mot · G102903 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 903-909 av i m. fl. om en grundlagsskyddad näringsfrihet I tider av ekonomiska svårigheter ökar trycket på det allmänna att infora nya regleringar i näringslivet. har krav framförts på etableringskontroll av bl. a. frisersalonger och livsmedelsbutiker. Kraven framförs med allehanda motiveringar, från att trygga sysselsättningen för dem som arbetar inom branschen till att skydda konsumenten. kan vi emellertid konstatera att näringslivet i hög grad är reglerat och att om det ekonomiska system som arbetat under, marknadshushållningen, skall fungera får inte ytterligare ingrepp som försvårar nyetableringar göras. Antalet nystartade företag har sjunkit markant, en utveckling som mot bakgrund av dagens ekonomiska läge ter sig oroande, eftersom nya företag är en viktig drivkraft i ett expansivt näringsliv. Naturligtvis behöver en serie åtgärder vidtas för att vända den negativa trenden. Till de viktigaste hör dock att grundlagsfästa näringsfriheten. Såväl den Tingstenska utredningen som författningsutredningen föreslog grundlagsstadgande av näringsfriheten. förslag gick ut på att svenska medborgare skulle äga rätt att driva näring och utöva yrke såvitt inte annat var särskilt stadgat. Under remissbehandlingen kritiserades förslaget för att skyddet skulle bli alltför urholkat eller rent av meningslöst. fri- och rättighetsutredning stannade föratt inte föreslå något grundlagsskydd för näringsfriheten därför att den inte ansåg det möjligt att i RF införa ett starkare skydd än författningsutredningen föreslagit. Mot detta reserverade sig emellertid två av utredningens ledamöter med motiveringen: Det är inget skäl mot att slå vakt om närighetsfrihet och egendomsrätt inom de ramar som staten drar upp. Dessa ramar får inte bli så trånga att den enskildes möjlighet att driva näring och inneha och disponera egendom upphör. Näringsfriheten utgör i ett demokratiskt samhälle en av grundvalarna för vårt materiella välstånd och därmed förutsättningen I propositionen 1975/76:209 med förslag till fri- och rättigheter i grundlag anslöt sig departementschefen till fri- och rättighetsutredningens ståndpunkt samt framhöll med anledning av att under remissbehandlingen framställts krav på ett målsättningsstadgande i RF om närings- och yrkesfrihet att ett sådant stadgande knappast skulle ha någon självständig betydelse vid sidan av de bestämmelser om den enskildes frihet och ekonomiska välfärd som han avsåg att föreslå. 1 detta sammanhang kan noteras att fri- och rättighetsut 1 1977/78. 3 sami Nr 903-909 redningens majoritet beslöt att icke föreslå grundlagsskydd för näringsfriheten utan att ha upprättat en promemoria över de hinder som då förelåg för att idka näring. framfördes åter starka krav på införandet av grundlagsskyddad näringsfrihet, och under den allmänna motionstiden motionerades det från ledamöter från de tre borgerliga partierna i denna fråga. (KU 1976/77:27) hänvisade då till den av regeringen tillsatta rättighetsskyddsutredningen som enligt direktiven var oförhindrad att överväga bl. a. frågan om grundlagsregler till skydd för näringsfriheten. visar det sig att utredningen med största sannolikhet inte kommer att ta upp frågan om grundlagsskydd för näringsfriheten, bl. a. beroende på tidsbrist. Något förslag till grundlagsskyddad näringsfrihet skulle alltså inte presteras under innevarande riksdagsperiod. Detta måste anses olyckligt inte minst mot bakgrund av den debatt som förs i bl. a. löntagarfondsfrågan. Viljan att starta eget är inte endast beroende av kortsiktiga ekonomiska förutsättningar utan också av det allmännas inställning till enskilt företagande i ett längre perspektiv. Därför måste bestämmelser om näringsfrihet, rätten att starta och driva företag tas in i grundlagens målsättningsparagraf. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till grundlagsskyddad näringsfrihet. . () i () ()