mot · G1021136 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om de synskadades behov av samhällsinformation m. m. En av de grundläggande förutsättningarna för en fungerande och levande demokrati är att medborgarna tillförsäkras kunskap och information om det samhälle som de lever i och är en del av. Hur viktig denna grundprincip är markeras bl. a. av att samtliga medborgares rätt till information är fastställd i och skyddad av grundlag. Det vilar ett stort ansvar på samhällets olika organ att leva upp till denna princip, och ett omfattande arbete läggs också ned på att så skall bli fallet. Den enskilde medborgaren har ett ganska rikhaltigt utbud att välja bland när det gäller att ta reda på vad som händer och beslutas i olika samhällsorgan. Som exempel på kanaler för samhällsinformation kan här nämnas dagspress, radio/TV och inte minst departementens, de statliga verkens och de övriga myndigheternas egen informationsverksamhet samt (). Ett rikhaltigt informationsutbud saknas således inte, men ytterligare åtgärder måste vidtas för att detta skall bli tillgängligt i ännu högre grad än vad som är fallet . Detta gäller speciellt de gmpper av medborgare som i informationshänseende är eftersatta. Inte minst gäller detta gruppen synskadade. Det finns i ungefär 25 000 personer, vilkas synhandikapp är känt. Det finns dock undersökningnar som visar att det verkliga antalet människor, som utan tekniska hjälpmedel har betydande svårigheter att tillgodogöra sig vanlig tryckt information, är betydligt större. Det största antalet synskadade personer per åldersklass finns i åldrama . I åldern är antalet registrerade synskadade ungefär 9 000. registreras ungefär 3 500 nya fall av synhandikapp, och siffran tenderar att öka. Tilläggas bör också att även andra grupper i samhället kan räknas till målgruppen för de åtgärder som föreslås i denna motion. Som exempel kan nämnas rörelsehindrade, vissa grupper av psykiskt utvecklingsstörda och personer med afasi. Studerar man de synskadades informationssituation förstår man snabbt att det här är fråga om en i allra högsta grad eftersatt grupp. Den allra största delen av samhällets informationsutbud finns i tryckt form och är alltså inte tillgänglig för en synskadad person. Med undantag för de lokala taltidningar på kassettband som i allmänhet utkommer länsvis i samarbete med länsbibliotek och de synskadades egen länsorganisation och de s. k. ersättningstidningar som () utger med stöd av statsmedel, finns det endast ett fåtal taltidningar som kan sägas behandla de ämnesområden som denna motion tar upp. (Tidningar med punktskrift är ännu färre och kan dessutom endast läsas av en begränsad del av de synskadade.) Hur otillfredsställande situationen är för de synskadade kan här belysas med ett par exempel. Radion (och även i viss utsträckning TV) utgör en av de viktigaste informationsbärarna till synskadade. Där finns ren information, samhällsdebatt, nyhetsförmedling och analys av olika samhällsfrågor. Frågan är dock hur man skall kunna tillgodogöra sig detta breda och varierande utbud, när man inte har tillgång till radio- och TV-programmet. utger ett veckoprogram med punktskrift, men som ovan angivits kan detta endast läsas av en begränsad del av de synskadade, och dessutom har SRF betydande svårigheter att klara denna verksamhet ekonomiskt. bidrar med ca . till denna verksamhet som kostar SRF . har dessutom vid förfrågan från SRF påpekat att ytterligare medel ej kan ställas till förfogande. Tidningen i radio/TV, som ju utöver programmen även innehåller kommentarer till och presentation av olika program, är endast tillgänglig för de synskadade som har anhöriga beredda att ställa upp med högläsning. Den synskadade som konsument har betydligt större svårigheter att orientera sig på marknaden än vad en seende har. Tidskriften och rön som taltidning borde därför vara ett obligatorium. Så är dock ej fallet. Från Riksdag & Departement, material från NSI, departementens och de statliga verkens informationsmaterial och övriga publikationer, allt kan sammanställas till en lista som blir alltför lång för att rymmas i en enkel riksdagsmotion. Konstateras kan dock att den rådande situationen dåligt stämmer med grundlagens uttalande om alla medborgares rätt till information och att åtgärder måste vidtas från samhällets sida för att förbättra denna situation. 1 första hand bör dessa åtgärder inriktas på att kartlägga och tillgodose de synskadades behov av samhällsinformation och delaktighet i samhällsdebatten på samma villkor som gäller för övriga medborgare. bör även de erfarenheter och den kunskap som man därvid vinner i vad gäller medieval, produktionsteknik, distribution m. m. kunna utnyttjas för en vidare utveckling av de synskadades tillgång till tidningar och tidskrifter i allmänhet, vilken även den är synnerligen begränsad. (Som exempel på detta kan nämnas att det inte finns en enda taltidning för barn i låg- och mellanstadieåldrarna.) Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en kartläggning av de synskadades behov av samhällsinformation samt förslag om hur behovet skall tillgodoses. () ()