ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102707 · 1978-01-24 00:00:00 — om läkares och polismäns åligganden vid dödsfall i hemmet Vid alla dödsfall som inträffar i skall intyg om dödsorsak, s. k. dödsbevis, utfärdas av en läkare. I vissa fall är polisen skyldig att medverka vid utredning av dödsorsak och anskaffande av dödsbevis. Huvudbestämmelserna om utfärdande av dödsbevis samt om läkares och polisens åligganden i samband med dödsfall återfinns i begravningskungörelsen, läkarinstruktionen och råd och anvisningar angående dödsbevis. Enligt dessa bestämmelser skall dödsbevis utfärdas av den läkare som har vårdat den avlidne under hans sista sjukdom. Härvid krävs dock att läkare före patientens död utfört en sådan undersökning att läkaren på sannolika skäl kan uttala att just den sjukdomen förorsakat döden. När någon, som ej är intagen på sjukvårdsinrättning, avlider hastigt eller inte stått under kontinuerlig läkarvård, kan det uppstå problem med utfärdande av dödsbevis. Läkare kan då tillkallas i efterhand för att ta ställning till om han eller hon kan utfärda dödsbevis eller om polis skall tillkallas. I vissa fall får ej heller den dödes kropp flyttas från hemmet till bårhuset innan polisen blir inkopplad. Enligt flera vittnesmål från både anhöriga och läkare tycks det åtminstone i numera vara vanligt att polis alltid kallas, då någon avlider i hemmet. En av orsakerna kan vara den dåliga kontinuiteten då det gäller läkarkontakt, en annan kan möjligen vara den tilltagande brottsligheten och därmed sammanhängande större misstänksamhet. Det är helt förståeligt om många människor, speciellt äldre, som först drabbas av sorg och kanske chock genom en anhörigs död, upplever det som en stor psykisk påfrestning när polis dessutom måste göra en utredning om dödsfallet. Även om alla är överens om att rättssäkerheten är viktig, måste utredningen omkring dödsfallet göras mer diskret än vad som vanligtvis skett hitintills. Tjänstgörande poliser utför säkerligen dessa ömtåliga uppdrag på bästa möjliga sätt, varför här aktualiserade problem ej får uppfattas som kritik mot polisen. Trots detta upplevs oftast utredningen som ett förhör även om det inte utformas så. Tydligen är polisen uniformerad också vid dessa tillfallen. Dessutom kommer som regel mer än en polis och även i olika polisbilar. Allt detta kan naturligtvis väcka både uppseende och funderingar bland t. ex. grannarna. Starka skäl talar för att en översyn görs av nu gällande bestämmelser och tillämpningen av dessa när det gäller utfärdande av dödsbevis för den som avlidit i hemmet. Förutom eventuella förändringar när det gäller villkoren för att polis måste tillkallas, borde det, i de fall då polis trots allt måste tillkallas, vara tillräckligt med endast ett polisbefäl, som förutsätts kunna komma civilklätt och som till sin hjälp har t. ex. en jourhavande läkare. I speciella situationer måste naturligtvis ytterligare nödvändig personal kunna tillkallas. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av de bestämmelser som gäller läkares och polisens åliggande i samband med dödsfall som inträffar på annan plats än sjukvårdsinrättning.
mot · G102709 · 1978-01-23 00:00:00 — om skyldigheten att utfärda läkarintyg Läkarutlåtande ligger till grund för en rad beslut om ersättningar och/eller förmåner, exempelvis vid skada eller sjukdom. Även vid prövning av rätt till förtidspensio. skall nedsättning av arbetsförmågan styrkas genom läkarutlåtande. finns emellertid ingen skyldighet för läkare att avge sådana läkarutlåtanden, trots att olika samhällsorgan kräver sådana av medborgarna för att kunna besluta om ersättningar av olika slag. Kammarrätten har i ett utslag fastslagit att läkare icke är skyldiga att utfärda läkarintyg. Ett stort antal ersättningsärenden vid försäkringskassor och försäkringsbolag försenas på grund av att den ersättningssökande inte kan förete läkarintyg. Det förekommer att patienter får vänta upp till på läkarutlåtande. Med hänsyn till att läkarintyget är av avgörande betydelse för prövning av olika ersättningar och de ekonomiska förluster enskilda drabbas av på grund av svårigheter att anskaffa läkarintyg samt de administrativa kostnader sådana förseningar vållar hemställer jag att fattar beslut om sådan lagändring att läkare ges skyldighet att utfärda läkarintyg när detta krävs för prövning av ersättning till följd av skada eller sjukdom.
mot · G102711 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om begränsning av skiftarbete Nattarbete, ständiga omställningar i dygnsrytmen och helgarbete är omänskliga arbetsförhållanden. Skiftarbetet är därför behäftat med en mängd störningar: Skiftarbetare sover i genomsnitt per natt. - Högre sjuklighet - magsår och stressbesvär - högre sjukfrånvaro. - Familjeproblem är vanligare. - Mindre deltagande i föreningsliv och andra sociala aktiviteter. - Upplevelser av stress och vantrivsel. Två forskare vid stressforskningslaboratoriet i säger i en rapport att ingen människa borde få arbeta skift. Stressforskarna skulle helst vilja stoppa allt skiftarbete. Åtminstone för alla . Vid den åldern är det svårare att arbeta skift. Skiftarbetet används i alltför stor utsträckning. Ekonomiska intressen får gå före de mänskliga. Trots teknikens snabba framsteg ökar skiftarbetet. Människan-arbetaren har blivit maskinens och teknikens fånge. Regeringen bör tillsätta en snabbutredning som kommer med förslag om ett begränsat skiftarbete. Skiftarbete bör endast få förekomma när produktionsprocesser av tekniska skäl inte går att avbryta, i samhällsservice som t. ex. sjukvård och vissa kommunikationer. Utredningen bör även lägga fram förslag om att skiftarbetare har rätt att avbryta skiftarbetet och få ett annat jobb. Likaså bör en skiftarbetare ha rätt till ett annat arbete. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen begära en snabbutredning med uppgift att framlägga förslag om begränsning av skiftarbetet enligt vad som föreslås i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102712 · 1978-01-20 00:00:00 — Barnolycksfallen intar en alltmer dominerande roll i takt med förskjutningen i sjukdomspanoramat i barn- och ungdomsåren. Barnadödligheten i kroniska och akuta infektionssjukdomar har sjunkit i betydande grad , medan dödligheten bland barn i olycksfall till stor del är oförändrad. finns relativt tillförlitliga siffror angående barnolycksfallens dödlighet (mortalitet) medan däremot sjukdomsfrekvenssiffrorna (morbiditetssiffroma) är otillförlitliga. Det saknas ett fullständigt rapporteringssystem för barnolycksfallen vartill kommer en bristande samordning mellan olika instanser som handlägger dessa frågor. Dessutom är informationen om barnsäkerhetsåtgärder i samhället och tänkbara strategier mot olycksfallen ytterst varierande och oenhetliga. För att komma till rätta med dessa problem krävs bl. a. ytterligare fakta kring barnolyckor i form av både rutinmässiga registreringar och analytiska undersökningar av olycksfallsförloppen. Planerarna måste få bättre kunskap om barns behov i olika åldrar så att förebyggandet av barnolycksfallen inte blir en isolerad företeelse. Säkerhetsaspekterna måste på ett naturligt sätt samordnas med skapandet av en allmänt barnvänlig miljö. Barns och ungdomars totala ekologiska situation måste analyseras på ett mer effektivt sätt - inte minst i vad gäller trafiksituationer - för att man skall kunna fä ett bättre underlag för förebyggande åtgärder. Därtill bör informationen om barnolycksfallen, barnsäkerheten och tänkbara åtgärder för en bättre sådan säkerhet fä en ökad intensitet och en enhetlig utformning i hela landet. Den av regeringen tillsatta barnmiljögruppen förefaller väl lämpad att ta upp dessa frågor. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att förevarande motion överlämnas till utredningen om barnolycksfall.
mot · G102713 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om viss varudeklaration av läkemedel förekommer konserveringsmedel och i någon utsträckning färgämnen i en rad dragéer och tabletter som ordineras av läkare eller som kan köpas receptfritt på apoteken. Detta kan drabba allergiker på ett olyckligt sätt. finns föreskrifter för livsmedelsindustrin om att färgämnen ej får ingå i livsmedlen och att på förpackningarna skall anges om maten innehåller något konserveringsmedel. Läkemedelsforpackningarna är som regel endast försedda med kodbeteckningar. För att motverka läkemedelsbiverkningar i form av allergifall bör därför bestämmelser införas att förekomsten av konserveringsmedel och färgämnen i läkemedel skall framgå i klartext på emballaget eller på bipacksedel. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om att föreskrifter om klartextdeklaration av förekomst av konserveringsmedel och färgämnen i läkemedel utfärdas i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G102714 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om information angående alkoholförtäring i samband med gravidi Vid höstens stora läkarstämma i uppgavs att det i föds omkring 400 alkoholskadade barn . Det hävdades av sakkunniga att det är en tragedi jämförbar med neurosedynkatastrofen. Fosterskador på grund av mödrars alkoholförtäring har rapporterats i internationell litteratur sista år. Trots att ansvariga myndigheter i vårt land känner till omskrivna skador, har det inte utlöst något handlande i någon riktning. Det finns en liknöjdhet som verkligen är oroväckande. Ingen vet hur stor dos det behövs för att fostret skall förgiftas av alkohol. Kanske redan s. k. måttliga doser är farliga - inte bara mödrarnas missbruk. En bred upplysningskampanj, genom mödravårdscentraler eller på annat sätt, är helt nödvändig. att hos regeringen begär att åläggs att genomföra en upplysningskampanj om risken av att gravida kvinnor använder alkohol. () () () () ()
mot · G102715 · 1978-01-24 00:00:00 — av i och om åtgärder mot tobakens skadeverkningar har rapporter kommit från en rad länder om nya åtgärder för att tränga tillbaka tobaksbruket. Det förefaller rentav som om håller på att hamna på efterkälken på området. Bara några av de många förslag som tobaksutredning framlade 1973 har förverkligats. Anmärkningsvärt är också att tycks bedriva en aktivt opinionsbildande verksamhet mot vissa åtgärder för minskade tobaksskador. Det måste ifrågasättas om det inte, bl. a. mot denna bakgrund, är dags att återinföra ett statligt tobaksmonopol. En speciell fråga som kräver snara åtgärder gäller de onödiga brandkårsutryckningar som sker sedan människor rökt i lokaler där brandvarnare finns uppsatta. Det är nödvändigt att brandskyddsmyndigheterna får rättighet, om sådan skulle saknas , att föranstalta om förbud mot tobaksrökning i sådana lokaler. Tobaksröken som föroreningskälla har uppmärksammats, bl. a. i debatten om den nya arbetsmiljölagen. Trots att det framstår som självklart att den som så önskar skall ha rätt till en helt rökfri arbetsmiljö saknar ett stort antal människor tillgång till en sådan miljö. Detta innebär stora personliga problem för många. Likaså är en mängd människor i praktiken utestängda från att besöka restauranger och andra serveringslokaler där rökarna fritt tillåts förorena miljön. Regeringen bör utan dröjsmål föreslå regler som garanterar varje medborgare som så önskar en rökfri arbets- och matmiljö. bör det anses självklart att rökning endast får ske i gemensamma miljöer, där det anges att rökning är tillåten. Hälsovårdsnämnderna förutsätts såsom lokala organ för omvårdnaden av människans miljö genom upplysning i ökad utsträckning medverka till skapandet av rökfria miljöer. Växelverkan mellan olika miljögifter förstärker det enskilda giftets möjligheter att skada människokroppen. Ett i debatten uppmärksammat exempel är kombinationen av tobaksrök och asbest. Både den aktive och den passive rökaren kan på så sätt genom tobaksröken få sin mottaglighet för andra skadliga ämnen förstärkt. Informationen om detta förhållande måste utvidgas, inte minst inom arbetslivet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att effektivare åtgärder vidtas mot tobakens skadeverkningar, att frågan om införande av tobaksmonopol blir föremål för utredning, att brandskyddsmyndigheterna ges rätt att föranstalta om förbud mot tobaksrökning i lokal med brandvarnare, att åtgärder vidtas så att varje medborgare som så önskar kan garanteras en rökfri arbets- och matmiljö, att upplysningen om de skadeeffekter som åstadkommes genom växelverkan mellan tobaksrökning och olika miljögifter utvidgas. () ()
mot · G102716 · 1978-01-23 00:00:00 — 1977/78 716-722 av m. fl. om höjt statsbidrag till Föreningen Föreningen () erhåller statligt stöd till tidningsutgivning med . Det statliga stödet täcker långt ifrån kostnaderna för utgivningen. I sin anslagsframställning för /79 hemställer FSDB om ett bidrag med . (+ ). har i yttrande tillstyrkt FSDB:s framställning. Den planerade utgivningen omfattar, förutom tidningen , en nyhetstidning om fyra sidor i punktskrift med upplaga även i förstorad stil . Detta nyhetsblad beräknas kosta . I regeringens förslag anvisas totalt . Detta ger inte FSDB möjlighet att påbörja utgivning av det planerade nyhetsbladet. För dövblinda är FSDB:s tidningsutgivning den enda nyhetsförmedling de har tillgång till. Enligt vår mening är det angeläget att projektet med nyhetsbladet kan realiseras. Vi föreslår därför att FSDB beviljas begärda . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att till Kostnader för viss verksamhet för synskadade (K 5, ) för /79 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av , varvid anslagsposten 5. Tidningsutgivning inom FSDB skall utgå med . () () () () () () () () () () () () 1 1977/78.
mot · G102717 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om avslag på förslag om inrättande av en överläkartjänst vid Akademiska sjukhusets i lungklinik Under en följd av år har direktionen vid i föreslagit att en överläkartjänst skall inrättas vid sjukhusets lungklinik i utbyte mot en annan läkartjänst. I tidigare remissyttranden över direktionens anslagsframställningar har tillstyrkt detta förslag. I sitt yttrande över anslagsframställningen /79 tillstyrker däremot inte förslaget. Trots den allmänna återhållsamheten i budgetbehandlingen av begärda tjänster vid de statliga sjukhusen och trots att inte har tillstyrkt förslaget begär nu statsrådet att en överläkartjänst inrättas vid lungkliniken i utbyte mot en tjänst som biträdande överläkare. Det är utomordentligt uppseendeväckande att regeringen visar denna generositet i ett allmänt stramt budgetläge. Och detta så mycket mer som enligt statsrådets eget anförande i budgetpropositionen tjänsten är avsedd för docenten , vilken har viss tjänstledighet från sjukhuset för att som sakkunnig biträda i . Vi finneratt några sakliga skäl att frångå bedömning inte har redovisats och vili därför yrka avslag på förslaget. En besparing på . uppkommer därvid i förhållande till regeringens förslag. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att till i : Avlöningar till läkare för /79 under femte huvudtiteln anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . minskat förslagsanslag av lil . () () () () () () () () () () 1* 1977/78.
mot · G102720 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. Barnomsorgen står i centrum för familjepolitiken. En nästan ofattbar ekonomisk uppoffring görs av staten och kommunerna i syfte att försöka nå upp till den av beslutade målsättningen: 100 000 nya daghems- och 50 000 nya fritidshemsplatser . Vidare utökas rätten till ersatt föräldraledighet och till tjänstledighet som ett successivt införande av vårdnadsersättning planeras. Under det att dessa storstilade och ingripande familjepolitiska satsningar genomförs resp. planeras kan man ute på fältet möta inskränkningar i rätten till barntillsyn som måste anses vara byråkratiska eller fackliga småttigheter, vilkas enda effekt blir att de motverkar syftet med den av statsmakterna fastlagda familjepolitiska inriktningen i vad gäller barntillsynen. Ett exempel på detta är att det inte finns möjligheter i alla kommuner att ordna tillsyn enligt familjedaghemsprincipen annorstädes än i dagbarnvårdarens hem. Visserligen kan kommunen utan att det strider mot bidragsbestämmelserna - om den finner det lämpligt för visst barn - låta tillsynen ske i barnets hem och inte i dagbarnvårdarens. Lagstiftningen lägger således inte hinder i vägen för denna särlösning. Men anmärkningsvärt nog kan ett fackligt avtal göra det. Så är det i varje fall i och troligen också på de flesta håll annorstädes, om inte rent av i alla kommuner. I det avtal som reglerar förhållandet mellan dagbarnvårdare och kommun och som är slutet mellan och och dess avdelning 1 lyder § 1 Tillämpningsområde: Detta avtal äger tillämpning för arbetstagare(dagbarnvårdare) som kommunen anställer för vård av anvisade (ej egna) barn i arbetstagarens hem (familjedaghemmet). Som framgår reglerar paragrafen att vården skall ske i dagbarnvårdarens hem och inte i barnets. Med hem i detta fall menas eget hem med utrustning såsom kök, lekutrymmen och liknande. Någon förändring av avtalet på denna punkt är inte aktuell. Även om det således skulle vara dagbarnvårdaren själv som har önskemål om att förlägga tillsynen till t. ex. något av de anvisade barnens hem - det kan vara lämpligt t. ex. av utrymmes- och trafikmiljöskäl - och ifrågavarande barns föräldrar är helt införstådda och beredda till en sådan lösning, faller det hela på en avtalsparagraf. Härigenom kan ett tillsynstillfälle för flera barn gå om intet liksom utkomstmöjligheten för en presumtiv dagbarnvårdare. Sådant har också inträffat åtskilliga gånger, och det har väckt berättigad irritation. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar hos regeringen begära skyndsamt förslag syftande till sådana bestämmelser att möjligheten att anordna barntillsyn inom ramen för den kommunala familjedaghemsverksamheten i annat hem eller annan lokal än dagbarnvårdarens eget hem inte skall kunna sättas ur spel genom avtal. () ()
mot · G102726 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om översättning av arbetarskyddsstyrelsens anvisningar till de vanligaste invandrarspråken Dagens arbetsmarknad ställer stora krav på ett effektivt och utvecklat skyddsarbete. Arbetsprocessen har mer och mer mekaniserats och ställer allt större krav på människorna som skall sköta alltmer invecklade maskiner och redskap. Allt fler farliga ämnen kommer till användning i produktionsprocessen, speciellt inom den kemisk-tekniska industrin. Detta för med sig ökade risker för ohälsa och olycksfall i arbetet. Denna från arbetarskyddssynpunkt allvarliga förändring i arbetslivet har skapat en väsentligt ökad aktivitet från arbetarnas sida för att skydda sig mot de ständigt ökade riskerna för ohälsa och olycksfall i arbetet. Denna aktivitet har framtvingat insatser både från regering och riksdag. Skärpning av vissa lagar har företagits. Skyddsombuden har fått ökade befogenheter - om än i alltför ringa omfattning - att stoppa farliga arbeten. Arbetarskyddsstyrelsen har förnyat de flesta skyddsanvisningarna och gett ut nya för branscher som inte tidigare hade specialanvisningar. Skyddskommittéer på många större företag har själva framställt lokala skyddsföreskrifter för arbetsplatsen. Skyddsombuden har fått ökade möjligheter till utbildning. Många fackföreningar har startat studiecirklar i skyddsarbete, varvid centrala och lokala skyddsanvisningar grundligt studeras. Invandrarna är mycket ofta utestängda från denna omfattande verksamhet. Som säkert är känt är arbetarskyddsstyrelsens skyddsanvisningar och andra skyddsföreskrifter skrivna på ett sådant sätt att det fordras goda kunskaper i svenska språket för att rätt tyda bestämmelserna. Invandrarna kommer inte inom rimlig tid att få sådana kunskaper i svenska språket att de kan tyda eller tillvarata skyddsbestämmelserna i förekommande anvisningar. Enda vettiga åtgärden för att ge invandrarna samma möjligheter att skydda sig mot ohälsa och olycksfall är att samtliga arbetarskyddsstyrelsens anvisningar översätts till de vanligaste invandrarspråken. Finansieringen av detta kan ske med medel ur arbetarskyddsfonden. Detsamma gäller lokala skyddsföreskrifter som lokala skyddskommittéer ansett nödvändiga att ge ut. Även här bör de företag som har framställt lokala skyddsföreskrifter erhålla bidrag ur arbetarskyddsfonden för översättning av dessa föreskrifter till invandrarspråken. Det är ett rättmätigt krav som med det snaraste bör tillgodoses. kommunisterna har tidigare framfört liknande krav. Vi anser dessa frågor så vitala för invandrarna att vi på nytt aktualiserar dem. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att arbetarskyddsstyrelsens skyddsanvisningar och lokala skyddsanvisningar översätts till de vanligaste sex invandrarspråken, 2. att uttalar att kostnaderna härför bör bestridas med medel ur arbetarskyddsfonden. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102730 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om stödet till produktion av barnfilm 1 budgetpropositionen 1978 föreslås att 1 milj. kr. under anslaget B 8. Bidrag till konstnärer m. m. skall anvisas för projektbidrag till filmproduktion. Bidraget skall fördelas av konstnärsnämnden. Stödet bör enligt propositionen gälla produktion av filmer som är avsedda att distribueras på annat sätt än genom vanliga biografer. Det anges att såväl barnfilm som filmer för vuxna bör kunna erhålla stöd. Bidraget införs på försök. Denna försöksverksamhet bör enligt vår mening kunna medverka till en nödvändig förbättring av de fria filmernas arbetsmöjligheter. Vi anser det angeläget att fördelningen av detta bidrag sker med särskilt beaktande av behovet av barnfilm. och barnfilmrådet har tidigare inför kulturutskottet framhållit att det finns ett behov av ett rikare utbud av kvalitativt värdefull barnfilm. Som vi anförde i kulturutskottets yttrande 1977/78:1 y bör samhället på olika sätt initiera och stödja ett kvalitativt utbud på barn- och ungdomsfilmens område. Det finns också ett starkt önskemål från barn- och ungdomsorganisationernas sida att i sin verksamhet få tillgång till bra filmer. Vi utgår ifrån att det ökade stöd som tillförs olika fonder som förvaltas av skall göra det möjligt att öka produktionen av barnfilm. Det är dock, enligt vår mening, angeläget att en väsentlig del av ovannämnda anslag som skall fördelas av konstnärsnämnden används för att stimulera produktionen av barnfilm. Det bör vara en målsättning att merparten av anslaget används för detta ändamål. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med stöd av det anförda hemställer vi att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stöd till produktionen av barnfilm. () () () () () () () HANS ALSEN (s) () GOTAB 57374 Slockholm 1978