ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021358 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 1358-1367 om slopande av statsbidraget till tidningen I propositionen 1977/78:100, bilaga 15, redovisas att jämställdhetskommittén utger ett nyhetsblad som heter Jämsides. Erfarenheten av detta nyhetsblad är att det består av en sammanställning av huvudsakligen värdelösa citat och uttalanden. Enda värdet med nyhetsbladet torde vara att några personer får se sina mer eller mindre egendomliga uttalanden i tryck. Det kan inte vara ett statligt intresse att främja sådan verksamhet. Vill någon ge ut detta nyhetsblad på egen bekostnad må det vara dennes ensak, men några statliga medel bör i fortsättningen inte beviljas till detta ändamål. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att något statligt anslag till utgivning av tidningen inte skall utgå. 1 1977/78.
mot · G1021359 · 1978-01-25 00:00:00 — av i och om permanent bosättning i fritidsbostäder förutsatte (CU 1975/76:2,1976/77:26) att frågan om kontroll av ändrad användning av bostäder för permanent boende eller fritidsboende bör belysas i arbetet med en ny lagstiftning om markanvändning och byggande. Detta enhälliga uttalande har uppfattats som en utfästelse som skulle binda även den sittande regeringen och dess bostadsdepartement. Vissa åtgärder har vidtagits för att få ett bättre underlag för bedömningarna. Det har emellertid uppkommit berättigat tvivel om frågan kommer att lösas på föreslaget sätt. a. bostadsministerns uttalanden i en interpellationsdebatt visaratt det inte är givet att just det väntade bygglagsförslaget kan eller skall kunna lösa svårigheterna. Också andra instrument kan bli aktuella. Problemet har ofta behandlats som en speciell företeelse för . Detta är emellertid missvisande. Det förekommer i skilda schatteringar också på ostkusten och på andra håll, inte minst i vissa områden i fjällregionerna. Det gäller inte heller endast att permanentbostäder används för fritidsändamål - det motsatta förhållandet är också ett allvarligt problem på många håll. Senast har detta behandlats av planverket i dess yttrande över redovisningarna av den fysiska riksplaneringen. Det anförda ger vid handen att frågorna bör lösas genom särskilda utredningsinsatser utanför bygglagsarbetets ram. bör ta initiativ till en sådan utredning. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om att frågan om användning av permanentbostäder för fritidsboende och om permanentbosättning i fritidsbostäder bör utredas i särskild ordning. () ()
mot · G1021361 · 1978-01-24 00:00:00 — av Per m. fl. Enligt budgetpropositionen (bil. 16 s. 157-159) gör föredragande statsrådet under rubriken stimulans till ombyggnad av flerfamiljshus en anmälan till regeringsprotokollet av sin syn på frågan om ett avkastningsbaserat högsta pantvärde. Denna syn innebär att ett sådant beräknat värde inte skall kunna leda till en begränsning av i och för sig godtagbara ombyggnadskostnader som ryms inom ramen för motsvarande nybyggnadspantvärde. Tankegången är svår att följa och utmynnar inte i någon bestämd slutsats. Systemet att begränsa pantvärdet med ledning av en kalkyl av ett på hyrorna beräknat avkastningsvärde innebär inte i sig att det är just godtagbara ombyggnadskostnader som begränsas. Begränsningen riktar sig mot ingångsvärdet och sålunda ytterst mot utvecklingen av priserna för äldre fastigheter. Skillnaden i dessa tankegångar visar sig redan i den anförda utgångspunkten. Föredragande statsråd anger (s. 158) att syftet med bostadslångivningen är att främja behövliga och ändamålsenliga ny- och ombyggnader. borde för sin del tillägga att detta skall ske till rimliga kostnader och att det under alla förhållanden inte skall ingå moment i långivningen som pressar upp priserna för äldre fastigheter, ökar vinsterna i den kommersiella fastighetshandeln och därmed motverkar andra bostadspolitiska mål. Denna handels syfte är ju ofta att diskontera framtida ekonomiska förväntningar om en ökad avkastning. Skulle staten bidra med att öka möjligheten att belåna dessa förväntningsvärden har den ju endast bidragit till att i strid mot officiella deklarationer utveckla en spekulativ hantering. Vad som sålunda anmälts skulle kunna leda till att de grundläggande problemen döljs. Den avsedda stimulansen för ombyggnad får inte bli en stimulans för priserna på ombyggnadsfastigheter. De speciella förhållanden i , som torde närmast ligga bakom uttalandet till regeringsprotokollet, bör kunna lösas på ett mer adekvat sätt. I anslutning till vad som anförts konstaterar ju också föredragande statsrådet att ett utökat samarbete mellan kommuner och länsmyndigheter i fråga om lägestilläggen kan bidra till att förbättra de ekonomiska förutsättningarna för ombyggnader av flerfamiljshus. att , med anledning av vad som enligt det i budgetpropositionen (bil. 16) intagna regeringsprotokollet anmälts för om avkastningspantvärde vid ombyggnad, som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts. () ()
mot · G1021362 · 1978-01-24 00:00:00 — av och om markreservation för daghem För att stadsplanen skall godkännas måste den uppfylla vissa villkor. När det gäller plats för bilar är dessa mycket noga angivna. Det skall vara ett visst antal kvadratmeter parkeringsplats per lägenhet. När det gäller att reservera mark för barnens behov, t. ex. för att bygga daghem och fritidshem är däremot skyldigheterna att planera betydligt mera allmänt uttalade. Då finns inte samma krav på att ett visst antal kvadratmeter skall reserveras för barnens behov. Därför kan man också finna, att även bostadsområden som planerats rätt så saknar utrymme för daghem som motsvarar behovet. Att planera för barnen är viktigare än att planera för bilarna. Vi föreslår därför att det tas in regler i byggnadsstadgan som anger hur mycket mark som skall reserveras för förskolor och fritidshem, för att stadsplan eller byggnadsplan skall godkännas. Det är nödvändigt för att man skall vara säker på att barnens behov beaktas tillräckligt tidigt i kommunens planering. har tidigare behandlat motioner med detta innehåll. avstyrkte motionen med hänvisning till att det pågår ett reformenngsarbete av byggnadslagstiftningen inom regeringen. Reformeringsarbetet har ännu inte slutförts. har bostadsbyggandet planerats öka. Vi anser därför det vara nödvändigt att frågan om markreservation för förskolor och fritidshem behandlas med förtur i regeringens reformeringsarbete inom byggnadslagstiftningen. Detta är viktigt för att också beslut om 100 000 nya daghemsplatser skall kunna förverkligas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av bestämmelser i byggnadsstadgan om markreservation för förskolor och fritidshem. () ()
mot · G1021365 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:1365 av om inflytandet över planeringen av vägar Planering och framdragning av vägar är en viktig del av samhällsplaneringen. Vid framdragningen av väg genom landskapet skall en rad skilda intressen beaktas, såsom naturvårdens, kulturminnesvårdens och markägarnas. Trots detta tycks nya och omlagda vägar skapa betydande olägenheter, inte minst för markägare. Väl arronderade och hävdade brukningsenheter kan sålunda sällan ges full kompensation genom arrangerade ägoutbyten. En väsentlig orsak till de otillfredsställande förhållandena torde vara att den lokala planeringen alltför sent kopplas in på vägdragningens detaljer. Förekommande markägarsamråd blir på så sätt lätt en formsak, och markägaren saknar reella möjligheter att på ett tidigt stadium påverka situationen. I samband med pågående översyn av byggnadslagstiftningen och i den nu aktuella fasen av riksplanearbetet bör kommunerna tillförsäkras större insyn i och inflytande över vägplaneringens huvuddrag och detaljer och markägarna därmed ges bättre möjligheter genom tidigare samråd i vägfrågor. Med hänsyn till ovanstående yrkar jag att hos regeringen hemställer att man vid beredningen av frågan om ny byggnadslag beaktar möjligheterna till större insyn och inflytande i vägfrågor för kommuner och enskilda markägare.
mot · G1021366 · 1978-01-25 00:00:00 — om lägre bränslekostnader i eluppvärmda hyresbostäder har på flera orter i landet byggts bostäder med eluppvärmning i betydande omfattning. När detta uppvärmningssystem började lanseras var det i forsta hand av miljöpolitiska skäl, men även ekonomiska synpunkter anfördes. har kraftbolagens och kommunernas kraftiga taxehöjningar på elkraft medfört att hyresgäster boende i eluppvärmda bostadsområden fått en värmekostnad som ligger . högre per kvadratmeter än för oljeuppvärmda lägenheter. Det kan inte vara rimligt att hyresgäster som tvingas in i dessa eluppvärmda bostäder skall straffbeskattas härför. Verkningarna av detta förhållande blir än värre genom de höga hyreshöjningar som inträffat . Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om omedelbara åtgärder för att nedbringa de exceptionellt höga bränslekostnaderna i eluppvärmda bostäder. (apk) (apk)
mot · G1021368 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1368 om ändrad lagstiftning för bestämmande av hyrorna Närbruksvärdesprincipen inskrevs i hyreslagen innebar det att hyresnivån i de allmännyttiga bostadsföretagen skulle bli prisledande. Värdet därav från hyresgästssynpunkt ansågs vara att eftersom de allmännyttiga företagen drivs utan vinstmotiv, skulle det allmänna hyresläget kunna hållas på en rimlig nivå. Bruksvärderingens primära syfte skulle alltså vara att tjäna som spärr mot oskäliga hyror. Det kan numera konstateras att bruksvärderingen icke fyller det angivna syftet. Redan från början yppade många hyresgäster misstro mot lagstiftningens utformning. Tveksamheten grundade sig bl. a. på formuleringen i hyreslagens § 48, den s. k. bruksvärdesparagrafen, som möjliggjorde för privata fastighetsägare att ta ut hyror som låg över nivån i jämförliga lägenheter i det allmännyttiga beståndet, utan att hyran därför betraktades som oskälig. En senare vidtagen smärre ändring av formuleringen i fråga har inte förhindrat hyresskruven att snurra vidare. Härtill har naturligtvis också bidragit att enligt hyreslagen skall, sedan ej representativa hyror uteslutits ur jämförelsematerialet, hyresnivån för lägenheter med de högsta hyrorna utgöra riktpunkt för bedömningen. Bruksvärderingen skulle ha kunnat få positiva effekter från hyresgästsynpunkt, om statsmakterna hade vidtagit åtgärder med syfte att underlätta för bostadsföretag, som drivs utan vinstmotiv, att hålla låga eller åtminstone rimliga hyror. Utvecklingen har emellertid blivit den motsatta. som de kommunala och allmännyttiga bostadsföretagen med avseende på avdrags- och beskattningsregler är i ett ogynnsammare läge än privata bostadsföretag, har de allmännyttiga företagen i kraft av sitt sociala ansvar också fått ta på sig sociala följdkostnader som inneburit höjd hyra. Privatvärdarna kan sedan med stöd av bruksvärderingen tillgodogöra sig samma höjningar utan att ha motsvarande kostnadsökningar. Naturligtvis måste man främst efterlysa bestämda bostadspolitiska åtgärder för att åstadkomma sänkta kapitalkostnader och därmed lägre hyror. Men vad i övrigt gäller bruksvärderingen, är erfarenheterna av denna numera så omfattande att man kan påstå att den har blivit de privata fastighetsägarnas bekväma genväg till högre hyresinkomster. Vi har upplevt närmast chockartade hyresökningar i hela beståndet av hyresfastigheter. Hyresgästerna känner sig med rätta utplundrade. Bruksvärderingen med nuvarande konstruktion och konsekvenser utdöms av allt flera hyresgäster. 1 1977/78. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hemställer till regeringen om förslag till sådana ändringar i bruksvärdessystemet - eventuellt framlägger förslag till ny lagstiftning - som i kombination med andra nödvändiga bostadspolitiska åtgärder leder till rimligare hyresnivåer och som utesluter möjligheterna för privata fastighetsägare att tillgodogöra sig omotiverade hyreshöjningar.
mot · G1021369 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1369 om vissa kostnader för de kommunala bostadsföretagen De kommunala och allmännyttiga bostadsföretagen, som drivs utan vinstmotiv, får på grund av sitt sociala ansvar ta på sig betydande extrakostnader bl. a. i form av ökad förslitning av lägenheterna. Det är naturligt att de kommunala företagen tar detta sociala ansvar, men det är orimligt att de själva skall stå för extrakostnaderna härav, vilket leder till ökade hyresuttag. Ännu orimligare blir konsekvenserna när privata fastighetsägare därefter, med stöd av bruksvärderingslagens bestämmelser, kan tillgodogöra sig samma hyreshöjningar utan att ha motsvarande extrakostnader. De smiter nämligen ofta från sitt sociala ansvar. Det naturliga borde vara att staten kompenserar de allmännyttiga bostadsföretagen för deras sociala följdkostnader. Därmed skulle inga hyreshöjningar av denna anledning behöva vidtas, och de privata bostadsföretagen skulle inte heller kunna tillgodogöra sig omotiverade hyresinkomster. De samhälleliga extrakostnaderna skulle slutligen också reduceras genom att behovet av statliga och kommunala bostadsbidrag i viss utsträckning minskade. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att tillskjuta nödvändiga statliga medel för att täcka in de kommunala och allmännyttiga bostadsföretagens sociala följdkostnader enligt beräkningsgrunder som bör kunna fastställas i överläggningar med de SABO-anslutna bostadsföretagen. (apk) (apk)
mot · G1021370 · 1978-01-25 00:00:00 — De handikappade måste ges en reell chans att bo på likvärdiga villkor i ett integrerat samhälle. Som det nu är tvingas många handikappade till långvarig vård på institution eller i helt olämpliga bostäder. De bostadsanpassningsbidrag som utgår är behäftade med betungande byråkratiskt krångel. Den handikappade som vill anpassa sin bostad - och väl att märka måste snart sagt varje handikappbostad skräddarsys med hänsyn till handikappets art - är först hänvisade att styrka sitt behov hos hemkommunens förmedlingsorgan. Ärendet går sedan vidare till länsbostadsnämnden, där handläggningen kan ta upp till . sker osvikligt bl. a. en kostnadsfördyring som kan rucka på hela kalkylen. Ofta skär nämnden ner bidragsbeloppen. Reglerna är påfallande svårtolkade i den snårskog av bestämmelser som omgärdar bidragen. Länsbostadsnämndernas bedömning är ofta olika. I många fall måste den sökande överklaga till , vilket givetvis medför ytterligare besvär och tidsutdräkt. Betecknande är att ca hälften av alla ärenden gällande bostadsanpassningsbidrag inom AB län har överklagats. I av landets hushåll förekommer personer med svår fysisk funktionsnedsättning. Den handikappades integrering i samhället möjliggörs endast om deras boendesituation får en sådan lösning att de kan utnyttja bostaden trots sitt handikapp. Därför bör en översyn göras som syftar till att prövningen av bostadsanpassningsbidragen förenklas. Eftersom förmedlingsorganets personal största kännedomen om den handikappades problem, bör man pröva att lägga över en större del av beslutsfunktionen där. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande regler och administration av bostadsanpassningsbidragen.
mot · G1021371 · 1978-01-25 00:00:00 — av Per m. fl. Riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen har i sig ingen direkt rättsverkan. De förutsätts bli preciserade i den kommunala planeringen. 1 vissa områden och beträffande vissa verksamheter pågår fortsatta överväganden och vissa utredningar på regional nivå med anknytning till den centrala nivån. Detta gäller t. ex. jordbrukets ställning. I fråga om och län har ställts krav på att ett markhushållningsprogram för hela regionen upprättas i samarbete mellan kommunerna, länsstyrelserna och övriga berörda regionala myndigheter och på att de båda länsstyrelserna skall lämna en gemensam redogörelse till regeringen i denna fråga. Ett sådant markhushållningsprogram, som skulle ge en bild av den fortsatta tätortsutvecklingens konsekvenser för jordbruket, har avsetts att bli ett grundmaterial av stor betydelse för fortsatta överväganden i planeringen. har (CU 1975/76:1) lagt ansvaret för bevakningen av planeringsförhållandena i och vissa andra områden på regeringen. I områden som där den fysiska riksplaneringen inte förts fram till ett stadium där kommunerna har tillgång till ett grundmaterial för slutlig precisering av riktlinjerna uppstår särskilda svårigheter. Rent allmänt förlamas den kommunala planeringen i många delar med direkt inverkan även på bostadsbyggandet. Detta ansluter till vad som anförts i andra motioner. I ett speciellt avseende uppkommer särskilda komplikationer. När en kommun avser att förköpa mark som den bedömer behövs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning möts den av invändningen att den kommunala bedömningen t. v. inte kan anses tillräckligt grundad i slutliga planöverväganden. Ett sådant besked i förköpsfrågan skulle som princip kunna praktiskt taget upphäva förköpslagen i stora delar av landet. Det förefaller rimligt att - i en situation där regeringen inte förmått uppfylla sitt särskilda ansvar inom den fysiska riksplaneringen - kommunens bedömning på hittillsvarande grunder godtas och då på samma sätt som att kommunernas mycket allmänna viljeuttryck skall godtas enligt förköpslagen. Om detta inte sker blir kommunen i många fall på ett obilligt sätt hindrad i sin markpolitik genom att förköpstillfället går kommunen ur händerna. Det kan knappast från statens synpunkt sett föreligga några risker om förköp medges. Den slutliga användningen förutsätter dock planering. Mot bakgrund av det sagda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att grund inte finns för att vägra förköp med hänvisning till att utfäst underlag för den fortsatta fysiska riksplaneringen inte presenterats. P. O.HÅKANSSON (s) () HANS ()
mot · G1021372 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om fördelningen av bostadsbyggandet i fattar beslut om ram för beviljande av bostadslån för nybyggnad. gör därefter en fördelning av byggandet mellan länen, som meddelas i skrivelse till länsbostadsnämnderna. Dessa har därefter att göra fördelningen mellan primärkommunerna. När det gäller kommunerna inom storstadsområdena har länsbostadsnämnderna dock inte några möjligheter att påverka fördelningen. anger i sin skrivelse hur många kvadratmeter våningsyta som får byggas i , och , och uppgifter härom har vederbörande länsbostadsnämnd att vidarebefordra. Nuvarande fördelning av ramarna för bostadsbyggandet för storstadslänen innebär således att en central statlig myndighet utför en helt regional funktion, vilket såväl principiellt som praktiskt är helt otillfredsställande. Fördelningsbesluten innebär ju i sak att avgör fördelningen inom dessa län mellan storstadsområdet och övriga delar av länet. Vi vill inte förhindra de interkommunala planeringsorganens verksamhet. Deras inbördes avvägningar skall kunna fortsätta och hindras inte av att ett regionalt organ - - har den regionala beslutsfunktionen såväl i storstadslänen som i andra län. Samordningen av de regionala planeringsfunktionerna är en grundläggande förutsättning för att avsedda resultat skall kunna uppnås. Om särskilda problem föreligger för Stockholms- resp. vid den av oss föreslagna förändringen bör detta inte förhindra en ändring av nuvarande ordning för . Länsbostadsnämnderna i berörda län befattar sig alltså i praktiken enbart med fördelningen av bostadskvoterna mellan de kommuner som ligger utanför de nämnda storstadsområdena. Detta är enligt vår mening en otillfredsställande ordning. Det är angeläget att länsmyndigheter också i län med storstadsområden får möjligheter att fördela bostadsbyggandet i hela länet. Som redan tidigare framhållits bör hinder inte föreligga för länsbostadsnämnden att göra en fördelning som gäller flera kommuner gemensamt. Vårt krav innebär således en decentralisering av beslut angående bostadsbyggande från ett centralt verk, , till de regionala myndigheterna, länsbostadsnämnderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att länsbostadsnämnden i skall ges möjlighet att fördela bostadsbyggandet i hela länet. () () HANS () ()
mot · G1021375 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om reglerna för beräkning av bostadsbidrag Till grund för beräkning av bostadsbidragen ligger den till statlig skatt taxerade inkomsten vid taxeringen året före bidragsåret. Detta innebär att det som regel är inkomsten före bidragsåret som används vid prövningen. I inkomstunderlaget för beräkningen av bostadsbidrag ingår bl. a. statliga vårdbidraget som utgår till förälder/vårdnadshavare till handikappade barn. När de nya vårdbidragen infördes påverkades inte de då utgående bostadstilläggen. Däremot var man klar över att med gällande inkomstprövningsregler skulle bostadsbidragets storlek påverkas, om vårdbidraget skulle medtas i inkomstunderlaget. Det skulle i regel dröja innan denna effekt skulle uppstå. Bostadstilläggsgruppen skulle bl. a. ha till uppgift att överväga frågan om hur bostadstilläggen skulle påverkas av utgående vårdbidrag. Några beslut om att undanta vårdbidraget från inkomstunderlaget vid prövning av bostadsbidragets storlek har inte fattats. Uppenbart är att bostadsbidraget blir lägre för många familjer med handikappade barn, då vårdbidraget måste inräknas i inkomstunderlaget. Därigenom urholkas det ekonomiska stöd som vårdbidraget är avsett att ge familjer med handikappade barn. Vård av handikappat barn medför ofta särskilda merkostnader i flera avseenden. Vårdbidraget tillkom bl. för att täcka sådana merutgifter och möjliggöra för förälder att själv vårda handikappat barn. Man bör i detta sammanhang också beakta att förälder som vårdar handikappat barn får, på grund av den tid som måste ägnas åt barnet, i motsvarande mån avstå från arbetsinkomst, som eljest stått att få. Vi föreslår att det statliga vårdbidraget inte skall behöva inräknas i inkomstunderlaget vid beräkningen av bostadsbidragets storlek. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av inkomstprövningsreglema så att statligt vårdbidrag inte skall inräknas i inkomstunderlaget vid beräkningen av bostadsbidragets storlek. () ()
mot · G1021377 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78:1377 av m. fl. om kontrollen av miljöstörande verksamhet inom industrin Med hänvisning till vad som anförts i vår motion 1977/78: 791 om miljövården rörande 25 nya tjänster vid länsstyrelserna för kontroll av miljöstörande verksamhet inom industrin hemställs att under femtonde huvudtitelns anslag till Länsstyrelserna för /79 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . höjt förslagsanslag av 1 . () () () () () () HANS () () () () () () () () () () 1 1977/78.