mot · G1021869 · 1978-04-05 00:00:00 — Som skäl för sitt förslag om undantag i nu avsedda fall har utredningen anfört (betänkandet s. 196) att en oriktig uppgift i dessa s. k. deserta mål inte kan anses innebära någon fara från beskattningssynpunkt och att situationen närmast kan jämställas med den som föreligger vid otjänligt försök i brottssammanhang. Förslaget har i allmänhet godtagits av remissinstanserna. En remissinstans anser att fara föreligger för att skatt dras undan även om besvären ej prövas på grund av att de har anförts för sent eller för att rätt till besvär i särskild ordning ej föreligger. Att de inte prövats i det särskilda fallet kan bero just på att oriktig uppgift föreligger (prop. s. 159). Med hänvisning till detta uttalande förklaras i propositionen att tillräckliga skäl inte föreligger föratt ta undan de nu avsedda fallen från den föreslagna regeln om skattetillägg vid oriktig uppgift i mål. Det kan givetvis teoretiskt sett inträffa sådana fall att besvär inte tas upp till prövning därför att besvärsyrkandet grundas på oriktig uppgift. Till att börja med kan sägas att sådana fall måste vara ytterst sällsynta. Vidare måste uppgiftens oriktighet vara tämligen uppenbar. Någon egentlig risk för att uppgiften i sådant fall skulle ha kunnat godtas finns ju då inte. Uttalandet i propositionen (s. 160) att skäl att föra talan i nu avsedda fall torde föreligga endast i fall av uppenbart oriktigt uppgiftslämnande förefaller därför vara en meningslös begränsning av talerätten i mål om skattetillägg. Enligt vår mening bör utredningsförslaget i denna del godtas. De bärande skälen för detta är följande. Fallen är sällsynta. Någon risk för att skatt skall dras undan det allmänna kan ej anses föreligga. Har den oriktiga uppgiften godtagits och t. ex. extra ordinär besvärsrätt därför anses föreligga, med nedsättning av taxeringen som följd, utgår givetvis skattetillägg om oriktigheten sedermera konstateras. Det väsentligaste skälet är emellertid att det för den skattskyldige måste framstå som obegripligt och orättvist att han påförs skattetillägg, trots att hans besvär inte har prövats i sak. Tillämpningssvårigheter torde också uppkomma med hänsyn till det återgivna uttalandet i propositionen. Beräkning av undandraget belopp (kvittning) a. i syfte att förenkla tillämpningen föreslagit en metod för beräkning av underlaget för skattetillägg vilken i viss mån avviker från den nu tillämpade (betänkandet s. 181; jfr prop. s. 76). Förslaget avser i vilken mån belopp som verkar i sänkande riktning skall påverka underlagets storlek. kan belysas med följande exempel: En skattskyldig uppger nettointäkt av förvärvskälla till . Vid granskning av hans deklaration kommer det fram att han har utelämnat en intäkt om . Nettointäkten skulle alltså bli . Emellertid visar den skattskyldige att han har glömt ett avdrag på likaledes . Tar man hänsyn till detta blir nettointäkten , dvs. lika stor som den deklarerats. F. n. utgår inte skattetillägg om avdragsbeloppet anses hänförligt till den utelämnade intäkten (oäkta kvittning). För att avdragsbeloppet skall få avräknas mot det ej redovisade beloppet fordras alltså att avdragsbeloppet är en omkostnad för förvärvande av den utelämnade intäkten. 1 annat fall sker inte sådan avräkning, dvs. i vårt fall att skattetillägg beräknas på ett underlag av . trots att nettointäkten vid taxeringen inte fastställs till högre belopp än vad som har angetts i deklarationen. På grund av denna regel kan det naturligtvis inträffa att skattetillägg påförs trots att nettointäkten fastställs till lägre belopp än som har uppgetts i deklarationen, t. ex. om uppgiven nettointäkt är , utelämnad intäkt . och glömda avdrag som medges vid taxeringen är . Nettointäkten blir då (50 000 + 10 000 - 20 000 =) . och underlaget för skattetillägg . Utredningens förslag innebär att underlaget för skattetillägg aldrig skall beräknas till högre belopp än skillnaden mellan den vid taxeringen bestämda nettointäkten och den nettointäkt som den skattskyldige har uppgett i sin deklaration, givetvis efter rättelse av de felräkningar som har skett i deklarationen. Majoriteten av remissinstanserna är positiva till förslaget. Det bekräftas att detta skulle innebära väsentliga förenklingar i tillämpningen och att rättviseskäl också talar för förslaget. I propositionen (s. 166) avvisas förslaget med hänsyn till att en utvidgad kvittningsrätt ger utrymme för missbruk, om den skattskyldige vid avsiktlig underdeklarationen underlåter att yrka på de avdrag han har rätt till. Om underdeklarationen inte upptäcks, har den skattskyldige viss möjlighet att i efterhand begära nedsättning av taxeringarna med hänsyn till den outnyttjade avdragsrätten. De skäl som åberopas mot utredningens förslag anser vi inte hållbara. Metoden att undanhålla avdrag för att kunna bemöta ett befarat yrkande om höjning torde knappast förekomma i praktiken och är i varje fall riskabel för den skattskyldige. Det har emellertid förbisetts att samma metod teoretiskt sett kan användas med nu gällande regler om beräkning av underlag för skattetillägg. En skattskyldig kan alltså i sin deklaration utelämna såväl en intäkt som de omkostnadsavdrag som har samband med denna (krympning av rörelse). Ett yrkande om skattetillägg för utebliven intäkt kan då bemötas med avdrag för dessa omkostnader, vilket reducerar underlaget för skattetillägg. Med samma skäl som anförts i propositionen borde därför också oäkta kvittning vägras. Vi anser att utredningens förslag bör godtas. Det innebär en väsentlig förenkling och undvikande av rättstvister som förden skattskyldige i många fall måste framstå som spetsfundiga. Framför allt måste det för en skattskyldig verka stötande att han påförs skattetillägg på ett underlag som inte motsvarar höjningen av nettointäkten och till och med när den vid taxeringen bestämda nettointäkten blir lägre än den som har deklarerats. Det förordade förslaget bör som utredningen uttalat tillämpas generellt i det nu avsedda administrativa sanktionssystemet. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Under hänvisning till det anförda föreslår vi 1. att avslå propositionens förslag om sänkning av sanktionsnivåerna för skattetillägg enligt taxeringslagen, 2. att i enlighet med vad som anförts i motionen införa de föreslagna jämkningsreglerna i fråga om skatte- och avgiftstilllägg, med det undantag i jämkningsregeln enligt taxeringslagen som har angetts i det föregående, 3. att skattetillägg inte skall påföras för oriktig uppgift i skattemål där besvären såsom för sent anförda inte tas upp till prövning, 4. att den skattskyldiges kvittningsrätt vid beräkningen av undandragen inkomst utsträckes i enlighet med skattetilläggsutredningens förslag. () () () HANS () () () () () () () () () ()