mot · G1021638 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om tillvaratagande av avfall från skogsindustrin Skogsbolagen i har under alla tider varit högre myndigheters kelgris. Bortskämda som de blivit har de aldrig tagit samhälleliga och sociala hänsyn. De stora valutainkomsterna, då skogsindustrin svarade för närmare hälften av dessa, bäddade för att skogsbolagen fick uppträda efter egna önskningar och efter vad som bäst gagnade profiten. Till de vanliga människorna och till naturtillgångarna togs ingen hänsyn. Forskning och utveckling levde på svältkost, då råvara och halvfabrikat gav de stora profiterna. Forskning och utveckling inriktades framför allt på att få fram större och effektivare skogsmaskiner för att rationalisera skogsavverkningen. Härigenom gjordes tiotusentals lönearbetare arbetslösa. Bygder lades öde. Kalhyggen blev dagens lösen. Profiterna steg som aldrig . Men inte bara den mänskliga arbetskraften var utsatt för rovdrift. Även skogen - råvaran - handskades skogsbolagen med som om tillgången var outsinlig. 1 denna rovdrifts förlängning kom den omfattande miljöförstöringen. Skogsbolagen handlade som om var den sista. Vi avser att i detta sammanhang endast uppehålla oss vid vattenförstöringen. Då skogsbolagen ansåg att skogstillgångarna var allomfattande och skogsråvaran därtill billig - skogsarbetarna tillhörde landets låglönegrupper, trots ett omänskligt slit-släpptes stora delar av cellulosafibrerna ut i sjöar och vattendrag. Tillsammans med kvicksilver i mängd orsakades en omfattande vattenförstöring. Någon egentlig forskning för att ta till vara de s. k. nollfibrerna - kortare fibrer - och använda dem i processen vid massaframställning gjordes inte. Råvaran var ju ytterst billig och skogstillgångarna enligt skogsbolagen outtömliga; det var därför mera lönsamt att sända miljontals ton fibermassa till sjöss. finns fortfarande meterhöga berg av dessa cellulosafibrer plus kvicksilver i till massafabrikerna anslutna vattendrag. I är dessa fiberberg . Samma är förhållandet i - för att nu nämna ett par exempel. I måste muddring företas , då fiberbergen grundade upp inloppet så att fartygen inte kunde komma in till kaj. Fibermassorna forslades bort och sänktes längre ut till sjöss, där vattendjupet var större. Men så satte den folkliga miljöopinionen in och fick en för såväl regering som skogsbolag oväntad omfattning. Myndigheterna såväl som företagen såg sig föranlåtna att se på denna miljöfråga med större allvar . klassades som nummer ett, då det gällde miljöfarligt vatten. Som god tvåa kommer Örnsköldsviksfjärden. Fisk kunde inte överleva i dessa vatten. Skogsbolagen tvingades slutligen att bygga s. k. sedimentstationer för uppsamling av den kortfibriga massan. Genom visst forskningsarbete hade man lyckats utnyttja dessa nollfibrer. De tas nu till vara och ingår i processen vid papperstillverkning. Vid Mo och exempelvis byggdes en dylik anläggning vid företagets massafabrik i . Givetvis kunde bolaget utnyttja statsbidrag, då det gällde en miljövårdsfråga av stor dignitet. Annorlunda uppträdde SCA då det gällde Kramforsfabriken, då samma miljökrav aktualiserades där. Fabriken nedlades och över 300 personer förlorade sina anställningar. Men denna fabrik hade förorsakat stor miljöskada på framförallt vattensystem. De fiberbergen i denna älv plus tonvis med kvicksilver ligger fortfarande utefter älvbotten och jäser. Fisken iÅngermanälven är på gränsen till oätbar. Enligt tillgängliga uppgifter var fiberutsläppet i från denna fabrik i genomsnitt . Vid NCB:s massafabrik i , , skedde fiberutsläppet i . då driften vid denna fabrik är nedlagd återstår rivningen, som samhället och skattebetalarna får svara för. Inte heller i detta fall känner SCA något ansvar. För att på billigaste sätt bli av med rivningsskrotet räknar kommunen med att tippa detta i den närbelägna . En skyddsvall måste dock byggas ute i viken, då botten är fylld av kvicksilver och detta annars kommer att virvla upp och skjutas ut i älven och av vattenströmmarna forslas vidare. Även här är botten död. Stora vattenområden som sjöar, älvar - även och lider av utsläppen från cellulosafabrikerna. Strömmingsfiskarna, ibland långt ute till sjöss, har inte kunnat använda sina skötar vid strömmingsfiske eftersom nätmaskorna blev bemängda med fibermassorna från cellulosafabrikerna. Största problemet med fibrerna på sjö- och älvbottnarna är att det leder till syrebrist i bottenvattnet. Därmed rubbas hela näringskedjan. Även om en stor del av cellulosafabrikerna har sedimentanläggningar saknas de fortfarande vid vissa fabriker. I stora områden där dessa fibermassor samlats bildas svavelväte, vilket är en av miljöfarorna. Dessa svavelväten har lokaliserats långt ute till havs bottenvatten. Exemplen kan mångfaldigas. Sedimentanläggningar i anslutning till cellulosafabrikerna bör givetvis byggas överallt där sådana nu saknas. Men vattenområdena måste rengöras från såväl fiberbergen som kvicksilvret. Detta arbete och härmed förknippade kostnader får inte övervältras på samhället. Skogsbolagen bör en gång för alla lära sig att ta samhällsansvar. Säkerligen kan de fiberberg som ligger litet varstans utefter våra kuster i stor utsträckning tillvaratas för att återanvändas i massaprocessen. Att institutet för vatten- och luftvårdsforskning (IVL) på initiativ av börjat granska en del av fiberbankarna vid landets kuster säger inte att skogsbolagen skall slippa ifrån det slutliga ansvaret. Det räcker dock inte att studera och lokalisera de många fiberbankarna utefter landets kuster. Åtgärder mäte vidtas utan onödig tidsspillan. För att denna fråga skall få en så snabb lösning som möjligt - en del skogsbolag visar som bekant inte något större intresse för att städa upp efter den omfattande rovdriften - bör ett företag bildas där staten och skogsbolagen ingår som medintressenter. Även staten är ägare av skogsbolag. Skogsbolagen skall givetvis svara för sin del av kostnaderna. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för bildandet av ett bolag, bestående av staten och skogsbolagen som medintressenter, med uppgift att omhänderta och i största möjliga utsträckning i produktion utnyttja fiberbankarna i sjöar och vattendrag, 2. att hos regeringen hemställer om omedelbara åtgärder för bildandet av detta bolag och att förslag förelägges , vari även innefattas fördelning av kostnadsansvaret. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)