mot · G1021809 · 1978-03-28 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:110 om energiforskning m. m. Vi har i en utförlig motion om energipolitiken (1977/78:477) redogjort för kommunisternas ståndpunkter och krav. Vi framhöll där att den viktigaste uppgiften var att snabbt frigöra från behovet av importerad olja. Enda realistiska alternativet är kärnkraften. beslut om 13 reaktorer bör fullföljas utan ytterligare dröjsmål. De oerhörda rikedomarna i den svenska alunskiffern bör utvinnas genom eller ett för detta ändamål särskilt bildat statligt bolag. Alla leden i kärnbränslecykeln bör utvecklas inom landet som helstatliga företag. De multinationella oljebolagens dotterföretag i bör förstatligas. Med en realistisk och beslutsam politik har möjligheter att inom en förhållandevis kort tidrymd bli självförsörjande på energi. , som ratificerat icke-spridningsavtalet och förbundit sig att exportera produkter inom detta område endast till stater som underkastar sig det internationella atomenergiorganet stränga kontrollbestämmelser, skulle dessutom kunna utveckla en betydande exportindustri. Det är för oss självklart att de ekonomiska intressena bör vara underordnade säkerhets-och miljöintressen. Det är därför med förvåning vi noterar att propositionen angående energiforskning lägger huvudvikten på energikällor, som ger en allt annat än billig energi som de från miljösynpunkt skapar problem som knappast kan accepteras under fredsförhållanden (som vi intensivt hoppas skall bestå). Varför göra huvudsatsningen på energikällor som man vet inte kan användas i stor skala av miljöskäl? Därtill kommer alla andra invändningar - det ringa utbytet i förhållande till investeringarna av arbetskraft och kapital, de besvärliga transportproblemen osv. Av inhemska energiråvaror är "biomassa" (energiskogar, skogsavfall) "ett av de intressantaste alternativen", enligt propositionen (s. 144). Men med den brist på skogsråvara som den svenska trä- och massaindustrin normalt lider under kommer helträdsanvändning säkerligen att bli alltmera vanlig. Det avfall som sedan kommer att återstå behövs sannolikt bättre där det ligger som jordförbättringsmedel - än som energiråvara. Energiskogar, främst snabbväxande sälg och , skulle enligt förslaget ta i anspråk endast sådan mark som inte är intressant för annan skogsproduktion. Det är tvivelaktigt om det finns någon sådan mark (myr- och våtmark samt nedlagd jordbruksmark), där inte skogsproduktion för industrins råvarubehov alltid måste prioriteras. Förutsättningen för att "energiskogar" skall bli snabbväxande är för övrigt att de får en betydligt kraftigare skogsgödseldos i form av kväve, fosfor och kalium än det traditionella skogsbruket använder. Gödslingen kommer dessutom att ske på våtmarker, där urlakningen till vattendrag och till grundvattnet kan bli betydligt mer omfattande och svårkontrollerbar än den som uppmärksammats. Vi motsätter oss inte att de vetenskapliga projekt stöds som syftar till att på en relativt begränsad areal driva s. k. minirotationsskogsbruk och utvärdera biomassans möjligheter i framtida energiförsörjning. Men vi förutsätter att miljöeffekterna, yrkesskaderiskernatsom i vanligt skogsarbete hör till de allvarligaste i svenskt kroppsarbete), luftföroreningsproblemen med vedeldade kraftverk, transportproblemetvjried denna mycket skrymmande energiråvara och övriga problem också blir föremål för vetenskaplig utvärdering. Inte minst intressant är frågan om vad man skulle få ut i nettoenergi av energiskogar i stor skala. I ett yttrande från statens naturvetenskapliga forskningsråd sades det om fyra forskningsprojekt beträffande energiskogar: "För de gödslade alternativen skulle en halvering av kalkylerat produktionsresultat innebära att lika mycket energi måste tillföras som systemet producerar, dvs. nettoenergiproduktionen blir nära 0. kan, enligt propositionen, "få stor betydelse för energiförsörjningen" (s. 145). Erfarenheter av torvutvinning i stor skala finns framför allt i , och . behandlade i sitt betänkande Energi 1985-2000 (SOU 1974:64, s. 201-203) de svenska torvtillgångarna och konstaterade att även om de är mycket stora, får man "räkna med att torv endast kan få en begränsad betydelse för vår energiförsörjning under fredstid". De exploaterbara tillgångarna begränsas starkt av transportekonomiska skäl. Torvtäkten bör inte ligga längre än från kraft- och värmeverket. Den transportkapacitet som ändå krävs blir avsevärd. För en anläggning på 30 MW torde krävas omkring grästorv eller drygt /år. Utprovad teknologi finns tillgänglig utomlands, bl. a. i och . Däremot är miljöeffekterna, både de direkta och de indirekta, av torvtäkt i stor skala och luftföroreningarna vid förbränningen nödvändiga att undersöka närmare. För kärnkraftsproduktionen vet man exakt vilka luftföroreningarna (huvudsakligen i form av ädelgaser) är och vilka åtgärder som kan vidtas för att nära nog helt förebygga dem. Beträffande de fossila bränslena - olja och kol - har forskarna, framför allt de medicinska, varnat för konsekvenserna av ett ohämmat utsläpp av förbränningsprodukterna. Till relativt har dessa varningar varit förgäves i och mångå andra länder. Först har uppmärksamheten riktats på utsläppen av radioaktiva ämnen, särskilt radium-226(halveringstid 1 ) och thorium, vid förbränning av kol. En stor polsk undersökning av Jaworowski och hans medarbetare vid centrallaboratoriet för strålskydd i redovisades 1973 vid om miljöövervakning kring kärnkraftsanlägg Undersökningen syftade till att få fram jämförande data beträffande strålningsriskerna från konventionella kraftverk och kärnkraftverk. Den gav det överraskande resultatet att uttryckt i relation till producerade energienheter "är den stråldos som befolkningen i omgivningen får genom inandning åtskilliga gånger större i fråga om koleldade kraftverk än kärnkraftverk". Ändå utgör giftiga tungmetaller såsom bly, kadmium och vanadin ett betydligt allvarligare problem än de radioaktiva produkterna. Forskarnas slutsats blev följande: Det kan emellertid konstateras att även om stråldosen till befolkningen är relativt högre i fråga om fossileldade kraftverk och lägre i fråga om kärnkraftverk är de obetydliga nog att kunna bortses från som hälsorisker. Å andra sidan finns det inget som talar för att de icke-radioaktiva luftföroreningar som sprids vid konventionell kraftproduktion kan bortses från på samma sätt. Om den hypotes är korrekt som gör gällande att torvmossarna fungerat som jonbytarmassa sedan sitt bildande, dvs. separerat och koncentrerat radium, thorium och andra radioaktiva ämnen, bör torvförbränning i miljontonskala inte vara en helt ofarlig hantering för befolkningen i en vid omgivning kring kraftverken. I alla händelser måste luftföroreningarna vid torvförbränning studeras även från den na aspekt och beträffande sitt innehåll av bl. a tungmetaller, innan man gör de stora investeringar som krävs för att utnyttja torven i värme- och kraftproduktion i större skala. Delegationen för energiforskning (SOU 1977:56) anser att solvärmesystem är en av de få möjligheter att utnyttja andra förnyelsebara energikällor än vattenkraft som kan få betydelse för energiförsörjningen före nästa sekelskifte. Genom införande av solvärmesystem skulle man i bästa fall kunna göra energibesparingar om ca , dvs. 5 '*<> av den nuvarande totala energianvändningen inom . Delegationen framhåller dock att dessa uppgifter är mycket osäkra. En rad kvalificerade remissinstanser har och tidigare uttalat klar skepsis mot föreställningen att sådana energiformer som sol, vind och jordvärme inom överskådlig tid skulle kunna bidra mer än marginellt till den svenska energiförsörjningen. Totalt finns nu 3,6 miljoner bostäder i . 1 av de nybyggda enfamiljshusen har elvärme installerats. Där fjärrvärmesystem inte är ekonomiska, är elvärme utan tvivel den enklaste, säkraste och mest ekonomiska värmeformen så länge svensk kraftproduktion drivs enligt realistiska grunder. Besparingar kan naturligtvis göras, bl. a. genom en bättre isolering av bostäder och arbetsplatser. Men också sådana åtgärder har en gräns. Om de bidrar till att ytterligare öka bostadskostnaderna, som redan blivit orimligt höga för de flesta arbetare och tjänstemän, kommer de inte att hälsas med påtaglig entusiasm av det stora flertalet. Det finns också en hygienisk gräns för isolering av bostäder och arbetsplatser. Dels vet man ännu inte med säkerhet om de isoleringsmaterial som används, främst mineralull, är ofarliga eller om de medför risker 1* 1977/78. liknande dem som gjort asbest till ett så fruktat isoleringsmaterial. Dels innehåller alla byggråvaror som tas ur marken eller berggrunden, dvs. lera, grus, tegel, betong etc., uran (med dotterprodukt radium), thorium, kalium40 etc. I broschyren Strålningen i våra bostäder (1976) har redovisat bl. a. radonhalten och luftomsättningen i ett antal moderna bostäder. Luften i ett rum som är omgivet av radiumhaltiga byggnadsmaterial får en halt av radon. Ju större luftomsättningen är, desto lägre blir radonhalten. "Om ventilationen försämras avsevärt kan radonhalterna öka till direkt olämpliga värden från strålningshygienisk synpunkt." Detta gäller också hus av byggnadsmaterial med låg halt av radium. Det paradoxala resultatet av en fanatisk politik beträffande energibesparing kan bli att radonhalten i våra bostäder blir större än den är vid underjordsbrytning i väl ventilerade urangruvor. Att till rimlig kostnad framställa stora mängder energi i solkraftverk är omöjligt med känd teknologi, och enligt fysikens lagar är utsikterna inte överväldigande stora för att man inom överskådlig tid skall kunna lösa dessa problem. Solenergi för uppvärmning har däremot betydelse redan nu i solrika trakter. På och i andra delar av världen, där man har tropisk eller subtropisk sol från klar himmel större delen av året, är solvarmvattenberedare på taken till bostadshusen en vanlig syn. I vårt land finns en pionjäranläggning, vars utnyttjande i större skala det dock varit omöjligt att få riksdagsmajoritetens gehör för, möjligen därför att den varit förlagd till . Vi syftar på i . Där- från - har på en yta av sex hektar, därav två växthus på sammanlagt ett halvt hektar (), drivit en trädgårdsodling, som haft en årlig omsättning på . I växthusen odlas tomater och gurkor i stora mängder. Solen förser dem med all den värme som behövs! Oljekrisen och de ökade oljepriserna i fortsättningen berörde inte alls . Men trots att "bevisat att man kan utveckla drivhusodlingar av enorma mått samt därvid i första hand bygga på midnattssolens värme" (motion 1975:2096) har det inte varit möjligt att få fram pengar för investering i liknande företag i . Det krävs stöd från det allmänna för växthus för stordrift, för att skapa en effektiv försäljningsorganisation, för att upprätta en konservindustri etc. Vi föreslår därför att det aktuella intresset för alternativa energikällor utnyttjas på ett område, där det verkligen finns en utvecklad teknik och mångåriga erfarenheter, nämligen för att bygga upp en handelsträdgårdsorganisation i stor skala i , där det både finns utomordentligt gynnsamma naturliga förutsättningar och en kronisk brist på sysselsättning. Vi föreslåratt 30 milj. kr. av energiforskningsanslaget avsätts för detta ändamål för budgetåren 1978/79-1980/81. Enligt propositionen skall den verkliga storsatsningen - 105 milj. kr. för de tre budgetåren - göras på vindenergi. driver vid har tyvärr inte varit föremål för samma heta publicitetsintresse som exempelvis kärnkraftverken. "De enda egentliga driftsproblemen - förutom dåliga vindar - har bestått i de nödstopp som redovisas i Saab-Scanias rapport ang. driftserfarenheter", konstaterar NE (i en PM den . Medeleffekten var "under normaldrift ganska lag, 16 kW, dvs. under de timmar som aggregatet verkligen snurrade. Det förtjänar nämnas att motsvarande försöksaggregat vid Plumbrook - som varit i drift . 1975 - endast hade totalt . Att nu satsa huvudsakligen på energialternativ, som redan i förväg kan bedömas som illusoriska eller vilkas utveckling i stor skala endast kan ge marginella tillskott till ett högt utvecklat industrisamhälles energibehov, kan försvaras endast om övrig energiforskning får tillräckligt med medel för att kunna fortgå. Av de förnyelsebara energislagen finns i vårt land endast ett som kan exploateras med framgång och ge utbyte . Vi syftar på de mindre vattenfallen, som tyvärr inte getts något utrymme i propositionen. Många industrisamhällen har här och i andra länder växt fram kring sådana . En forskning som tar sikte på att öka effekten i redan befintliga vattenkraftverk och med minsta möjliga miljöförstöring bygga nya kraftverk i vattendrag som redan exploaterats skulle på både kort och lång sikt kunna ge värdefulla resultat. Vissa vattendrag, som notoriskt åstadkommer stora skador genom översvämningar, borde också föras in i denna diskussion. Genom dammbyggnader och kraftverk skulle man på en gång förebygga översvämningar och bidra till energiproduktionen. 1 propositionen saknas också forskning och utveckling beträffande MHDgeneratorerna, som inte självständigt producerar energi men som kallats morgondagens kraftverk därför att de haren mycket högre verkningsgrad än de konventionella kraftverken. 1 ett vanligt värmekraftverk är verkningsgraden endast 40 '\> och kan inte bli högre. Med MHD-generatorer (magnetohydrodynamiska generatorer) kan man nå effekter på 50 och på . En MHD-generator är i drift i , där den levererar ström till kraftnätet. Enligt APN-bulletinen (17/12 1976) förbrukar den 20 "o mindre bränsle och levererar en 15 'o billigare ström än ett värmekraftverk. Energikonsumtionen i uppgick till , vilket betydde 50 000 kWh per person. var energikonsumtionen trots den ekonomiska krisen . Därav svarade importerad olja för den helt dominerande delen. Propositionen angående energiforskning ställer - helt korrekt - som energipolitikens viktigaste mål att minska det stora beroendet av importerad olja. Den ställer tydligen också som mål en nedskrotning av den enda energikälla, som kan utgöra ett realistiskt alternativ , nämligen kärnkraften. I propositionen förutskickas t. o. m. att statsanslaget kan komma att avvecklas till driften av Atomenergis R2reaktor i Studsvik. Om detta hot verkställes kommer det att göra till det enda utvecklade landet i världen utan en reaktor av detta slag. Ett av de få avstegen från denna djupt reaktionära politik är industriministerns förslag i särskild proposition (1977/78:124) om lån till forskning i beträffande processer för utvinning av alunskifferns innehåll av kerogen (petroleumliknande ämne), uran och vissa metaller. När vi yrkar avslag på hemställan att godkänna de riktlinjer för 1. "inriktningen av forskning och utveckling inom energiområdet som förordats i energiforskningspropositionen samt 2. "ändrad inriktning av verksamheten vid Aktiebolaget , så syftar vi inte på samtliga delprojekt. Vi vänder oss emot den avveckling av modern vetenskap och teknologi som departementschefens "inriktning skulle leda till. har en av världens största uranfyndigheter. Vid användning i de reaktorer, som används och som utnyttjar av uranets totala energiinnehåll, skulle de räcka vid en årskonsumtion av , dvs. mer än den dubbla totala energikonsumtionen . I bridreaktorer, som utnyttjar uranbränslet 60 å 100 gånger mera effektivt, skulle de räcka i 10 . I AB Atomenergis remissyttrande den . 1977 angående betänkandet från delegationen för energiforskning (DFE) heter det om fissionsenergin (kärnkraften): Fissionsenergin bidrar ju redan nu till minskning av oljeberoende genom tillämpning av en praktiskt demonstrerad teknologi, som är ekonomiskt överlägsen redan vid dagens oljepriser. Teknisk utveckling för utnyttjande av även värmeförsörjning från stora reaktorblock (kärnkraftvärmeverk) på avstånd från förbruk ni ngscentra och för utnyttjande av små värmereaktorer harge» lovande resultat. Ett stärkt oberoende av import kan på uppnås genom exploatering av inhemskt uran. På förutsättes att den internationella bridreaktorutvecklingen och andra alternativa bränslecykelsystem kommer att finnas tillgängliga för en svensk marknad. Världsmarknadens strävan att genom användning av bridreaktorer tillvarata såväl fissilt material som fertilt uran för att uppnå en i det närmaste outlömbar energiresurs bör följas med största uppmärksamhet. har Asea-Atom tillsammans med Atomenergi i Studsvik och Fin-Atom samt tekniska forskningsanstalt utrett förutsättningarna för mindre kärnvärmeverk, som för större och medelstora städer skulle kunna ersätta de kol- eller oljeeldade kraftvärmeverken. Värmekostnaden från ett kärnvärmeverk på 150 å 200 MW beräknas bli densamma som kostnaden för värme från ett oljeeldat värmeverk redan vid nuvarande oljepriser. Atomenergi framhåller att det krävs ett rambelopp om 10 milj. kr. för fortsatt arbete med värmereaktorer. Bolaget betraktar den av DFE föreslagna nivån om 7 milj. kr. för treårsperioden för metodutveckling och internationellt samarbete beträffande behandling och slutförvaring av högaktivt avfall som "en något för låg nivå". Man framhåller också vikten av att svenska insatser i fråga om anrikning av uran inte försummas. Med de enorma urantillgångar som har bör en anrikningsanläggning och en anläggning för upparbetning av använt bränsle komma till stånd som statliga företag. Självfallet krävs härför att svensk kompetens på dessa områden bibehålls och utvecklas. Även om propositionens formuleringar är dunkla, förefaller syftet vara att rasera Studsviks ställning som centralt kärnforskningscentrum. En sådan intellektuell, teknologisk och industriell katastrof kan lyckligtvis inte åstadkommas , även om ambitionerna tycks finnas på sina håll. Men den skada som en "energi"- och "forsknings"-politik, med sikte bakåt till medeltiden, kan åstadkomma får inte underskattas. Det är för oss självklart att de utvecklingslinjer, som gett svensk naturvetenskaplig och teknisk forskning och utveckling ett mycket högt internationellt anseende, inte minst på kärnfysikens och energiproduktionens områden, bör fullföljas. Vi ansluter oss till anmärkningen i Atomenergis remissyttrande : Ett bibehållande av ett direkt anslag till Studsvik är mycket viktigt. Härigenom ges, liksom , möjlighet att använda vissa medel för kompetensuppbyggande verksamhet av grundforskningskaraktär, som sedan ger kunskaper och idéer för de mera målbundna delarna av Studsviks breda energitekniska forsknings- och utvecklingsprogram. Anslaget Bidrag till verksamheten vid AB Atomenergi bör därför föras upp med begärda 48,7 milj. kr. utan de "mer preciserade planeringsförutsättningar", som departementschefen grubblar över. Vi kan inte här göra en genomgång av hela fältet. På alla områden är den nuvarande regeringspolitiken utvecklingsfientlig. Av skräck för kärnkraften och rädsla för att hitta uran har man praktiskt taget stoppat geologernas prospektering. Det antyds i propositionen att vätgas kan bli framtidens motorbränsle, en uppfattning som vi delar. Vätgasen ger vid förbränning endast vatten och är det mest miljövänliga motorbränsle som över huvud taget kan tänkas. Ett forsknings- och utvecklingsprogram för att få fram en vätgasdriven bil och vätgas i lättransportabel och säker form, t. ex. som metallhydridbriketter, borde ha högsta prioritet. Men för att framställa vätgas i stora kvantiteter för inhemskt bruk och export krävs energi som endast kärnkraften (och fusionskraften) kan ge, och därför är också forskningen under nuvarande förhållanden otänkbar. skulle kunna spela en mycket stor roll för att förse många med teknologi för en modern energiproduktion, men i propositionen är den globala aspekten begränsad till vind och sol. En forskning sorn tar sikte på en återgång till tidigare stadier av produktivkrafternas utveckling är lika fåfäng som den är reaktionär. Redan noterade att arbetsproduktivitetens tillväxt är en allmän ekonomisk lag, som gäller för alla samhällssystem. Som marxister är vi givetvis för den vetenskapliga utvecklingen, den tekniska utvecklingen, produktiv krafternas utveckling, som vi bekämpar det kapitalistiska system som hämmar och snedvrider denna utveckling och skapar massarbetslöshet, skövlar naturtillgångarna och förstör miljön. Med stöd av det anförda föreslås att i anledning av regeringens proposition 1977/78:110 måtte besluta 1. att avslå hemställan att godkänna de riktlinjer för inriktningen av forskning och utveckling inom energiområdet och den ändrade inriktning av verksamheten vid AB Atomenergi, som förordas i propositionen, 2. att bevilja 30 milj. kr. för budgetåren 1978/79-1980/81 för att bygga upp en experimentell handelsträdgårdsorganisation i för utnyttjande av solvärme, i överensstämmelse med pionjäranläggning, plus konservindustri, en effektiv försäljnings- och transportorganisation etc., 3. att föra upp anslaget Bidrag lill verksamheten vid AB Atomenergi med begärda 48,7 milj. kr. men utan vidhängande mer preciserade planeringsförutsättningar", 4. att bevilja ett rambelopp om 10 milj. kr. för fortsatt utvecklingsarbete av värmereaktorer, 5. att för /79 bevilja 5 milj. kr. för insatser i fråga om anrikning av uran samt metodutveckling och internationellt samarbete beträffande behandling och slutförvaring av högaktivt avfall, samt 6. att uttala sig för ett svenskt forsknings- och utvecklingsprogram för att med hög prioritet få fram en vätgasdriven bil och vätgas i lättransportabel och säker form.