mot · G20275 · 1978-11-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:65 om ändring i lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgift m. m. Garantilånen för arbetsmiljöförbättringar tillkom på initiativ. I en partimotion föreslog att en tillfällig miljöavgift skulle avsättas till en arbetsmiljöfond för att användas till miljöförbättringar i företag med mindre lönsamhet. Detta krav biföll med hjälp, och den s. k. stimulansutredningen kom att utreda de mindre och medelstora företagens behov av likviditetstillskott i samband med arbetsmiljöåtgärder. Regeringens propositionen 1975:66 tog i huvudsak fasta på vad stimulansutredningen föreslagit. Från finns särskilda garantilån för arbetsmiljöförbättringar avsedda för mindre och medelstora företag. Varje företag fick låna . ; lånen skulle löpa varav de två första var amorteringsfria. beslöts en garantiram på 200 milj. kr. Stödet har sedan förlängts två gånger och utgått . ökades lånet till . per företag, och ytterligare 100 miljoner anslogs. Lånet finansierades genom att en särskild avgift om , enligt lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgift, togs ut och 1 proposition 1978/79:65 föreslås nu att lånen inte skall förlängas Orsaken till detta är enligt propositionen att meningarna är delade om låneformen. a. förväntar sig departementschefen att LO kommer att skriva till regeringen och begära att låneformen upphör. I en skrivelse från LO till regeringen var LO positiv och förordade en förlängning av garantilånen. Det kan också påpekas att fackföreningsrepresentanter lokalt ute i landet fortfarande anser att garantilånen är en bra form av stimulans/påtryckning för arbetsgivarna och vill ha stödformen kvar. Departementschefen avser senare att tillsätta en utredning om de små och medelstora företagens möjligheter att finansiera miljöförbättrande åtgärder. I avvaktan på att utreda läget drar man in stimulansåtgärder. Det naturliga vore att utreda först och sedan dra in, om det visar sig vara befogat. delar departementchefens mening om att principen bör vara att kostnader för att förbättra miljön är en naturlig del av produktionskostna derna för företagen. Denna princip rubbas inte heller genom en förlängning av lånen. Genom den finansiering som tillämpas blir det företagens samlade produktion som betalar miljöförbättringen. Dessutom får man till stånd en omfördelning mellan lönsamma och mindre lönsamma företag. Den enskilde arbetaren vid ett mindre lönsamt företag kan genom denna lösning kräva arbetsmiljöförbättringar utan att alltför hårt belasta sitt företag. Huvudargument vid införandet av stödet var att skapa likvärdiga arbetsmiljöer vid såväl stora som små företag, lönsamma som mindre lönsamma företag. Risken är fortfarande stor att små, mindre lönsamma företag har ett så ekonomiskt ansträngt läge att de anställda i dessa företag riskerar att få en sämre arbetsmiljö än sina kollegor på andra företag. Det framgår av den utvärdering som statens industriverk utfört att garantilånen medverkat till att angelägna miljöinsatser kommit till utförande i ett tidigare skede än vad som eljest skulle ha skett. Man kan också dra den slutsatsen att många miljöförbättringar inte alls hade kommit till stånd utan denna låneform. Insatserna har också haft stor betydelse för sysselsättningen såväl direkt i företagen som genom omfattande leveranser av insatsmaterial. Enligt SIND:s utvärdering av verksamheten med arbetsmiljögarantilån återstår angelägna åtgärder att genomföra i dessa företag. I och med den nya arbetsmiljölagen har kraven på arbetsmiljön ökat, och tillsynsmyndigheternas attityd har skärpts. Detta gör att ett stort behov fortfarande finns att stimulera de små företagen till arbetsmiljöförbättringar. Det finns även en rad andra motiv för att förlänga lånen för arbetsmiljöförbättringar. Strävandena för jämställdhet på arbetsmarknaden skulle kunna psåkyndas genom att stödet i stor utsträckning beviljas för att anordna hygieniska utrymmen för minoritetskön. Det bör uppmärksammas att nio av tio utvecklingsfonder, som tillfrågats i SIND:s utvärdering, anser att erfarenheterna av arbetsmiljögarantilånen är goda. Utvecklingsfonderna administrerar lånen och känner väl de lokala förhållandena. hantverks- och industriorganisation - familjeföretagen - anser att arbetsmiljögarantilånen fungerat väl och att de bör permanentas. Vi ställer oss positiva till den aviserade utredningen, som bl. a. skall se över de små och medelstora företagens möjligheter att inom ramen för befintliga kreditmöjligheter klara av sina arbetsmiljöinvesteringar. Enligt vår mening bör man därvid även pröva möjligheterna till fortsatta garantilånemöjligheter med om möjligt förenklade administrationsrutiner. I den mån utvecklingsfonderna skulle få uppgiften att täcka in även denna typ av lån måste motsvarande ekonomiska resurser ställas till deras förfogande. I avvaktan på resultatet av utredningsarbetet anser vi dock att nuvarande bestämmelser om arbetsmiljögarantilån bör förlängas . Den i propositionen föreslagna avgiften godtas. Finansiering av kostnaderna för förlängningen av låneformen anser vi kunna prövas , då man har bättre överblick över behovet. Ytterligare en anledning till att bevaka stödformen är bekämpandet av arbetslösheten både direkt genom att de miljöförbättrande åtgärderna ger arbete och indirekt genom att det är ett stöd, inriktat på mindre lönsamma, små och medelstora företag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att 1. lånegarantier för arbetsmiljöförbättringar förlängs till att lämnas även , 2. garantiramen utvidgas med . för tiden fram till utgången av , 3. behovet av ytterligare uttag av arbetarskyddsavgift för den föreslagna förlängningen prövas i ett senare sammanhang, 4. i övrigt bifalla propositionen 1978/79:65. () . () () ()