mot · G202103 · 1978-11-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:50 om inriktningen av den ekonomiska politiken, m. m. I syfte att stimulera investeringarna inom byggnadsområdet framläggs i propositionen 1978/79:50 förslag om ett tidsbegränsat 10-procentigt investeringsavdrag för byggnadsinvesteringar. Förslaget ingår som ett led i ett ekonomisk-politiskt åtgärdspaket och avser vissa byggnadsarbeten som igångsätts till på fastigheter i rörelse, jordbruk och skogsbruk. Inriktningen av förslaget är god. Det bör kunna medverka till beslut om eller tidigareläggande av byggnadsprojekt som befrämjar aktiviteten i näringslivet och ökar sysselsättningen. En förutsättning för att ifrågavarande skattelättnad skall kunna utnyttjas är dock att företaget i fråga uppvisar ett överskott på sin rörelse, från vilket avdrag kan göras. och sådana som tillfälligt inte kan uppvisa något överskott har därmed mycket begränsade möjligheter att få del av den föreslagna stimulansformen. Flertalet mindre företag är också helt utestängda från de förmåner som är reserverade för aktiebolagen, t. ex. möjligheterna att avsätta till investeringsfonder. Tanken på stimulansbidrag till industriinvesteringar som ett komplement till avdragsmöjlighet vid beskattningen fördes fram från . fördes förslaget fram i en med gemensam partimotion vid riksdag. uttalade med anledning härav i sitt betänkande 1975:1 att ett investeringsavdrag vid beskattningen i kombination med investeringsbidrag för särskilda ändamål borde övervägas för att främja de privata investeringarna. uttalade vidare att utskottet förutsatte att regeringen, närdetta motiveras av konjunkturutvecklingen, skulle komma att framlägga förslag om investeringsavdrag i kombination med investeringsbidrag samt att åtgärderna skulle utformas så att de gav största möjliga sysselsättningseffekt. följde utskottets linje. Kombinerade avdrags- och bidragsstimulanser för investeringar inom näringslivet infördes genom riksdagsbeslut första gången (prop. 1975/ 76:61). Genom detta beslut kompletterades åtgärderna för stimulans av näringslivets investeringar så att även de inledningsvis omnämnda företagsgrupperna kom i åtnjutande av stimulanserna. Det har av allt att döma fungerat i stort sett bra det tillämpats. Erfarenheterna från tidigare kreditrestriktioner visar tydligt att det i första hand är de mindre och medelstora företagen som får sitta emellan i tider av kreditknapphet. Det är högeligen angeläget att den mindre och medelstora industrins företrädare, som svarar för en mycket betydande del av både produktion och industrisysselsättning, blir i tillfälle att göra nödvändiga investeringar. Dessa grupper måste även få del av de stimulansåtgärder som beslutar i sysselsättningsbefrämjande syfte. Sådana åtgärder kan också tjäna som ett led i strävandena att stimulera enskilda människor, inte minst ungdom, att starta nya företag, något som är utomordentligt angeläget i dagens läge. Det föreslagna investeringsstödet för byggnadsinvesteringar bör därför, i likhet med vad som redan gäller för maskininvesteringar, kompletteras med ett motsvarande bidrag. Bidraget, som skulle medverka till en önskvärd förbättring av sysselsättningssituationen inom byggnadsområdet, bör utgöra av kostnaden förarbete i byggnad på vilket kan tillämpas det föreslagna investeringsavdraget för byggnadsinvesteringar. Bidraget bör kunna utnyttjas av näringsidkare som vid taxering till statlig inkomstskatt icke helt kunnat utnyttja investeringsavdraget för byggnadsinvesteringar. Bidraget bör i likhet med bidraget till maskininvesteringar vara skattefritt. Bidragsprövningarna bör kunna ske efter i stort sett samma principer som redan tillämpas för motsvarande bidrag till maskininvesteringar. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att vid behandlingen av propositionen 1978/79:50 beslutar att statligt investeringsbidrag skall kunna utgå för investeringar i byggnadsarbeten i fall där det i propositionen föreslagna investeringsavdraget för byggnadsinvesteringar icke kunnat helt utnyttjas. () ()