mot · G1021197 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. saknar en medveten forskningspolitik. Offentliga resurser till forskning och utveckling fördelas i ett oöverskådligt system av administrativa instanser och intressepolitiska påtryckningssystem. Folklig insyn och offentlig debatt om övergripande målsättningar har saknats. har undanhållits varje egentligt inflytande över forskningens inriktning och mål. Följderna av detta visar sig såväl i resursfördelning och i forskningens inriktning som i de odemokratiska beslutssystem som styr dess allmänna arbetsvillkor. Militär forskning tar en oproportionerlig del av de totala resurserna. Social och miljöpolitisk forskning hålls tillbaka. Ineffektiva stridsflygplan och riskabel kärnkraft prioriteras på bekostnad av alternativa energislag, utslagningsproblematik och arbetsmiljö. Teknisk forskning bedrivs efter kommersiella och kortsiktiga linjer. Något långsiktigt program för medveten teknologisk förnyelse av industrin saknas. har man därför missat för sysselsättningen ytterst betydelsefulla tekniska strukturfrågor. Humanistisk och samhälls-beteendevetenskaplig forskning försummar grovt för folkflertalet intressanta och viktiga forskningsuppgifter. Överklasskultur prioriteras alltjämt på bekostnad av arbetarkultur. Romantiska folklivskuriositeter och ministrars privatliv ges alltjämt mer uppmärksamhet än lantmäteriarkivens obrukade faktamaterial om agrarsamhällets omvandling. Mycket av forskningens inriktning på den beteendevetenskapliga sidan tjänar direkt det bestående samhällets och de härskande maktgruppernas ideologiska och politiska kontroll. Arbetarrörelsens och arbetarklassens intressen skjuts åt sidan, och kontakten mellan arbetarrörelse och forskning är orimligt svag på nästan alla områden. Privata kapitalintressen har ett stort och avgörande inflytande över forskningen. En ofta otillbörlig sammanblandning av privat och offentligt förekommer i dessa sammanhang. Forskare köps upp och uppdragsforskningen domineras av storfinansen. Detta läge måste brytas. En rad genomgripande reformer måste ändra forskningens innehåll och arbetsvillkor. En demokratisering av beslutsformer måste ske. a. måste diskutera och besluta om ramar och långsiktiga mål för en medveten forskningspolitik. Mot bakgrund av det anförda föreslås att beslutar uttala sig för en ny, demokratiskt inriktad forskningspolitik, där följande riktlinjer bildar utgångspunkter, nämligen a) att varje vetenskaplig institution inom den offentliga sektorn genomför demokratiska beslutsformer så att alla arbetande forskare beslutar kollektivt om forskningsprogrammen enligt principen en person en röst och att vid varje vetenskaplig institution de lokala fackliga organisationerna skall ha rätt att utse en representant, b) att den nationella forskningspolitiken bereds och övervakas av ett centralt kollegium, bestående till hälften av valda representanter för de verksamma forskarna, till hälften av representanter utsedda av fackförbundens representantskap och att detta kollegium ersätter nuvarande organ på forskningsområdet, c) att anordnar en särskild forskningspolitisk debatt, där långsiktiga och övergripande målsättningar för forskningspolitiken diskuteras och där beslut fattas om en nationell forskningsbudget, d) att teknologisk forskning läggs upp i enlighet med ett långsiktigt industripolitiskt program, som blir föremål för behandling, e) att privat uppdragsforskning till förmån för kommersiella intressen förklaras oförenlig med offentlig forskaranställning, när det utgör annat än en mindre del av forskarens totala arbetsinsats . (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)