mot · G102503 · 1978-01-19 00:00:00 — av i m. fl. om förläggande av politiska förtroendeuppdrag till , m. m. Politiska förtroendeuppdrag utövas i hög grad och . Det ligger i sakens natur: politikens uppgift är att nå ut till människor. Och dessa människor är som regel bara lediga och . Men andra sidan av samma sak är att de som har politiska förtroendeuppdrag tvingas att arbeta på tider och i en utsträckning som inte är vanligt. Den som har ett vanligt arbete och dessutom har några politiska förtroendeuppdrag avsätter ofta , helg efter helg på sina politiska uppdrag. Detta innebär att just de som skall besluta om t. ex. affärstider, barntillsyn eller sextimmarsdag tvingas till arbetstider som gör att de ofta tvingas försumma familj och vänner, vilket medför att de står utanför många av vardagslivets sysslor. har skrivit att det är de ojämlika männen som styr samhället. De jämlika har inte tid. I detta ligger mycket av sanning. Det finns en risk för att vi får ett negativt urval till politiken, som bara gör att de som mest hänsynslöst är beredda att offra familj och privatliv flir politiska uppdrag. Det här problemet har blivit större . Närdemokratin ställer krav på politikerna att ställa upp inför miljögrupper och byalag, inför vårdorganisationer och patientgrupper. Interndemokratin innebär att de som har politiska uppdrag också måste träffa medlemmar, ställa upp på möten, dela ut flygblad. Samhället har blivit mer svårgenomträngligt, vilket medför att de politiska uppdragen tar mer tid för att inte politikerna helt skall överflyglas av tjänstemännen. Därför är det inte en facklig fråga för politker vilka arbetstider och arbetsformer som finns för dem. Tvärtom är det av stor betydelse för kvaliteten i besluten, nämligen att de som har politiska uppdrag också tillåts att bevara kontakten med barn, familj, vänner och arbetsliv. På det här området finns inga patentlösningar. Det behövs en hel rad åtgärder för att det politiska livet bättre skall kunna förenas med vad vi menar med ett rimligt familjeliv. Sammanträden inom kommuner och landsting för politiskt förtroendevalda äger rum ibland men kanske oftare på sen eftermiddagstid eller . Orsaken till det senare är ofta att ledamöterna både vill hinna med att vara på arbetsplatsen och därefter även vill hinna med det politiska uppdraget. Ett sådant levnadssätt-arbete och därefter politiska sammanträden eller ännu senare passar eller är möjligt för ytterst fl människor. Och det är oftast en omöjlighet att kunna eller orka med ett sådant liv för småbarnsföräldrar. Detta är antagligen orsaken till att människor med små barn, ensamstående med halvvuxna barn och andra människor som sköter sin och andras personliga omvårdnad är sä sällsynta i det politiska livet. Dessa eftermiddagsoch kvällstimmar är den tid då barn skall hämtas från daghem, inköp skall göras, middag lagas, små barn nattas och litet större barn hjälpas med läxor, pratas med och möjligen fostras. som arbetat för jämställdhet mellan kvinnor och män måste solidarisera sig med dessa människor och ta initiativ till en förändring av arbetsvillkoren i det politiska livet, särskilt det som berör så många människor i kommuner och landsting. Även människor som lever ett vanligt liv med barn och jobb skall kunna sköta ett politiskt uppdrag i hemkommunen. Politiska förtroendeuppdrag bör i så stor utsträckning som möjligt utövas /arbetstid. Det måste bli lika naturligt att gå från arbetet för politiskt som för fackligt arbete! Undantag från dagtidsregeln bör bara göras för publika uppdrag, t. ex. fullmäktige, där allmänheten har tillträde. Det måste vara möjligt för människor att på sin fritid ta del av den politiska debatten personligen. Men om man begränsar sammanträden på kvällstid till sådana som är öppna för allmänheten blir de ganska få. Fr. o. m. vidgades rätten till ledighet för politiska uppdrag. Men medan kommunalt och statligt anställda har rätt att behålla hela eller stor del av lönen, finns ingen sådan rätt för privatanställda. Många storföretag låter dock sina anställda vara borta för att sköta politiska uppdrag utan löneavdrag. Enskilda företagare har naturligtvis ingen rätt till ersättning från någon. Denna orättvisa mellan olika grupper anställda skulle försvinna genom ett system med rätt till ledighet och ersättning för förlorad arbetsinkomst för politiska uppdrag. Exakt hur ett ersättningssystem skall vara utformat bör utredas. En utgångspunkt kan vara föräldraförsäkringens ersättningsgrunder - inkomstbortfallsprincipen. Självfallet måste ett grundbelopp finnas för dem som inte har förvärvsarbete. Vidare bör de nuvarande förtroendemannaarvodena i viss utsträckning finnas kvar som ersättning för inläsning, kontakt med partigrupper och andra förberedelser. Självfallet går det aldrig att utforma förslag så att de löser alla problem. Människor med t.ex. skiftarbeten eller med ambulerande arbetsplats har svårt att ha politiska uppdrag. De har därför också svårt att få del i de reformer vi föreslår. En av uppgifterna förden utredning av en mänskligare politik som vi föreslår bör vara att speciellt föreslå reformer som gör att också människor med besvärliga arbetstider kommer med i den politiska processen. Att ordna barnvakt på politiska sammanträden löser inte de grundläggande problemen: att politiskt arbete ofta utgör ett hinder för föräldrar att träffa sina barn tillräckligt mycket, att småbarnsföräldrar inte får politiska uppdrag om de inte är beredda att försumma sin familj. Barnvakt vid politiska möten är därför bara en liten del i arbetet för att skapa politiska arbetsformer där småbarnsföräldrar kan vara med. Vid sammanträden som äger rum kan barnvaktsservice inom ramen forden vanliga kommunala barnomsorgen. Vid kvällssammanträden - som förhoppningsvis blir ovanligare - bör kommunen svara för barnpassning i en närliggande lokal. Den servicen bör -1, ex. vid kommunfullmäktiges sammanträden - också kunna utnyttjas av allmänheten. En förutsättning är då att sammanträdena inte övergår till rena nattmanglingen. Ett annat alternativ eller komplement till denna service är att kommunen ger barnvaktsersättning. Föräldrarna får då själva ordna barnpassning i hemmet, och kommunen betalar räkningen. Detta förutsätter dock att skatteskalorna ändras så att barnvaktsersättningen inte, som , räknas som skattepliktig inkomst. Det måste vara föräldrarna själva som får bestämma hur de vill ha barnvaktsservice ordnad under politiska sammanträden. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om hur det politiska livet bättre skall kunna anpassas till barn och familjeliv, bl. a) att alla människor ges rätt till ledighet för politiska förtroendeuppdrag, b) att ersättning för förlorad arbetsförtjänst skall utgå för politiska förtroendeuppdrag, c) att kommunerna medverkar till att lösa småbarnsföräldrarnas barnvaktsproblem i samband med kommunala uppdrag.