mot · G202159 · 1978-11-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:43 om medelsanvisning m. m. på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 inom industridepartementets verksamhetsområde I forslaget till tilläggsbudget inom industridepartementets verksamhets område begär regeringen ett medelstillskott till om 30,1 milj. kr. Medelstillskottet är avsett att täcka vissa kostnader för den statliga tekokoncernen . Av propositionen framgår att Eiser avser att lägga ned produktionsenheterna i , och . Regeringen anvisar medel för att upprätthålla driften vid koncernens anläggningar i och fram till . Härutöver anvisas 1 milj. kr. för att Statsföretag skall undersöka möjligheten att till och förlägga annan produktion. I regeringens proposition 1977/78:73 om bildandet av ett statligt textil- och konfektionsföretag framförde regeringen att man räknade med en minskning av sysselsättningen vid de berörda företagens svenska fabriker med 1 500-2 000 personer. I vår partimotion med anledning av regeringens förslag upprepades det socialdemokratiska kravet om en samlad plan förden svenska tekoindustrin utifrån försörjningspolitiska, arbetsmarknadspolitiska och regionalpolitiska utgångspunkter. Vi framhöll också att denna planering borde utgå ifrån att produktionen i nuvarande läge i allt väsentligt måste bibehållas. Riskerna för ytterligare problem i fråga om försörjningsberedskap, trygghet i omställning och den regionala balansen skulle i annat fall bli alltför stora. Enligt socialdemokraternas mening fanns det heller ingen möjlighet att ta ställning till den statliga tekokoncernens sysselsättning fr. o. m. 1979 förrän en samlad plan för tekoindustrins utveckling samt det nybildade företagets roll inom denna planering lagts fram och godkänts av . Vi kan nu konstatera att varken den tidigare trepartiregeringen eller den nuvarande folkpartiregeringen trots upprepade påstötningar inte lagt fram någon sådan samlad plan för tekoindustrins utveckling. Allvaret i detta understryks ytterligare av den mycket hotande utveckling som ägt rum . Produktionen inom den svenska tekoindustrin har fortsatt att minska kraftigt. har inte mindre än 5 624 personer varslats om uppsägningar. Denna utveckling innebär att hotet mot den svenska försörjningsberedskapen på beklädnadsområdet ständigt växer. Att en nedläggning av de fem Norrlandsfabrikerna kommer att skapa stora sysselsättnings- och regionalpolitiska problem är uppenbart. satts in från samhällets och Statsföretags sida för att åstadkomma annan sysselsättning har varit helt verkningslösa. Mot den bakgrunden framstår nedläggningen av de fem Norrlandsfabrikerna som utomordentligt allvarlig. Detta gäller inte minst mot bakgrund av det särskilt svåra sysselsättningsläget för kvinnor. har i ett brev till industriministern framhållit att en nedläggning av tekoindustrin i detta område - utan att nya arbetstillfällen skapas - slår orimligt hårt mot många kvinnor . Verkningarna blir enligt jämställdhetskommittén förödande, eftersom förvärvsfrekvensen redan är så låg och arbetsplatsutbudet så begränsat. Det finns anledning att upprepa det tidigare kravet om att en samlad plan för den svenska tekoindustrin läggs fram. Det är också angeläget att beslut om fabrikerna i får anstå till dess en samlad plan lagts fram och blivit behandlad i . Detta skulle ha betydelse även från andra utgångspunkter än de försörjningspolitiska. Därigenom skulle ett erforderligt rådrum skapas för ytterligare arbetsmarknads- och regionalpolitiska insatser på de berörda orterna. Statsföretag bör därför få i uppdrag att fortsätta att driva de berörda fabrikerna. Kostnaderna för detta får bestridas i särskild ordning sedan Statsföretag kommit med offert. Regeringen bör också ta initiativ till att undersöka möjligheterna att öka de samhälleliga beställningarna av beredskapsskäl. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att begär att regeringen förelägger ett förslag om en samlad plan för tekoindustrin, som syftar till att i allt väsentligt bibehålla nuvarande produktionsvolym och som grundas på försörjningspolitiska samt arbetsmarknadspolitiska bedömningar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att inga väsentliga personalnedskärningar inom den statliga tekokoncernen får ske innan statsmakterna fastställt en plan för den svenska tekoindustrins utveckling, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för att upprätthålla produktionen vid anläggningarna i . . () i