mot · G102687 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om minskning av försvarskostnaderna De i budgetpropositionen redovisade kostnaderna för försvarsändamål fördelar sig enligt följande: Övrig verksamhet, psykologiska försvaret, FN-styrkor m. m. Övrigt inom försvarsdep. Ekonomiska försvaret, 0,336 Övrigt totalförsvar, skilda departement 0,230 Till denna summa kan läggas de medel som budgeteras och därmed låses för beredskapsändamål. Även om dessa pengar inte förbrukas så hålls de undan och kan inte användas för andra ändamål. Beredskapsbudgeten, som redovisas i bil. 26, upptar 3,5 resp. 2,5 miljarder på kapital- och driftbudget. Sammanlagt avsatt till totalförsvaret således: 14,519 + 6,0 = . De direkta försvarskostnaderna, drygt 14,5 miljarder, är beräknade i prisläge , med pålägg för en uppskattad priskompensation av 17,6 96. Detta bör, enligt regeringen, räcka till att uppnå medelprisläget 1978/ 79. Med tanke på att det rör sig om en tidrymd av närmare och att inflationen under den borgerliga regeringens första år legat på ett betydligt högre genomsnitt verkar det inte särskilt realistiskt att tro på dessa beräkningar. Den redovisning av utfallet som görs i budgetpropositionen, bil. 7 s. 26, från budgetåren 1975/76 och 1976/77 visar också att anslagen överskridits med betydande belopp under dessa perioder. Det är således inte troligt att vi , med en betydligt högre inflationstakt, kommer att kunna hålla de av regeringen angivna ramarna. Det torde vara klokt att räkna med ett betydligt högre belopp än de angivna 14,5 miljarderna när sluträkningen presenteras. Det har länge varit uppenbart, även för de grupper i som anser att försvaret i alla lägen måste gynnas, att vi som nation inte längre har råd att upprätthålla den militärapparat som byggdes upp . Utöver de ekonomiska faktorerna tillkommer också det faktum att vårt nuvarande försvar inte tillräckligt snabbt har anpassats till de ändrade förhållanden och förutsättningar som har skapats av den snabba tekniska utvecklingen. Militärledningen och med den lierade politiska och industriella grupper har envist drivit fram och hållit fast vid en försvarsorganisation som inte realistiskt har formats efter våra behov och förutsättningar utan efter den modellsom angivits av stormakternas rustningar. Den politiken har inte ökat vår säkerhet och garanterar heller ingenting i fortsättningen. Ansvaret för detta måste delas lika mellan socialdemokrater och borgerliga. Den socialdemokratiska regeringen gick i stort sett med på alla krav som ställdes av militärledningen ända , och även därefter har SAP inte på något avgörande sätt skilt sig från borgerligheten i synen på försvaret. För godkände socialdemokratin en kostnadsram som understeg borgarnas med 1,5 miljarder, vilket ger 300 milj. kr./år. I årets budget har de föreslagit en minskning med 363 milj. kr. Jämfört med totalramen på kan detta inte betecknas som annat än marginellt. Den borgerliga regeringen har emellertid, som man kunde vänta sig, förberett och inlett en ökning av försvarskostnaderna. Redan i föregående årsbudget godkände den en utgiftsram som i realiteten var lika med den av ÖB föreslagna högsta nivån A. Det mest anmärkningsvärda är dock regeringens handläggning av flygplansfrågan. Det står nu fullt klart att vi är på väg att påtvingas ett nytt flygplansprojekt i likhet med vad som hände i Viggenaffären. Frågan om anskaffning av det nya planet bröts ut ur försvarsbeslut därför att det inte rymdes inom ramen trots att den hade utökats. Förslag skulle föreläggas . Detta har vi inte sett någonting av trots att en utredning, , avlämnat ett utlåtande. skall en ny utredning tillsättas. Undertiden pågår projektering och planering för B3LA trots att något beslut inte fattats av . Risken är stor för att man , med hänvisning till de stora summor som lagts ner på utveckling av planet, kommer att tvinga fram ett beslut om att bygga B3LA. Vi kan inte fortsätta på det här sättet vare sig när det gäller flygplan eller andra försvarsutgifter. Det måste ske en omprövning, och grundläggande förändringar måste genomföras. Det är ohållbart att kräva återhållsamhet inom andra samhällssektorer och låta miljarder gå till ett försvar som trots detta inte på något avgörande sätt påverkar vår säkerhetspolitiska situation. kommunisterna har i motioner till budgetpropositionen 1976/77 och till propositionen 1976/77:74 angående totalförsvarets fortsatta utveckling redovisat sina synpunkter på försvarets utformning och sin kritik mot dess nuvarande inriktning. Partiet har inte möjlighet att självt göra en fullständig genomgång och lägga fram detaljerade förslag och har därför begärt att nästa försvarsutredning skall inriktas på en nedrustning av det svenska försvaret. Detta krav kvarstår inför tillsättandet av den försvarskommittésom försvarsministern talar om i budgetpropositionen. I avvaktan på ett sådant genomgripande förslag kan ändå betydande nedskärningar och besparingar genomföras. Slå vakt om den allmänna värnplikten Vpk instämmer i den av arméchefen framförda uppfattningen att det militära försvaret skall grundas på allmän värnplikt. Det är den bästa försäkringen mot att det militära försvaret utvecklas till en elitorganisation utanför samhällets kontroll. För att ytterligare stärka allmänhetens inflytande över militärapparaten måste de värnpliktiga tillförsäkras fackliga fri- och rättigheter. Dessa krav utvecklas av vpk i en särskild motion. Värnpliktsförsvaret skall utrustas med moderna effektiva vapen för försvarsstrid. Som arméchefen också framhåller gynnar den militärtekniska utvecklingen i flera avseenden den försvarande. Detta bör utnyttjas i den fortsatta planeringen, och inriktningen mot tunga, kostnadskrävande enheter bör avbrytas. är offensiva förband som fordrar stort underhåll, framför allt av drivmedel. Deras värde i försvaret kan diskuteras med tanke på den effektivitet som utvecklas av moderna pansarvärnsvapen. Den modernisering av gamla centurionstridsvagnar som föreslås är dyrbar och meningslös. De kan inte ersättas inom landet och kommer därför snabbt att försvinna ur organisationen i händelse av krig. Det är bättre att satsa resurser på förbättrat pansarvärn, och man får åtskilliga sådana vapen för det som en enda stridsvagn kostar. Om pansarbrigaderna avskaffas kan betydande besparingar göras. Flygvapnets nuvarande utformning måste enligt vpk:s mening i grunden förändras. Som det har visat sig och som framgår med allt större tydlighet har vi inte råd med ett flygvapen av den typ som vi har . Som nämnts tidigare finns inte plats, ens inom nuvarande ramar, för utveckling av Inte heller den vidareutveckling av JA 37 till ett nytt attack flygplan A 20, som förordats också av socialdemokraterna, visar sig nu vara möjlig. Flygvapenchefen redovisar för program ett överskridande på nära 400 milj. kr. för detta ändamål. Vpk upprepar sina tidigare krav att produktionen av avbryts så fort som möjligt och att arbetet med utveckling av flygplan A 20 avbryts. Flygvapnets framtida utformning och användningen av den kapacitet som har byggts upp inom den svenska flygindustrin måste tas under omprövning. I avvaktan på detta kan direkta besparingar göras genom att flygvapnets nuvarande verksamhet direkt skärs ner; antalet flygtimmar minskar, ett lämpligt antal plan tas ur tjänst och personal överförs till annan verksamhet. Lednings- och gemensamma myndighetsfunktioner minskas I propositionen 1977/78:63 om försvarsmaktens centrala ledning säger försvarsministern om organisationen att den "bygger i allt väsentligt på de riktlinjer som drogs upp av försvarsledningskommitté och försvarsutredning". Det är avslöjande. Man frågar sig om det inte har hänt någonting sedan det femtiotal, vars värderingar och bedömanden låg bakom dessa utredningar. Vpk har yrkat avslag på denna proposition och begärt förnyad utredning med krav på sammanslagningar av staber och andra funktioner. Partiet har tidigare föreslagit att antalet milostaber skall minskas från sex till fyra genom indragning av milostaberna Bergslagen och Nedre . Detta krav kvarstår. Ökad satsning på civilförsvar och ekonomiskt försvar Om man jämför de belopp som satsas på det militära försvaret med dem som läggs ner på skydd och försörjning av civilbefolkningen, framgår det med all önskvärd tydlighet vilka marginella resurser som står till förfogande för dessa senare ändamål. bedömer att de mål som angivits för programplaneperioden inte kan uppnås av ekonomiska skäl. Även inom det ekonomiska försvaret fattas resurser för att ordna en tillfredställande försörjningsberedskap av i första hand drivmedel, livsmedel och beklädnad. Medan miljarder satsas på militära rustningar anses vi inte ha råd att säkerställa befolkningens behov i händelse av krig eller avspärrning. Vpk anser att åtgärder för att säkerställa befolkningsskyddet och folkförsörjningen under sådana svåra förhållanden måste prioriteras ytterligare på det militära försvarets bekostnad. Om ovanstående förslag börjar genomföras kan kostnaderna för /79 sänkas och därmed en nedtrappning påbörjas. I likhet med föregående år föreslår vpk att de medel som avsatts för prisreglering för det militära försvaret avräknas. Utöver detta bör ökningen av flygvapnets liksom marinens och arméns anslag dras in. Detta ger en sammanlagd minskning av försvarskostnaderna under /79 med ca . Med stöd av det ovan framförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer att den försvarskommitté som skall tillsättas 1978 får direktiv att framlägga förslag om svensk nedrustning, 2. att uttalar sig för omedelbara nedskärningar av det militära försvaret i enlighet med vad som föreslagits i motionen, 3. att beslutar om en sänkning av försvarskostnaderna för /79 med , innebärande a. att anslaget under A. Försvarsdepartementet fastställs till , b. att anslaget under B. Arméförband fastställs till , c. att anslaget under C. Marinförband fastställs till , d. att anslaget under D. Flygvapenförband fastställs till . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)