mot · G1021882 · 1978-04-13 00:00:00 — Motion 1977/78:1882 med anledning av propositionen 1977/78:125 med förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /78 I propositionen 1977/78:125 redovisar regeringen under anslaget Kraftstationer m. m. sin inställning till frågan om ett konsortialavtal mellan vattenfallsverket och Fjärrvärmeaktiebolag, som ägs av och kommuner, angående planerat uppförande och drift av ett kraftvärmeverk. Detta skall ägas av ett bolag, gemensamt mellan vattenfallsverket och kommunerna (). Det är i sig tillfredsställande att regeringen nu lägger fram förslag om statens medverkan i detta projekt, som innebär ett effektivare utnyttjande av tillförd energi. På en punkt finnér vi emellertid anledning till kritik. Regeringen framhåller att det är angeläget att anläggningar av detta slag utförs så att de också kan eldas med fasta bränslen. framställning visar emellertid att detta inte bedömts vara genomförbart i detta fall vare sig från miljö- eller transportsynpunkter eller av utrymmesskäl. Likväl avser regeringen att ge vattenfallsverket i uppdrag att belysa de tekniska, ekonomiska och miljömässiga förutsättningarna för att utföra anläggningen så att en framtida övergång till eldning med fasta bränslen kan underlättas. De båda aktuella kommunernas allmänna ekonomiska läge är bekymmersamt. Skulle den utredning som regeringen nu avser att låta utföra leda till krav på bolaget att uppföra anläggningen eller komplettera den så att eldning med fasta bränslen kan ske, är det enligt vår mening ett oavvisligt krav att tillkommande kostnader stannar på staten. Kommunerna har nämligen i sin medverkan utgått från att ytterligare krav inte skall resas. Det är angeläget att i samband med sitt godkännande av propositionen i denna del gör ett klart uttalande härom. Detta bör ges regeringen till känna. När det gäller själva utredningsuppdraget vill vi fästa uppmärksamheten på att frågan om att utföra en koleldad anläggning har särskilt behandlats i de båda kommunernas politiska organ. Vid behandlingen av konsortialavtal^ i kommunfullmäktige i förelåg nämligen förslag från i denna riktning, vilket dock avslogs mot detta partis röster. Även i har liknande propåer kommit från centerhåll. Det är således en bestämd vilja i båda kommunerna att en koleldad anläggning inte skall komma till stånd. Bakgrunden till detta ställningstagande är - förutom utrymmeskraven givetvis de miljörisker koleldning för med sig. De senaste årens forskningsresultat tyder på mycket allvarliga konsekvenser för miljön och för människors hälsa vid förbränning av kol, vilket a. i material. Vid förbränningen bildas bl. a. svavelföroreningar, vilka försurar sjöar och marker. Svenska jordar är betydligt känsligare för svavelutsläpp än t. ex. västtyska och danska, där kalkhalten i jorden är större och därmed risken för försurning mindre. Dessutom bildas s. k. polyaromatiska kolväten, vilka är cancerframkallande, giftiga tungmetaller, t. ex. kvicksilver och kadmium, kväveoxider, som ombildas till cancerframkallande ämnen, stoft samt stora mängder koldioxid, som på lång sikt kan utgöra ett hot mot jordens klimat med katastrofala översvämningar som följd. Förutom luftburna förbränningsprodukter fås också stora mängder aska, som innehåller giftiga ämnen och som måste förvaras säkert i flera generationer. Ny teknik för kolförbränning är under utveckling, men man känner ännu inga metoder att undvika utsläpp av t. ex. kvicksilver. Det torde under alla förhållanden ta innan praktiskt användbara och miljömässigt acceptabla nya förbränningsmetoder är tillgängliga. Vi utgår därför från att man i det fortsatta utredningsarbetet tar som utgångspunkt vad som här anförts om miljörisker m. m. med en koleldad anläggning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om fördelning av kostnaderna för en eventuell anläggning för fasta bränslen.