mot · G2021666 · 1978-01-01 00:00:00 — av och om arbetsmarknadsutbildningen Arbetsmarknadsutbildningen är en del av arbetsmarknaden som en allt större del av ungdomarna först kommer i kontakt med. Arbetsmarknadsutbildningen utgör en central del av den svenska arbetsmarknadspolitiken, som syftar till att slussa arbetslösa till de regioner och yrkesområden där monopolen är i behov av arbetskraft. Den svenska AMU-verksamheten började byggas upp som en del av omläggningen av den svenska arbetsmarknadspolitiken till en rörlighetspolitik. Denna utveckling var ett led i framväxten av det statsmonopolistiska systemet i . Arbetsmarknadsutbildningen fick tre viktiga uppgifter: O omskola människor till yrken där det finns arbete, O flytta människor från orter och län med arbetslöshet till regioner där monopolen behöver arbetskraft, O förhindra att den öppna arbetslösheten steg till för höga siffror. Genomsnittligt antal personer i arbetsmarknadsutbildning (Källa: 1960-1974 Arbetsmarknadsstatistik nr 1, 1976; 1975-1977 telefonupplysning från AMS, statistikenheten) Den kraftiga ökningen förklaras av att den s. k. 25-kronan för utbildning inom företagen vid permitteringshot infördes . AMU:s karaktär ändrades successivt i samband med att ungdomsarbetslösheten tilltog. Från att från början inriktas på omskolning av arbetslösa från industrin blev AMU alltmer en yrkesinriktad vuxenutbildning för grupper som var nytillträdande på arbetsmarknaden: kvinnor, ungdomar från skolorna och invandrare. Dessutom tilltog antalet utslagna från arbetsmarknaden. AMU:s kraftiga expansion har inneburit försämringar av utbildningen. Centren har fyllts till bristningsgränsen, överinskrivningar är vanliga framfor allt på invandrarkurserna och saxning av undervisning har förekommit. Detta har inneburit att väntetiderna mellan grundkurser och vidareutbildning blir längre, utslagningen från kurserna ökar och kurserna kortas ned. Försämringarna innebär att AMU håller på att reduceras från utbildningsinstitution till förvaringsplats för arbetslösa. Detta är något som även drabbar lärarna på skolorna. av det totala antalet kursdeltagare är invandrare. En stor del av dessa går på svenskundervisning . av dessa slutar efter denna undervisning. Många känner en osäkerhet med det svenska språket. De invandrare som fortsätter på de yrkesinriktade linjerna har också stora svårigheter att fullfölja dessa då de i kurslitteraturen eller i undervisningen har problem med språket. Utslagningen bland invandrarna blir därför mycket stor. Den ekonomiska situationen för AMU-eleverna har varit mycket svår. skulle eleverna klara sig på en månadslön på . Men den bidragskamp som startades och som kom att leda till att , , bildades och ledde kampen innebär stora framgångar. har en AMU-elev under ungefär det utbildningsbidrag som utgår till äldre elever. lade praktiskt taget alla AMU-elever ner arbetet i som protest mot att hade försämrat arbetsskadeförsäkringen för AMU-eleverna. Detta försäkringsskydd är nu sämre än för andra arbetande. Genom arbetsskadeförsäkringen är eleverna bara skyddade under den praktiska delen av utbildningen. Även resor till och från deras AMU-center ligger utanför försäkringen. På många AMU-centra finns det brister i arbetsmiljön. AMU-eleverna har rätt att utse skyddsombud, och dessa måste ges ökad makt över arbetsmiljön. F. n. har de inte samma status som ett skyddsombud på den ordinarie arbetsmarknaden och erhåller ej den nödvändiga utbildningen. Med hänvisning till ovanstående hemställs1 att beslutar hos regeringen anhålla om sådana åtgärder 1. att undervisningen i svenska språket vid AMU-centra utökas till att omfatta minst och att stödundervisning ges , 2. att grundbidragen utgår med samma belopp till samtliga AMUelever, oavsett vederbörandes ålder, 3. att grundbidraget höjs till . per dag och stimulansbidraget till . 4. att utbildningsbidragen standardsäkras och foijer löneutvecklingen inom industrin. (apk) (apk) ]Se även motionerna 1978/79:1667-1668.