mot · G102441 · 1978-01-18 00:00:00 — om åtgärder för att minska allergisjukdomarnas omfattning Atopisk allergi är en immunologisk sjukdom. Individer med ärftliga anlag utbildar patologiska antikroppar som medför sjukdomssymtom såsom astma, eksem, rinnsnuva och nästäppa, ögonsvullnad m. m. Symtomen kan variera beroende på den enskilda individen. Vad man vet föds ingen med allergisk sjukdom utan endast med olika starka anlag att utbilda en allergi. Barn med ärftlig benägenhet för allergi haren stor tendens att utbilda sjukdomen just under barna- och ungdomsåren. Då de allergiska anlagen kvarstår hela livet måste man t. ex. vid yrkesval ta hänsyn till detta. En utbildad allergi uppkommer efter kortare eller längre tids kontakt med vanligt förekommande ämnen i vår vardag, t. ex. djurepitel och fåglar,damm, mögel, pollen och en del födoämnen. Även ridkläder, dun och tagel kan ge upphov till djurallergi utan att man varit i kontakt med djuret som sådant. Vid undersökningar har framkommit att av alla barn har anlag att utbilda en allergi. Nya svenska undersökningar visar att av spädbarnen utvecklar symtom på atopisk allergi . av skolbarnen beräknas ha allergi i olika former, och allergibamen är även den stora handikappgruppen sett från sjukvårdssynpunkt (de svarar för av besöken vid våra bammottagningar). Det är därför av fundamental betydelse att små barn, då man vet att ärftliga anlag för allergi föreligger, från början får en lämplig uppväxtmiljö för att minska risken eller uppskjuta allergidebuten. Allergi kan inte helt undvikas, men ju större kontakten är med vanliga allergena orsaker, desto större blir risken att förvärva en allergisk sjukdom. Behandlingen, inkl. förebyggande åtgärder, måste alltid ske genom att man i första hand tar bort de ämnen som barnet inte tål, s. k. allergensanering. Barn med allergiska anlag eller en utbildad allergi är ofta inte handikappat i en allergensanerad miljö men kan lätt bli svårt eller livshotande sjukt genom nonchalering av allergologiska elimineringsprinciper. Även om en allergensanering i hemmet genomförs måste personer med allergiska anlag och besvär vistas i övriga delar av samhället. Med nuvarande bristfälliga standard i fråga om allergivänliga miljöer och allmänna kunskaper om förebyggande åtgärder mot allergi uppstår därför svårigheter för personer med allergiska anlag och besvär som kan betecknas vara av såväl medicinsk som ekonomisk och social natur. Sålunda måste man t. ex. anse heltäckningsmattor, som ofta förekommer i både privat och offentlig miljö, utgöra en stor hälsorisk för allergiker, varför heltäckningsmattor bör förbjudas. Barnallergologernas kunskaper och erfarenheter beträffande atopisk allergi är tillräckligt stora för att man genom förebyggande åtgärder i samhället skall kunna minska sjukdomsfrekvensen. Men grundproblemet är att detta inte i någon större omfattning är känt och tillämpat. beräknas ca en miljon svenskar lida av allergi i olika former. Hela samhällets stöd är nödvändigt om allergisjukdomarna skall kunna minska i omfattning. I många fall kan betydelsefulla resultat uppnås om människor vet hur man kan visa hänsyn till allergiker och om myndigheter planerar för att förebygga allergisjukdomar. Härav följer att en bred information om allergisjukdomama är en grundåtgärd för att förändra situationen för barn med ärftliga anlag och ge bättre villkor för allergiker. Jag anser att atopiska allergisjukdomar är ett så stort samhällsproblem, både kostnadsmässigt och socialt, att en särskild bör inrättas. Denna bör underställas och ha till uppgift att leda det centrala informationsarbetet samt i övrigt handlägga de frågor som kan vara av betydelse för att förhindra allergiernas utbredning. Om ett särskilt statligt organ inrättas för att handlägga frågor om allergi kan det innebära att samhället erhålleren systematiserad planläggning, information och utbildning som kan förhindra en av våra stora folksjukdomar. Ur samhällsekonomisk synvinkel bör förslaget vara lönsamt, även på kort sikt, då förebyggande insatser mot allergi minskar akutbesök och vårddagar på sjukhus, förtidspensioneringar m. m. Landstingens sjukvårdskostnader har ökat kraftigt. Genom olika förebyggande åtgärder kan man minska sjukvårdskostnaderna. Enligt gällande skolförfattningar skall skolhälsovården i första hand arbeta med förebyggande åtgärder. Kommunerna har dock ännu ej tillräckliga kunskaper för att kunna tillgodose allergibarnens berättigade krav på elementär allergensanering av skollokalerna och skolmiljön som sådan. Barn med allergisk sjukdom har som andra barn skolplikt. SIA:s målsättning om integrering och normalisering av de svaga i samhället måste även innebära att barn med anlag för atopisk allergi i möjligaste mån ej utsätts för de vanligaste orsakerna till allergisjukdom. Jag finner det därför angeläget att inom inrätta en tjänst som enbart handlägger frågor som rör allergibarnens problem och anpassningen av skolmiljön för dessa barn. Förslaget är bl. a. motiverat av att det kommer att ta att bygga upp erforderliga kunskaper om allergi i samtliga kommuner och att skolmiljön med det snaraste måste förbättras för allergibarnen. Föreslagen tjänsteman skall i första hand ägna sig åt förebyggande åtgärder och att praktiskt lösa allergiproblem för skolorna. Det krävs därför inte en läkare på tjänsten men givetvis erfordras grundläggande medicinska kunskaper. Det är till fördel för alla om det centralt i skolöver styrelsen samlas upp praktiska kunskaper om allergi hos en särskild tjänsteman. En av fördelarna torde vara att föreslagen expert i kan verka övertygande på tveksamma kommuner att satsa på förebyggande åtgärder mot allergi. Denna profylax kommer att innebära minskade sjukdomssymtom hos allergibarnen. F. n. gäller att det är olika huvudmän för sjuk- och hälsovård samt skolhälsovården. Inom landstingen finns rutiner där man från sjukhusen rapporterar till den öppna barnavården om sjukhusvård m. m. Men när barnen börjar skolan och skolhälsovården övertar en stor del av barnavårdscentralernas arbete beträffande sjukdomsförebyggande arbetsuppgifter upphör plötsligt denna rapportering om barnens sjukdomar och handikapp. Detta förhållande försvårar och försämrar skolhälsovårdens möjligheter att arbeta med förebyggande åtgärder och yrkesvalsrådgivning för barnen. Många föräldrar är i god tro att rapporteringen fortsätter även sedan barnen börjat skolan. I avvaktan på det slutliga förslaget beträffande skolhälsovårdens organisation bör det därför vara en uppgift för landstingen att till skolhälsovården rapportera om sjukhusvård och viktigare läkarbehandlingar samt att föreslå profylax. Då vi i vårt land lägger stor vikt vid profylax inom sjuk- och hälsovård bör vi också medvetet satsa på åtgärder mot atopisk allergi. Med hänvisning till vad som framförts i motionen hemställs att begär att regeringen framlägger förslag i syfte att minska allergisjukdomarnas omfattning och att särskild vikt läggs vid att förhindra uppkomst av allergier hos barn.