mot · G102219 · 1978-01-10 00:00:00 — av m. fl. om rekryteringen av piloter till civilflyget Den svenska kommersiella luftfarten har sedan nästan helt fyllt sitt behov av piloter genom att anställa flygförare som utbildats vid flygvapnet. Från början var detta ett för båda parter lämpligt system. har det vänts till allt större nackdelar för flygvapnet. Antalet flygförare som från flygvapnet gick över till SAS och var ca 300. Väntade stora pensionsavgångar av piloter hos flygbolagen gör att deras behov av att nyrekrytera stiger kraftigt. uppges SAS och behöva nyanställa ca 60 svenska piloter. 1979-1980 uppges behovet bli ca 75 för att ligga i storleksordningen 50 . Visst behov finns också hos de mindre flygbolagen. Den kraftigt minskande organisationen vid flygvapnet har medfört minskat behov av flygförare. F. n. utbildas ca 25-30 . En fortsatt rekrytering till civilflyget enligt använt system skulle bli katastrofal för vårt försvar och ändå inte fylla flygbolagens behov. Utomlands sker rekryteringen till civilflyget på olika sätt. och har samma system som men i kombination med tjänsteplikt. 1 , och utbildas piloter för flygbolagen vid särskilda flygskolor - statliga eller civila - som inrättats för detta ändamål. För svenska flygvapnet är flygbolagens rekrytering inte enbart en kapacitetsfråga. Förtidsavgångarna av flygförare medför att krigsflygplanen måste användas för grundläggande utbildning av nya flygförare i alltför stor utsträckning. Detta medför att tillgänglig flygtid inte räcker även för den vidmakthållande flygträning och fortsatta taktiska skolning som de fårdigutbildade flygförarna behöver. Härtill kommer att utbildningen via flygvapnet både för försvaret och för landet är oekonomisk. Utbildningen av en Viggenpilot kostar ca 5 milj. kr. medan kostnaden för en pilot utbildad direkt för flygbolagens behov blir avsevärt lägre. Chefen för flygvapnet har sökt olika vägar föratt lösa problemet. F. n. pågår vid F 5 i utbildning av tio reservofficersaspiranter i flygtjänst. Dessa skall efter genomförd utbildning krigsplaceras som flygförare på flygplan SK 60 vid lätta attackdivisioner och spaningsflyggrupper. vid F 5 ges de en kompletteringsutbildning som leder fram till civilt flygcertifikat och möjliggör anställning som flygstyrman. Ytterligare en kurs med 20 elever beräknas påböijas 1978. För denna utbildning måste viss kompletterande navigeringsutrustning installeras i ca tio flygplan SK 60. Viss medverkan förutses från luftfartsverket och SAS/. I övrigt genomförs utbildningen med personal och materiel ur flygvapnet. Detta möjliggörs bl. a. genom att organisationen vid F 5 ännu icke helt hunnit anpassas till det minskade utbildningsbehovet. Även om utbildning av reservofficerare i flygtjänst fortsätter in på , räcker antalet reservofficerare ej till för att täcka flygbolagens behov av piloter. Någon form av flygskola för trafikflygarutbildning kommer därför att erfordras. Om denna skola skall förläggas till F 5, ev. vid sidan av eller i stället för reservofficersutbitdningen, måste resurser tillföras främst i fråga om lärare och flygplan samt vissa lokaler. Trots att vissa sådana resursförstärkningar erfordras, synes en förläggning till F 5 ge stora fördelar genom att befintliga anläggningar kan användas. Övningsutrymmet i luften, trafikledningens kapacitet och flygfältets utformning medger en utökad flygutbildning. Nuvarande administration kan i stor utsträckning utnyttjas. Reservofficersutbildningen med kompletteringsutbildning för civil luftfart kräver av 29 månader. En flygskola med direktutbildning för trafikflygets behov torde komma att omfatta . Snabba åtgärder för att tillgodose flygbolagens akuta rekryteringsbehov är därför av nöden. Frågan berör flera myndigheter, främst flygbolagen och flygvapnet. Finansieringen måste lösas. bör därför hos regeringen begära en utredning om hur rekryteringsbehovet av piloter för trafikflyget skall lösas. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om rekrytering och utbildning av piloter till trafikflyget. () ()