mot · G202141 · 1978-11-27 00:00:00 — Det råder ingen tvekan om att detta förhållande utgör en betydande samhällsekonomisk belastning. Den betydelse som sjöfartsnettot traditionellt haft som förstärkning av vår bytesbalans får härigenom en minskande betydelse. Enligt vår uppfattning är det självklart att bibehållandet och utvecklandet av en konkurrenskraftig svensk sjöfartsnäring utgör ett väsentligt näringspolitiskt intresse. Ett viktigt element i detta utgör utvecklandet och förbättrandet av nya och mer effektiva transportsystem på sjöfartsområdet. I detta sammanhang är det av grundläggande betydelse att de svenska rederiföretagen får en struktur som gör det möjligt att på bästa sätt uppnå detta mål. Det finns anledning erinra om att de svenska rederierna i en rad avseenden varit ledande i fråga om utvecklingen av nya transportsystem. Ro/rosystemet är endast ett av flera exempel på detta. Endast genom att vidareutveckla sitt tekniska och organisatoriska försprång har de svenska rederierna möjlighet att bevara och utveckla sin ställning på världsmarknaden. I det läge som varvsindustrin nu befinner sig i är det helt nödvändigt att staten via olika stödåtgärder medverkar till att skapa en tillfredsställande orderbeläggning vid varven. En viktig uppgift för svensk varvsindustri är vidare att eftersträva en omläggning av fartygsproduktionen från enklare standardtonnage till mera komplicerat och tekniskt avancerat specialtonnage. Det finns sålunda starka skäl för staten att ta aktiva initiativ såväl för att stödja en effektiv strukturutveckling på rederiområdet som en ökad orderbeläggning vid varven. Detta förhållande bör enligt vår uppfattning tas som utgångspunkt vid uppläggningen av statens insatser på sjöfartsområdet. infördes ett särskilt stöd till fartygsbeställare i form av dels avskrivningslån som kan uppgå till av kontraktspriset för beställt fartyg, dels kreditgarantier intill av kontraktspriset. Stödet har temporär karaktär. Beställarstödet har medfört att ett 50-tal fartyg har beställts vid svenska varv. I den föreliggande propositionen föreslås att avskrivningslån bör kunna lämnas till ett belopp som motsvarar högst 25 96 av kontraktspriset mot 30 96 f. n. Lån och kreditgaranti får sammanlagt uppgå till högst 95 96 mot 100 96 . Enligt vår uppfattning bör det nuvarande beställarstödet i stället för att krympas omvandlas till ett mer näringspolitiskt betonat slöd lill strukturutveckling inom svensk rederinäring som får genomslagskraft också för varven. Stödet bör ha som främsta syfte att stimulera rederiföretagen att beställa mer utvecklingsbetonade och framtidsinriktade fartygstyper för att härigenom uppnå en ökad konkurrenskraft. Härutöver kan det också bli aktuellt med nya initiativ på marknadssidan som kan kombineras med nybeställningar av fartyg. En satsning på mer avancerade fartygstyper innebär inte enbart utvecklingsstimulans för såväl rederier som varv. Denna typ av fartyg innebär också ökad sysselsättning i förhållande till andra typer av fartyg. Det av oss föreslagna stödet till strukturutveckling inom rederinäringen bör ges en väsentligt mer flexibel utformning än beställarstödet. För projekt som framstår som särskilt angelägna i fråga om teknisk förnyelse, såväl i fråga om varvsproduktionen som i fråga om transportsystemet och tidsmässigt har en sådan förläggning att de är gynnsamma från beläggningssynpunkt för varven, bör ett väsentligt högre avskrivningslån kunna utgå. Enligt vår uppfattning bör man i sådana fall kunna medge att stödet - som enligt regeringen skall utgå med högst 25 96 - i stället kan utgå med upp till högst 40 96 av kontraktssumman i form av avskrivningslån. Självfallet är det nödvändigt att man i sådana fall från nämndens för fartygskreditgarantier sida gör en ingående prövning av de enskilda projektens betydelse inom ramen för ett mer samlat utvecklingsprogram. Staten bör därför dels ställa krav på att rederierna upprättar en långsiktig plan, dels försäkra sig om den samhällsinsyn som är nödvändig. I vissa fall kan nyinvesteringar i fartyg trots det omfattande finansieringsstödet innebära en alltför stor belastning på rederiföretagets balansräkning så att investeringen inte kommer till stånd. I sådana fall bör det vara möjligt för varven att förhandla med vederbörande rederi om en långtidsuthyrning av ett fartyg. Sådant avtal kan kombineras med optionsrätt vid förvärv. Då ett sådant kontrakt finns bör det vara möjligt för varvet eller något till detta knutet rederiföretag att självt stå som beställare av fartyget. 1 enstaka fall bör det också vara möjligt för varven att tillämpa denna metod gentemot utländska rederier. En förutsättning bör i så fall vara att gällande regler för sjöfartspolitiken iakttas, bl. a. i fråga om fackligt inflytande. Regeringen avvisar helt möjligheterna till fortsatt lagerproduktion av fartyg. Enligt vår mening bör dessa möjligheter inte avvisas kategoriskt. Regeringen bör därför bemyndigas att medge att stödet undantagsvis får utnyttjas även i fall då det inte finns något långtidsavtal, om detta är av avgörande betydelse för att upprätthålla produktionskapaciteten. Det föreslagna rederiutvecklingsstödet bör enligt vår uppfattning också kunna användas för att finansiera ombyggnader och reparationer av fartyg. I de fall det är fråga om sysselsättningskrävande arbeten för att uppnå ökad sjösäkerhet och förbättrad miljö bör utgående bidragssatser kunna bedömas mer generöst. Det kan i detta sammanhang vara värt att uppmärksamma att ökade krav i fråga om sjösäkerhet och miljö också skulle innebära ökad efterfrågan på varvens tjänster. Den svenska handelsflottan ligger i detta avseende ofta väl framme. Skärpta internationella krav på detta område är i och för sig angelägna. Härtill kommer att de skulle ge de svenska rederierna en bättre konkurrensposition och öka den totala efterfrågan på arbete inom den globala varvsindustrin. Mot den bakgrunden finns det stark anledning för den att i olika internationella sammanhang arbeta för skärpta krav i dessa avseenden. Regeringen anger i propositionen att en omprövning av varvspolitiken blir aktuell . Det är emellertid angeläget att de aktuella besluten inte utformas på ett sådant sätt att varven kanske förlorar fartygsbeställningar som kan innebära arbeten även efter 1980. Enligt vår uppfattning bör därför regeringen vara relativt generös med att medge bidrag till fartyg som levereras även efter . Det kan inte gärna vara rimligt att varven av denna anledning förlorar möjlighet till en mer långsiktig beläggning av produktionen. De av oss förordade förändringarna av regeringens förslag till avskrivningslån till beställare av fartyg till ett stöd för strukturutveckling av svensk rederinäring med de av oss förordade ändringarna av reglerna kan beräknas innebära en merkostnad i förhållande till regeringens förslag med ca 300 milj. kr. Det är angeläget att inte denna försöksverksamhet hämmas av brist på medel om det finns ett ytterligare behov av orderbeläggning vid varven. Regeringen bör därför i samband med tilläggsbudget lil redovisa sina bedömningar av det aktuella läget för denna verksamhet. Regeringen anmäler i propositionen att den avser att göra en översyn av formerna för den fortsatta verksamheten vid . Enligt vår uppfattning är det angeläget att en sådan kommer till stånd och att den sker så snabbt att förslag kan föreläggas . Det stöd till strukturutvecklingen inom rederinäringen som vi föreslår innebär första steget till en samordnad näringspolitik inom den svenska varvs- och rederinäringen. Enligt vår uppfattning bör den nuvarande fartygskreditnämnden utvecklas till ett organ som kan handlägga denna typ av frågor från samhällets sida. Detta innebär att nämnden enligt vår uppfattning får en sådan sammansättning som då behövs för dessa uppgifter. Det innebär bl. a. att en väsentligt vidgad representation för de fackliga intressena är motiverad. I vissa fall kan det vara angeläget att regeringen vidtar särskilda åtgärder för att säkra beläggningen vid svenska varv. F. n. är ett stort antal färjor aktuella för upphandling av svenska rederier. Med hänsyn till den speciella typ av fartyg det här gäller bör det föreligga goda förutsättningar för att efter förhandlingar placera sådana beställningar på svenska varv med hjälp av det stöd som föreslås. Mot den bakgrunden är det angeläget att regeringen tar ett initiativ till överläggningar med företrädare för dels varven, dels de svenska färjerederierna i syfte att säkerställa att sådana order kan förläggas vid varv i . Detta skulle ha stor betydelse inte minst för sysselsättningen . Ett uttalande av denna innebörd bör göras av . Som anges i propositionen har de svenska varven ett betydande fartygsinnehav utöver de lagerproducerade fartygen. I propositionen uppges storvarvens direkta och indirekta fartygsinnehav uppgå till 64 fartyg inkl. sådana i vilka man har andelar. I propositionen föreslås att statens garantiengagemang avseende varvens fartygsinnehav avvecklas. Detta föreslås ske genom en successiv sänkning av garantiramen . Detta innebär att varven tvingas sälja sina fartyg. Vi vill inte bestrida att det kan finnas företagsekonomiska motiv för att avyttra fartyg som ägs av varven. Man måste emellertid vara medveten om att avyttringar i större skala kan medföra vissa icke önskvärda konsekvenser. Marknadsläget kan rent allmänt påverkas i negativ riktning, försäljningar av befintliga fartyg kan komma att konkurrera med nybeställningar, och inte minst närvaron av en tidsgräns då fartyg bör ha avyttrats kommer naturligtvis att utgöra ett mycket negativt inslag i en förhandlingssituation. Att ange närmare principer för hur och när fartygsbeståndet vid varven skall avvecklas torde vara svårt och knappast lämpligt från statsmakternas sida. Enligt vår uppfattning bör det ingå i företagsledningens normala företagsekonomiska ansvar att göra de dispositioner beträffande fartygen som kan bedömas vara mest lämpliga från varvens synpunkt. Förslaget om en treårig avtrappning av den särskilda garantiramen bör därför avvisas. Svenska Varv har och beräknas redovisa stora förluster. En förstärkning av det egna kapitalet är därför oundgängligen nödvändig för att företaget skall kunna fortsätta sin verksamhet. Det är i detta sammanhang angeläget att framhålla att resultatet som företaget redovisar endast i ringa mån utgör ett mått på den företagsekonomiska effektiviteten. Huvuddelen av resultaten är hänförliga till omständigheter över vilka företagsledningen inte kan råda. Företagets resultat är i helt avgörande utsträckning beroende av kursutvecklingen för lån som tagits upp sedan och av solvensutvecklingen hos redare vilka finansierat sina fartyg med krediter från varven. Den betydelse som valutaförluster och kundförluster har för resultatredovisningen inom Svenska Varv framgår av nedanstående sammanställning. 1978 (prognos) Svenska Varv: resultat före värdegaranti, bokslutsdisp. - varav reserveringar för: Även resultaten kan beräknas i mycket stor omfattning komma att influeras av kursförluster och kundförluster. Det kan inte vara rimligt att vare sig statsmakter eller företagsledning anpassar sina bedömningar av mål och lämpliga åtgärder för varvsindustrin med hänsyn till dessa resultat. Även för företagsledningen skapas stor osäkerhet. De kapitaltillskott som statsmakterna anvisar blir styrande för verksamheten. Men med hänsyn till svårigheten att förutse förluster av denna typ skapas en mycket osäker planeringssituation. Det är därför angeläget att om möjligt söka finna former för att i en annan och mera automatiskt verkande ordning kompensera varven för sådana förluster. Självfallet måste man då beakta att förluster av denna typ i viss utsträckning kan påverkas av företagets handlande - i första hand när det gäller nya engagemang. Regeringen bör få i uppdrag att mot denna bakgrund pröva frågan om nya former för förlusttäckning vid Svenska Varv. Stora insatser måste göras för att utnyttja alla möjligheter att snabbt bygga upp förutsättningar för produktion inom andra områden än fartygsbyggande. Det är uppenbart att det kunnande och den organisation som finns vid varven bör innebära en betydande konkurrensfördel inom det område som kallas alternativ produktion. En ovillkorlig förutsättning för framgång på detta område är emellertid att man från varvens sida gör kraftfulla insatser i form av förbättrad organisation och finansiella resurser. Regeringen har i propositionen föreslagit ett stöd till på 200 milj. kr. för alternativ produktion. föreslår regeringen att av tidigare anvisade 250 milj. kr. (varav 200 milj. kr. då beräknades för Svenska Varv och 50 milj. kr. för övriga, dvs. främst ) för samma ändamål dras tillbaka. Då dessa senare medel anvisades krävdes från socialdemokratiskt håll ytterligare 100 milj. kr. Det är angeläget att dessa resurser tillförs varven inte minst med hänsyn till att kapitalengagemang ofta kan bli nödvändiga i samband med försäljning av nya anläggningar. Med hänsyn till detta och med hänsyn till vårt krav om att aktiebolaget skall inlemmas i Svenska Varv upprepar vi vårt tidigare krav om att 350 milj. kr. avsätts för alternativ produktion . Regeringen bör föreskriva att Svenska Varv till regeringen redovisar erfarenheten av sitt arbete med att utveckla alternativ produktion. Därvid bör också företaget redovisa de behov av ytterligare samhällsinsatser som kan finnas för att stärka utvecklingen och marknadsföringen på detta område. I detta sammanhang bör man särskilt uppmärksamma kapitalbehovet i samband med referensanläggningar. Ett uttalande härom bör göras av . Den s. k. analysgruppen föreslog ett väsentligt ökat stöd till skeppsteknisk forskning och utvecklingsarbete. Enligt analysgruppens bedömning skulle en nivå om ca 25 milj. kr. En period av snabb omstrukturering till mer avancerade fartygstyper som den svenska varvsindustrin nu står inför innebär också krav på stora insatser, av väsentligt större omfattning än de som f. n. utgår. Det nuvarande stödet till skeppsteknisk forskning och utvecklingsarbete kan beräknas till ca 12 milj. kr. Stödet bör enligt vår uppfattning öka så att den av analysgruppen förordade 25miljonersnivån uppnås. Mot den bakgrunden bör enligt vår uppfattning anvisa ytterligare 13 milj. kr. redan under innevarande budgetår. Regeringen föreslår i propositionen vidare att 125 milj. kr. skall användas för stöd till utvecklingsländer för import av fartyg från . Vi anser att det initiativ som regeringen här tagit är mycket intressant. Enligt vår bedömning kan det finnas stora möjligheter för de svenska varven att medverka på ett positivt sätt inom ramen för det svenska u-hjälpsprogrammet. Det är angeläget att erfarenheterna av de av regeringen föreslagna åtgärderna följs upp för att härigenom bilda underlag för en bedömning om åtgärder av väsentligt större omfattning kan vara motiverade på detta område. Inte minst bör man i detta sammanhang då beakta möjligheterna att stödja projekt inom s. k. alternativ produktion vilka kan ha stor betydelse för den industriella utvecklingen i . Regeringen föreslår att de regionala utvecklingsfonderna i resp. tillförs vardera 15 milj. kr. Härutöver anvisas 75 milj. kr. att användas vid etablerande av regionala investmentbolag i Uddevalla-, Göteborgs- resp. Malmö-Landskronaregionen. Vi anser att insatser för att stimulera det lokala näringslivet i dessa regioner är angelägna. Regionala investmentbolag kan enligt vår bedömning eventuellt utgöra ett intressant inslag i en regional näringspolitik. Underlaget för en mer säker bedömning är emellertid f. n. mycket osäkert med hänsyn till bristen på erfarenhet. Enligt vår uppfattning skulle det innebära en olycklig bindning att låsa 75 milj. kr. för regionala investmentbolag och endast 30 miljoner forde regionala utvecklingsfondernas verksamhet. En väsentligt bättre ordning skulle enligt vår uppfattning kunna tillskapas om man överlät till de regionala utvecklingsfonderna att själva avgöra hur medlen inom de angivna regionerna skall fördelas på olika användningssätt. En sådan ordning är angelägen inte minst med hänsyn till behovet av att uppnå bästa möjliga samordning och att undvika onödigt dubbelarbete. Mot den bakgrunden föreslår vi att de 75 milj. kr. som regeringen avsatt för bildande av regionala investmentbolag i stället tillförs utvecklingsfonderna i resp. område. Det får sedan vara utvecklingsfondens ansvar att avgöra huruvida dessa medel skall utnyttjas inom ramen för ett särskilt stödprogram eller om man vill använda dem för att bilda investmentbolag av den typ som föreslås i propositionen. Enligt vår uppfattning bör bästa möjliga effekt erhållas om de regionala utvecklingsfonderna utifrån den bedömning av de lokala förhållandena de kan göra får frihet att själva avgöra hur medlen skall användas. En självklar förutsättning är dock att medlen fördelas mellan resp. region på det sätt som anges i propositionen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. godkänner de riktlinjer beträffande svensk varvsindustri som förordats i motionen, 2. godkänner vad som i motionen anförts beträffande sysselsättningspolitiken vid de fyra storvarven, 3. till Särskilda sysselsättningsinsatser vid varven på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 anvisar , 4. som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffande inlemmande i Svenska Varv, 5. godkänner vad som i motionen anförts beträffande de mindre och medelstora varven, 6. hos regeringen begär att en kommission för de mindre och medelstora varven tillsätts med de uppgifter som anges i motionen, 7. bemyndigar regeringen att vidga verksamheten med tillfälligt sysselsättningsbidrag, s. k. 75-procentsbidrag, till de små och medelstora varven i enlighet med vad som anförts i motionen, 8. avslår regeringens förslag om att anvisa ett reservationsanslag av . till Bidrag till mindre och medelstora varv, 9. avslår regeringens förslag om att anvisa ett reservationsanslag av . till Avskrivningslån till beställare av fartyg och i till Stöd lillstrukturutveckling inom svensk rederinäring på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79, 10. hos regeringen begär åtgärder i fråga om färjebeställningar i enlighet med vad som anförts i motionen, 11. som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om , 12. som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts angående varvens fartygsengagemang, 13. som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffande resultatredovisning och förlusttäckning vid , 14. ger regeringen till känna vad som anförts angående alternativ produktion, 15. till Bidrag till för alternativ produktion anvisar . på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79, 16. till Styrelsen för teknisk forskning och utveckling på tilläggsbudget I anvisar . att användas på skeppsteknisk forskning och utveckling, 17. ger regeringen till känna vad som anförts beträffande de regionala investmentbolagen, 18. avslår regeringens förslag om Bidrag till investmentbolag inom varvsregionerna och Teckning av aktier i investmentbolag inom varvsregionerna på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 och i stället till Särskilt medelstillskott till de regionala utvecklingsfonderna för utveckling av näringslivet inom varvsregionerna på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 anvisar ett reservationsanslag av . () () () () HANS () () () () ()