ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021080 · 1978-01-24 00:00:00 — 1977/78 1080-1087 om central förmedling av fosterföräldrar Rekryteringen av fosterföräldrar- familjehem - sker ofta genom annonser i pressen. Det kan gälla både allmänna rekryteringsannonser men också för rekrytering av familjehem för ett visst barn. Rekrytering via personliga kontakter sker också i stor utsträckning. Rekryteringsmetoderna är dock otillfredsställande ur många synvinklar. Att via annons få fram familjehem för ett visst barn uppfyller inte kravet att överflyttningen av barnet bör kunna ske snabbt. Kommunerna har också olika krav på familjehem. Därför kan ett intresserat familjehem ratas av en kommun men godtas av en annan. Rekrytering via personliga kontakter fungerar inte bra om personalmotsättningen är hög. Det är angeläget ur många synvinklar, men främst med tanke på fosterbarnens trygghet, att kommunerna har tillgång till ett bra urval av familjehem. Detta för att undvika institutionsplaceringar och minska antalet omplaceringar. En central förmedling, som handhas av i samarbete med , eller annan lämplig instans bör därför inrättas, till vilken intresserade fosterföräldrar kan anmäla sig. En sådan förmedling skulle bättre kunna tillvarata den resurs som familjehemmen utgör samt underlätta för kommunerna i sitt sökande av familjehem i framför allt andra kommuner. Det vore också lämpligt att en sådan förmedling tillhandahöll kommunerna information om de intresserade familjehemmens karaktär så att kommunens arbete på den punkten underlättades. att hos regeringen begär en utredning om inrättandet av en central förmedling av familjehem såsom angivits i motionen. 1 1977/78.
mot · G1021081 · 1978-01-25 00:00:00 — Bara var det vanligt att mammorna/föräldrarna fick ha en närmare kontakt med sina nyfödda barn först på BB. Ännu fick inte papporna vara med under förlossningen. Papporna fick inte heller hålla i sina barn under BB-tiden, utan fick nöja sig med att beskåda dem genom en glasruta. Stora framsteg har gjorts bara för att förbättra kontakterna föräldrar-barn i förlossningsvården och under BB-tiden. De kontakterna består i att barnet stannar kvar hos föräldrarna - på vissa sjukhus - efter förlossningen. Det är vanligt numera att barnen läggs upp på mammans mage för att barnet skall höra hjärtljud och läggs till bröstet för att påskynda mjölkproduktionen. Papporna har fått en aktivare roll genom den allt vanligare smärtlindringsmetoden psykoprofylax. Det finns möjligheter att ha samvård på praktiskt taget alla BB-avdelningar även om mammorna måste be om det och det inte antas att omföderskor behöver det. samvården betraktas alltjämt som ett sätt att praktiskt lära mammorna sköta barnen i stället för en del av utvecklingen av samspelet mor-barn. Den första kontakten med barnet är mycket viktig för både föräldrars och barns utveckling av en god relation till varandra. Åtskilliga undersökningar stöder detta. Inget motbevisar det. Mammor som har haft en nära kontakt med barnet klarar amningen lättare än andra mammor liksom att de ammar längre i regel. Barn som vårdas av sina mammor på BB skriker långt mindre än barn som bara vårdas på barnsal. Åtskilligt mer kan dock göras för att förbättra kontakterna . Samvård borde vara en självklarhet även för omföderskor och betraktas som ett sätt att förstärka relationerna mor-barn. Samvård är dessutom ytterst arbetskraftsbesparande. Papporna borde få lära sig att sköta sina barn på BB på samma sätt som mammorna för att även de skall kunna utveckla en relation till sina barn. Enligt en norsk läkare sker den mesta barnmisshandeln under första levnadsåret. En förbättrad relation mellan föräldrar och barn kan vara ett sätt att förebygga barnmisshandel. Bland många psykologer och läkare finns åtskillig kunskap om hur kontakterna barn och föräldrar kan förbättras . Ytterligare forskning behövs, men mycket av vardagen kan förbättras . Det rör sig inte heller om några kostnadskrävande reformer utan till och med om sparåtgärder, eftersom det mer handlar om att föräldrarna skall avlasta personalen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag att anhåller att regeringen utreder möjligheterna till en förbättrad kontakt föräldrar-barn i förlossningsvården och BBvården. 1* 1977/78.
mot · G1021092 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1092 av m. fl. om korttidshem för psykiskt utvecklingsstörda barn En positiv utveckling inom omsorgsverksamheten har varit att allt fler barn tas om hand av sina biologiska föräldrar och att man i allt större utsträckning placerar barn, som av ett eller annat skäl inte kan vistas hos de biologiska föräldrarna, i fosterhem. Detta gäller även gravt utvecklingsstörda barn. Dessa barn är i regel föremål för någon form av omsorg, förpedagogisk träning och social stimulans. Det rör sig i flertalet fall om daghemsplats, elev på särskola eller träningsskola men även träning i hemmet av förskollärare, sjukgymnast, talpedagog eller lekotekarie - allt för att få en så systematisk upplagd träning som möjligt, vilken är avpassad efter barnets individuella behov. Föräldrarna eller fosterföräldrarna har dock en fysiskt och psykiskt stor arbetsbörda, och det händer inte så sällan att de själva sviktar och behöver avlastning för att vila upp sig. Det kan även inträffa händelser i hemmen som gör att man tillfälligt skulle behöva en avlastning. För omsorgsstyrelserna är möjligheten till en sådan hjälp endast institutionsvård. En sådan vård är ur många aspekter negativ, emedan barnen förlorar kontinuiteten i daghemspedagogiken, skolgången och det träningsprogram som man lagt upp i hemmet. Naturligtvis kan institutionerna utnyttjas för korttidsvård, under förutsättning att avståndet mellan institutionen och det biologiska hemmet eller fosterhemmet ej är större än att barnen kan delta i den pedagogiska omsorg som är planerad för dem. För de allra flesta barn blir det dock ett betydligt längre avstånd, och någon annan form av avlastningsmöjligheter för föräldrarna måste då byggas upp. Ett alternativ vore korttidshem för t. ex. flera närliggande primärkommuner. På korttidshemmen försöker man bibehålla barnets rutiner så långt som möjligt. Möjligheterna till avlastning skulle med all säkerhet motivera fler föräldrar att ta hand om sina utvecklingsstörda barn. Troligen skulle även möjligheterna att rekrytera fosterhem bli betydligt större. Den positiva utveckling som inträffat då det gäller utvecklingsstörda barns möjligheter att få växa upp i sina biologiska föräldrahem eller i fosterhem och därmed följande daghemsplaceringar och integrering av särskolorna i den obligatoriska skolan får inte brytas på grund av att samhället inte ställer upp med möjligheter till avlastning för föräldrar, då dessa sviktar under sin psykiskt och fysiskt tunga arbetsbörda. Föräldrar till utvecklingsstörda barn har ständigt behov av lättillgänglig avlastning av hög kvalitet - en avlastning utformad på så sätt att man kan koppla av utan oro och dåligt samvete. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla att omsorgskommittén får i uppdrag att utreda behovet av korttidshem för psykiskt utvecklingsstörda barn. () () () ()
mot · G1021094 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om den nya semesterutredningens uppdrag Enligt nya semesterlagen är frånvaron från arbetet semesterlönegrundande om frånvaron föranletts av: sjukdom eller arbetsskada, föräldraledighet och tillfällig vård av barn, risk för överföring av smitta, viss utbildning, vissa militärövningar samt viss vapenfri tjänst. Däremot är ofrivillig arbetslöshet och genomgående av arbetsmarknadsutbildning ej semestergrundande. Då direktiv utfärdats för en ny semesterutredning hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att i motionen angivna frågor bör behandlas i den nya semesterutredningen. () ()
mot · G1021096 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om reglerna för statliga bosättningslån riksdagsbeslut om ändrade regler för erhållande av statligt bosättningslån gjordes en omfattande informationskampanj om dessa lån. Resultatet blev att antalet låneansökningar ökade kraftigt. Detta visar att det förelåg ett behov av detta slags lån, med lägre räntekostnader än vanliga banklån, och det visar också att kännedomen om möjligheten att få sådana lån inte var särskilt utbredd. Resultatet borde alltså ses som en framgång för informationskampanjen. I stället noterar föredragande statsråd i budgetpropositionens bilaga 8 att de vidgade lånemöjligheterna har medfört att utlåningen från fonden ökat på ett oförutsett sätt. Och utifrån detta konstaterande föreslås en anpassning av gällande regler. De statliga bosättningslånen utgör en möjlighet för unga människor att på fördelaktiga villkor skaffa det som behövs för att starta ett nytt hem. Man behöver inte ta till pressande och i längden oekonomiska kreditvillkor. Man behöver inte heller gå ut på den öppna lånemarknaden, med dess betydligt högre räntor. Däri, liksom i det förhållandet att bosättningslånen enligt de gällande reglerna även utgår till ensamstående handikappade utan barn, ligger bosättninslånens sociala tyngd. Med regeringens förslag till anpassning av reglerna försvinner en stor del av denna sociala tyngd. De unga som står i begrepp att bilda egna hem får med en sådan förändring ett sämre stöd från samhällets sida. Sett mot bakgrunden av den försämring av ungdomens situation inom arbetsliv och på andra områden som inträffat är detta ett kännbart slag. I bilaga sägs visserligen att sociala hänsynstaganden även fortsättningsvis bör ha stor betydelse vid långivningen. Men detta motsägs av de föreslagna ändringarna. Dels gäller detta förslaget att höja räntan, dels begränsningen av anslaget till bosättningslån, vilket för med sig att många unga antingen får vänta på att få ett lån eller inte alls får något, och dels gäller också försämringen de handikappade. I sin framställning om anslag för verksamheten med statliga bosättningslån har riksbanksfullmäktige föreslaglit att kravet på sex månaders gemensam kyrkobokföring skall sänkas . Föredragande statsråd säger sig inte vara beredd att förorda någon sådan ändring. För vår del vill vi stödja riksbanskfullmäktige på denna punkt och tillstyrka att tre månaders sammanboende anges som tillräcklig tid för att erhålla bosättningslån. En sådan lösning skulle ligga i linje med vad som sagts om de statliga bosättningslånens familjepolitiska inriktning. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar uttala att räntevillkoren för bosättningslån skall vara oförändrade i förhållande till beslutet av , 2. att beslutar uttala att kravet på tid för gemensam kyrkobokföring fastställs , 3. att till Statens bosättningslånefond för /79 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt investeringsanslag av . (vpk) INGA (vpk)
mot · G1021099 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om skyldigheten att utfärda läkarintyg Försäkringskassorna sköter det mesta av den allmänna försäkringens uppgifter. Det kan gälla försäkrads rätt till sjukpenning, utbildningsbidrag, förtidspension, handikappersättning, vårdbidrag för handikappade barn eller ersättning vid arbetsskada. Beslut av försäkringskassa sker efter ansökan av den försäkrade men vissa förmåner som t. ex. förtidspension och sjukbidrag kan även beviljas utan att man själv ansöker om det. För behandling av ett ärende krävs det ett läkarutlåtande om hälsotillståndet. saknas det föreskrifter som medför skyldighet för läkare att utfärda intyg på begäran av försäkringskassa. Det gör det svårt för kassan att hos vissa läkare erhålla svar på förfrågningar och läkarutlåtanden i försäkringsärenden. Det har hänt att försäkringskassa ända upp till sju gånger tillskrivit en sjukskrivande och behandlande läkare utan att få begärda uppgifter beträffande en patient. Att på sådant sätt nonchalera skrivelser från försäkringskassa måste betecknas som synnerligen anmärkningsvärt. Beträffande ansökningar om förtidspension har det hänt att handläggningstiden förlängts upp emot på grund av uteblivna läkarutlåtanden. Tidpunkten för ett beslut av försäkringskassa kan vara av stor ekonomisk betydelse för en enskild försäkringstagare, varför intyg bör utfärdas utan onödig tidsutdräkt. Frågan om skyldighet att utfärda intyg har varit föremål för prövning i högsta instans. I en dom har kammarrätten beslutat upphäva en av medicinalväsendets ansvarsnämnd meddelad erinran till en läkare för att denna vägrat hörsamma en begäran från om vissa intyg. I beslut åberopas bl. a. en kommentar läkarlöneavtal, enligt vilken läkarna skulle vara skyldiga att tillhandagå försäkringskassorna med av dem begärda intyg. Kammarrätten intog alltså den ställningen i frågan att det saknas författningsbestämmelser som stadgar skyldighet för läkare att utfärda intyg på begäran av försäkringskassa. En lagändring måste därför komma till stånd, varigenom alla läkare som behandlar en patient åläggs skyldighet att till försäkringskassorna avge intyg och utlåtande, när så erfordras. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om lagändring som innebär skyldighet för läkare att tillhandagå med intyg som försäkringskassorna behöver för sin verksamhet. () () () ()
mot · G1021100 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om översyn av lagen om ersättning åt smittbärare Med nuvarande författning är det möjligt att avstänga så kallad frisk smittobärare från sin yrkesutövning på grund av befarad smittoöverföring till annan person, och den avstängde får då ersättning för förlorad arbetsinkomst via . Är den avstängde gift med exempelvis en dagbarnvårdare, kan denne inte fullgöra sin arbetsuppgift, då det innebär att hon i hemmet tar emot ett antal barn för vård . Detta innebär alltså att denne dagbarnvårdare förlorar sin arbetsinkomst som maken är avstängd från sitt arbete på grund av att han är smittobärare. Maken får dock ersättning från , vilket alltså inte hustrun får eftersom hon varken är smittobärare eller har sjukdom som berättigar henne till ersättning. Detta ärett otillfredsställande förhållande som kräver att smiltskyddslagen ses över, så att även de som indirekt drabbas skall kunna erhålla ersättning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att måtte besluta att hos regeringen begära en översyn av lagen om ersättning åt smittbärare. () ()
mot · G1021101 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om behandlingen av migrän, m. m. Många människor lider svårt av kronisk huvudvärk. Migrän är den vanligaste formen av kronisk huvudvärk och beräknas förekomma hos mellan av befolkningen. Migrän är vanligare hos kvinnor än män och flera undersökningar har visat att av alla kvinnor besväras av migrän. Migrän eller s. k. spänningsvärk anses uppkomma genom en kombination av ärftliga anlag och reaktion på yttre förhållanden i miljön som t. ex. psykisk eller fysisk stress. Migrän förorsakar ett mycket stort bortfall av arbetsdagar. En person med ett migränanfall förlorar sålunda en hel arbetsmånad . En mycket stor del av de människor som har regelbundna migränanfall har över huvud taget ingen kontakt med sjukvården. Den som söker vård för migrän har svårt att hitta rätt i sjukvårdsorganisationen. Patienter med kronisk huvudvärk förekommer på alla nivåer i vårdorganisationen, t. ex. vid distriktsläkarmottagningar, på sjukhusens allmänmedicinska mottagningar, på de psykiatriska och neurologiska klinikerna och inte minst på akutmottagningarna. Bland de patienter som söker på neurologisk mottagning dominerar de svåraste migränfallen som kan ha från några anfall till flera anfall . Det är naturligt att behandlingen av migränpatienterna kommer att variera starkt beroende på vilken vårdform eller specialitet som patienten söker sig till. Det är angeläget att de människor som drabbats av akuta anfall snabbt omhändertas av en effektiv vårdorganisation. Det är också viktigt att utreda de bakomvarande orsakerna till migränanfallen och genom ett samarbete t. ex. mellan yrkesmedicinsk och neurologisk klinik undersöka om det finns förhållanden i patientens arbetsmiljö som direkt utlöser anfallen. En fullständig utredning av orsakerna till att människor har migrän kan kräva ökad samverkan mellan neurologisk och psykiatrisk klinik liksom mellan sjukvårdens och primärkommunernas olika vårdresurser. Informationen till de personer som lider av migrän bör också förbättras. Det är också angeläget att sprida information om migränsjukdomen och dess behandling till allmänheten och särskilt till arbetsplatserna. Vi anser att vårdprogram nämnd bör få i uppdrag dels att utarbeta ett underlag för enhetliga behandlingsmetoder för migränsjuka, dels att genomföra en bred information om de migränsjukas situation och vårdmöjligheter. Med hänvisning till vad som ovan anmförts hemställs att hos regeringen hemställer att får i uppdrag att utarbeta ett vårdprogram för migrän samt därefter genomföra en bred information om de migränsjukas situation och vårdmöjligheter. () ()
mot · G1021106 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om informationen inom mödravården På våra mödravårdscentraler i landet är informationsutbudet mycket olika beroende på vilket landsting de tillhör, men skillnaden kan även vara stor mellan olika sjukvårdsdistrikt. Det finns en del bra och objektiv information från . Men enligt vår mening är den otillräcklig och ger alltför stort utrymme för privata företag att på mödravårdscentralerna göra reklam för sina produkter under sken av att det är en opartisk och objektiv information som ges till de blivande och nyblivna mödrarna. 1 själva verket är enda syftet att öka den egna försäljningen av t. ex. barnvälling. Anmärkningsvärt är också att så litet har gjorts för att nå ut till våra invandrare med den information som finns. Med anledning av vad ovan anförts hemställer vi att anhåller hos regeringen 1. att informationen inom mödravården förnyas och utökas. 2. att likvärdig information även finns på våra vanligaste invandrarspråk. () ()
mot · G1021113 · 1978-01-24 00:00:00 — om en översyn av cancerregistret Vid förs ett register - cancerregistret - över inträffade fall av cancer i . Till registret skall olika sjukvårdsinstanser rapportera upptäckta cancerfall. Syftet med cancerregistret är bl. a. att det skall ligga till grund för statistisk redovisning av cancerläget i landet. publicerades en rapport med en sådan redovisning av de cancerfall som upptäckts - Cancer Incidence in . En liknande rapport avseende de fall som upptäckts 1971 publicerades . Med hänsyn till den hos allmänheten ökade medvetenheten om cancerriskerna i dagens samhälle och det allmänna intrycket att cancerfallen ökat måste denna eftersläpning i avrapporteringen av registret anses otillfredsställande. Med användning av moderna metoder för insamling och bearbetning av statistiskt material borde en icke oväsentlig uppsnabbning av avrapporteringen kunne erhållas om resurser och expertis på statistikproduktion från t. ex. ställdes till förfogande. En utökning av redovisningen när det gäller de nya cancerfallens fördelning på olika befolkningsgrupper etc. samt en uppföljning av tidigare rapporterade fall synes också angelägen. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära att en översyn av statistikproduktionen från cancerregister kommer till stånd med syfte att erhålla snabbare avrapportering och en utökad redovisning från registret.
mot · G1021115 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om skärmbildsundersökning av invandrare I förhållande till de flesta övriga länder kan vi i uppvisa en mycket låg frekvens av lungtuberkulos. Vid sidan av betydande framsteg inom den medicinska behandlingen torde den omfattande dispensärverksamheten med i det närmaste heltäckande massundersökningar vara den främsta orsaken till detta förhållande. När staten 1970 avslutade de allmänna skärmbildsundersökningarna och ansvaret övergick till landstingen fanns 25 000 fall av lungtuberkulos registrerade. nyupptäcktes 2 346 nya sjukdomsfall. 1976 var 9 030 fall registrerade och 1 307 nyregistrerade. Denna glädjande utveckling får dock inte tas till intäkt för att sjukdomen skulle vara utrotad. Genom det ökade resandet länder emellan och genom invandring från länder med hög tuberkulosfrekvens finns alltjämt risken att sjukdomen på nytt ökar. Denna risk ökar numera på grund av att den yngsta generationen nu saknar det skydd som calmettevaccinationen tidigare gav. Våra möjligheter att bekämpa tuberkulosen är i hög grad beroende av att vår beredskap vidmakthålls. Därför bör olika former av förebyggande åtgärder ges hög prioritet när vi avsätter resurser till den förebyggande hälsovården. Tuberkulosen är en starkt miljöbetingad sjukdom. Därav följer att de som lever i dåliga bostadsmiljöer, arbetar i mindre goda arbetsmiljöer och de som lever under oordnade sociala förhållanden utgör riskgrupper som motiverar insatser i särskild ordning. Våra invandrare har därför ofta en utsatt ställning. Invandrarna kommer dessutom ofta från länder med hög tuberkulosfrekvens, länder som saknar motsvarighet till vårt system för hälsoundersökning. Uppgifter från sjukvårdshuvudmännen i de län som har hög andel invandrare visar att andelen tuberkulosfall bland invandrare är betydligt högre än hos befolkningen i övrigt. Tuberkulos i avancerat stadium var hos invandrare betydligt vanligare än hos övriga. Eftersom invandrare inte varit inlemmade i vårt system för tuberkuloskontroll bör de - för att få samma chans att undgå konsekvenserna av den smygande sjukdomen - skärmbilds- eller röntgenundersökas efter invandring. Vi tycker det är självklart att invandrare skall ha del av våra välfärdsanordningar. Denna regel måste gälla även här. De åtgärder vi här föreslår torde inte kräva alltför stora resurser, vare sig ekonomiskt eller organisatoriskt. Det gäller att inom ramen för regelmässigt pågående verksamhet skapa sådana rutiner att invandrare, såsom speciell riskgrupp, undersöks efter invandring. En lämplig metod är att undersökning aktualiseras i samband med att uppehållstillstånd lämnas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att till regeringen uttalar att sådana rutiner skapas inom den förebyggande hälsovårdens ram att invandrare skärmbildseller röntgenundersöks efter invandring.