mot · G102897 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om bostäder och byggande Målet för den socialdemokratiska bostadspolitiken är att främja tillkomsten av goda bostäder i tillräckligt antal och till skäliga kostnader. Samhällets engagemang i aktiva bostadspolitiska åtgärder har därför ända sedan 1930talet varit en central fråga i den socialdemokratiska politiken. De bostadspolitiska målsättningarna har också uppnåtts i betydande utsträckning. Genom en kraftig satsning på nyproduktion - bl. a. genom miljonprogrammets fullföljande - blev det möjligt för samhället att erbjuda de flesta människor en bostad och dessutom en viss valfrihet. Detta innebär emellertid inte att det saknas problem inom bostadssektorn. Det finns fortfarande trångboddhet och undermåliga bostäder, och många hushåll, särskilt med låg inkomst och stor försörjningsbörda, kan inte skaffa en bostad som svarar mot deras behov. Den fortgående kostnadsökningen inom nyproduktionen har medfört att boendekostnaderna för många framstår som orimligt höga. En del områden företer brister i fråga om yttre miljö och service. Bostadssegregation, dvs. tendenser till skiktning av de boende i olika bostadsområden efter ålder och inkomst, är på många håll också ett problem. För att försöka komma till rätta med dessa problem vidtog den dåvarande socialdemokratiska regeringen en rad bostadspolitiska åtgärder (prop. 1974:150) rörande bl. a. bostadsfinansiering och bostadsbeskattning, markpolitik, konkurrens inom bostadsbyggandet och förbättrad boendemiljö. Avsikten var att reform skulle följas upp med ytterligare bostadspolitiska åtgärder. I vår partimotion (1977/78:1688) om boendemiljö m. m. utvecklar vi närmare vår syn på en social bostadspolitik. proposition underströk dåvarande bostadsministern att det primära målet för bostadsförsörjningen är att alla invånare skall kunna erbjudas tillräckligt stora och välutrustade lägenheter. Bostadspolitiken för återstoden av skulle inriktas på att avskaffa den kvarvarande trångboddheten. För att utrymmesstandarden skall kunna förbättras för de grupper, främst barnfamiljer, som är trångbodda krävs ett fortsatt byggande av nya lägenheter. Hushållsbildningen har också ökat bland de yngre årgångarna, vilket leder till ökad efterfrågan på bostäder. En fortsatt hög bostadsproduktion är därför nödvändig. har emellertid bostadsbyggandet minskat kraftigt. producerades ca 75 000 lägenheter. påbörjades 57 000 lägenheter medan igångsättningen endast blev omkring 48 000 lägenheter. Igångsättningen av nya bostäder ligger sålunda på en alarmerande låg nivå, och utvecklingen på bostads- och byggnadsmarknaden inger stark oro. Särskilt ogynnsam är utvecklingen för flerfamiljshusen. Endast omkring en fjärdedel av de nytillkommande lägenheterna byggs i flerbostadshus. I omkring två tredjedelar av landets kommuner finns nu bostadsbrist. Det är särskilt de unga människorna som ställs inför svårigheter, när bostadsbristen ökar. Från socialdemokratisk sida föreslog vi i ett sjupunktsprogram en rad konkreta åtgärder för att förhindra en snabb försämring av läget på bostadsmarknaden. Vi har därefter upprepat krav på aktiva insatser från statsmakternas sida för att fä fart på bostadsbyggandet. Regeringen har emellertid visat en påfallande passivitet under hela det gångna året. Bortsett från några justeringar av lånetaket har regeringen passivt registrerat utvecklingen på bostads- och byggnadsmarknaden. Som vi framhållit i vår ekonomisk-politiska motion är byggnadsverksamheten av särskild betydelse, när ekonomin måste stimuleras och när byggandet för framtiden står i centrum. Genom byggnadsinvesteringarna skapas en viktig draghjälp för övriga delar av industrin. För produkter som armeringsjärn, kylskåp, spisar, snickeriprodukter och mycket annat skulle en uppgång i framför allt bostadsbyggandet vara av stor betydelse. Sammanlagt är direkt och indirekt 260 000 personer sysselsatta i tillverkningen av råämnen, material och maskiner för byggandet i vårt land. Regeringens passivitet på bostads- och byggnadsområdet har därför bidragit till neddragningen av verksamheten inom andra delar av industrin. Det sjunkande byggandet riskerar nu att urholka stora delar av byggnadsmaterialindustrin. Det är inte enbart ett hot mot vissa industrigrenar och sysselsättningen där, utan också i växande grad risk för en total nedrustning av utvecklingskapaciteten på byggnadsmaterialområdet i landet. Följden av detta blir ett ökat importberoende på byggnadsmaterialsidan. Redan nu har bl. a. vissa stora byggnadsmaterialföretag gjort klart att de kommer att satsa på import av byggmaterial. I dagens läge är det i stället viktigt att återge byggnadsindustrin den roll av motor för den ekonomiska utvecklingen som den tidigare så spelat. Det är också viktigt att skapa underlag för en ökad rekrytering av byggnadsarbetare, både av omedelbara sysselsättningsskäl och för att klara morgondagens behov av byggnadsarbetare. ökade byggarbetslösheten i samtliga län, i flera fall mycket kraftigt. Värst är läget i däröver 1 000 personer eller var utan arbete . har arbetslösheten i ökat ytterligare till . Mot denna bakgrund krävs nu snabbt och brett verkande insatser över hela byggnadssektorn. Utvecklingen på bostadsområdet kräver omedelbara åtgärder för att en snabbt växande bostadsbrist skall kunna förhindras, vidgade sociala klyftor skall kunna motverkas och en kraftigt ökad byggarbetslöshet skall kunna undvikas. Vi har funnit anledning att kritisera regeringen för passivitet, när det gäller åtgärder för att få fart på bostadsbyggandet. Också de fackliga organisationerna liksom riktade krav till regeringen att vidta omedelbara åtgärder i syfte att stimulera byggandet. Som ett resultat av kritiken har genom beslut den särskilda femtonprocentiga investeringsavgiften på byggnadsinvesteringar avskaffats. Vidare har vissa justeringar av lånetaket gjorts. föreslår regeringen i budgetpropositionen, i syfte att stimulera bostadsbyggandet, en bättre anpassning av låneunderlag och pantvärde till kostnadsutvecklingen genom att den s. k. tidskoefficienten prövas oftare än . Vidare föreslås en sänkning av den garanterade räntan för flerbostadshus som påbörjats eller påbörjas och för småhus som igångsätts . Vi har tidigare krävt en bättre anpassning av lånesystemet till prisutvecklingen och särskilda åtgärder för att motverka de kraftiga kostnadsökningarna vid bostadsproduktionen. Regeringens förslag i budgetpropositionen innebär sålunda enligt vår mening steg i rätt riktning. I övrigt innehåller emellertid inte regeringens budgetförslag några aktiva åtgärder för att snabbt få fart på bostadsbyggandet. Vi återkommer därför med våra förslag, som syftar till att förhindra att utvecklingen på bostadsmarknaden ytterligare försämras. Vi upprepar kravet på prisstopp på byggnadsmaterial. bör som sin mening ge regeringen till känna att ett sådant prisstopp införs. Det senaste årets byggkostnadsutveckling, som den kommit till uttryck i bl. a. aktuella anbud, kan inte accepteras. 1 sådana fall, där prisökningarna visat sig vara omotiverat höga, anser vi att priserna skall sänkas. Vi förordar också en skärpt kontroll av entreprenadpriserna på bostadsbyggnadsmarknaden. Olika skäl har anförts för att förklara prisförändringarna, men dessa skäl har varken varit klarläggande eller uttömmande. noterade ett enhälligt civilutskott att uppgången i byggnadskostnaderna inte helt kunde förklaras med bakomliggande mätbara faktorer. Parallellt med prisuppgången föreligger en relativt stor spridning av byggpriserna. Detta har inte minst visat sig i bostadsbyggandet. Det finns t. ex. stora och oförklarade prisskillnader mellan olika orter med i stort sett samma allmänna prisförutsättningar. Mot bakgrund av samhällets omfattande stöd till bostadsförsörjningen finns det enligt vår mening anledning att också ägna särskild uppmärksamhet åt konkurrensförhållanden m. m. inom bostadsbyggandet såväl i entreprenörledet som på byggmaterialsidan. Byggentreprenad- och byggmaterialbranscherna har förändrats påtagligt. Utvecklingen mot större företagsenheter har underlättats av strävandena mot ett industrialiserat byggande och stora byggprojekt. Genom uppköp och fusioner har skett en fortlöpande koncentration till större företagsenheter. Det föreligger ett stort antal karteller, och ett omfattande prissamarbete förekommer. Förutsättningarna att använda konkurrensen som medel för att hålla priserna nere har därigenom försämrats inom byggnadsbransch^. Att det förekommer en reell konkurrens är vidare en helt nödvändig förutsättning för att möjliggöra en övergång till s. k. produktionskostnadsanpassad belåning, som föreslagits av såväl boende- och bostadsfinansieringsutredningarna som byggkonkurrensutredningen. Det finns mot denna bakgrund enligt vår mening skäl för att samhället i högre utsträckning än nu ökar sin insyn och sina kontrollmöjligheter av prisbildningen inom byggnadssektorn. Sålunda bör t. ex. övervägas en utvecklad enhetlig redovisning av byggkostnader som ger ökad möjlighet till insyn och kontroll. De prisövervakande myndigheterna bör ges ökade möjligheter att göra undersökningar och analyser av byggnadsentreprenörerna och byggmaterialleverantörerna. En viktig utgångspunkt för samhällets stöd till bostadsförsörjning är självfallet att de pengar som avdelas primärt skall komma de boende till del. Ett effektivt byggande med sunda principer för prissättningen av byggprodukterna är en av förutsättningarna för detta. Med hänsyn till det anförda föreslår vi att den av regeringen begär en fullständig redovisning och analys av orsakerna lill prisutvecklingen på byggnadsmarknaden med betoning av bostadssektorn. Resultatet av dessa fortsatta undersökningar bör av regeringen redovisas för tillsammans med en redogörelse för regeringens bedömningar och de konkreta förslag som kan aktualiseras. Eftersom det här är frågan om brådskande åtgärder bör i uttalande också understrykas behovet av aktiva åtgärder från regeringens sida. Regeringens förslag om en sänkning av bostadsräntan i nyproduktionen är, som vi nämnt, ett steg i rätt riktning. Det är emellertid inte tillräckligt för att pressa ned bostadskostnaderna. Däremot föreslår inte regeringen några åtgärder för att komma till rätta med överkostnaderna inom bostadsproduktionen, som visat sig vara ett allvarligt hinder för ett snabbt ökat bostadsbyggande. Vi föreslår därför att regeringens förslag kompletteras med ett särskilt ränte- och amorteringsfritt tilläggslån förflerbostadshus. När ränte- och amorteringsfriheten skall upphöra får avgöras med hänsyn till kostnadsutvecklingen. För att tilläggslånet skall få avsedd verkan, nämligen att stimulera till en snabb ökning av bostadsbyggandet, bör lånet avse bostäder som igångsätts . Trots de regionala variationerna i byggkostnaderna, som vi berört i det föregående, bör det föreslagna tilläggslånet vara generellt. Enligt vår mening är det angeläget att reglerna är så enkla som möjligt, om lånet skall få den avsedda effekten när det gäller att stimulera bostadsbyggandet. Vi föreslåratt de tidsbegränsade tilläggslånen skall utgöra av låneunderlaget, vilket i stort sett motsvarar kostnaderna för mervärdeskatt inom byggnadsproduktionen. Ett ränte- och amorteringsfritt lån av denna omfattning skulle innebära en betydande insats för ett ökat bostadsbyggande. En ökad igångsättning under innevarande år kommer delvis att få effekt på utbetalningar av lån under nästa budgetår. Anslaget till lånefonden för bostadsbyggande bör därför ökas med 200 milj. kr. Det av oss föreslagna tilläggslånet skulle också bidra till lägre inflyttningshyror i nyproduktionen. Värderat i hyreskostnader skulle förslaget för en normal trerumslägenhet som påbörjas innebära en minskad inflyttningshyra på ca . utöver effekterna av den av regeringen föreslagna räntesänkningen. Det bör understrykas att en förutsättning för vårt förslag om särskilt tilläggslån är att också vårt förslag om prisstopp förverkligas. I annat fall kan följden bli ytterligare prishöjningar, som motverkar den press på hyrorna vi syftar till. Detta bör ges regeringen till känna. Utöver de förslag som vi lägger fram för att stödja bostadsproduktionen måste ytterligare insatser för de boende vidtas. Hyresgästerna och bostadsrättsinnehavarna har drabbats av den mycket kraftiga inflationen och de därav förorsakade höjningarna av boendekostnaderna, vilket slår särskilt hårt på barnfamiljer och familjer med lägre inkomster. I särskilda motioner föreslår vi därför åtgärder, som syftar till att förhindra att de breda lagrens standard ytterligare pressas ned genom pris- och hyreshöjningar. Vi föreslår sålunda en avsevärd förbättring av bostadsstödet till barnfamiljer och låginkomsttagare i förhållande till regeringens förslag. Vi avvisar också regeringens planer på att försämra villkoren för bosättningslån. Vi föreslår vidare att utbyggnaden av daghem och fritidshem fullföljs i den takt som riksdagsbeslut föreskriver. Denna satsning påverkar också byggarbetsmarknaden och är således av vikt även från denna synpunkt. har uppstått betydande störningar i fråga om byggnadskrediterna för bostäder. Många bostadsprojekt har stoppats eller försenats på grund av brist på krediter. Det har lett till minskad sysselsättning och ökad risk för bostadsbrist. Regeringen har när det gäller bostadsbyggandets kreditförsörjning visat en påfallande brist på kraftfullt agerande gentemot bankerna. 1 budgetpropositionen anmäler föredragande statsrådet endast att ett arbete pågår inom delegationen för bostadsfinansiering i syfte att finna bättre former för överenskommelserna mellan bankerna. Vi kräver att regeringen vidtar åtgärder för att säkra bostadsbyggandets kreditförsörjning. Detta krävde vi . Även detta bör ges regeringen till känna av . Genom den kreditpolitiska lagstiftningen har man från statens sida möjligheter att kräva att bankerna skall klara kreditförsörjningen till bostadsbyggandet. Enligt lagen om kreditpolitiska medel kan regeringen förordna om särskild placeringsplikt för att tillgodose behovet av byggnadskrediter. Ett sådant förordnande innebär skyldighet för bank att lämna byggnadskredit för särskilt angivet byggnadsföretag. Det är detta som ligger bakom möjligheterna att träffa verksamma överenskommelser med kreditgivarna om finansieringen av bostadsbyggandet. En mer eller mindre klart uttalad avsikt att under vissa förutsättningar tillämpa de extraordinära kreditpolitiska medlen har emellertid inte alltid avsedd effekt på bankernas forhandlingsvilja. De vet nämligen att regeringen i det längsta drar sig för att tillämpa ett system som kommer att medföra stora administrativa insatser och byråkratisk detaljhantering. Vid lagstiftningens tillkomst förutsattes att lösningar i första hand skulle sökas i överenskommelser och rekommendationer. Mot bakgrund av det anförda är det enligt vår mening nödvändigt att reglerna om särskild placeringsplikt ses över i syfte att så långt som möjligt förenkla tillämpningen av dem. Reglerna kan t. ex. utformas så att placeringsplikten avser grupper eller typer av krediter inom vissa ramar och kanske även kompletteras med ett snabbt verkande påföljdssystem. Likaså bör kravet på borgen omprövas. Som vi framhållit i det föregående har den minskade produktionen av bostäder i många kommuner lett fram till en akut bristsituation. Ett ytterligare problem i detta sammanhang är att planberedskapen i många kommuner är dålig. Det gäller för såväl nybyggnadsområden och sanering som utrymmen för nya barnstugor. Risk föreligger för att bostadsbyggnadsprogram i flera kommuner redan av dessa skäl kan komma att äventyras. Det är mot denna bakgrund särskilt viktigt att inte genom statsmakternas agerande planeringssituationen i kommunerna ytterligare förvärras. Efter regeringsskiftet har emellertid hanteringen i regeringens kansli av planärendena väsentligt fördröjts. Genom sin oförmåga att fatta beslut har regeringen därigenom förhindrat eller fördröjt ett förverkligande av bostadsbyggnadsplanerna i många kommuner. Enligt vår mening är det helt oacceptabelt att oklara eller uteblivna ställningstaganden från regeringens sida tillåts förlama kommunernas handlingskraft när det gäller bostadsbyggandet. Detta bör ges regeringen till känna. Sammanfattningsvis innebär våra förslag ett väsentligt ökat stöd till bostadsproduktionen genom bl. a. ett särskilt tilläggslån kombinerat med prisstopp på byggnadsmaterial och skärpt anbudskontroll. Förslagen innebär också en avsevärd stimulans för sysselsättningen i landet. Vi beräknar att dessa åtgärder tillsammans med våra förslag om åtgärder för att säkra bostadsbyggandets kreditförsörjning och förbättrade bostadssociala insatser skulle medföra en produktion av ca 15 000 lägenheter utöver vad regeringens förslag kan åstadkomma. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi* 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om prisstopp m. m. på byggnadsmaterial och skärpt kontroll av entreprenadpriser på byggnadsområdet, 2. att som sin meningger regeringen till känna att det till grund för bostadspolitiska överväganden bör göras en fullständig redovisning och analys av orsakerna till prisutvecklingen på byggnadsmarknaden med betoning av bostadssektorn och att resultatet därav bör redovisas för i förening med därav föranledda förslag, allt i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att - under förutsättning av bifall till hemställan under 1 ovan - godkänner i motionen förordade riktlinjer beträffande särskilt tilläggslån för flerbostadshus, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att förbättra planberedskapen i kommunerna. () () () () () () () HANS () () () () () * Se även motionen 1977/78:898.