mot · G202161 · 1978-11-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:46 om stöd till vissa energibesparande åtgärder inom näringslivet I propositionen 1978/79:46 föreslår regeringen vissa energibesparande åtgärder inom näringslivet. Förslaget innebär att vid sidan av nuvarande bidrag om högst ett särskilt bidrag om av godkända kostnader tillfälligt införs för uppförande av fastbränsleanläggning eller mottrycksanläggning, för åtgärd som innebär tillvaratagande av spillvärme för fjärrvärmeleveranser etc. De åtgärder som föreslås i propositionen ligger i linje med den hushållningspolitik som förts inom regeringen under de gångna två åren. Däremot har propositionen getts en alltför snäv utformning enligt vår uppfattning. Det gäller både det område som avses bli stimulerat genom det särskilda bidraget och den storleksbegränsning för olika projekt som gjorts. haren särskild arbetsgrupp inom industridepartementet arbetat med underlaget för ett kraftvärmeprogram. Ett sådant program aviserades f. ö. också i regeringsförklaringen . Enligt de planer som gällde inom trepartiregeringen skulle ett sådant kraftvärmeprogram läggas fram i samband med ett större energipolitiskt förslag . Arbetsgruppen inom industridepartementet har bestått av representanter för departementet, statens industriverk, , , och . Arbetet har inriktats på att lösa frågor av principiell natur, t. ex. fördelning av värme- och elproduktion mellan berörda parter, principer för ekonomiska uppgörelser, lösningar på problemen med reservkraft samt samkörningsfrågor och mätfrågor, men också den tekniska utformningen av anläggningarna, ekonomin hos kraftvärmeverk, utbyggnadsmöjligheter samt beslutsoch planeringsberedskap i närmast berörda kommuner. Gruppens arbete har visat på en god samstämmighet i bedömningarna av de berörda frågorna och vilka förutsättningar som bör gälla för den fortsatta kraftvärmeutbyggnaden i landet. Av den enkät som gjort angående planeringsläget för kommunernas kraftvärmeutbyggnad framgår att åtskilliga kommuner har långt framskridna planer. kan man konstatera att igångsättningen av projekten dröjer av bl. a. ekonomiska skäl. De projekt som är mest näraliggande finns i och . I dessa båda fall har tidigare tagit beslut angående investeringsmedel för som deltar i dessa båda projekt. Ett annat projekt gäller . I det fallet gäller planeringen två block om vartdera ca 210 MW (megawatt) el med planerad 1 1978/79. idrifttagning 1984 resp. 1989. har fattat principbeslut om utbyggnad av ett block om ca 50 MW med planerad idrifttagning 1981. Vidare finns principbeslut också i för ett block om 45 MW el under förutsättning att anläggningen kan lånefinansieras. Också där planeras idrifttagningen till 1981.1 och diskuteras också anläggningar på vardera ca 50 MW el. Bords kommun har beslutat göra en ombyggnad av en kondensturbin på 12 MW till kraftvärme. Olika tänkbara kraftvärmeprojekt har också diskuterats i ytterligare ett antal kommuner där fjärrvärmeunderlaget väntas vara tillräckligt för ytterligare kraftvärme , bl. a. , , , , , och . Storleken på de diskuterade anläggningarna varierar mellan 25 och ca 100 MW el. Den pågående fjärrvärmeutbyggnaden har givetvis avgörande betydelse för möjligheterna att installera kraftvärme. Av den gjorda enkäten om kraftvärmeplanerna framgår emellertid klart att den utbyggnadstakt som förutsattes i bl. energipolitiska beslut inte kommer att kunna genomföras utan påtagligt stöd från statens sida. I propositionen 1975:30 uttalade dåvarande industriministern bl. a. att den elproduktion som behöver ske i fossileldade anläggningar i möjligaste mån bör koncentreras till anläggningar som medger ett högt utnyttjande av bränslets energiinnehåll, dvs. industriella mottrycksanläggningar och kraftvärmeverk. instämde i detta uttalande. 1 energipolitiska beslut ingår således en betydande andel kraftvärme, närmare bestämt (miljarder kilowattimmar). Den 1975 beslutade inriktningen fullföljs bara delvis i den nu aktuella propositionen genom att särskilda bidrag föreslås gälla industriella mottrycksanläggningar. Däremot har mottrycksproduktion i kraftvärmeverk lämnats utanför. Av energiinnehållet i olja uttnyttjas ungefär dubbelt så mycket i mottrycksanläggningar som i kondenskraftverk, eftersom det uppvärmda kylvattnet då tillvaratas för uppvärmningsändamål. För att minska beroendet av oljan som energiråvara tillsatte regeringen en utredning med uppgift att föreslå åtgärder för att göra nytillkommande anläggningar t. ex. på mottrycksområdet omställningsbara, dvs. redan från början förbereda dessa för användning av annat bränsle än olja. Det är en väsentlig uppgift att detta utredningsarbete fullföljs möjligt mot bakgrund av bl. a. kravet på försörjningstrygghet och möjligheten att i successivt ökad utsträckning använda inhemska bränslen. Kommunerna kan i allmänhet inte med egna medel svara för någon del av de investeringar i kraftvärmeverk där de förutsätts ingå som ägare helt eller delvis. De är inte heller beredda att ta upp lån för ändamålet om deras lånemöjligheter i övrigt därigenom begränsas. En investering i ett kraftvärmeverk har alltså kunnat innebära att kommunen måste minska någon annan verksamhet eller höja skatten. Ett undantag i det här sammanhanget utgör de kommuner som redan har mer betydande anläggningar för kraftproduktion. Avskrivningsmedel från dessa kan då användas för att finansiera nya utbyggnader. De kommuner som nämnts i det föregående, som ligger närmast till för kraftvärmeutbyggnader f. n., saknar emellertid med några undantag sådana finansieringsmöjligheter. För de investeringar i fjärrvärmeutbyggnad som inte täcks av anslutningsavgifter utgår numera annuitetslån med löptid och lägsta marknadsmässiga ränta. Den löptiden torde vara väl anpassad också för kraftvärmeverk. Om sådana lån även får utgå för kraftvärmeverk innebär detta en klart förbättrad finansieringssituation för kommunerna. För att kunna genomföra intentionerna års energipolitiska beslut krävs således att de tekniska och ekonomiska problemen mellan berörda parter ut i ett kraftvärmeprogram. Dessutom behövs en möjlighet att tidsmässigt planera tillförseln av kraftvärme i det svenska energisystemet. Därför bör nu begära att kraftvärmeprogrammet läggs fram för inför ett kommande energipolitiskt beslut. För att staten skall kunna påverka takten i utbyggnaden bör finansieringsfrågorna få en långsiktig lösning. Därför bör regeringen ta upp diskussioner med kapitalmarknadens parter om ett finansieringssystem av samma slag som gäller vid fjärrvärmeutbyggnader och som regeringen tidigare genomfört på det området. För att snabbt kunna utnyttja den lediga kapacitet som finns under nu överblickbar framtid inom svensk verkstadsindustri krävs särskilda ekonomiska stimulansåtgärder. Genom att låta de särskilda bidrag som föreslås i propositionen gälla också kraftvärmeverk bör en tillräcklig stimulans för att sätta i gång långt förberedda kraftvärmeprojekt uppnås. En sådan stimulans kan innebära ett betydelsefullt sysselsättningstillskott för svensk verkstadsindustri. Beräkningar visar att ett kraftvärmeverk på 50 MW kräver 400 å 500 manår för förverkligande. På grund av de längre planeringsperioder som krävs för anläggningar av denna storleksordning måste tidsgränserna för beställning av de viktigaste delarna av den utrustning som k raft värmeverket kräver i detta fall förlängas i förhållande till propositionens förslag i övrigt. Genom att beställningarna sker före med leverans av de viktigaste delarna före bör tillräcklig tid finnas föratt man skall kunna välja de bästa och effektivaste tekniska lösningarna från energihushållningssynpunkt. Där så är möjligt utan oacceptabla förseningar bör regeringen för fullt särskilt bidrag kunna kräva att kraftvärmeanläggningarna förbereds för flerbränsleutnyttjande. Genom det föreslagna stimulansbidraget kan tre till fem olika kraftvärmeprojekt komma att påbörjas . Det ökade medelsbehovet är naturligtvis svårt att beräkna på grund av projektens olika storlek. Men bidragskrav på ytterligare 100 milj. kr. förefaller vara en rimlig bedömning. För att kunna ta beslut redan under innevarande budgetår bör regeringens bemyndigande att fatta beslut om bidrag till energibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. för nästkommande budgetår vidgas med ytterligare 50 milj. kr. utöver föreslagna 100 milj. kr. Förslaget förutsätter också att regeringen gör nödvändiga ändringar i förordningen om statsbidrag till energibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. för att där kunna inrymma även kraftvärmeprojekt. har förordningen endast i begränsad utsträckning använts för energibesparande åtgärder i kommuner och då i samband med projekt för tillvaratagande av spillvärme i samarbete mellan ett företag och en kommun. Ett alternativ är givetvis en särskild förordning för statsbidrag till kraftvärme. Regeringsförslaget begränsar bidragsmöjligheterna till större projekt genom att sätta en lägsta gräns för bedömd årlig oljebesparing. Syftet är att få ett lätt administrerat system som ger en förhållandevis stor energibesparing. Detta syfte tillgodoses väl om kravet på årlig oljebesparing per projekt sänks till oljeekvivalenter(toe) , dvs. motsvarigheten till 1 000 tons oljebesparing. När det gäller industriella mottrycksanläggningar bör ingen gräns sättas, vilket också framgår av propositionen. Detsamma bör gälla för kraft värmeverk. Ett område som uttryckligen undantas från det särskilda stimulansbidraget är de små vattenkraftverken upp till en effekt av högst 1 500 kW (kilowatt). En försöksverksamhet pågår med början . För att man skall få ett ordentligt erfarenhetsunderlag för utvärdering bör naturligtvis flesta möjliga projekt startas . Detta talar för att de små vattenkraftverken inte bör undantas utan i stället stimuleras ytterligare så att byggnationen av dessa verk snabbt kommer i gång. Därigenom får också de industrier som är särskilt inriktade på denna produktion ett bättre mått på de framtida möjligheterna på detta område för just verkstadsindustrin. Inte heller här är det meningsfullt att sätta någon gräns för projektets storlek som villkor för att bidrag skall utgå. På grund av de längre planeringsperioder som krävs för minikraftverk kan det emellertid vara rimligt att låta samma tidsgränser gälla i fallet med de små vattenkraftverken som enligt förslaget angående kraft värme verken. Det ger sökandena och verkstadsindustrin möjligheter att bättre planera sina projekt och underlättar för sökandena att få de nödvändiga tillstånd som kan krävas. För att tillgodose kravet på snabba handläggningstider bör industriverket få inrätta tre tjänster vid energibyråns bidragsgrupp. Detta borges regeringen till känna. Med anledning av vad som anförts hemställs att beslutar 1. att hos regeringen begära att ett program för kraftvärmeutbyggnaden framläggs i samband med den aviserade energipolitiska propositionen, 2. att med ändring av tidigare beslut bemyndiga regeringen att under /79 ikläda staten ekonomisk förpliktelse i samband med bidrag till energibesparande åtgärder inom näringslivet samt till prototyper och demonstrationsanläggningar, vilket inberäknat löpande beslut innebär åtaganden om högst . under /80, 3. att det särskilda tillägget för energibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. även skall utgå till kraftvärmeanläggningar, små vattenkraftverk och projekt där besparingseffekten är minst 1 000 toe/år, i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att ge regeringen till känna vad som anförts angående ytterligare tjänster inom energibyrån och statens industriverk. () JAN-1VAN () () () () () () . ÅSLING (c) () () ()