mot · G1021970 · 1978-05-11 00:00:00 — 1 ett särskilt program har vi föreslagit en ökning av de skogsvårdande insatserna i syfte att öka avkastningen i skogen. Ur långsiktig industriutvecklingssynpunkt har dessa åtgärder mycket stor betydelse för skogsindustrins framtid eftersom den i hög grad begränsas av tillgången på råvara . Ett sådant program skulle också skapa ett värdefullt tillskott av omedelbar sysselsättning i övre . Ökade offentliga investeringar inom i första hand kommunikationsområdet. I en period då de privata investeringarna viker är det en stor betydelse att utveckla det tillgängliga resursutrymmet för tidigareläggning av statliga investeringar. Det innebär dels att investeringsutrymme längre fram kan frigöras, dels att vi får ett välkommet tillskott till efterfrågan på investeringsvaror. Den allmänna ekonomiska situationen pekar emellertid på att dessa (tidigareläggningar bör koncentreras till de områden där de snabbt påverkar landets samlade produktionsmöjligheter. Det är därför naturligt att koncentrera förslagen till i första hand kommunikationssektorn, dvs. inom järnvägsoch teleområdet. När det gäller järnvägsinvesteringarna vill vi bl. a. framhålla det mycket angelägna i att man snabbt kommer i gång med utbyggnaden av ytterligare spårkapacitet mellan och samt att man kommer i gång med arbetena i för att förstärka . En energipolitik i enlighet med riksdagsbeslut. Den förvirring som regeringen har skapat på energiområdet har bl. a. kommit till uttryck i vikande investeringar på detta område. Byggandet av reaktorn lil bör snabbt'återföras till sin ursprungliga plan. bör vidare fatta beslut om en snabb utbyggnad av vattenkraften i . En kraftig ökning av bostadsbyggandet. På ett växande antal orter i landet börjar bostadsbristen bli ett allt större socialt problem. ökar arbetslösheten bland byggnadsarbetarna. Mot den bakgrunden bör det vara självklart att vidta kraftfulla insatser för att öka bostadsbyggandet. Ett ökat bostadsbyggande innebär inte enbart ökad sysselsättning för dem som arbetar inom själva byggnadsverksamheten utan det får också positiva återverkningar på efterfrågan och sysselsättning inom en rad industribranscher som tillverkar bl. a. cement, armeringsjärn, kylskåp, spisar etc. Inom vissa delarav byggmaterialindustrin hittillsvarande nedgången i bostadsbyggandet varit så kraftig att verksamhetens fortsatta existens kan äventyras och framför allt har insatserna för utvecklingsverksamhet blivit kraftigt reducerade. Detta innebär ett allvarligt hot för fortsatt gynnsam utveckling inom den svenska byggmaterialindustrin. Minskad verksamhet kan för framtiden innebära att byggnadsverksamheten i större utsträckning än f. n. skulle kunna bli beroende av import. Ur allmän ekonomisk och näringspolitisk synpunkt skulle en sådan utveckling vara mycket allvarlig. Möjligheterna att utöka byggnadsverksamheten som ett led i en konjunkturstimulerande politik skulle härigenom bli väsentligt mindre eftersom den skulle bli avsevärt mer importkrävande än . De insatser som regeringen vidtagit för att öka bostadsbyggandet är enligt vår mening helt otillräckliga. Regeringen har genom att underlåta att ingripa mot kostnadsutvecklingen på byggområdet, genom att underlåta att anpassa lånesystemet till utvecklingen, genom att underlåta att vidta åtgärder för att säkra tillgången av krediter och genom att i många fall fördröja handläggningen av planärenden på ett allvarligt sätt medverkat tiil att bromsa upp bostadsbyggandet. För att få till stånd ett utökat bostadsbyggande är inte enbart effektiva åtgärder på de nu nämnda områdena nödvändiga utan särskilda åtgärder behövs också för att begränsa inflyttningshyrorna och dessas effekter. Många byggprojekt torde inte komma i gång på grund av tveksamhet med hänsyn till kostnadsutvecklingen. Kraftfulla åtgärder bör därför vidtagas för att stimulera bostadsbyggandet. För det första kräver vi från socialdemokratiskt håll ett prisstopp och i vissa fall införande av högstpriser inom byggmaterialsektorn. För det andra krävs införandet av ett särskilt ränte- och amorteringsfritt lån till nybyggda flerfamiljshus för att begränsa inflyttningshyrornas storlek. Detta bör till sin storlek motsvara nu utgående mervärdeskatt. För det tredje krävs förbättrade bostadsbidrag. Genom åtgärder av detta slag bör enligt vår uppfattning bostadsbyggandet kunna stimuleras i en sådan omfattning att igångsättningen därigenom på årsbasis bör komma upp i en nivå av 10-15 000 fler lägenheter än vad som eljest skulle bli fallet. Regeringens ställningstaganden i den reviderade finansplanen grundas på bedömningen att industriproduktionen kommer att stabiliseras samt möjligen undergå en begränsad ökning. Först väntas en mera betydande produktionsuppgång. På grund av nuvarande kapacitetsöverskott leder emellertid en produktionsökning till växande personalbehov först . Regeringens beräkningar anger en fortsatt nedgång av antalet sysselsatta inom industrin under innevarande år. Först under loppet av 1979 väntas denna minskning upphöra. Även efterfrågan på arbetskraft inom övriga sektorer av ekonomin väntas utvecklas så svagt att regeringen finnér det nödvändigt framhålla risken för ökad arbetslöshet . Redan i vår motion 1977/78:893 om sysselsättningspolitiken konstaterade vi att regeringen inte förmått utveckla en övergripande sysselsättningsskapande politik. Behovet av arbetsmarknadspolitiska insatser hade därmed kommit att växa utöver vad som behövt betingas av den underliggande konjunktur- och strukturutvecklingen. Sysselsättningspolitiken hade i allt väsentligt fått karaktären av uppehållande försvar, där tidigare utvecklade arbetsmarknadspolitiska medel sattes in i all den utsträckning som var möjlig. I bilaga 3 till den reviderade finansplanen 1978 föreslår arbetsmarknadsministern dels införande av ett tillfälligt nyrekryteringsbidrag, dels förlängning av vissa statliga bidrag till företag för bevarad sysselsättning. Med undantag för vissa vägbyggen i det inre stödområdet, som förutskickas av budgetministern i bilaga 2 till den reviderade finansplanen, synes regeringen åter ha stannat för en politik där man med överförande av finansiella resurser från den offentliga sektorn till företagen söker åstadkomma ökad aktivitet i De nya arbetsmarknadspolitiska åtgärder som föreslås tar sin utgångspunkt i en mera allmän uppgång som regeringen menar sig kunna spåra i tillgängliga prognoser. Underlaget för regeringens förhoppningar härvidlag är bräckligt. Redan konsekvenserna av regeringens ekonomiska politik i vad avser produktion och sysselsättning i vår hemmamarknadsindustri liksom inom handeln, transportnäringen och serviceverksamheten i övrigt kan grundligt förändra den bild av konsolidering och förestående uppgång som tecknas av regeringen. Socialdemokratins politik för sysselsättning Mot denna politik ställer socialdemokratin samordnade åtgärder inriktade mot sviktande avsnitt i den svenska ekonomin. Genom aktiva offentliga insatser skapas förutsättningar att utan omgång stärka den inhemska reala efterfrågan och därmed sysselsättningen. Med denna motion utvecklar vi förutsättningarna för och innehållet i en sådan politik. Bäst kan skillnaden mellan den borgerliga regeringens hållning och socialdemokratins politik illustreras med ett konkret exempel. 1 bilaga till årets reviderade finansplan finner arbetsmarknadsministern det f. n. vara "för tidigt att avgöra i vilken omfattning efterfrågan kan behöva stimuleras genom ytterligare tidigareläggning av angelägna offentliga beställningar och byggnadsarbeten. Antalet arbetslösa medlemmar i byggnadsarbetareförbundet uppgick till över 7 000 personer. Detta motsvarar av totala antalet medlemmar. I vissa län redovisas långt högre tal. Den höga arbetslösheten bland byggnadsarbetarna är i betydande utsträckning en konsekvens av regeringens handlande på bl. a. bostadsbyggandets och energipolitikens områden. Den borgerliga regeringens agerande med omväxlande senare- resp. tidigareläggningar av statligt byggande ryckte ytterligare undan grunden för en planmässig byggnadsverksamhet. Den höga arbetslösheten till trots väljer regeringen fortfarande att avvakta. Socialdemokratin kan inte acceptera en passiv byggnadspolitik. Vid upprepade tillfällen har vi lagt fram konkreta förslag för att öka byggnadsverksamheten. Ökat offentligt byggande är därvid av stor betydelse. För att förebygga en stor arbetslöshet i byggnadssektorn /79 bör regeringen omgående vidta de åtgärder som krävs för att öka den offentliga byggnadsverksamheten. Efter framställning rörande ökat offentligt byggande som överlämnats till regeringen förfogar man nu över ett gott underlag för omedelbara insatser. Vad vi här anfört om ökat statligt byggande bör av ges regeringen till känna. Med denna motion framläggs socialdemokratins förslag till ekonomisk politik. Genom långsiktigt inriktade selektiva ekonomisk-politiska åtgärder tryggas och stärks vår framtida sysselsättning. a. åtgärder till förmån för utsatta medborgargrupper tryggas dessa gruppers standard och stimuleras efterfrågan. Den vägen hävdas sysselsättningen även på kort sikt. Det är med dessa utgångspunkter vi bedömt regeringens förslag om ett tillfälligt ny rekryteringsbidrag. Regeringens förslag att introducera ett tillfälligt nyrekryteringsbidrag motiveras med att företag med förväntningar om ökad avsättning och produktion skall förmås tidigarelägga den nyrekrytering som kommer att föranledas av en sådan uppgång. Med bidraget syftar regeringen till att påverka den totala volymen i arbetskraftsefterfrågan . Redan i vår partimotion (1977/78:893) om sysselsättningspolitiken underströk vi betydelsen av att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ges en mera offensiv inriktning. Vi återupprepade detta krav i vår motion om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten som vi angav vissa riktlinjer för utformningen av ett statligt stöd för att stimulera nyrekryteringen. Det är glädjande att regeringen nu funnit behov av att komplettera nuvarande åtgärdsuppsättning med tillfälliga åtgärder av en mera offensiv karaktär. Det stöd som föreslås blir, med de syften som anges, att uppfatta som ett i väsentliga stycken nytt inslag i vår arbetsmarknadspolitiska medelsuppsättning. Vi har funnit det angeläget att noga överväga regeringens förslag och dess effekter. Vi har gjort detta i en strävan att lämna vårt bidrag till ett gemensamt försök att ge stödet en utformning som för att det skall kunna utvecklas till ett effektivt instrument i en aktiv arbetsmarknadspolitik. Därvid krävs bl. a. att verksamheten redan från början kan genomföras under förtroendeingivande former. I det följande redovisar vi vår syn på regeringens förslag med utgångspunkt i ett antal krav som bör kunna resas på stödets utformning och effekter. Det är regeringens bedömning att stödet skall medverka till att öka den totala volymen i arbetskraftsefterfrågan. Företag som väntar en framtida uppgång skall förmås tidigarelägga nyrekryteringen. Exportindustrin arbetar med betydande outnyttjad kapacitet. Detta kan numera i växande utsträckning komma att gälla även för hemmamarknadsindustrin, handeln, servicenäringen i övrigt samt transportnäringen. Allmänt gäller att efterfrågan på arbetskraft på allvar förstärks först med manifesterad orderuppgång och gott kapacitetsutnyttjande. förhållande torde nu i särskilt hög grad komma till uttryck i företagens handlande. Härför talar den utdragna avmattningen som ligger bakom oss. Sammantaget skulle detta kunna innebära att åtgärder ägnade att sänka företagens kostnader för en marginell sysselsättningsökning visar sig i huvudsak förbli utan verkan på den totala arbetskraftsefterfrågan så länge redan anställda inte kan sysselsättas fullt ut. En förutsättning för att ett nyrekryteringsbidrag skall ge sysselsättningseffekter blir därför att det ingår som en del i en övergripande politik, som genom riktade åtgärder skapar ökad aktivitet i ekonomin och därmed hävdar den totala efterfrågan på personal. Ett nyrekryteringsbidrag torde med en sådan politik i viss begränsad utsträckning kunna medverka till att förstärka efterfrågeökningen. Dock synes ett stöd av denna typ i första hand vara ägnat att styra efterfrågan till särskilt utsatta grupper på arbetsmarknaden nytillträdande, arbetslösa, sysselsatta genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder, personer med arbetshinder m. fl., över huvud taget grupper som först i andra hand skulle få del i en sysselsättningsuppgång. Socialdemokratin lägger nu fram förslag om dels en sysselsättningsskapande ekonomisk politik, dels regler för ett tillfälligt ny rekryteringsstöd som är ägnade att trygga en utveckling där den arbetskraftsefterfrågan, som de ekonomisk-politiska åtgärderna genererar, i första hand riktas till de grupper på arbetsmarknaden som i dagens läge är i störst behov av stöd. Regeringen förklarar i propositionen bidragets generella utformning med att en allmän uppgång i efterfrågan på arbetskraft kommer också de mest utsatta grupperna till del. Regeringens förslag innebär att all nyrekrytering skulle erhålla samma bidrag. Stöd skulle därmed komma att utgå även för rekrytering av personal i företagsledande ställning, högt kvalificerade specialister eller andra personalkategorier med traditionellt säker sysselsättning. Följden skulle bli att företagens nyanställningar skulle subventioneras utan hänsynstagande till olika gruppers och individers faktiska möjligheter att erhålla och behålla ett arbete. Det är vår uppfattning att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i allt väsentligt bör utformas med utgångspunkt i den enskildes behov och förutsättningar. Risken för att utsatta gruppers relativa konkurrensförutsättningar skulle försämras genom stödets konstruktion bör därför elimineras. Detta kan ske genom att rekryteringsbidrag i första hand tillgodoförs företag som rekryterar arbetssökande vilka står sämre rustade i konkurrensen och vars sysselsättning hotas. Omsättningen av personal är betydande och fortgår även i tider med stagnerande total arbetskraftsefterfrågan. finns ett stort antal foretag som står inför expansion och nyrekrytering. Med regeringens förslag får dessa företag ökade finansiella möjligheter att konkurrera om den etablerade arbetskraften. Stödet skulle därmed kunna medverka till att löneglidningstendenser förstärks till förmån för redan starka grupper. Den solidariska lönepolitiken skulle motverkas. En politik som vi förordar, med ekonomisk-politiska insatser för tryggad sysselsättning kompletterade med bidrag för rekrytering av personer som står utan arbete, skulle däremot mera direkt öka ianspråktagandet av annars outnyttjade resurser. Ett genom bidragets konstruktion ökat efterfrågetryck på konkurrenskraftig personal skulle kunna undvikas. Tendenser till löneglidning skulle kunna mildras. Den solidariska lönepolitiken skulle stärkas. Vi har tidigare redovisat skälen för vår bedömning att ökad nyrekrytering i näringslivet torde inträffa först med antingen dokumenterat ökat kapacitetsutnyttjande eller gott orderläge och förestående produktionsuppgång. Intetdera förhållandet kan sägas karaktärisera vare sig den aktuella situationen eller den förväntade utvecklingen med en ekonomisk politik efter de riktlinjer som förordats av regeringen. Bidraget för nyrekrytering kan följaktligen förväntas utgå huvudsakligen för personal som byter arbete och därmed för personalökningar som skulle inträffat även utan stöd. Trots betydande statsutgifter skulle sysselsättningsutvecklingen förbli svag. Till detta skall läggas risker för att bidraget genom sin konstruktion kan komma att stimulera till omföring av personal mellan företag i samma koncern resp. nyrekrytering från underleverantörer. Med ett selektivt stöd till förmån för arbetslösa eller sysselsatta i beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning etc. skulle de ökade statsutgifterna för ett nyrekryteringsbidrag i allt väsentligt kompenseras av bortfallande statsutgifter för att täcka t. ex. arbetslöshetsstöd. En så utformad bidragsverksamhet torde därmed i stort kunna genomföras utan den totala merbelastning på statsbudgeten som följer med regeringens förslag och som preliminärt har beräknats till 150 milj. kr. En väl utbyggd arbetsförmedling utgör en viktig del i det allmännas insatser inom arbetsmarknadspolitiken. Stegvis ökade kontaktytor mellan förmedlingsorganisation och företag liksom väl utvecklade samarbetsformer skapar förutsättningar för ett effektivt genomförande av arbetsmarknadspolitiska insatser och reformer. Ett viktigt led i strävandena att förstärka förmedlingens arbete är att göra största möjliga del av det totala platsutbudet tillgänglig i förmedlingsarbetet. 1 propositionen låter regeringen förstå att bidraget bör ges en sådan utformning att inte en numera hårt ansträngd förmedlingsorganisation överbelastas. Regeringen föreslår en uppläggning av stödet som gör att en betydande del av den bidragsberättigade rekryteringen kan förväntas ske vid sidan av den offentliga arbetsförmedlingen. har i det uppkomna arbetsmarknadsläget ställts inför utomordentligt krävande uppgifter. Vid upprepade tillfällen har socialdemokratin framlagt krav om ökning av personalen i verket. Dessa har inte tillgodosetts av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Trots ständigt växande arbetsuppgifter och sviktande resurstillskott har arbetsmarknadsverket väl löst sina uppgifter, men personal och resurser i övrigt är hårt pressade. Regeringen hänvisar nu till det ansträngda läget och finner att verket har begränsade möjligheter att administrera och kontrollera detta nya statsfinansierade stödsystem. Det nu uppkomna läget får ses som en konsekvens av regeringens tidigare hållning till verkets resursbehov. Socialdemokratin kan inte acceptera att arbetsmarknadsverkets möjligheter att bedriva en effektiv förmedlingsverksamhet försvagas. De krav på personalökning som vi senast framfört i vår motion om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten får därför uppfattas som ett minimikrav. Den framställning om ökade resurser liksom om åtgärder i övrigt som verkets styrelse överlämnat till regeringen bör och i positiv anda bli föremål för prövning. Detta bör av ges regeringen till känna. Mot bakgrund av vad vi tidigare framhållit om behovet av en effektiv och väl fungerande arbetsförmedling bör systemet med rekryteringsbidrag så långt möjligt ges en sådan utformning att företagen stimuleras utveckla nära kontakter med förmedlingen. Därmed förstärks den allmänna grunden för arbetsförmedlingens möjligheter att medverka till sysselsättning av de människor som står inför hotet om en långvarig och kanske definitiv utslagning från arbetsmarknaden. Bidraget i sig blir sedan ett värdefullt instrument för arbetsförmedlingen, genom att möjligheter öppnas att särskilt premiera företag som anställer personer som står utan arbete. Vi kommer senare att förorda att bidragsverksamhetens administration inom förmedlingen liksom inom företagen görs så enkel som möjligt. Härigenom samt med tillgång till den personalökning inom verket som vi förordat bör det bli möjligt tillämpa regeln att bidragsberättigad rekrytering skall ske genom den offentliga arbetsförmedlingen. Erfarenheterna från tidigare konjunkturdämpningar visar hur de arbetstagare med begränsad konkurrensförmåga sorn blivit arbetslösa under avmattningen ofta får stå kvar utan arbete när aktiviteten i ekonomin åter ökar. En upprepning av detta mönster bör nu förebyggas genom att förmedlingen får effektivare medel i sitt arbete för att erbjuda dessa grupper sysselsättning på den egentliga arbetsmarknaden. Ett rekryteringsbidrag utformat enligt de riktlinjer som vi här förordar skulle kunna bli ett värdefullt tillskott i förmedlingsarsenalen. Genom att ge anpassningsgrupperna inom företagen en aktiv roll vid de bidragsberättigade nyrekryteringarna kan stödet även stärka förmedlingens möjligheter att förverkliga de intentioner som bl. a. kommit till uttryck i den s. k. främjandelagen. Regeringen framhåller i propositionen att en strävan har varit att göra bidragsregler och kontrollrutiner så enkla som möjligt. En granskning av de föreslagna reglerna ger vid handen att stödverksamheten i huvudsak kommer att hanteras inom de bidragssökande företagen. Myndighetens medverkan synes i stort begränsas till behandling av inkommande bidragsansökningar vid kvalifikationstidens utgång. Att stödhanteringen i så betydande omfattning överlåts på bidragsmottagaren, inbegripande dokumentation för eventuell kontrollverksamhet, inger principiella betänkligheter. Till detta kommer att en tillämpning av de stödregler som förordas förutsätter insamling, sammanställning och redovisning inom företagen av en betydande mängd data. Vi förordar att statsbidrag för nyanställning av personal skall utgå endast vid rekryteriing som blir resultat av antingen direkta initiativ från förmedlingen eller av direkt hänvändelse från företag till förmedlingen om anvisning av personal som berättigar till bidrag. Den särskilda administrationen av stödet kan därmed inskränkas till att företaget vid ansökan om bidrag uppger antal nyanställda som kvarstår i anställning vid kvalifikationsperiodens utgång samt rekryteringstidpunkt. Genom att låta bidragsberättigad rekrytering ske under direkt medverkan av förmedlingen skulle, om så visar sig önskvärt, kunna skapas förutsättningar för en enkel dokumentation inom förmedlingen och därmed reella kontrollrutiner. 1 propositionen föreslås att det bör ankomma på regeringen att samordna rekryteringsbidraget med reglerna för andra bidrag. En sådan samordning kan visa sig grannlaga, varför regeringen senast i proposition om tilläggsbudget 1 för /79 bör redovisa sina överväganden i dessa stycken för . Detta bör av ges regeringen till känna. Vi delar arbetsmarknadsministerns bedömning att ett tillfälligt nyrekryteringsbidrag nu bör införas. vill vi framhålla att sysselsättningen kan hävdas och utvecklas endast om handlandet inom olika politiska verksamhetsområden samordnas i syfte att inordna de enskilda ställningstagandena i ett system av samverkande åtgärder. Ett nyrekryteringsbidrag får egentlig effekt om det ingår som en del i en på detta sätt samordnad sysselsättningsskapande politik. Den ökade arbetskraftsefterfrågan som regeringen åsyftar med stödet torde tryggas först med en växande effektiv efterfrågan i ekonomin. En sådan utveckling grundläggs genom en väl inriktad sysselsättningsskapande politik. Ett nyrekryteringsstöd kan som del i en sådan politik vara av betydande värde för att i första hand stärka de svaga gruppernas ställning på arbetsmarknaden. Med den tidigare genomlysningen har vi sökt fästa uppmärksamheten på vissa krav som bör resas på ett bidrag av denna typ. Med utgångspunkt i denna genomgång vill vi föreslå ändringar i det av regeringen föreslagna bidragssystemet. Vi förordar att tillfälligt bidrag för nyrekrytering utgår till företag inom tillverkningsindustri, varuhandel och övriga servicenäringar som 31 mars 1979 anställer person som vid rekryteringstillfället är arbetslös, inbegripande nytillträdande som söker arbete, eller som sysselsätts genom beredskapsarbete, arbetsmarknadsutbildning, tillfälligt sysselsättningsbidrag till vissa företag med dominerande ställning på orten eller genom särskilda arbetsvårdsinsatser. Allmänna villkor för stödet bör vara dels att rekryteringen sker genom arbetsförmedlingen, dels att vederbörande kvarstår i anställning . Bidrag bör ej utgå för återbesättande av vakans som uppstått . De av regeringen förordade reglerna om bidragsbelopp, särskilt introduktionsprogram och omräkning till heltidssysselsatta, bör gälla oförändrade. Innan ansvarig myndighet beslutar om bidrag bör lokal facklig organisation ha beretts tillfälle avge yttrande. Bidragsansökan som avstyrks av facklig organisation bör prövas av högre beslutande organ inom myndigheten. Av vikt är att bidragsverksamheten kan genomföras i nära samförstånd med de anställda.