mot · G1021698 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om idrottsmedicinsk forskning m. m. har genom utredningen åt alla ställt sig bakom idrottsrörelsens kampanjer för ett ökat idrottsutövande i vårt land, inte bara tävlingsidrottande på elitnivå utan framför allt ett ökat motionsidrottande bland befolkningen. Idrottens attraktionskraft på ungdomen är välkänd och ett exempel på idrottens sociala betydelse. Tillgängliga data talar för att motionsidrott också kan vara av fysisk nytta och ett vapen i "friskvården, men några seriösa undersökningar som syftar till att visa om detta verkligen är fallet finns inte redovisade. En intensifierad forskning inom detta område är en angelägen uppgift i ett modernt samhälle och kan bredda vägen för ett friskare samhälle. Till detta kommer att ett allt bredare motionsidrottande efter hand får ett ökande behov av specialinriktad medicinsk service. Att detta behov måste tillgodoses har insetts i andra länder, där idrottsmedicin blivit en medicinsk specialitet, i vilken läkare efter flerårig vidareutbildning kan förvärva kompetens. 11, ex. DDR är denna specialistutbildning femårig. I finns över huvud taget ingen systematisk utbildning för läkare i idrottsmedicin vare sig i grund- eller i efterutbildningen. Sakkunskapen inom området är i vårt land begränsad till ett fåtal läkare med varierande specialitet och med idrottsmedicinsk verksamhet huvudsakligen som fritidsintresse. Vill vi ha ett fortsatt och ökat motions intresse i vårt land, måste vi också arbeta för att skapa organisatoriska förutsättningar för en fungerande medicinsk forskning och service inom området. 1 en motion i betonades det angelägna i att stimulansåtgärder för ett ökat idrottande kombineras med en intensifierad forskning inom det idrottsmedicinska fältet så att ett allt bredare idrottsutövande verkligen kan utformas till den positiva faktor för folkhälsan som avsetts och hård elitidrottsträning kan baseras på modern medicinsk vetenskap. I motionen pekades också på det ökande behovet av en delvis ny typ av medicinsk service, specialinriktad för såväl tävlings- som motionsidrottens behov. Det framhölls att både idrottsmedicinsk forskning och service är starkt eftersatta i vårt land. Som orsker härtill nämndes bl. a. att systematisk utbildning i idrottsmedicin och hithörande "friskvårdsfrågor saknas i vår läkarutbildning samt att den inhemska forskningen inom området är helt oorganiserad, saknar fasta basresurser och mest utövas som bisyssla av läkare med annan huvudinriktning. Eftersom en intensifierad forskning och förbättrad service inom det idrottsmedicinska området dels skulle tillgodose ett av idrottsrörelsens största behov på alla nivåer av idrottsutövning, dels skulle kunna skapa förutsättningar för en effektivare friskvård och därmed bli lönsamma investeringar för samhället, begärdes i fjolårets motion en utredning av a) hur behovet av idrottsmedicinsk forskning och undervisning i idrottsmedicin i läkarnas grund- och vidareutbildning bör tillgodoses, b) hur och var idrottsmedicinska serviceenheter bör byggas upp, c) hur bestämmelser för specialiteten idrottsmedicin bör utformas. Flertalet remissinstanser stödde motionens punkter a och b, medan man i allmänhet ej ansåg tiden vara mogen för inrättandet av en specialitet i idrottsmedicin. Den främste avnämaren i sammanhanget, (), betonade för sin del idrottsrörelsens trängande behov av en organiserad idrottsmedicinsk forskning och service och underströk det angelägna i att den föreslagna utredningen kom till stånd. UHÄ och avstyrkte emellertid motionen inom sina resp. områden. UHÄ hänvisade för sin del till en planerad översyn av utbildningen på läkarlinjen samt till det medicinska forskningsrådets årliga prioriteringar där den idrottsmedicinska forskningens konkurrenskraft får prövas i vanlig ordning. menade att servicebehovet borde kunna tillgodoses inom den framtida primärvården. I den utbildningsplan för läkarlinjen som UHÄ fastställt för den nya högskolan finns emellertid ingen undervisning upptagen i idrottsmedicin och hithörande friskvårdsfrågor. Visserligen gör de nya högskolebestämmelserna det möjligt för de enskilda lärosätena att själva detaljutforma sina studieplaner och därvid också bygga in moment av nämnt slag, men med den knappa tid som står till buds för den grundläggande läkarutbildningen torde detta ej bli fallet på någon studieort om behovet ej finns markerat i den grundläggande utbildningsplanen. Den idrottsmedicinska forskningens svårigheter att konkurrera om tillgängliga anslagsmedel inom t. ex. medicinska forskningsrådet torde främst bero på den i motionen framhållna avsaknaden av en fast basorganisation för idrottsmedicinsk forskning. hänvisande av den idrottsmedicinska servicen till den framtida primärvården måste anses vara rent teoretiskt så länge utbildning inom området saknas och någon utredning ej framlagts som visar att detta servicebehov verkligen skulle bli tillgodosett inom den tänkta primärvårdsorganisationen. Ett av de mer framträdande dragen vid var de återkommande krav som ställdes från delegaterna på en intensifierad forskning inom idrottens område. Den samlade idrottsrörelsen antog därvid enhälligt ett uttalande i vilket man djupt beklagade att den ovan nämnda motionen avslogs av förra årets riksdag och gav Riksidrottsstyrelsen i uppdrag att verka för att de problem som togs upp i motionen bringas till en positiv lösning. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning av hur behovet av idrottsmedicinsk forskning och undervisning i idrottsmedicin under läkarnas grund- och vidareutbildning bör tillgodoses.