mot · G1021768 · 1978-03-15 00:00:00 — Motion 1977/78:1768 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:95 om anslaget Flygvapenförband: Forskning och utveckling Frågan om det svenska flygvapnets fortsatta utformning har vållat och vållar fortfarande den borgerliga regeringen stor vånda. Den hårda ekonomiska verkligheten, som kräver sparsamhet och återhållsamhet inom de flesta av samhällslivets områden och som regeringen inte har tvekat att genomfora på ett för medborgarna mycket kännbart sätt, står i bjärt kontrast till önskemålen att anslå pengar till nya, miljardslukande flygplansprojekt. försvarsutredning kunde inte gå med på utveckling och anskaffning av det nya flygvapnet B3LA. Följaktligen bröts frågan ut ur försvarsbeslut som gällde , och en särskild beredning tillsattes, vilken närmare skulle utreda projektet. Inte heller detta arbete anses nu ha gett tillräckligt underlag för att fatta ett definitivt beslut, utan frågan uppskjuts . Under den tiden skall ytterligare en kommitté utreda konsekvenserna av anskaffning eller inte anskaffning. pågår utvecklingsarbetet både av B3LA och flygplan A 20, som är en vidareutveckling av Jakt-Viggen till ett nytt medeltungt attackplan. Dessutom planerar försvarsledningen och , som vanligt i bästa sämja, för en ersättning av fram . Bilden är klar. Regeringen har inga som helst avsikter att genomföra någon grundläggande förändring av det svenska flygvapnets utformning. Vi skall fortfarande upprätthålla myten om att vi behöver flygplan som är kapabla att verka utanför landets gränser, annars sätts vår säkerhet i fara. Även om kostnaderna för denna vansinniga politik nu börjar bli besvärande vidhåller regeringen envist sin linje, kosta vad det kosta vill. De olika utredningar, överväganden och uppskjutna beslut som refereras ovan är enbart led i en förhalningsplitik som syftar till att smyga på och det svenska folket en ny Viggen-affär. Anskaffningen av B3LA har i propositionen kopplats samman med utvecklingen av inhemska robotar. Det påstås att om inte B3L A utvecklas, ter det sig mycket osäkert om vi kan behålla förmågan att utveckla och tillverka kvalificerade robotsystem inom landet. Det borde i rimlighetens namn vara tvärtom. Om man frigör resurser från en dyrbar flygplanstillverkning, det gäller då inte enbart B3LA, borde en del av de resurserna kunna användas till anskaffning av för vårt försvar lämpade robotsystem. Vpk har i motionen 1976/77:1523 angående totalförsvarets fortsatta utveckling förordat en övergång till lätta attackplan. Den vidareutveckling av SK 60, 105, som nämns i propositionen är en lämplig övergångsmodell. 1 1977/78. Anskaffning av ett sådnat plan innebär att vi avstår från att operera långt utanför våra gränser, kraven på baser, landningsbanor m. m. minskas, och vi får flera plan för samma kostnad som ' behövs till ett . Sysselsättningen inom flygindustrin behöver inte komma i akut fara, viss utvecklingskapacitet kan tas i anspråk för robotutveckling, och skyndsamma åtgärder bör vidtas för att överflytta tekniskt kunnande och ekonomiska resurser till alternativ, civil produktion. Ett sådant alternativ för det svenska flygvapnets utveckling är realistiskt, ekonomiskt genomförbart i förhållande till våra resurser och en lämplig anpassning till det verkliga neutralitetsförsvar som vi förr eller senare kommer att bli tvungna att övergå till. Med hänvisning till det anförda föreslås (vpk) (vpk) att beslutar att avslå propositionen 1977/78:95 och att hos regeringen hemställa om ett nytt förslag, i enlighet med de riktlinjer som förordas i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)