mot · G1021633 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om en särskild fond för , och Befolkningsutvecklingen och sysselsättningssituationen i , och uppvisar stora likheter. Samtliga påverkas starkt av pågående strukturförändringar inom järn- och stål- samt pappersoch massaindustrin. Insatserna för att utveckla dessa län bygger också till stora delar på likartade förutsättningar. Delar av alla tre länen tillhör det inre stödområdet: i , , , , och i samt i . Lokaliseringsinsatserna har följaktligen bedömts vara ungefär lika nödvändiga i alla tre fallen. I geografiskt hänseende räknas till , vilket inte gäller och . Det betyder att teoretiskt sett har möjlighet till Norrlandsfondens stödåtgärder. Tyvärr har denna fond inte lämnat några medel till . Enligt riksdagsbeslut (NU 1976/77:7) har påpekats att Norrlandsfonden stadgeenligt har rätt att stödja projekt även i . Med hänsyn till fondens begränsade resurser skulle dock angelägna behov i detta län tillgodoses på bekostnad av motsvarande behov i andra Norlandslän. Utskottet understryker också att det är viktigt att fondens resurser inte splittras genom att verksamhetsområdet görs alltför vidsträckt men vill erinra om att sysselsättningsproblemen i de inre delarna av i stort sett är av samma art som i övriga norrländska inlandskommuner. Utskottet kunde härvidlag också ha tillfogat motsvarande delar av och , om dessa inte tillhört . Som exempel på hur situationen ter sig för de tre länen kan följande relateras om : 1 de prognoser som redovisades i Länsplanering och som aktualiserats bedömdes tillgången på arbetstillfällen bli ungefär oförändrad som det antal personer som efterfrågar arbete bedömdes öka kraftigt främst när det gäller kvinnorna. Utvecklingen under den första har enligt de preliminära uppgifter som föreligger i stora drag legat i linje med dessa prognoser. Tabell Näringsgrensutveckling enligt folk- och bostadsräkningen. Uppgifterna är preliminära. (20-w tim.) m. m. och byggn, verks. m. m. Totalt har sysselsättningen förändrats endast marginellt . Sysselsättningsminskningen inom jord- och skogsbruket har fortsatt. Takten har dock varit något långsammare . Industrin och byggnadsverksamheten, vars sysselsättning ökade, har minskat med ca 4 000 personer. Tillbakagången ligger främst på byggnadsverksamheten, men även industrin har gått tillbaka med mera än 1 000 personer. Serviceverksamheterna har ökat sin sysselsättning relativt kraftigt. Det gäller främst den offentliga delen av servicesektorn. Totalt har emellertid antalet arbetstillfällen inte förändrats nämnvärt. Bland de förvärvsarbetande har kvinnorna ökat sin andel relativt kraftigt (+ 2 700 personer), medan den manliga sysselsättningen minskat i motsvarande grad. Ökningen av den kvinnliga sysselsättningen har varit större än den prognostiserade. Samma förhållande gäller emellertid i hela riket. Länets eftersläpning i förhållande till riket kvarstår därför. De preliminära siffrorna visar att arbetsmarknadssituationen i länet inte har förbättrats . För att länet skall få en sysselsättningsnivå som svarar mot den riksgenomsnittliga krävs alltså fortfarande ett mycket betydande sysselsättningstillskott. Problemen på arbetsmarknaden kommer till uttryck på flera olika sätt. Den registrerade arbetslösheten har legat på ungefär 3 000 personer. Detta trots att de arbetsmarknadspolitiska insatserna varit omfattande. Mellan 4 000 och 5 000 personer har berörts av beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning, arkivarbete, skyddad sysselsättning m. m. För många har bristen på arbete lett till förtidspensionering. Antalet förtidspenionärer i länet uppgår till 11 500. Till dessa registrerade uppgifter skall läggas den icke registrerade dolda arbetslösheten som främst bland kvinnorna är betydande. En jämförelse mellan förvärvsfrekvensen för kvinnor i länet och riket visar att den kvinnliga sysselsättningen borde öka med ca 5 000 arbetsplatser för att nå riksnivån. Till dessa uppgifter skall läggas en kontinuerlig försämring av befolkningens åldersstruktur. ökade visserligen totalbefolkningen i länet något, ca 1 000 personer, men ökningen låg helt på de äldre åldersgrupperna. Antalet personer ökade med ca 4 900, medan antalet i förvärvsarbetande åldrar, , minskade med ca 3 100. Siffrorna ger anledning till oro för länets utveckling på . Den utvecklingen har fortsatt efter 1975. var det enda länet i och ett av de tre länen i landet som minskade sin befolkning. Sammanfattningsvis hade en i jämförelse med riket mycket ogynnsam sysselsättningssituation . Länet skulle behöva tillföras arbetstillfällen i storleksordningen 18 500 för att nå det befolkningstal 1985 som statsmakterna satt upp som regionalpolitisk målsättning för länet (305 000). Jämför man och med dessa uppgifter frapperas man av hur likartad utvecklingen synes vara. Utvecklingen 1977 inom stålindustrin har slagit särskilt negativt mot just dessa båda län. Socialdemokraterna i har i en särskild motion (1977/78:1325) tagit upp sysselsättningssvårighetema. Nuvarande regionalpolitiska stödformer är i stort väl anpassade till de stödbehov som föreligger i de tre länen. 1 ökad omfattning aktualiseras emellertid projekt eller projektidéer där det stöd som finns inte kan utnyttjas på grund av formella begränsningar i stödbestämmelserna. Det kan t. ex. gälla svårigheterna att finansiera den sista tredjedelen av ett lovande projekt i de fall företagaren inte har egna medel eller säkerheter som underlag för lån i bank. Det kan också gälla intressanta men halvfärdiga projektidéer där det krävs ett betydande utrednings-, forsknings- eller utvecklingsarbete som företagarna för egen del inte kan finansiera. Det kan slutligen gälla för ett företags utveckling väsentliga marknadsinvesteringar. De nuvarande stödformerna har en utformning som gör att det är relativt lätt att få stöd till byggnads- och maskininvesteringar för väl genomarbetade produktionsidéer, medan de långsiktigt viktigare investeringarna i utveckling och marknader i allmänhet faller utanför ramen. Motionärerna är medvetna om svårigheterna bland annat från säkerhetssynpunkt att skapa stödformer som täcker in utvecklings- och marknadsföringskostnader. Med hänsyn till dessa funktioners betydelse för företagens framtida utveckling är det emellertid angeläget att de stödformer som finns kompletteras med åtgärder som kan utnyttjas utanför de relativt strikta ramar som gäller för t. ex. lokaliseringsstödet. Det är också angeläget att denna typ av kompletterande stöd direkt kan anknytas till verksamheten på den regionala nivån, där kunskaperna om företagens speciella problem och utvecklingsmöjligheter är störst. Norrlandsfonden är en stödform som fyller de ovan angivna kraven och som därför har varit ett mycket värdefullt instrument för utveckling av industrin i de fyra nordligaste länen. Tyvärr täcker Norrlandsfonden med tvekan in , eftersom den reellt har begränsat sitt arbete till de fyra nordligaste länen. Under alla förhållanden är det f. n. svårt att ur Norrlandsfonden ge stöd till projekt i och , även om det kan påvisas att problemen där är desamma som i de direkta Norrlandslänen. Vi anser att det för de s. k. södra skogslänen, dvs. , och , är mycket angeläget att det traditionella lokaliseringspolitiska stödet kompletteras med stödformer av den typ som Norrlandsfonden representerar. För att hjälpa dessa tre län och för att slippa konkurrera med de behövande fyra Norrlandslänen, är en alternativ lösning en särskild fond för de s. k. södra skogslänen (, och ) med i princip samma funktioner som Norrlandsfonden. Särskild fond för de s. k. södra skogslänen En sådan fond kan naturligtvis tänkas utformad på olika sätt. För att inte behöva skapa en ny och kostsam administrativ apparat omkring en sådan fond är det kanske praktiskt att anknyta fondmedlen till Norrlandsfonden för förvaltning. Inom denna kan en sektionsstyrelse väljas med ledamöter från de tre berörda länen. Dessa läns företagarföreningar bör givetvis tilldelas en viktig funktion i fördelningen av medlen. Som startkapital kan kanske fem miljoner per län anslås, dvs. Utbyggnaden får givetvis det framtida behovet avgöra. Ett alternativ är naturligtvis att bygga upp en helt fristående fond, vilket förmodligen ställer sig dyrare. Ett tredje alternativ är att anknyta fonden direkt till de nya företagarföreningarna. Dessa kommer av allt att döma att få större handlingsfrihet än de nuvarande. De resurser som kommer att ställas till deras förfogande kommer emellertid inte att bli av den omfattningen att de kan lösa problemen i de södra skogslänen. Dessa län bör därför under alla förhållanden tillföras särskilda medel med den ovan angivna inriktningen. Det är angeläget att frågan om en sådan fond för de s. k. södra skogslänen blir föremål för utredning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om möjligheterna att skapa en fond för de s. k. södra skogslänen , och i enlighet med vad i motionen anförts. () () () () () () () () ()