mot · G202140 · 1978-11-27 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:49 om vissa varvsfrågor Hur den svenska varvsindustrin kan komma att utvecklas är svårt att bedöma. Varvsnäringen har tillfört betydande tillgångar och framgångsrikt bidragit till vårt lands välstånd. Men varven har också drabbats av både långa och svåra kriser. Det har då i efterhand ofta visat sig att gjorda förutsägelser och prognoser sällan varit hållbara. I propositionen 1978/79:49 om vissa varvsfrågor påpekas också att de bedömningar som kan göras kännetecknas av mycket stor osäkerhet beträffande marknadsutvecklingen för varvsindustrins traditionella produkter. Det sägs också att de svenska varvens möjlighet att erövra andelar på nya marknader för specialfartyg och alternativa produkter är svår att bedöma. Vad som däremot förefaller klarlagt och entydigt är att svensk varvsindustri i jämförelse med andra industrigrenar har unika förutsättningar att kunna utveckla och producera olika slag av anläggningar. Dessa förutsättningar är knutna till den specifika typ av organisation som finns inom ett varv. Denna är anpassad till projektering, administration och produktion av stora, tekniskt komplicerade objekt och har ett stort antal underleverantörer; produktionen sker och produktens funktion garanteras vid leveransen. Varven tjänar härsom förebild för andra branscher. För varvens del har denna utveckling varit möjlig genom den stora bredd av kunnande som finns samlad på ett och samma ställe och genom den yrkesskicklighet som de anställda inom svensk varvsindustri utvecklat. Det är också ovedersägligt att svensk varvsindustri internationellt sett har ett produktionstekniskt och administrativt kunnande som ligger på en mycket hög nivå. Anläggningarna är också moderna och rationella jämfört med många övriga varv särskilt i . Den svenska varvsindustrin har också haft förmåga att ändra sin verksamhetsinriktning. har således Arendalsvarvet fått beställningar på en flytdocka, två plattformar för offshore = ändamål och en stor pråmbaserad fabrik för konstgödning. Detta visar anläggningarnas flexibilitet och vilka möjligheter som föreligger för snabb omorientering av verksamheten. Dessa och liknande konstateranden måste bl. a. ha utgjort bakgrunden till den betydande ekonomiska satsning som föreslås i propositionen. Det hade då varit lämpligt att i propositionen framhålla att satsningen grundas på en fast förhoppning att kunnandet och yrkesskickligheten kommer att medföra framgångsrika resultat. En sådan framtidstro är en förutsättning för att skapa största möjliga arbetstillfredsställelse och för att alla anställdas yrkesskicklighet fullt ut skall komma till sin rätt. Detta är så mycket viktigare som varvsindustrin står inför stora omställningsproblem, bl. a. genom projektering, tillverkning och försäljning av nya och komplicerade produkter. Utan en sådan positiv inställning kan det vidare befaras att den samverkan med de fackliga organisationerna vilken i propositionen anges som en förutsättning för att omställningsprocessen skall lyckas i stället kommer att försvåras. Det gäller alltså att stödja varven så att deras långsiktiga mål - att leva vidare på företagsekonomiska grunder och därigenom ge de anställda en trygg och säker anställning - kan bli verklighet. Detta är synnerligen motiverat med tanke på den roll som varven också kan komma att spela för den industriella utvecklingen i vårt land och för vår export. bör därför uttala att den hyser tilltro till varvsindustrins förmåga att hävda sig inom olika områden. Ett annat förhållande som förtjänar uppmärksamhet är utformningen av beställarstödet. Enligt propositionen skall kontrakt avseende fartygsbeställningar ha tecknats före utgången av 1979 och skall avse leverans . En strikt tillämpning av dessa bestämmelser kan t. ex. medföra att varven kan gå miste om de eventuella svenska beställningar på 8-10 färjor som förefaller vara under övervägande. De svenska varven har nämligen ej möjlighet att års utgång leverera fler än kanske 2-3 sådana fartyg. Detta är endast ett exempel på olägenheterna av den nu föreslagna korta tidsbegränsningen, och bör överväga möjligheterna att skapa ett långsiktigare stöd. Vad därefter särskilt angår Arendalsvarvet vill vi understryka att varvet varit föregångare inom modern skeppsbyggnadsteknik och att det förnyat och förbättrat sina anläggningar sä att re- och miljöinvesteringar kommer att vara låga . Varvet har också tillgång till en kvalificerad teknikerstab och har därför kunnat projektera en mängd olika fartygstyper. Vi vänder oss därför mot att det i propositionen anges att Uddevallavarvet i första hand bör beläggas med de fartygsorder som erhålls. Att på förhand utan kännedom om aktuella beläggningsmässiga och företagsekonomiska förhållanden binda sig för ett sådant uttalande är enligt vår uppfattning felaktigt. bör icke avgöra var nya beställningar på fartyg skall läggas. Det bör i stället ankomma på ledningen för att träffa sådana avgöranden. Det är i sammanhanget uppenbart att Arendalsvarvet i första hand kommer att inrikta sin produktion mot alternativa produkter. vill vi endast klarlägga att den i propositionen föreslagna reduceringen är missvisande när det gäller . Med hänsyn till den pågående nedläggningen av Eriksbergsvarvet innebär förslaget i realiteten en reducering . Det borde också vara rimligare att det är de angivna ramarna för kapitaltillskott som skall vara avgörande för tillverkningskapaciteten. Åberopande det anförda hemställs att godkänner de industripolitiska riktlinjer beträffande svensk varvsindustri som förordats i motionen.