mot · G202157 · 1978-11-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:35 om ekonomiskt stöd till vissa rederiföretag Den svenska rederinäringen befinner sig i kris. I forsta hand är detta en stortonnagets kris. Problemen är koncentrerade till och Saléns som båda har stora tank- och bulkflottor. Företagen är på väg att få så ansträngda finanser att deras frotsatta existens i nuvarande form är i farozonen. Regeringen lägger därför i sin proposition fram förslag om ekonomiskt stöd till dessa båda företag. Propositionen baseras på ett förslag från en särskilt tillkallad . Stödet till innebär bl. a. ett villkorslån på 250 milj. kr. och ett kontantbidrag i form av ett engångsbelopp på 80 milj. kr. För Saléns del innebär de direkta stödåtgärderna ett villkorslån på högst 200 milj. kr. När det gäller åtgärder för att på trygga den svenska sjöfartsnäringen hänvisas i propositionen till den sjöfartspolitiska utredningen. Fortsatta samhällsinsatser torde dock bli nödvändiga. Enligt vår mening bör sådana insatser ske inom ramen för en långsiktig och planmässig näringspolitik. Läget inom rederinäringen kännetecknas av låga fraktsatser och en betydande överkapacitet. Detta har för många rederiföretag resulterat i betydande ekonomiska problem i fråga om såväl likviditet som soliditet. Rederiföretagens nybeställningar har minskat, och utförsäljningarna av fartyg från den svenska handelsflottan har ökat i mycket stor omfattning. Vi anser det självklart att bibehållandet och utvecklandet av en konkurrenskraftig svensk sjöfartsnäring utgör ett väsentligt näringspolitiskt intresse. Det är av vikt att nya och mer effektiva transportsystem på sjöfartsområdet utvecklas. Det är av grundläggande betydelse att de svenska rederiföretagen får en struktur som gör det möjligt att på bästa sätt uppnå detta mål. De för landet viktiga delarna av svensk rederinäring bör bibehållas och förstärkas. Tekniskt och organisatoriskt avancerade transportlösningar bör främjas. Det kan gälla exempelvis kyl- och biltransporter, fartyg lämpade för svåra isförhållanden, pråmtransporterade stora lastenheter och olika funktioner vid letning efter och utvinning av mineraloljor till havs. Enligt vår mening finns det starka skäl för staten att ta aktiva initiativ för att stödja en effektiv strukturutveckling på rederiområdet. I motionen 1978/79:141 med anledning av regeringens proposition om vissa varvsfrågor behandlar vi frågor om statens insatser på sjöfartsområdet. Där redovisas att det nuvarande beställarstödet bör omvandlas till ett mer näringspolitiskt betonat stöd till strukturutveckling inom svensk rederinäring. Stödet bör ha som främsta syfte att stimulera rederiföretagen att beställa mer utvecklingsbetonade och framtidsinriktade fartygstyper för att härigenom uppnå en ökad konkurrenskraft. En satsning på mer avancerde fartygstyper innebär inte enbart utvecklingsstimulans för såväl rederier som varv utan innebär också ökade möjligheter till sysselsättning vid varven per fartyg. I propositionen föreslås ett omfattande ekonomiskt stöd till två rederiföretag. Departementschefen uttalar en förhoppning om att åtgärderna kommer att föra med sig att företagen kan bibehålla och också utveckla för landet centrala delar av rederi verksam heten. Något mer långsiktigt strukturgrepp tas dock inte i propositionen. Här avvaktar man förslag från den sjöfartspolitiska utredningen. Enligt vår mening är det olyckligt att staten går in med så omfattande engagemang i rederinäringen utan någon: diskussion av framtidsutveckling och framtidsinriktning. bör ha möjlighet att sätta in förändringar av detta slag i ett mer övergripande sjöfartspolitiskt sammanhang. Vi anser det angeläget att den sjöfartspolitiska utredningens arbete påskyndas så att en sjöfartspolitisk proposition kan föreläggas . Det hade enligt vår mening varit rimligt att i det avtal som träffats mellan företrädare för staten och de båda berörda rederierna lägga fast en plan för den framtida utvecklingen. Villkoret för ett statligt stöd till de båda företagen skulle var en dokumenterad vilja till strukturförändringar. Här borde ha diskuterats linjesjöfartens struktur och eventuella möjligheter till samordningsvinster. Ändå viktigare är att diskutera strukturen för framtida fartygssystem med avseende på bl. a. fartygstyper. Den svenska rederinäringen har intagit en internationellt sett ledande position i detta avseende. Det är nödvändigt att denna ställning bibehålls och vidareutvecklas om näringen skall ha en fortsatt konkurrenskraft. Ett rederistöd bör enligt vår mening inte vara ett stöd till redarna utan till sjöfartsnäringen. Vi vill därför föreslå att som villkor för utbetalning av stödet till de båda rederierna skall ställas krav på en strukturplan, inklusive planer på nybeställningar för ökad kapacitet eller som ersättning för befintligt tonnage, med syfte att nå en bättre framtida konkurrenskraft inom rederinäringen och därmed trygga sysselsättningen för de ombordanställda. Vi vill i detta sammanhang understryka att den av socialdemokraterna i motionen 1978/79:141 föreslagna omläggningen av beställarstödet syftr till att slå vakt om de svenska rederiernas utveckling. Härigenom skapas förutsättningar för att bibehålla arbetsplatserna och att befordra nyrekryte 1* 1978/79. När det gäller stödets omfattning ger varken kommissionens rapport eller propositionen underlag för en bedömning av om förslaget är rimligt. Vi tvingas därfor godta den föreslagna storleken på stödet. Stödets utformning är dock enligt vår mening alltför generös. Detta gäller i första hand stödet till där staten - förutom lån på 250 milj. kr. på mycket fördelaktiga villkor - utan ett ord av motivering föreslås skjuta till 80 milj. kr. i direkt kontantbidrag. a. till följd av beställning av fartyg på japanska varv, som genom yenens uppgång blivit en tung börda för koncernen, befinner sig rederiet i en ansträngd situation. En total statlig insats på 330 milj. kr. har av kommissionen ansetts var nödvändig. Enligt vår mening bör dock hela beloppet tillskjutas i form av villkorslån. Något rent bidrag bör inte beviljas. Vi har slutligen ingen erinran mot den omläggning av statsgaranterade lån som föreslås för . Genom en långivning av den omfattning det här gäller tar staten över mycket av de risker som annars är förknippade med ägarkapital, utan att få del av eventuella framtida vinster. Mot den bakgrunden är det enligt vår mening rimligt att långivarna kan ställa villkor, som ungefär motsvarar de villkor som den kan ställa som bidrar med aktiekapital. Det kan lämpligen ske genom att lånen lämnas mot konvertibla skuldebrev. Frågan om konvertering till aktier bör kunna tas upp , lämpligen . Då bör den planerade omstrukturering som vi förordar ha genomförts, och då bör en prövning ske om de då återstående lånebeloppen helt eller delvis skall omvandlas till aktiekapital och ge staten del i framtida utdelning och värdetillväxt. Regeringen bör se till att de definitiva avtalen med Saléns och utformas med iakttgande av det anförda. I propositionen föreslås för del att en företrädare för staten skall ges samma rätt och möjlighet till insyn som tillkommer bolagets revisor. I förslaget till avtal med Saléns förutsätts årliga samråd mellan staten och företaget, bl. a. avseende behov och avveckling av villkorslån och eventuell aktieutdelning. Denna samrådsuppgift föreslås åvila fartygskreditnämnden. När samhället engagerar sig i den omfattning som här är aktuellt, bör enligt vår mening en högre grad av inflytande och kontroll från samhällets sida garanteras. Vi menar att, i likhet med vad som gällde i den överenskommelse som regeringen träffade med , regeringen skall få möjlighet att sätta in en representant i bolagens styrelser så länge lånen står kvar. Vidare bör staten tillsätta en revisor i vart och ett av de båda rederiföretagen. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar 1. att ge regeringen till känna vad som anförts om en sjöfartspolitisk proposition, 2. att begära att regeringen kräver att berörda rederier redovisar en strukturplan för sin verksamhet, 3. att avslå regeringens förslag om bidrag till och lån till på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 och att i stället till Lån till på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 under fonden för låneunderstöd anvisa ett investeringsanslag av , 4. att de föreslagna lånen till och skall ges i form av konvertibla skuldebrev, 5. att ge regeringen till känna vad som anförts om styrelserepresentation och revisorer i och . () () () () () ()