mot · G102739 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om översyn av statsbidragen till skolbyggen Situationen på skolbyggnadsområdet är mycket otillfredsställande. Skollokaler som huvudmannen för skolan - kommunerna - funnit helt nödvändiga har inte fått byggas. Investeringsramen för skolbyggen är under innevarande år alltför snäv. Dessutom har den borgerliga regeringens sätt att hantera dessa frågor skapat en stor osäkerhet och gjort det allt svårare för kommunerna att planera sitt skolbyggande. Först föreslog regeringen i budgetpropositionen /78 en investeringsram på 660 milj. kr. och godkände den dock med ett väsentligt uttalande att investeringsramen borde anpassas till det av SÖ redovisade behovet (750 milj. bör därför bemyndiga regeringen att inför /78 öka investeringsramen i enlighet härmed (UbU 1976/77:18). Som svar på detta återkom regeringen till med ett förslag om att minska den av beslutade investeringsramen till 600 milj. kr. Den borgerliga majoriteten ställde sig bakom regeringsförslaget. Vi socialdemokrater reserverade oss och stod kvar vid tidigare beslut. Regeringen har senare av arbetsmarknadsskäl beslutat om s. k. extraramar för skolbyggen. Dessa åtgärder tillgodoser i första hand behovet av att öka antalet arbetstillfällen på byggarbetsmarknaden. Extraramar betyder dock inte alltid att de ur skolsynpunkt mest angelägna byggnadsobjekten kommer till stånd. En besvärande planeringssituation i kommunerna har därför uppstått. Den snäva investeringsram som föreslås /79 innebär dessutom att problemen för de kommuner som planerar skolbyggen kommer att öka. I en särskild motion behandlar socialdemokraterna frågan om en ökad investeringsram för skolbyggande. Förutom en alltför låg investeringsram har själva systemet för statsbidragsgivning kritiserats, trots de förenklingar som genomförts i enlighet med propositionen om förenklad handläggning av skolbyggnadsärenden (prop. 1973:174, UbU 1973:55). Det krångel som upplevs i handläggningen av skolbyggnadsärenden har särskilt att göra med de otillräckliga investeringsramar och de nya direktiv som fick av regeringen som innebär att statsbidrag endast kan beviljas till byggen där alternativa lokaler saknas eller där skolbyggnaden innebär kapacitetsökning för yrkesinriktad utbildning i gymnasieskolan. T. o. m. etapper av redan påbörjade byggen har därmed måst skjutas med fördyringar som följd. Enligt vår mening måste skolbyggandet komma bort från nuvarande ryckighet. En långsiktig planering innebär lugnare projektering och ett förbilligande av skolbyggandet. En annan sida av det nuvarande statsbidragssystemet är att kommunerna på eget ansvar kan låta uppfora de byggnader som kommunen anser nödvändiga för medborgarnas service med undantag av skolor. Än mer besvärande upplevs systemet då skolbyggnader numera ofta samplaneras med annan verksamhet. Kommunen måste ansöka hos om investeringsbidrag. Den snäva investeringsramen innebär ofta att skolbyggnadsprojektet uppskjuts . Att bygga helt utan statsbidrag är bara möjligt då det gäller mycket små byggen eftersom lånemarknaden inte är tillgänglig för kommunen utan beviljat bidrag ur investeringsramen. Anhopningen av skolbyggnadsansökningar hos skolmyndigheterna får till följd att planerade byggen försenas, vilket i sin tur leder till ökade projekterings- och byggkostnader för kommunerna. Vidare försvårar statsbidragskonstruktionen samplanering av skollokaler och lokaler för andra ändamål som det i andra sammanhang förespråkas att samhällets lokaler vinner på att integreras både i byggandet och nyttjandet. Motivet för ett statligt investeringsbidrag till skolbyggen har varit att underlätta för huvudmännen att bygga erforderliga skollokaler och att främja likvärdig standard. Det kan dock ifrågasättas om det statliga skolbyggnadsbidraget underlättar för kommunernas planering. Ekonomiskt har investeringsbidraget kommit att betyda allt mindre. Den genomsnittliga bidragsandelen uppgår till av bidragsunderlaget. Det bör då uppmärksammas att den beräknade kostnaden för bygget ofta överskrider bidragsunderlaget, varför bidragsandelen till skolbyggen i realiteten oftast är väsentligt mindre (). En tillkommande svårighet är att kommunerna även med beviljat statsbidrag ofta har svårt att skaffa de nödvändiga lånen för bygget. Frågan om investeringsbidragen till skolbyggen har varit och är delvis föremål för utredning. 1970 behandlades frågan i en departementspromemoria (Ds U 1970:12). Genom riksdagsbeslut förenklades handläggningen av skolbyggnadsärenden avsevärt (prop. 1973:174, UbU 1973:55). Utredningen om skolans inre arbete () överlämnade sitt slutbetänkande Skolplanering och skolstorlek till regeringen. 1 den skrivelse som åtföljde betänkandet uttalas att utredningens kartläggning av lokalförhållandena kan vara av stort värde för statsmakterna vid deras bedömning av de åtgärder som kan bli ytterligare erforderliga för att man på bästa sätt skall kunna utnyttja och anpassa såväl redan befintliga lokaltillgångar på skolans område som nytillkommande investeringar. Av denna anledning bedömde utredningen det angeläget att ställa materialet till regeringens förfogande. Vad betänkandet innehåller har det dock inte varit möjligt att få del av. Betänkandet har inte offentliggjorts/publicerats trots att det överlämnats till regeringen. Någon redogörelse av detsamma finns inte i budgetpropositionen /79. Eftersom skolans lokalfrågor har ett stort intresse för kommu ner, skolpersonal och föräldrar är det anmärkningsvärt att regeringen varken har redovisat utredningens förslag för eller offentliggjort materialet. Utredningen om den kommunala ekonomin (KEU) har berört skolbyggandet (SOU 1977:48). Utredningen diskuterar förändrad statsbidragsgivning och främst möjligheten att låta de statliga bostadslånen gälla skolbyggnader. Utredningen finner dock att det är kapitalmarknadsutredningen som bör ta ställning till detta. väntas avlämna sitt slutbetänkande dock utan att ta upp denna delfråga. Kommunalekonomiska utredningen anser att om det inte visar sig möjligt att ersätta statsbidragen till skolbyggnader med statliga lån bör en översyn av investeringsbidragen till skolväsendet verkställas. Vem som skall göra denna utredning sägs det emellertid ingenting om. Utredningen om skolan, staten och kommunerna (SSK) behandlar förhållandet mellan stat och kommun på skolans område. Utredningen har synnerligen övergripande uppgifter och förväntas inte ta ställning till det statliga skolbyggnadsbidraget. Det nuvarande systemet för statlig bidragsgivning till skolbyggande och alla villkor som är förbundna med detta bidrag är inte tillfredsställande. Trots detta synes frågan hamna mellan flera nu arbetande utredningar. Vi anser att situationen på skolbyggnadsområdet nu är så allvarlig att en snabb översyn måste komma till stånd. Översynen bör gälla frågan om skolbyggandets finansiering i sin helhet, dvs. både bidrag och lån. Därvid bör beaktas behovet av att kunna reglera investeringsvolymen som ett led i en aktiv konjunkturpolitik och se över behovet av centrala anvisningar om skollokalernas utformning. Det material som tidigare och arbetande utredningar har tagit fram kan utgöra ett gott underlag och möjliggöra en översyn med sikte på att snabbt få en ändring till stånd. Mot bakgrund av ovanstående hemställer vi att hemställer hos regeringen att en snabb översyn görs av systemet för statsbidrag, lån och centrala anvisningar för kommunernas skolbyggande. () () () () () () () () () () () () GOTAB 57377 Slockholm 1978