mot · G1021114 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. Vi lever i ett samhälle där sjukvårdsbehov och sjukvårdskostnader ständigt stiger. Detta innebär personliga lidanden och en stor samhällsekonomisk belastning. Vi kan inte möta detta ständigt stigande sjukvårdsbehov enbart med förbättrad sjukvård, utan det behövs också bättre, flera och mera genomgripande åtgärder på friskvårdens område. Det gäller också att ta hand om människor som är på väg neråt fysiskt eller psykiskt innan de blir i behov av kanske långvarig sjukhusvård och att s. a. s. å andra sidan ta hand om dem som skrivs ut från olika sjukhus för att hjälpa dem tillbaka till ett meningsfyllt liv och ge dem den hjälp de kan få för att om möjligt förhindra ytterligare sjukhusvård. Det är på dessa olika punkter vi menar att des. k. hälsohemmen har en stor betydelse. En arbetsgrupp utsedd av sjukvårdsdelegation har utarbetat en rapport kallad Hälsocentra - Reaktiveringsanläggningar. Där ställer man sig positiv till de seriöst arbetande hälsohemmens verksamhet och säger bl. a. att dessa hälsohem, eller reaktiveringsanläggningar som man föredrar att kalla dem, i första hand skulle kunna vara aktuella för följande personkategorier: personer med hjärt-kärlsjukdomar, rörelsehindrade, personer med flerhandikapp, vissa riskpatienter, t. ex. sådana med högt blodtryck eller hög vikt, trötta och nerslitna personer (även psykiskt), äldre i behov av aktivering. Vidare anser arbetsgruppen det betydelsefullt att reaktiveringspolitiken ges en sådan inriktning att den möjliggör för alla människor att få den avkoppling och motion som var och en har rätt att kräva. Därför får inte sociala, fysiska och ekonomiska hinder bestämma vilka som kan få del av utbudet av rekreationsektiviteter. F. n. är det dock svårt eller omöjligt för t. ex. barnfamiljer, pensionärer och handikappade att tillägna sig många av de aktiviteter som erbjuds. Andelen kostnadskrävande rekreationsaktiviteter är alltför dominerande, vilket missgynnar dessa grupper liksom låglönegrupperna. Dessa förhållanden måste uppmärksammas. Samhällsinsatser måste också inriktas på att göra utbudet tillgängligt för alla. Detta är också vår mening. Det kan inte vara riktigt att i de flesta fall bara de välsituerade skall ha möjlighet att använda sig av sådana här anläggningar. I motsats till i många andra länder har man i av någon anledning hitintills varit mycket sparsam med att ge hälsohemmen officiellt erkännande. Detta trots att många bevis föreligger för att goda resultat har uppnåtts vid vistelsen där och trots att uttalat sig positivt om deras verksamhet. Det är enligt vår uppfattning mycket viktigt dels att de hälsohem vars verksamhet ligger på en kvalitativt hög nivå och som gör goda insatser vid botandet och förebyggandet av sjukdomar inordnas i samhällets hälso- och sjukvårdsorganisation, dels att samhället finnér något sätt att lämna ersättning enligt lagen om allmän försäkring till dem som läkare bedömer vara i behov av vård och som önskar åtnjuta denna vid hälsohem. När det gäller hälsohem och motsvarande anläggningar åligger det att bedöma och godkänna dylika inrättningar. Detta har tyvärr skett i mycket begränsad omfattning. I sitt remissvar till socialutskottet angående motionen 1976/77:950 anför att man godkänt tre hem av hälsohemskaraktär, nämligen Tallmogården, och för vård av konvalescenter och att ärenden om ytterligare två hälsohem då var under utredning hos styrelsen. Med tanke på att så många människor känner sig i behov av och önskar få vård på hälsohem vore det enligt vår uppfattning synnerligen önskvärt att snabbare och i större utsträckning bedömde och därefter godkände de seriöst arbetande hälsohemmen. Vi förutsätter att dessa av godkända hälsohem sedan förs upp på av fastställda förteckningar, varefter ersättning från sjukförsäkringen kan utgå. Vi förutsätter också att då rekommenderar landstingen att utge ersättning vid vistelse på dessa av godkända hälsohem. Vi utgår ifrån att vistelsen sker efter läkarremiss. På så sätt skulle båda de av oss ovan anförda önskemålen tillgodoses. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära åtgärder för att få till stånd en snabbare inordning av seriöst arbetande hälsocentra-reaktiveringsanläggningar i samhällets hälso- och sjukvårdsorganisation. () ()