mot · G1021767 · 1978-03-10 00:00:00 — Motion 1977/78:1767 med anledning av propositionen 1977/78:104 med förslag om utvidgad rätt till ledighet för vård av barn, m. m. Allt fler pappor tar barnledigt. Så löd en av rubrikerna på forsta sidan i Från Riksdag & Departement nr 40 1977. har tillsammans med undersökt hur föräldraförsäkringen har utnyttjats. - 1974 - stannade av papporna hemma, . Det är med andra ord riktigt att allt fler pappor tar barnledigt. Men rubriken kunde lika gärna ha lytt: av papporna utnyttjar inte föräldraförsäkringen. Man kan knappast ange ekonomiska orsaker som den avgörande förklaringen till det låga utnyttjandet. Är då papporna i allmänhet inte intresserade av att vara hemma för att vårda barn? Möter de motstånd på arbetsplatserna? /SR gjorde 1977 en undersökning bland sina manliga medlemmar om ett intresse för pappaledigheten. upgav att de ville vara barnlediga men ursäktade sig med att arbetskamrater/arbetsgivare skulle ogilla det. Papporna är med andra ord intresserade men känner inget stöd på arbetsplatserna. I SOU 1976:71 Roller i omvandling gav sociologen några exempel på arbetsgivares/arbetsledares attityder till pappaledigheten: 1 dagens läge skulle jag bli besviken om någon av de manliga anställda kom och bad om pappaledigt. Jag skulle bli ledsen om en av mannarna kom (för att be om pappaledigt). Sorn arbetsledare tyckerjagattdet är obekvämt, men jag visar det inte om det händer. I intervjuerna med arbetsledarna anges orsaken till de negativa attityderna. Det är framför allt de praktiska arrangemangen som måste ordnas på en arbetsplats, när någon är frånvarande , dvs. samma arrangemang som måste till när någon är ledig för militärtjänstgöring eller repetitionsövning, sjukledig, ledig för studier och kanske i viss mån ledig för facklig verksamhet samt samma arrangemang som arbetsgivare med många kvinnliga anställda - kommuner, landsting m. m. - redan anpassat sig till. Men att göra sin egen lilla revolt mot arbetsgivares/kamraters förväntningar och gamla traditioner är inte så lätt alla gånger. Regeringen har i propositionen 1977/78:104 föreslagit att arbetstagare i egenskap av förälder skall få rätt att vara helt ledig från anställning till dess barnet har uppnått ett och samt rätt att få förkorta arbetstiden till tre fjärdedelar av normal arbetstid till dess barnet uppnått ålder. Ytterligare kompensation för inkomstbortfallet, utöver det beslut om föräldraförsäkring som tog , är inte föreslaget i detta sammanhang. Därmed blir förutsättningarna olika för kvinnor och män på grund av de inkomstskillnader som råder. Det blir i de flesta familjer ett mindre inkomstbortfall, om kvinnorna utnyttjar heltidsledigheten än om männen gör det. av kvinnorna går dock tillbaka till sitt jobb efter förlossningen. Det tyder på att kvinnorna uppfattar sitt förvärvsarbete som en viktig del av sitt liv. Därför är det inte heller säkert att en utvidgad rätt till tjänstledighet kommer att innebära några större förändringar för dem som vill arbeta, dvs. det är inte säkert att tjänstledigheten kommer att utnyttjas. Men för de resterande - där ofta orsaken till att de är hemma är brist på barnomsorg - innebär den utvidgade rätten till tjänstledighet en trygghet. För de kvinnor med barn vilka enligt familjestödsutredningen deltidsarbetar kan rätten till den föreslagna sextimmarsdagen innebära en starkare ställning gentemot arbetsgivarna, om de vill öka sin arbetsdag något och därmed också öka sin inkomst. Förslagen i propositionen kan bidra till en starkare ställning på arbetsmarknaden för vissa kvinnor men kan däremot medföra ytterst tvivelaktiga effekter för jämställdhetssträvandena i andra fall. Föredragande statsrådet är dock opitimisk: ... en lagfäst rätt till ledighet för vård av barn torde kunna medverka till att fäderna i högre grad än f. n. anpassar sina arbetstider så att de får ytterligare tid att umgås med sina barn. Som grund för denna optimism anges antalet pappor som varit barnlediga och de pappor som stannat hemma för att vårda sjukt barn. Enligt vår uppfattning är det dock alltför få män som delar ansvaret för barnen för att man skall kunna tala om en allmän ökning av jämställdheten, i synnerhet som de barnlediga papporna varit hemma långt än kvinnorna, i snitt av de 210. I de fall där papporna varit hemma har kvinnorna dessutom i regel tillhört en högre inkomstgrupp. I propositionen föreslås inte några ytterligare stimulansåtgärder för papporna. Inkomstbortfallet kompenseras inte. Det är därför önskvärt att regeringen får uppdrag att se över vilka möjligheter det finns att stimulera papporna att ta lika ansvar och öka deras rättigheter både inom ramen för föräldraförsäkringen och den utbyggda rätten till tjänstledighet och rätten till förkortad arbetsdag. En individualisering av föräldraförsäkringen kan vara en effektiv metod, dvs. en förstärkning av rättigheterna, men också andra åtgärder kan vara nödvändiga. Det är angeläget att förslag därom kommer fram snabbt. att hos regeringen begär förslag till åtgärder för att stimulera papporna att ta ett ökat ansvar för vården av barn inom ramen för föräldraförsäkringen och rätten till utökad tjänstledighet och förkortad arbetstid. () ()