mot · G1021723 · 1978-02-02 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. Det är väsentligt att statsbidragssystemet för ändras på ett sådant sätt att resurserna kan användas där de bäst behövs enligt bedömningar man gör regionalt och lokalt. I principbeslut om skolns inre arbete fastslogs också riktlinjer för ett nytt statsbidragssystem baserat på basresurser och förstärkningsresurser för att möjliggöra en friare resursanvändning. beslöt att den timplanebundna undervisningen i första hand skall tryggas genom att varje skolenhet tilldelas ett antal s. k. basresurser. Basresursens storlek fastställdes till att en lärarveckotimme får uttas vid en skolenhet för varje elevveckotimme och undervisningsgrupp, anordnad enligt nu gällande regler för bildande av klasser och andra stadigvarande undervisningsgrupper. För att garantera att undervisningen i slöjd och hemkunskap skall kunna äga rum i grupper med max. 16 elever skall enligt principbeslut för varje elevveckotimme utgå oavsett antalet elever per basresurs. Skälen till detta är ämnenas karaktär av laborativa ämnen med starkt individualiserat undervisningssätt samt att lokalerna för ämnena är dimensionerade för 16 elever. angav dock i sitt betänkande: att det skall vara kommunerna obetaget att föra över basresursens särskilda lärarveckotimmar i slöjd och hemkunskap till förstärkningsresursen, om basresursen avser mindre än 17 elever eller om kommunen har möjlighet att anordna slöjd-och hemkunskapsundervisningen i andra former än dem som propositionen utgår från. Uttalandet har i promemoria (DsU 1977:8) och i föreliggande proposition tolkats på ett alltför långtgående sätt: Genom detta uttalande har utskottet markerat att slöjd och hemkunskap ej automatiskt bör tilldelas större resurs än vad som kan motiveras utifrån det faktiska behovet. En resursöverföring i enlighet med utskottets uttalande torde i huvudsak endast kunna bli aktuell i ämnet slöjd på låg- och mellanstadiet. Syftet med utbildningsutskottets förslag kan därför enklast nås genom att den del av det extra resurstillskottet i slöjd, som överstiger nuvarande riksgenomsnittliga resurstid i ämnet på låg- och mellanstadiet, redan från början läggs på förstärkningsresursen. En ökning av resurstilldelningen i slöjd utöver den som ligger kvar inom basresurserna kan då ske så snart de faktiska behoven gör detta motiverat. Garantier för att nuvarande lärartäthet i ämnet upprätthålls kan härigenom kombineras med en ökad flexibilitet i resursanvändningen. I riksdagsbeslutet dokumenterades en klar insikt om att slöjd och hemkunskap är i behov av särskilda garantier för att undervisningen skall kunna ske i gruppstorlekar anpassade till befintliga lokaler och målsättningar för ämnena. I propositionen fastslås dock att slöjd och hemkunskap ej automatiskt bör tilldelas större resurs än vad som kan motiveras utifrån det faktiska behovet. Under 2.4.2.3 (s. 63) Resursfördelning och resursanvändning framhåller emellertid statsrådet: Förutom insatser för att stärka elevernas basfärdigheter och individuella insatser för barn med skolsvårigheter måste man vid fördelningen av resurserna ta hänsyn till att det finns ämnen som kräver undervisningsgrupper av viss storlek. Jag tänker här främst på ämnen som t. ex. slöjd och hemkunskap där lokalerna är dimensionerade för mindre elevgrupper eller där arbetsmiljö- och arbetarskyddsskäl talar för en stark begränsning av gruppstorleken. I nuvarande system har detta beaktats genom resurstimmama. Med det nya systemet kan större smidighet upnås i förhållande till ämnets och elevgruppens särskilda behov. Det är väsentligt att resurserna kommer till användning där de bäst behövs och resursöverföringen från basresursen till förstärkningsresursen vad beträffar slöjd på låg- och mellanstadiet är riktig att göra, under förutsättning att garantier skapas att grupperna i slöjd och hemkunskap maximeras till 16 elever samt att grupperna inte sammansätts av elever från skilda årskurser, såvida undervisningen inte regelmässigt sker i b/B-form. Garantin kan skapas i form av anvisningar till kommande förordning. Som en direkt följd av att man i det nya statsbidragssystemet reglerar det totala antalet lärarveckotimmar finns något behov av att i timplanen till läroplan ange antalet lärarveckotimmar. Borttagande för emellertid med sig att man också tar bort ämnet maskinskrivning ur timplanen. Något som inte kan accepteras som en konsekvens av en förändring av statsbidragssystemet. Det är därför angeläget att redan nu uttalar som sin mening att eleverna även i fortsättningen har möjlighet att välja ämnet maskinskrivning i minst samma omfattning som (se SF 5 kap. 8 §), att ämnet maskinskrivning är att hänföra till timplansbunden undervisning och att resurser för maskinskrivning tas ur den del av förstärkningsresursen som är avsedd för undervisning samt att underlaget för lärartjänst tryggas i nuvarande omfattning. Vid behandlingen av propositionen om Skolans inre arbete avstyrker en motion om halvklass i teckning med hänvisning till införande av ett nytt statsbidragssystem. gjorde emellertid följande uttalande beträffande användningen av förstärkningsresurserna: Avsikten med denna resurs är att den skall kunna användas förde undervisningsbehov som man lokalt finner angelägna att tillgodose, bl. a. undervisning i teckning." I föreliggande proposition görs inte något uttalande beträffande förstärkningsresursens användning för att skapa mindre undervisningsgrupper i ämnet teckning. Enligt min mening bör man vid fördelningen av förstärkningsresursen ta hänsyn till att det finns ämnen med ett i huvudsak praktiskt och laborativt arbetssätt som t. ex. teckning, som kräver undervisningsgrupper av viss storlek. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer jag att vid behandlingen av propositionen 1977/78:85 beslutar att som sin mening ge till känna vad som i motionen anförts om speciell hänsyn när det gäller den friare fördelningen av statsbidraget till till ämnena slöjd, hemkunskap, maskinskrivning och teckning.