mot · G1021144 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om en utbyggnad av den förberedande musikutbildningen beslöt godkänna riktlinjerna för en reform av utbildningen på musikområdet med anledning av regeringens proposition 1977/78:14. I propositionen framhålls, bl. a. under hänvisning till ett regeringsbeslut , att den förberedande musikutbildningen måste uppmärksammas mer än . Man måste se den som ett led i en samlad utbildningsgång. Det sägs uttryckligen i propositionen att en förstärkning bör ske successivt, med riktpunkten att man måste få en bättre regional fördelning. Musiklinjen i gymnasieskolan bör ses sorn en betydelsefull del i denna förberedande utbildning, även om man som OMUS föreslagit inte behöver tänka sig en sådan linje i varje län och en högre specialkurs på alla större orter. Liksom nu bör förberedelsen kunna ske i flera former: i folkhögskolor, kommunala musikskolor, studiecirklar osv. I motionen 1977/78:137 påpekas att ett godkännande av regeringens reformprogram förutsätter en snabb satsning på utbyggnad av gymnasieskolor med musiklinje över hela landet. I denna motion, som särskilt påpekar, att bl. a. övre totalt saknar musiklinjer på gymnasieskolor, åberopas nytt aktuellt siffermåterial, som bl. a. visar att den dimensioneringsplan som i och med reformbeslutet nu godkänt som underlag för musikutbildningens utbyggnad innebär en årlig antagning av ca 500 studerande till de allmänna linjerna omkring 1982. F. n. finns endast summa 3 x 30 platser i högre specialkurser. I de tvååriga försökslinjema i övrigt, som i sig enligt alla utvärderingar är klart otillräckliga som förberedelse för högre studier, antas på fem platser totalt ca 180 studerande/år. Musiklinjerna är för övrigt långtifrån att se som enbart förberedelse för högre utbildning - många elever där har andra studiemål. Propositionen och därmed riksdagsbeslutet hänvisar därtill till att folkhögskolornas musiklinjer fr. o. m. 1977/78 fått viss anslagsförstärkning. Här måste man utgå ifrån att folkhögskolornas primära uppgift dock inte är att medverka i högskoleförberedelse. Deras insatser måste främst gälla att möta det växande breda folkliga musikintresse som inte minst kartlagt. Folkhögskolorna måste också svara för det stora behovet av ledarutbildning för folkrörelsernas musikliv. Enligt beräkningar kan högst 150-200 elever/år sägas delta i direkt förberedande musikutbildning vid folkhögskola. /78 finns alltså högt räknat 250 elever i en förberedande utbildnings slutskede i sådana skolor som medför studiestöd. Redan nu är antagningskapaciteten i de allmänna linjerna 350, och den skall enligt reformplanen byggas ut till ca 500.1 själva verket borde givetvis med tanke på bortfallet, bl. a. i antagningsproven, kapaciteten i förberedelsestadiet väsentligt överstiga antalet högskoleplatser. 1 ovannämnda motion betonas att ett så begränsat statligt ansvarstagande i realiteten betyder att huvudparten av förberedande utbildning överlåts till avgiftsbelagda frivilliga musikskolor och studiecirklar samt inte minst till privatstudier med höga kostnader för den enskilde. Ännu allvarligare ter sig diskrimineringen av musikintresserad ungdom, om man ser till den regionala fördelningen av utbildningstillfällen. Musiklinjer finns vid gymnasieskolor endast i (60), (30), (30), (30), (30) - högre specialkurser bara i , , med 30 platser vardera. Folkhögskolelinjerna är mycket ojämnt fördelade i landet. Stora regioner saknar helt utbildningstillfällen med studiestöd. De kommunala musikskolorna är för övrigt av mycket skiftande kvalitet som förberedelse för högre studier. I sitt yttrande över motionen hänvisade utbildningsutskottet till att man skulle avvakta budgetpropositionen (UbU 1977/78:12 s. 9). I den budgetproposition som föreligger har emellertid regeringen inte tagit några som helst konsekvenser av princippropositionens utfästelser om successiv utbyggnad av förberedande utbildning, vare sig när det gäller gymnasieskolans musiklinjer eller folkhögskolornas extra tilldelning av resurser för musikutbildning. I sin anslagsframställning /79 hade SÖ, bl. a. med tanke på den väntade musikutbildningsreformen, föreslagit att musiklinjer på försök skulle byggas ut på ytterligare tre orter, vidare borde ytterligare två högre specialkurser inrättas i och . Dessa medel skulle kunna bli disponibla genom omfördelningar inom ramarna, dvs. andra mindre attraktiva linjer på gymnasieskolorna skulle kunna dras in. Enligt uppgifter från SÖ har ett stort antal kommuner från hela landet anmält sig intresserade för att införa musiklinjen vid sina gymnasieskolor, nämligen , , , , , , , , , , för att nämna några. Den statistik som budgetpropositionen redovisar ger belägg för att musiklinjen fyller ett starkt utbildningsbehov hos ungdomen. Musiklinjen är i själva verket den utan konkurrens mest efterfrågade linjen i hela gymnasieskolan i relation till platsresurserna (258 förstahandssökande till 100 platser, propositionen 1977/78:100 bil. 12 s. 281). Den angelägna reform av innehåll och inriktning i den högre utbildningen som nu beslutat kommer att ställa krav på bredd och kvalitet redan på förberedelsestadiet. Det är risk för att vi fåren ojämn rekrytering till de nya linjerna på grund av orättvisorna i fråga om utbildningsmöjligheter. Särskilt kan detta bli fallet när det gäller den för hela reformen centrala musiklärarlinjen, som siktar till ett utpräglat bristyrke. Någon vidgad satsning inom folkhögskolan är inte att påräkna / 79. Anslaget beräknas där kvarstå oförändrat vid en extra tilldelning av . Enligt underhandsuppgifter från SÖ motsvarade efterfrågan /78 . Om en utebliven resurs för utbyggnad av gymnasieskolans musiklinjer skall tänkas bli kompenserad genom fler utbildningstillfällen på folkhögskola, måste dessa ökade anspråk på folkhögskolan givetvis leda till motsvarande resursökning på folkhögskolesidan, t. ex. med för musikundervisning. Vi anser att en satsning på förberedande musikutbildning är en förutsättning för att den av beslutade musikutbildningsreformen skall kunna genomföras. Därför bör enligt vår mening SÖ:s förslag om utbyggnad av den förberedande musikutbildningen nu genomföras. Detta bör kunna ske genom en omfördelning inom ramen för den totala intagningskapaciteten. Om man inte tar det första steget här /79, kan detta få ödesdigra konsekvenser på lång sikt för hela reformarbetet. Bristerna framträder mest uppenbart, då det gäller den regionala kulturpolitik tidigare beslutat och de principer för social rättvisa och allmän tillgång till högskoleutbildning som är en av grundvalarna för högskolereformen. Med stöd av det anförda föreslår vi att beslutar hos regeringen anhålla om att den förberedande musikutbildningen byggs ut genom att antalet elevplatser utökas med 90 vid musiklinje och 60 vid högre specialkurs. () () () () ()