mot · G1021317 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. Det finns f. n. tre mälterier i . AB Bryggerier äger två av dem, ett i och ett i . De är emellertid små och kan inte täcka maltbehov. Det tredje mälteriet, , finns i . Det är ett fristående foretag med en årskapacitet av malt, vilken kan utökas till ca med en måttlig investering, som kan beräknas till 6 milj. kr. Genom mellanölsförbudet och den medgivna ökningen av tillsatsen råfrukt vid bryggningen av öl minskar maltförbrukningen starkt och beräknas numera uppgå till ca totalt i . Mälteriet i tillkom 1972 och skulle i forsta hand minska stora importberoende. Efter mellanölsbeslut ökade bryggeriernas maltbehov starkt och året innan mälteriet anlades uppgick maltimporten till ca . Aktiemajoriteten i ägs av en finländsk maltexportör, . Övriga delägare är och samt en rad mindre bryggeriföretag. Mälteriet tillkom med statligt lokaliseringsstöd. Genom bidrag och lån i olika former har staten satsat ca 18 milj. kr. i Nord-Malt, varav 12-13 milj. kr. är kvarstående lån. Förutom den minskande maltförbrukningen har Bryggeriers uppköp av delägare och kunder i Nord-Malt ytterligare minskat underlaget för mälteriet i . köpte , och , vilka alla numera ingår i Prippskoncernen, tillsammans nära malt från Nord-Malt, vilket motsvarade 34 96 av företagets försäljning på den svenska marknaden. Nord-Malt, som sysselsätter ca 30 personer, har mycket begränsade möjligheter till export, dels på grund av den svenska jordbruksprisregleringen, dels på grund av det exportstöd som mälterier i många andra länder åtnjuter. Fortsatt verksamhet vid mälteriet i blir därför beroende av leveranser till bryggerier inom , som till 60 96 ägs av staten, eller direkta statliga åtgärder för att trygga driften och därmed sysselsättningen. I detta läge har Bryggerier beslutat att investera ca 50 milj. kr. i ett nytt mälteri i med en kapacitet av ca malt . Om beslutet verkställs blir följden att underlag saknas för fortsatt drift av mälteriet i . Därmed blir de utanför Prippskoncernen stående bryggerierna nödsakade att köpa sin malt av den största konkurrenten, som redan nu har av den svenska ölmarknaden. Alternativet blir att vara helt beroende av de skiftande importmöjligheterna med de vanskligheter som det medför. Konkurrensläget för de mindre fristående bryggerierna försämras därmed i sådan grad att det kan ifrågasättas om en fri konkurrens över huvud taget blir möjlig. Företagsekonomiskt blir en sådan utveckling sannolikt billigare för Bryggerier än att köpa konkurrentföretagen, eftersom det är samhället som får ta ansvaret för följderna av konkurser och driftnedläggelser. Staten måste emellertid ha intresse av att företagsutvecklingen sker på ett sätt som är försvarbart ur samhällsekonomisk synpunkt. Då det gäller företag där staten har ett dominerande ägarintresse bör det vara självfallet att inflytandet utnyttjas för en företagspolitik, som är motiverad ur såväl företagsekonomisk som samhällsekonomisk synpunkt. En nedläggning av mälteriet i innebären kapitalförstöring som kan värderas till ca 20 milj. kr. I sina kostnadsjämförelser mellan mälteriet i och ett nyanlagt mälteri i har Bryggerier dock bortsett från dessa värden i genom att uteslutande räkna med återanskaffningsvärden. Mälteriet i kostade 24 miljoner i investering, medan det nya mälteriet i enligt de senaste uppgifterna beräknas kosta 50 miljoner. Till de 50 miljoner som investeras i kommer således en kapitalförstöring av ca 20 miljoner i . Till detta kommer att ca 30 personer blir arbetslösa i , som är en förut hårt krisdrabbad kommun. Utan ett statligt ingripande betyder också den inledda utvecklingen att arbetstillfällen i strid med statens regionalpolitik överflyttas från det allmänna stödområdet till storstaden . I sitt handlande har staten ett övergripande ansvar för att maltproduktionen organiseras på ett samhällsekonomiskt försvarligt sätt i enlighet med gällande regionalpolitiska riktlinjer och under förhållanden som inte onödigtvis hindrar en fri konkurrens. Mot den bakgrunden måste staten också ta sitt ansvar för mälteriet i . Den tillsatta branschutredningen för bryggeriindustrin bör kunna utforma förslag till konkreta åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att den tillsatta branschutredningen för bryggerinäringen får i uppdrag att beakta vad som anförts i motionen. () () () () () AXEL ()