mot · G2021946 · 1978-01-01 00:00:00 — Motion 1978/79:1946 av och om vägunderhållet Väglagen beskriver det allmänna målet för våra statsvägar på så sätt att vägarna skall hållas i ett för samfärdseln tillfredsställande skick genom underhåll, reparationer och andra åtgärder. Regeringen har i olika sammanhang genom förordning om flerårs- och fördelningsplan samt genom uttalanden från kommunikationsministern angivit att väghållningsåtgärder, som ger ett direkt bidrag till ökad trafiksäkerhet, skall ges hög prioritet. Enligt vår mening bör därför driften av vägar och gator ske så att en i förhållande till trafikvolymen likvärdig standard i vad avser trafiksäkerhet, reshastighet, miljö etc. kan upprätthållas på vägnätet i landets olika delar. Den framlagda budgetpropositionen ger emellertid inga förhoppningar om att dessa mål skall kunna förverkligas. fick vidkännas de kraftigaste prutningarna av samtliga departement. För att stoppa den omfattande kapitalförstöring som f. n. äger rum på statsvägnätet hade det krävts en volymökning för vägunderhållet med ca 200 milj. kr. Denna kapitalförstöring påverkar i hög grad flera faktorer på våra vägar. Trafiksäkerheten torde höra till den väsentligaste i detta sammanhang. Den totala eftersläpningen av underhållsåtgärder på statsvägarna beräknas av f. n. uppgå till omkring 1 500 milj. kr. Genom regeringens prutningar på underhållssidan får t. ex. endast begränsade möjligheter att ersätta nedslitna beläggningar med nya slitlager. Denna försämring av beläggningsstandarden kommer också att i hög grad påverka bilismen. Detta är en aspekt som ofta försummas när man diskuterar vägunderhåll. I regel anklagas ofta bilen, och då särskilt dubbdäcken, för att vara orsaken till att vägbeläggningar nedslits. Nya rön visar emellertid att beläggningsstandarden i hög grad påverkar säkerhet och ekonomi för bilismen. Att trafiksäkerheten blir sämre om vi får spåriga och ojämna beläggningar är välkänt. Däremot är det mindre känt att en försämring av beläggningsstandarden innebär dryga merkostnader för bilismen genom ökad bensinförbrukning, ökat däck- och vagnslitage m. m. Utländska fältstudier har visat att en relativt måttlig försämring av beläggningsstandarden medför att bilismen åsamkas extrakostnader som är flerfaldigt större än kostnaderna för asfaltunderhållet. Det framtida vägunderhållet bör därför även beakta bilismens kostnader. Om dagens strategi fortsätter, dvs. den som går ut på att minimera kostnaden för vägunderhåll, gör vi oss skyldiga till en försämring. Det anses numera klarlagt att trafiksäkerheten står i relation till vägstandarden. har konstaterat en nedgång i olycksfrekvensen med efter en vägombyggnad. Ingen kan påstå att den senaste 10årsperiodens årliga statistik med 1 000 döda och ca 20 000 skadade inte innebär en samhällsekonomisk förlust värd att beakta i detta sammanhang. Ett försämrat vägunderhåll innebär också en negativ faktor för den svenska energiförbrukningen. Den knappa tilldelningen för underhållsåtgärder innebär att endast får resurser att lappa uppkomna beläggningsskador, vilket får till följd att beläggningen blir mycket ojämn. Förutom att detta negativt påverkar trafiksäkerheten genom att bl. a. risken för vattenplaningsolyckor ökar får bilisterna ökade kostnader för däck och bensin. Dåligt underhållna vägar kan beräknas öka energiåtgången för bilisterna med . Dagens låga anslagsnivå motiveras ofta med att det inte finns tillräckligt med pengar. En ökad satsning på vägunderhållet får inte uppfattas som att vi försvårar satsningar på andra samhällssektorer. Möjligheterna att göra kraftfulla insatser på dessa områden bör väsentligen förbättras, om vi ser till att vi håller en sådan underhållsstandard att inte onödigt mycket av våra resurser går åt till fullständigt onödiga bilutgifter. Trafikolycksfallsstatistiken visar att vi trots ett ökat trafikarbete har lyckats hålla statistiken någorlunda . Detta har lyckats genom att en rad administrativa åtgärder insatts. Ytterligare förbättringar av trafiksäkerheten kan nu bara nås genom att ytterligare medel anslås. Vi anser därför att anslagen i årets budgetproposition till driftverksamhet minst bör ökas med 264,5 miljoner så att det uppgår till det angivna verksamhetsalternativet II i petita.dvs. för driftverksamheten totalt 3 013 milj. kr. Med stöd av vad som i motionen anförts hemställer vi att beslutar att ställa ytterligare 264,5 milj. kr. till förfogande till driftanslaget. den 25 janauri 1979