mot · G1021659 · 1978-01-25 00:00:00 — om ökade möjligheter till sysselsättning för pensionärer Skaran av äldre i vårt land växer. beräknas antalet personer som är eller äldre öka från omkring 1 1/4 miljoner till närmare 1 1/2 miljoner. sjunker andelen förvärvsarbetande i de äldre åldersgrupperna. sjönk sålunda andelen förvärvsarbetande män i från 77 till 56 96. Ser man enbart på andelen förvärvsarbetande män i finner man att siffrorna sjönk mycket kraftigt - från 51 till 32 96. Orsakerna till förändringen är mångahanda. De förbättrade möjligheterna för alla äldre att genom pensionering nå större ekonomiskt oberoende än har naturligtvis verksamt bidragit till att de slutar sin yrkesverksamhet tidigare. Statsmakternas dokumenterade vilja och förmåga att säkerställa värdet av pensionen och strävan att ge de äldre deras rättmätiga del av den standardhöjning som kan följa har verkningsfullt bidragit till att förjaga eventuell oro för sänkt levnadsstandard och i stället skapa ekonomisk trygghet för framtiden. Om alltså avgången från det aktiva yrkeslivet för de flesta inte medför ekonomiska problem följer dock ofta svårigheter av annat slag. För många människor har arbetet i sig inneburit en meningsfull verksamhet. Det är ändå fortfarande så att många gläder sig åt sitt arbete, tycker att de utför något meningsfullt som tillfredsställer dem och ger livet rikare innehåll. Lusten att vara verksam i ett arbete, glädjen över själva arbetet och den gemenskap som skapas där måste tillgodoses. Att lämna en arbetsplats med allt vad det kan innebära medför för många en stor och svår omställning. Det måste därför vara samhällets uppgift att för den enskildes bästa söka lösningar på de problem som jag här berört och som såvitt jag förstår är allmänt omvittnade. har i sitt slutbetänkande i avsnittet om äldreomsorg förtjänstfullt fastslagit att den enskilde bör ges verkliga möjligheter att välja mellan pensionering och arbete eller mellan en kombination av dessa. Det talas om att arbetsmarknadsparterna bör se som sin uppgift "att organisera en meningsfull och berikande kontakt och gemenskap med de äldre, som känner en stark bindning till sin gamla arbetsplats och sina gamla arbetskamrater. Några närmare synpunkter på hur det i praktiken skall gå till ges inte. Det anges däremot att den verksamhet som avser att ge de äldre aktivitet, sysselsättning och gemenskap till betydande del bör kunna omhänderhas inom föreningslivet. Det talas vidare om medverkan i politiskt arbete, studieverksamhet, hobbyarbete, utflyktsresor och verksamhet av Sådan verksamhet uppfyller mångas krav på sysselsättning, aktivitet och gemenskap. All verksamhet av detta slag är därför lovvärd och bör helhjärtat understödjas. Det finns emellertid många äldre som vill fylla sitt behov av sysselsättning och gemenskap genom att vara aktiva i någon form av yrkesverksamhet. Yrkesarbetet skänker dem den självständighet och det oberoende de behöver för att livet skall te sig meningsfullt. Detta gäller oavsett om det är fråga om verksamhet i det tidigare yrket eller en helt annan yrkesverksamhet. För många kan det vara ytterst stimulerande att som äldre få byta yrke, att t. ex. mer yrkesmässigt få ägna sig åt en tidigare hobby eller att få byta ut ett enformigt eller tungt arbete mot en verksamhet som är inriktad på mänsklig gemenskap. Att veta att man är efterfrågad, att man har en arbetsinkomst, att man betyder något för någon är viktiga inslag i livet, inte minst för de äldre som tycker sig stå utanför och som lever i en förödande ensamhet. För dessa äldre, som säkerligen inte utgör någon liten grupp, måste det skapas möjlighet att förverkliga tesen om rätten till arbete. Mot denna önskan hos många att få yrkesarbeta svarar utan tvivel ett stort totalt behov av arbetsinsatser som aldrig blir tillgodosett, därför att behoven var för sig är alltför tillfälliga eller begränsade för att vara attraktiva för den ordinarie arbetsmarknaden. Det kan gälla samhällets behov av insatser inom exempelvis barnomsorg, äldrevård, tillsyn av parker etc. eller den enskildes behov av att få hjälp med vissa hemsysslor, småreparationer, trädgårdsarbete, tillsyn av hem och skötsel av husdjur vid bortovaro osv. Listan för tänkbara och eftersatta arbetsuppgifter skulle kunna göras lång. Även många företag skulle utan tvivel vilja tillgodogöra sig de äldres kunnande och arbetsvilja och därför gärna medverka i projekt som syftar till att ge arbetsuppgifter åt de äldre. Från min utgångspunkt är det självklart att de projekt jag nu föreslagit icke är till för att skapa billig arbetskraft. Men det kanske måste sägas uttryckligen för att undvika varje möjlighet till missförstånd på den punkten. För att kunna samordna efterfrågan och tillgången på arbete och uppgifter av det slag jag här skisserat erfordras speciella arbetsmarknadsinsatser. Det krävs en förmedling av tjänster och uppdrag som är speciellt anpassad för de äldre. Att utan närmare undersökning ange hur en sådan verksamhet skall organiseras är inte möjligt. Det erfordras att det i vissa kommuner startas en försöksverksamhet, förslagsvis i samverkan med pensionärsorganisationer eller andra frivilligorganisationer, som har förutsättningar att konstruktivt delta i en sådan försöksverksamhet. Det skulle då bli möjligt att överblicka och lösa de eventuella intressekonflikter som kan uppstå av facklig karaktär samt komplikationer i förhållande till den offentliga arbetsförmedlingen. De problem som kan förutses är inte av den storleksordningen att de bör hindra en försöksverksamhet för att förverkliga projektet. Ett genomförande av förslaget skulle förhindra att en ständigt ökande del av befolkningen tvingas till en sysslolöshet som kan vara förödande för individens psykiska och fysiska hälsa och välbefinnande och belastande för landets ekonomi. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder i syfte att öka möjligheterna till sysselsättning för pensionärer i enlighet med vad som i motionen anförts.