mot · G1021826 · 1978-03-29 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78: 92 om åtgärder för att förbättra lokal och regional kollektiv persontrafik Starkare inflytande över trafikplanering och trafikförsörjning från de lokala och regionala kommunala organen, dvs. kommun och landsting, är angeläget. Propositionens olika förslag ger möjlighet till detta. För vår del vill vi framföra förslag om en annan utformning av huvudmannaskapet. Propositionen föreslår kommunalförbund mellan landsting och kommuner. För olika verksamheter av regional karaktär har vi redan nu de i allmänna val utsedda landstingen. Det borde därför vara självklart att ansvaret för regional trafik lades på . Även den samordning av olika kommuners lokala trafik, som är så angelägen, borde vara en regional uppgift. Denna ståndpunkt intogs också av länsberedningen. Utredningen om länskort i kollektivtrafiken ansåg att en betydande flexibilitet borde råda om landstingens och kommunernas andelar i huvudmannaskapet. Efter överenskommelse mellan parterna borde det vara möjligt att låta huvudmannaskapet skötas av landstingskommunen ensam eller av primärkommunerna gemensamt. Eftersom det vore orimligt att en primärkommun skulle svara även för regional trafik annat än i undantagsfall, t. ex. en storstad, blir det kvarstående alternativet att är huvudman. Som ett alternativ till propositionens utformning av lag om huvudmannaskap för viss kollektiv trafik föreslår vi att kan vara huvudman enligt lagen, om och majoriteten av kommunerna är överens härom. Härigenom vinnes klarare politiska ansvarslinjer och en enklare administration. Ett reellt mycket omfattande samarbete mellan kommuner och landsting erfordras för att trafikarbetet skall flyta bra. Olika former av detta finns redan, och utredningar pågår i många län om att starta samarbete. Inom har ett gemensamt trafikarbete påbörjats. Trafiksamarbetet omfattar kommuner i tre län. För att kunna bibehålla det samarbete som redan etablerats bör också ett landstingskommunalt huvudmannaskap vara en fördel. bör då kunna ge en befintlig organisation uppdrag att fortsättningsvis sköta trafikarbetet. bör också med bibehållet huvudmannaskap efter länsgräns ge huvudmannen rätt att låta organisation i annat län ansvara 1 1977/78. för trafikarbetet inom en kommun eller inom annat för trafikarbetet lämpligt område. Den föreslagna kommunalförbundsformen kan för vissa län ge märkliga effekter. I O-län har 61 ledamöter. 81 ledamöter i kommunfullmäktige. Ett kommunalförbund där varje kommun har minst två ledamöter i fullmäktige ger 170180 ledamöter. Lägsta antalet med 1 ledamot per påbörjat 10 000-tal invånare ger 136 ledamöter. Att behöva skapa en så omfattande organisation för en detalj av det regionala samhällsarbetet kan inte vara motiverat. På s. 71 i propositionen sägs: 1 de fall full enighet råder mellan landstingskommunen och kommunerna i länet om att man i stället för kommunalförbundsformen vill välja aktiebolaget som samverkansform bör detta sålunda vara möjligt. Formuleringen: 1 de fall full enighet räder i stället för kommunalförbundsformen vill välja bör detta sålunda vara möjligt. bör enligt min mening utbytas mot: Om landstingskommun och en majoritet av kommunerna i stället för kommunalförbundsformen vill välja bör detta sålunda vara Riksgränsöverskridande trafik bör vara bidragsberättigad endast till den del den utförs i (s. 84). Inom finns sådan trafik mellan och . Trafiken ingår i den regionala trafikplanen och utgör också förbindelse mellan SJ och NSB. Att göra avräkning av busslinjens kostnad för den del den trafikerar svensk väg synes väl byråkratiskt. Det stämmer inte heller med praktiskt nordiskt samarbete. bör därför uttala att busstrafik ingående i en regional trafikplan bör erhålla stöd för hela sträckan, dvs. även om den till en del är belägen utanför . Där alternativa trafiklösningar tillgodoser i huvudsak samma trafikbehov (s. 86) bör restriktivitet i bussbidragsgivningen iakttas. Statligt bussbidrag bör sålunda inte utgå till vägsträcka, som löper parallellt med en järnvägslinje, som redan har ett tillfredsställande trafikutbud tillgängligt för det lokala och regionala resandet och där huvudmannens taxa tillämpas. För vissa järnvägssträckor har SJ tillämpat att vissa reselägenheter utföres med buss, andra med tåg. Busslägenhetema ingår i SJ:s tågtidtabeller. Om denna busstrafik överföres till huvudman enl. propositionen, uppstår problem för busstrafikens ekonomi om statens stöd helt tillföres SJ:s tågtrafik, då denna uppgår till minimiantalet resemöjligheter per dag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar 1. att i lagen ges rätt för att vara huvudman om och en majoritet av kommunerna är ense härom, 2. att ge regeringen till känna vad i motionen anförts angående a) regional organisation i vissa områden, b) villkoren för val av annan form för samarbete än kommunalförbund, c) bidrag vid gränsöverträdande trafik, d) bidrag till busstrafik då alternativa trafiklösningar finns. . () () () ()