbete att infånga sina kreatur, därför att grindar ställts öppna vid beteshagar. Det måste också vara möjligt för fiskaren att tjäna sitt levebröd utan att hindras av folk i fritidsbåtar som exempelvis lagt beslag på hans brygga. vill vi allvarligt ifrågasätta om inte ett förbud mot öppen eld i naturen bör införas. Sådana förbud införs under vissa tider i vissa områden i landet på grund av brandfaran vid torr väderlek. Mängder av öppna eldar har emellertid vållat brandskadade ytor på berghällar -inte minst i skärgårdarna och på andra håll i naturen. Ofta tar det årtionden för naturen att återställa en 1 1977/78. brandskadad berghäll i sitt ursprungliga skick. Även om det för flertalet människor i vårt eget land står fullt klart att allemansrätten är begränsad av vissa ramar och kräver respekt för djur, natur och annans egendom, är det uppenbart att informationen i dessa syften måste utökas och bringas till ökad efterlevnad. Härvidlag har också utländska turister kommit i blickpunkten. Det visar sig nu på allt fler håll i landet att utländska besökare inte fått rätt upplysning om allemansrättens innebörd. Många av dessa turister tror sig ha vidsträckta befogenheter i skog och mark i och att även enskild mark utan avgränsning och urskiljning kan omfattas av allemansrätten. Larmrapporter har kommit från en del håll i landet, bl. a. från en konferens anordnad av , där det rapporterades att s. k. kanothajker utmed vattenlederna gett skrämmande spår i naturen. Träd har huggits ned, öppna eldar har lämnat sår i naturen, avfall i högar har lämnats kvar utmed stränderna. Det har också rapporterats om utländska turisters bärplockning inne på tomtmark och potatisupptagning (!) utan vare sig förfrågan eller erbjudande från ägarnas sida. Det har emellertid framgått att många utländska turister handlat i tron att den unika svenska allemansrätten ger så vittomfattande rättigheter. Och orsaken till detta är en bristfällig och ibland direkt missledande information i svenska turistbroschyrer till utlandet. 1 syfte att locka utländska turister till just sitt område och turistanläggning har broschyrutgivaren lockat med allemansrätten på ett minst sagt vilseledande sätt. I många sådana broschyrer nämns det ingenting om ansvar och skyldigheter. Vi motionärer vill med här anförda exempel och synpunkter framhålla nödvändigheten av en ökad information inom landet om sambandet mellan allemansrätt och allemansskyldigheter samt vilka begränsningar som föreligger i sedvanerätten. Vi vill också framhålla nödvändigheten av i dessa avseenden korrekt information till utlandet, dels i turistbroschyrer, dels i form av information vid bl. a. gränspassagerna på olika språk till utländska turister som kommit till vårt land. Det förefaller oss lämpligt att har skyldighet att ombesörja att sådan korrekt information sprids i långt större omfattning än vad varit fallet. Det bör även kunna övervägas, huruvida svenska turistbroschyrer till utlandet skall kontrolleras av lämpligt organ, exempelvis konsumentombudsmannen (KO), så att vilseledande och bristfälliga uppgifter om allemansrätten - allemansskyldigheterna hindras att spridas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om information om allemansrättens innebörd. . () () () ()