ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021422 · 1978-01-25 00:00:00 — av Per-OIof m. fl. om förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti har uttalat att kollektivanslutning till politiskt parti inte bör förekomma. anförde med anledning av motion vid /77 angående förbud mot kollektivanslutning i sitt betänkande 1976/77: Utskottet ansluter sig till tidigare av gjorda uttlanden i denna fråga. Den debatt om kollektivanslutningens berättigande som förekommit, bl. a. inom det socialdemokratiska partiet och den fackliga rörelsen, gör att utskottet hyser starka förhoppningar att frågan kan komma att lösas . Utskottet avstyrker därför motionen 588. Utskottsskrivningen verkar mot bakgrund av vad som senare hänt på detta område alltför optimistisk. De moderata ledamöterna i var något mera dämpade i sin optimism och framhöll i ett särskilt yttrande att utvecklingen ger anledning till vissa förhoppningar om att de gjorda riksdagsuttalandena äntligen skall respekteras av det parti som tillämpar kollektivanslutning. De avstod därför från att kräva förbud i lag mot kollektivanslutning till politiskt parti, men de underströk att den principiella uppfattningen att kollektivanslutningen omöjligen kan förenas med principen i vårt demokratiska system, att var och en skall ha rätt att fritt och självständigt välja åskådning och därmed politiskt parti, står fast. Utvecklingen gav sannerligen inte belägg för att socialdemokraterna i enlighet med optimistiska uttalanden avser att respektera den enskildes rätt att fritt och självständigt välja åskådning och parti. Arbetet har intensifierats när det gäller att ansluta nya grupper på kollektiv väg till det socialdemokratiska partiet. Därom vittnar bl. a. de i olika sammanhang mycket uppmärksammade och glädjande nog av många mycket kritiserade aktionerna i bl. a. för att kollektivansluta de stora grupper anställda inom läns landsting som tillhör kommunalarbetarförbundet. Styrelsen för 47 (på i ) föreslår att denna stora avdelning skall anslutas till det socialdemokratiska partiet. Protesterna har varit många. Frågan skall avgöras vid möte . har kommunalarbetama i anslutits till SAP, och efter står nya avdelningar i tur. Utvecklingen visar alltså att socialdemokraterna inte avser att respektera av gjorda uttalanden. De respekterar ej heller de kritiska röster som höjts inom det egna partiet mot kollektivanslutningen. Mot den bakgrunden och då kollektivanslutning till ett politiskt parti står i direkt och uppenbar motsats till kravet att var och en efter egen övertygelse och av fri vilja skall välja sin partitillhörighet räcker det inte längre med förhoppningsfulla uttalanden i mot kollektivanslutning. bör därför nu uttala sig för lagstiftning mot kollektivanslutning. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställer vi att beslutar uttala att kollektivanslutning till politiskt parti ej står i överensstämmelse med vårt demokratiska samhällsskick varför det i grundlagen bör inskrivas den enskildes rätt att själv avgöra eventuell anslutning till politiskt parti. () ()
mot · G1021423 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1423 Enligt bestämmelserna för statligt presstöd gäller bl. a. följande: För flerdagarstidning utgår fullt produktionsbidrag, om tidningens täckningstal uppgår till högst , och för tidning, vars upplaga är mindre än 10 000 exemplar, vid högst hushållstäckning. Vidare utgår för flerdagarstidning reducerat produktionsbidrag om täckningstalet är , och för tidning, vars upplaga är mindre än 10 000 exemplar, utgår bidraget, om hushållstäckningen är lägst men understiger . Dessa särskilda bestämmelser för tidningar under 10 000 i upplaga har säkerligen sin grund i att det är känt att flerdagarstidningar med omkring 10 000 i upplaga ligger direkt i farozonen när det gäller fortsatt utgivning. Men nuvarande bestämmelse om 10 000 i upplaga innebär att så snart totalupplagan går över 10 000, blir det inget produktionsbidrag. Jag anser det vara skäligt att man i detta fall tillämpar en liknande regel i fråga om täckningstalet som den man har vid en nedtrappning för flerdagarstidningar under 10 000 exemplar. Ett tillägg till nuvarande bestämmelser bör införas, innebärande att, för tidningar med 10 000 i upplaga, en successiv nedtrappning sker fram till 12 000 exemplar, där bidraget helt upphör. Produktionsbidraget räknas efter upplagan inom utgivningsorten som är densamma som utgivningskommunen. Här uppstår också en del orättvisor. Kommunreformen medförde mycket olika storlekar på kommunerna. En flerdagarstidning som kommer ut i mindre kommun får självklart ett högre täckningstal än om utgivningsorten ligger i en stor kommun. Därför anser jag att, i de fall utgivningskommunen har mindre än 20 000 invånare, antalet hushåll inom A-regionen bör anses vara underlag för presstödet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beträffande det fortsatta presstödet beslutar uttala 1. att en nedtrappningsregel för flerdagarstidningar med upplaga under 10 000 införs, varvid bidraget helt upphör vid en upplaga på 12 000 exemplar, 2. att, då utgivningsorten (kommunen) har mindre än 20 000 invånare, antalet hushåll inom A-regionen skall ligga till grund för produktionsbidrag.
mot · G1021430 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1430 I propositionen 1977/78: 100, bil. 4, Kungl, hov- och slottsstaten^, redovisas ett från kultursynpunkt synnerligen angeläget ärende, nämligen riksmarskalksämbetets hemställan om särskilda medel för vården av det s. k. på . roll som en kulturfaktor av stor betydelse är allmänt erkänd, men tyvärr får dess värdefulla samlingar inte den vård som tillkommer andra liknande institutioner. Det är inte heller som andra bibliotek av nationellt intresse tillgängligt för vare sig allmänheten eller forskningen. Man kan inte värja sig för den tanken att det förhållandet att är inrymt i ett kungligt slott bidragit till att detsamma, hur underligt det än kan låta, kommit att stå litet utanför den omtanke och den medelstilldelning som ägnas våra andra bibliotek. bör emellertid stunden vara inne att så snabbt som möjligt reorganisera detta bibliotek och därmed gottgöra tidigare försummelser. Föredraganden är inte beredd att f. n. förorda att medel för ökad verksamhet inom anvisas utan vill invänta en ingående plan för en vidgad användning av detsamma. Därefter skulle han kunna pröva frågan på nytt, under förutsättning att en dylik plan utarbetas med hjälp av lämplig expertis. Någon anvisning om vem som skall göra den ingående planen lämnas icke, långt mindre ställs några medel till förfogande. Och så rinner tiden vidare. fortsätter att stå vid sidan om våra andra jämförliga kulturinstitutioner. ser som mest angeläget att inre tjänst organiseras och betraktar de begärda resursförstärkningarna, en bibliotekarie och en vaktmästare (+173 000 kr. ), som ett första steg i reorganisationen av institutionen. Med full förståelse för föredragandens dilemma i det trängda ekonomiska läget skulle för att en begynnelse ändå skulle kunna komma till stånd en framkomlig väg vara att medel åtminstone ansloges för en kvalificerad biblioteksman med deltidsanställning, som utöver en kontinuerlig tillsyn av samlingarna också kunde upprätta den önskade och nödvändiga planen för den framtida reorganisationen och vården av det närmast oskattbara Bemadottebiblioteket. Under åberopande av det anförda hemställs att anhåller att regeringen måtte beakta behovet av att Bemadottebiblioteket under vissa tider ställs till förfogande för allmänhet och forskare.
mot · G1021433 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 1433-1440 Motion 1977/78:1433 För varje del av näringslivet är det viktigt att det finns möjligheter till upplåning av behövligt kapital, så också för lantbruket, som blivit en alltmer kapitalkrävande näring. Tillgången på långfristigt kapital är av avgörande betydelse för lantbrukets möjligheter att hålla en hög produktionsutveckling och för generationsväxlingen i näringen. Hypotekslån är en låneform, som har mycket stor betydelse för lantbrukets kapitalförsörjning. Efterfrågan på dessa lån överstiger väsentligt tillgången på utlåningsmedel, varför landshypoteksföreningarnas lånekö har ökat snabbt . Situationen var att söktes lån om tillsammans 1 950 milj. ; lån utbetalades med 675 milj. kr. Kön har således ökat med 1 275 milj. kr. och uppgår därmed till ca . Detta innebär en väntetid på lån . Dessa förhållanden skapar stora problem för det svenska jord- och skogsbruket. Genom en väsentligt utökad emissionsrätt till försäljning av hypoteksobligationer skulle lånekön kunna minskas på i stället för att som öka kraftigt . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts i syfte att tillförsäkra jord- och skogsbruket tillgång till långsiktigt lånekapital. 1 1977/78.
mot · G1021439 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om kapitalbeskattningen av jordbruk och skogsbruk lade regeringen i den s. k. småföretagarpropositionen (1977/78:40) fram förslag om ändring av regler för beskattning av förmögenhet, nedlagd i småföretagsrörelse, jordbruk eller skogsbruk. Härvid föreslogs att reduktion skall få göras av substansvärde enligt särskilda regler. Till dessa regler är fogad en särskild spärregel, innebärande att reduktionen inte får leda till att företagens värde bestäms till lägre belopp än som motsvarar taxeringsvärdet av fastigheten som ingår i förvärvskällan, minskat med de skulder som efter proportionell fördelning belöper på dessa fastigheter. Spärregeln omfattar dock inte ekonomibyggnader i jordbruk eller byggnader som används i rörelse. För jordbruksföretag innebär denna spärregel endast en mycket begränsad lindring i kapitalskattehänseende eftersom en i jämförelse med industriföretag regelmässigt större andel av kapitalet utgörs av fastigheter. En grupp som över huvud taget inte berörs är ägare av jordbruk som har eller i taxeringshänseende påförs inkomst så att de beskattas enligt den s. k. 80/85procentsregeln. Enligt vår mening haren befarad spekulation med jordbruksfastigheter inneburit att man inte på ett rättvist och konsekvent sätt låtit viss lindring av arbetande kapital i ifrågavarande avseenden gälla alla företagare. Detta är en orättvisa som, förutom att den uppfattas ekonomiskt belastande för dem som berörs, kan leda till att effekten blir att ambitionen att bebo och bruka avsevärt försvåras. Det torde stå i strid med målsättningen att främja ett från allmän synpunt angeläget företagande. En kapitalbeskattning utformad så att den ovannämnda spärregeln slopades skulle i första hand stärka dessa företag och företagarnas möjlighet att även fortsättningsvis verka och endast i andra hand och i ringa utsträckning påverka vederbörandes privatekonomi på så sätt att de netto skulle komma att åtnjuta en i förhållande till nuläget högre inkomst. Det är viktigt att dessa företag skall kunna fortleva och erbjuda arbetstillfällen och beskattningsunderlag. De här påtalade problemen bör bli föremål för behandling i samband med att fortsatta överväganden sker i syfte att lindra kapitalbeskattningen för i företag bundet kapital, dvs. vad som i allmänhet benämns arbetande kapital. Med stöd av vad som framhållits hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att den s. k. spärregeln vid förmögenhetsbeskattning i företag, rörelse jordbruk eller skogsbruk slopas. . () HANS () L. () ()
mot · G1021440 · 1978-01-25 00:00:00 — om slopande av mervärdeskatten på modersntfölk I vårt land finns ekonomiska föreningar u.p.a., modersmjölkscentraler, vars uppgift är att köpa och distribuera överskottsmjölk från ammande mödrar. Mjölken kontrolleras och pastöriscras vid mjölkcentral Modersmjölken haren mycket viktig medicinsk betydelse, i många fall är den livsviktig. Modersmjölken delas ut efter läkarrecept eller säljs tillbaks till sjukhus för att ges till nyfödda och spädbarn. Efterfrågan på bröstmjölk eller modersmjölk är stigande med hänsyn till vetenskapliga rön, som allt tydligare pekar på mjölkens överlägsenhet inom spädbamsnäringen. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar att hos regeringen begära lagförslag, varigenom modersmjölken befrias från mervärdeskatt. GOTAB 57460 Slockholm 1978
mot · G1021442 · 1978-01-25 00:00:00 — om rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för vissa underhållsbidrag Svensk medborgare, som är bosatt utomlands, har inte rätt att vid beskattning i tillgodoräkna sig allmänna avdrag enligt 46 § 2 mom. kommunalskattelagen och tillgodoräknas ej grundavdrag vid skatteberäkningen. Det finns svenskar, vars huvudsakliga inkomst består av pension, som har bosatt sig utomlands. Detta är ofta motiverat av hälsoskäl. Man kan ifrågasätta om, framför allt för dessa grupper, ovan redovisade skatteregler är rimliga. Skulle exempelvis en svensk medborgare, bosatt i , ha av domstol ålagd underhållsskyldighet i samband med skilsmässa till förutvarande make är det belopp som utgår avdragsgillt och beskattas hos mottagaren, men flyttar den, som lämnar underhåll, utomlands upphör avdragsrätten. Beloppet beskattas dock fortfarande hos mottagaren. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag som innebär att avdragsrätt för underhåll till i bosatt mottagare även medges svenska medborgare bosatta i utlandet. () BO ()
mot · G1021444 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ändrade grunder för taxering av jordbruksfastighet har som grund för åsättande av taxeringsvärde på fastigheter varit köpeskillingsstatistiken. grund för taxeringsvärdena var begreppet den förståndiga köparen, dvs. man utgick ifrån en fastighets räntabilitet vilket är liktydigt med fastighetens avkastningsförmåga vilket också konstituerar ett avkastningsvärde. Prisutvecklingen på jordbruks- och skogsfastigheter har varit onormal och ur räntabilitetssynpunkt helt oacceptabel. Köpare med helt andra avsikter än att driva jord- och skogsbruk har uppträtt på fastighetsmarknaden och bidragit till att driva upp priserna till onormala nivåer. Vissa köparkategoriers avsikt med att förvärva jordbruks- och skogsfastigheter har varit att vinna skattetekniska fördelar eller placera kapital med tanke på att värdesäkra sina tillgångar. Dessa spekulationsköp bör inte få ligga till grund för fastighetstaxeringen 1981. Det är inte rimligt att den aktive jordbrukaren skall erlägga fastighetsskatt efter onormala taxeringsvärden. Vidare måste höga taxeringsvärden bidra till att driva upp köpeskillingarna, vilka redan som ovan anförts är alltför höga. för taxeringsvärdena vid nästa fastighetstaxering bör vara för jordbruks- och skogsfastigheter deras beräknade avkastningsvärde. Ej som ett skyhögt marknadsvärde. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att som grund för taxering av jordbruksfastigheter, vid fastighetstaxering, fastighetens avkastningsvärde skall ligga till grund för beräkning av taxeringsvärdet. HANS () () () PER-ER1K C.NISSER (m) () () L. () i
mot · G1021446 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1446 av om slopande av mervärdeskatten på textila konstverk Enligt 8 § 8) lagen om mervärdeskatt är konstverk som är hänförligt till tulltaxenummer 99.01-99.03 och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo undantaget från skatteplikt. Tulltaxenummer 99.01 upptar målningar och teckningar utförda helt för hand. 99.02 omfattar konstgrafiska originalblad och 99.03 originalskulpturer, oavsett materialet. Däremot föreligger skyldighet att erlägga mervärdeskatt för av textilkonstnärer framställda textila konstverk. Utövare av dessa textila konstnärsyrken kan svårligen finna någon rimlig förklaring till att alster av deras konstnärskap skall beläggas med mervärdeskatt medan sedvanliga för hand utförda målningar ej är skattepliktiga. Att måla t. ex. en väggdekoration för hand med hjälp av nål och tråd bör vara likställt med konstverk som framställts med hjälp av pensel och färg. Jag anser därför att sådana textila målningar som jag här har talat om inte bör omfattas av mervärdeskatt. Under åberopande av vad som anförts hemställs att beslutar att textila konstverk jämställs med andra konstnärliga alster i fråga om mervärdeskatt.
mot · G1021447 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om ändring i bevissäkringslagen Dagens moderna samhälle, som är tekniskt komplicerat i många avseenden, fordrar för att det skall kunna fungera i viss utsträckning en mer ingående författningsreglering än äldre typer av samhällen. är det enligt vår mening ett önskemål i sig att författningsregleringen av skilda företeelser och verksamheter i samhället begränsas så långt det är möjligt. Den nödvändiga regleringen av och insynen i enskilda personers verksamhet måste alltid noga vägas mot behovet av personlig integritet. Den avvägning som måste ske mellan dessa intressen är ofta svår. Vi har vid tidigare tillfällen hävdat att bevissäkringslagen för skatte- och avgiftsprocessen (SFS 1975:1027) ger möjlighet till alltför stora ingrepp i den enskildes integritet. Den kritik som tidigare riktats mot lagen är alltjämt bärande. De säkringsåtgärder som lagen ger möjlighet för myndigheterna att företa kan i många fall vara befogade. Eftersom uppenbarligen mycket betydande belopp undandras samhället genom skattebrott och liknande andra brott är det mycket viktigt att dessa brott effektivt kan bekämpas. Man får dock i den brottsbekämpande verksamheten inte använda sådana medel som kan skapa rättsosäkerhet. Det är särskilt i två avseenden som bevissäkringslagen ur den enskildes integritetssynpunkt behöver ändras. Lagen bör tillämpas endast då skälig misstanke om brott föreligger. Beslut om säkringsåtgärd bör endast få fattas av länsskatterätt. Det är enligt vår mening ett alltför långt gående ingrepp i den enskildes integritet när åtgärder i form av beslag, försegling eller eftersökning (säkringsåtgärder) kan ske hos person beträffande vilken ingen som helst misstanke om brott föreligger. Beslut om säkringsåtgärd i privatutrymme får fattas endast av länsskatterätt medan beslut om sådan åtgärd i andra utrymmen får fattas av granskningsledaren. Rättssäkerheten för den enskilde skulle väsentligt öka om krav ställdes att samtliga beslut om säkringsåtgärder skulle fattas av länsskatterätt. Det skulle däremot knappast innebära någon försämring av lagens effektivitet. 1 1977/78. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i bevissäkringslagen så att 1. den endast skall tillämpas om skälig misstanke om skattebrott föreligger, 2. beslut om säkringsåtgärd endast får fattas av länsskatterätt. () ()
mot · G1021448 · 1978-01-25 00:00:00 — om avdrag för reparationskostnad vid omtaxering av fastighet Avdrag för reparationskostnader får för annan fastighet, frånsett en- och två-familjsfastigheter, fördelas fr. o. m. beskattningsåret. För jordbruksfastigheter medges sådana avdrag endast under det år kostnaden uppkommit. Skulle en fastighet som taxerats som annan fastighet vid allmän eller särskild fastighetstaxering omföras till jordbruksfastighet, kan den situationen uppstå att till kommande år uppskjutna reparationsavdrag då inte kan avdragas på avsett sätt. Denna situation synes inte ha förutsetts av lagstiftarna. För att undanröja det uppkomna problemet måste i så fall tidigare deklarationer rivas upp och hela avdraget återföras till som ifrågavarande fastighet taxerats som annan fastighet. En annan möjlighet vore att medge de uppskjutna avdragen under den första eller de båda första år då ifrågavarande fastighet taxeras som jordbruksfastighet. Under alla omständigheter bör vederbörande myndighet utfärda föreskrifter för dessa fall för att inte fastighetsägaren skall förlora sin rätt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att föreskrifter utfärdas angående hur rätt till avdrag för reparationskostnader skall medges i samband med omtaxering av fastigheter enligt vad som i motionen anförs. 1* 1977/78.
mot · G1021449 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om avdrag vid den kommunala inkomstbeskattningen för underskott i förvärvskälla Har en fastighet som taxerats som annan fastighet lämnat underskott är detta avdragsgillt under allmänna avdrag vid såväl den statliga som den kommunala taxeringen. I vad avser den kommunala taxeringen är den uppkomna förlusten endast avdragsgill i den kommun fastigheten är belägen. Har den skattskyldige inga inkomster i denna kommun kan således underskottet inte utnyttjas. Enligt reglerna om förlustutjämning får emellertid underskottet, om det uppgår till , utnyttjas mot inkomst i kommunen ett senare år, dock inte senare än efter förluståret. De regler som ovan redovisats kan komma att tillämpas då en person flyttar från en kommun till en annan och anskaffar en villa i den nya kommunen. Då personen fortfarande taxeras i sin gamla hemortskommun kan han inte få avdrag för uppkomna underskott på villan i den nya kommunen, såvida han inte har inkomster där. Även om, som ovan anförts, avdrag medges senare år uppkommer en tillfälligt högre beskattningsbar inkomst och därmed en högre skatt att erlägga, vilket kan bli betungande för den enskilde. Det finns enligt vår mening anledning att undanröja de ovan relaterade negativa konsekvenserna genom någon form av anståndsförfarande eller genom andra åtgärder. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande reglerna för avdrag av underskott av annan fastighet. () ()
mot · G1021450 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om rätt för pensionärer att göra avdrag för socialförsäkringsavgifter De sociala avgifterna har ökat mycket starkt och motsvarar av lönesumman. I fråga om bolag och företagare jämställs avgifterna för de anställda med lönekostnad. De utgör således avdragsgill kostnad i inkomstkällan rörelse. ändrades reglerna för rörelseidkares och jordbrukares avdrag för egenavgifter. Enligt de nya reglerna får även egenavgifter på inkomst av rörelse och jordbruksfastighet dras av som omkostnad i förvärvskällan. Om en pensionär anställer en hemvårdare i sin tjänst jämställs lön som utbetalas till denne med en icke avdragsgill levnadskostnad. Pensionären får inte heller avdrag för någon del av de sociala avgifter han/hon erlägger för den anställde. Vi finner denna ordning otillfredsställande. Idet fall hemvården ombesörjs av anses hemvårdaren som arbetstagare i förhållande till som arbetsgivare. Det måste enligt vår mening anses rimligt att en pensionär som anställer en hemvårdare i sin tjänst får rätt att göra avdrag för de sociala avgifter han erlägger för den anställde. En förutsättning för avdragsrätt bör givetvis vara att den anställde verkligen är att anse som arbetstagare i förhållande till pensionären som arbetsgivare och att hemvårdaren uppger sin lön till beskattning. Vi är medvetna om att kostnaderna för den anställdes sociala avgifter i förevarande fall knappast kan rubriceras som en kostnad för intäkternas (=pensionens) förvärvande. Det bör dock enligt vår mening vara möjligt att ta upp dem under rubriken allmänna avdrag i deklarationen. Kostnaden för staten för en reform av angivet slag kan beräknas bli obetydlig. I många fall torde en rätt till avdrag i enlighet med vårt förslag tvärtom kunna innebära en besparing genom att samhället kan avlastas kostnader av annat slag. att hos regeringen begär en utredning av frågan om pensionärers rätt till avdrag för avgifter till socialförsäkringen m. m. i enlighet med vad i motionen anförts. L. () i . () ()