mot · G1021859 · 1978-03-29 00:00:00 — Motion 1977/78:1859 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:124 om lån för forskningsverksamhet i Med tillfredsställelse konstaterar vi att regeringen i avvaktan på energipolitiska beslut vill säkra den fortsatta verksamheten vid genom de förslag som propositionen upptar. Som berörda myndigheter i uttalat finns det många skäl som talar för en begränsad fortsatt verksamhet i , varvid sysselsättningen för de anställda vid kan tryggas. Med hänsyn till att det synes vara ekonomiskt fördelaktigt att utnyttja befintliga anläggningar är det välbetänkt att utveckla verksamheten till en central forsknings- och utvecklingsanläggning med den produktion som därtill erfordras. Förutom den eftersträvade handlingsfriheten får vi dessutom ett bättre underlag för ett slutligt ställningstagande till lokalisering av kommersiell skifferbrytning med hänsyn till miljöaspekterna. Följande huvudskäl talar för en dylik verksamhetsinriktning: Möjligheter att i praktiken demonstrera verksamheten erhålls, framför allt landskapets iordningställande efter brytning, liksom utprovning av deponerings- och rekultiveringsmöjligheterna. En fortsatt forsknings- och utvecklingsverksamhet möjliggör en forskning även på andra skiffrar i landet. Detta bör exempelvis innebära utvecklingsarbeten avseende skiffrarna i fjällranden liksom även andra fyndigheter fram till ett demonstrationsskede. En framtida brytning i fjällranden kräver en annan metodik med hänsyn till skifferns sammansättning där. För denna uppgift erfordras särskilda forskningsinsatser som f. n. endast kan utföras i . En utvidgad verksamhet i ger nya erfarenheter för val av åtgärder till skydd för naturmiljön på de platser i där man måste förlägga en eventuell framtida kommersiell brytning. En bred hantering av skiffer ger dessutom goda erfarenheter för en rätt utformad arbetsmiljö. En forsknings- och utvecklingsverksamhet enligt dessa riktlinjer ger sammantaget en väsentligt ökad sysselsättning i stället för att vid en nedläggning av 80 personer friställs. Detta har självfallet stor betydelse för den regionalpolitiska utvecklingen inom . Mot denna bakgrund är det sålunda med stor tillfredsställelse man kan hälsa propositionen. Emellertid innehåller den riktlinjer som kan ge lf 1977/78. upphov till olika tolkningar. Dessutom saknas i vissa hänseenden ett mera långsiktigt perspektiv. Med hänsyn härtill vill vi framhålla följande. Utveckling av nya industriella processer, som krävs för ett fullständigt utnyttjande av alunskiffer, kräver att utvecklingsverksamheten knyts till en verksamhet där framtagna resultat kan testas i industriell skala och med representativt material. Forskning enbart baserad på befintliga avfallshögar kan inte leda fram till en fungerande process för ett fullständigt utnyttjande av skiffer från och från övriga delar av landet. Resultatet av sådan forskning kan på sin höjd ge ökade kunskaper om de begränsade mängder skifferrest som finns i . Kortsiktiga utvecklingsprogram medför svårigheter att skapa realistiska betingelser för demonstration av nya processer. Flexibla försöksanläggningar kan endast erhållas till höga kostnader. Därtill kommer problem med att skapa industriella betingelser för test av reningsanordningar för bl. a. luft och vatten. Tiden för framtagandet av nya processer ökar vid en ren forskningsoch utvecklingsverksamhet på det sätt som föreslagits i propositionen. Denna tidsfördröjning har i olika sammanhang angivits till , varför nya processer kan finnas framtagna och demonstrerade först . Då har nuvarande anläggningar i uppnått en ålder . Som framhållits i motionen 1977/78: 606 är det ett oeftergivligt krav att handlingsfrihet skapas för att kunna lokalisera uranbrytning till områden där man av miljömässiga och ekonomiska skäl finner det sakligt mest motiverat. En sådan handlingsfrihet kan icke åstadkommas utan en relativt bred uranprospektering och en forsknings- och utvecklingsverksamhet som snabbt leder fram till miljömässigt godtagbara utvinningsmetoder. Vi måste föra en energipolitik som bevarar denna handlingsfrihet, både i det korta och det långa tidsperspektivet. Av detta följer att såväl uranprospektering som forsknings- och utvecklingsverksamhet i måste förberedas och genomföras i den omfattning som den samhällsekonomiska utvecklingen förutsätter. Vid en sådan uppläggning faller det sig naturligt med en successiv utbyggnad med de nya processteg som utvecklas. Detta uppnås genom upprustning av befintliga anläggningar i för ursprungligt ändamål. Därigenom utnyttjas också redan gjorda investeringar på bästa sätt. En koppling till en industriell verksamhet förefaller vara det tekniskt, ekonomiskt och tidsmässigt bästa förslaget för det forsknings- och utvecklingsarbete som avses bedrivas på de svenska alunskifframa. Vid remissbehandlingen av ansökan Mineralprojekt beslöt och i att avge ett likalydande yttrande, vari betydelsen av en kombination av forsknings- och utvecklingsverksamhet med en industriell bas under vissa bestämda för I detta yttrande anfördes sammanfattningsvis följande: har inte att i första hand bedöma de rikspolitiska konsekvenserna av den industriella utveckling projektet kan föranleda. Dessa kommer främst till uttryck i en ökad självförsörjning, minskat importbehov, förbättrad bytesbalans och ökad sysselsättning. För knyts det främsta intresset till den inverkan projektet kan ha på sysselsättning och annan utveckling i berörd del av länet. Mot detta får vägas projektets återverkan på landskapsbild, natur och miljö. har, liksom bl. a. industriverket, planverket och beskrivit alunskiffrarna som en av vårt lands största outnyttjade naturresurser. Dess värde ligger främst i energiinnehållet och mångfalden av värdefulla . i framhåller angelägenheten av att, som ett led i den långsiktiga svenska råvaruförsörjningen, klargöra hur alunskifferns beståndsdelar tekniskt, ekonomiskt och miljömässigt skall kunna utvinnas. Utvecklingsarbete i syfte att i industriell produktion kunna tillgodogöra sig denna resurs måste med hänsyn härtill bedömas särskilt värdefullt. Inriktningen på s. k. fullutvinning förutsätter en processteknik som möjliggör tillgodogörande av ett flertal av skifferns beståndsdelar. Däri ligger de avgörande tekniska problemen men också förutsättningen för en företagsekonomiskt möjlig produktion. Var för sig skulle utvinning av de enskilda mineralen vara förenade med betydligt större kostnader än vad fallet bedömdes bli vid en samtidig fullutvinning. I detta sammanhang är det av stort värde såväl företagsekonomiskt som med hänsyn till den alltmer angelägna hushållningen med energi, att fullutvinningsprocessen avses bli självförsörjande med energi. I bästa fall kan t. o. m. ett inte obetydligt överskott på energi vinnas på basis av det stora kerogeninnehållet i alunskiffern. Det ligger i sakens natur att utvecklingsarbetet måste ses i ett dynamiskt perspektiv och drivas med sikte på och i förvissningen om positiva framsteg och resultat. Lika naturligt ter sig svårigheten att från början göra en fullständig företagsekonomisk kalkyl för varje skede i utvecklingsarbetet och för den industriella produktion detta successivt möjliggör. Utvecklingsarbetet motiveras ju av att det från början föreligger en viss osäkerhet om hur processteknik m. m. bäst skall formas. Detta arbete avses ge ökad kunskap och tillförlitlighet. I fråga om sysselsättningen är det av särskilt intresse att projektet i så hög grad rör sig om industriellt utvecklingsarbete. Den dynamiska prägel som projektet kan få vid ett framgångsrikt utvecklingsarbete tar sig bl. a. uttryck i att antalet anställda successivt ökar högst väsentligt vid oförändrad brytningsvolym. Detta betingas av det efter hand ökade tillvaratagandet av mineralråvaran och den vidare bearbetningen av denna. Ett sysselsättningstillskott i området med sammanlagt 450 personer, räknat på företagets rekryteringsbehov enligt ansökan, måste ses som en väsentlig förstärkning av arbetsmarknaden, särskilt mot bakgrund av inträffade och väntade svårigheter i andra branscher. beräknar i sin analys att den successiva utveck lingen bör leda till att antalet anställda vid tioårsperiodens slut ökat till omkring 600 personer. Spridningseffekterna ger, enligt denna utredning, ytterligare ca 200 sysselsättningstillfällen. En teknisk utveckling som efter hand ger allt bättre resultat i produktionen gäller också för utvecklingen av den teknik som krävs för att göra produktionen helt acceptabel med hänsyn till miljön. ser Mineralprojekt som ett mycket kvalificerat forsknings- och utvecklingsprojekt. Dess rikspolitiska betydelse är uppenbar. Ur länets synpunkt är det angeläget att ökad sysselsättning skapas och att miljömässiga krav tillgodoses. Lokalisering av forsknings- och utvecklingsverksamhet till och södra är fullt möjlig med hänsyn till övriga riksintressen och företagna kommunala planutredningar. För en framgångsrik teknisk utveckling krävs viss industriell tillämpning. Frågan om vilken brytningsvolym som är nödvändig och önskvärd för projektets genomförande är en bedömning som beror av flera faktorer. Å ena sidan kräver processerna en viss volym för att målet fullutvinning skall uppnås. Ur företagsekonomisk synpunkt är den sökta volymen motiverad, eftersom då har möjlighet att göra projektet lönsamt och nå en betydande självfinansiering. Den ger också den största sysselsättningseffekten. Å andra sidan kan, i vart fall i projektets initialskede då nu känd teknik tillämpas, en viss volymbegränsning vara berättigad med hänsyn till de miljömässiga kraven. Om så sker uppstår behov av att statsmedel skjuts till för att täcka de kostnader för forskning och utveckling som en begränsning av projektets kommersiella bas innebär. Eftersom således val av brytningsvolym får statsfinansiella konsekvenser bör projektets omfattning bli föremål för förhandlingar mellan företaget och regeringen. Projektet är till sin kommersiella del i viss utsträckning beroende av den framtida energipolitiken. Det kan därför övervägas att bestämma produktionens omfattning i anslutning till att avgörande beslut fattas för denna politik. Från miljöskyddssynpunkt kan projektet accepteras med angivna villkor. Beträffande deponeringen av filtrerrester och slam krävs ytterligare utredningar innan slutlig ställning kan tas till frågan om vilken teknik som är acceptabel. Dessa utredningar bör utföras så att man tillgodogör sig erfarenheter som efter hand kan utvinnas genom praktisk tillämpning av olika metoder för deponering. Utredningarna bör bedrivas med betydande resursinsats i syfte att nå allt bättre resultat. Till dess klarhet vunnits kan det vara erforderligt att projektet volymmässigt begränsas. De närmare villkoren för deponeringen bör anges vid koncessionsnämndens prövning enligt miljöskyddslagen. Mot bakgrund av vad som ovan anförts finner , att målsättningen för projektet bör vara att minsta möjliga brytning kommer till stånd, dock att denna får den omfattning som erfordras för att forsknings- ocvh utvecklingsarbetet relativt snabbt leder fram till en användbar och miljömässigt acceptabel fullutvinningsteknik. Möjligheten att för detta ändamål även använda skiffrar från andra delar av landet bör därvid tas till vara inte minst med tanke på de betydande fyndigheter som redan är kända t. ex. i fjällrandsområdet. Ur strålskyddssynpunkt föranleder verksamheten inga erinringar. Från de synpunkter har att beakta kan ansökan om tillstånd för lokalisering jämlikt 136 a § i byggnadslagen för Mineralprojekt tillstyrkas med de begränsningar som framgår av detta yttrande. Därmed tryggas även sysselsättningen för den personal som är anställd vid . För att på sätt som föreslås i det ovan citerade yttrandet kunna bedöma möjligheterna till ev. framtida utnyttjande av alunskiffertillgångarna är det angeläget att möjlighet ges att demonstrera etablerad teknik för bl. a. deponering. En viss basverksamhet bör därför kunna bedrivas efter samråd med berörda kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande inriktningen av den fortsatta forsknings- och utvecklingsverksamheten i .