mot · G1021927 · 1978-04-17 00:00:00 — Motion 1977/78:1927 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:164 om åtgärder mot ungdomsarbetslöshet Arbetslösheten är alltjämt hög och fortsätter dessutom att öka. Regeringen har inte lyckats vända denna utveckling trots en gåvo- och subventionspolitik som saknar motstycke och en imponerande mängd arbetsmarknadspolitiska åtgärder i form av beredskapsarbeten och utbildningar. Regeringen vägrar hårdnackat att se de strukturella förändringar som har inträffat i det kapitalistiska systemet och som har fört, inte bara , utan även övriga delar av västvärlden in i en allt djupare sysselsättningskris en kris som blir allt värre, utan att påverkas av tillfälliga konjunkturuppgångar. Regeringen föredrar att se arbetslösheten som en tillfällig företeelse och anpassar sina åtgärder efter detta, när det i själva verket fordras en planerad politik för att långsiktigt öka antalet arbetstillfällen i landet. Vpk har i andra sammanhang ställt förslag och krav om en sådan politik. De unga, och särskilt de unga kvinnorna, är en av de grupper som drabbas särskilt hårt av arbetslösheten. Det finns därför skäl att vidta speciella åtgärder för att stärka deras ställning på arbetsmarknaden. Det får emellertid aldrig stanna vid dessa åtgärder, eftersom de inte ger fler jobb utan enbart kan tänkas bidra till att omfördela arbetslösheten. Olika administrativa förändringar och utbildningsinsatser kan således aldrig ersätta ansträngningarna att skaffa fler jobb. I propositionen föreslås att arbetsförmedlingarna skall kunna bilda särskilda arbetslag med uppgift att arbeta med arbetslösa ungdomar. Vpk har i en motion till föreslagit att man bör inrätta speciella ungdomsavdelningar vid arbetsförmedlingarna. Sådana avdelningar finns i praktiken redan, eftersom så många ungdomar är arbetslösa och anlitar arbetsförmedlingarna. Men det är nödvändigt att arbetsförmedlingarna får ökade resurser för denna verksamhet. lever ungdomsverksamheten vid arbetsförmedlingarna på de redan små resurserna, och förslagen i propositionen innebär ingen förändring härvidlag. I propositionen föreslås att lokala åtgärdsprogram mot ungdomsarbetslösheten skall utarbetas. Vpk delar den uppfattningen men vill understryka att man från statens sida inte får låta sig nöja med en allmän deklaration, utan att man också måste påta sig ett ansvar för att dessa åtgärdsprogram inte bara utarbetas utan dessutom ges sådana betingelser 1 1977/78. att de kan genomföras i praktiken. Med all sannolikhet kommer en betydande del av de åtgärder som kan komma att föreslås inom ramen för dessa program att grunda sig på kommunala behov. För att de skall kunna genomföras bör bidragen till kommuner och landsting ökas till att bli av beredskapsarbetenas kostnader. För att arbetsförmedlingarna skall kunna fungera på ett bättre sätt fordras bestämmelser om obligatorisk platsanmälan till arbetsförmedlingarna. Detta är också en förutsättning för att åstadkomma ett bättre grepp över arbetsmarknaden. För att stärka ungdomars ställning på arbetsmarknaden är utbildning ett medel och praktik ett annat. Möjligheterna till utbildning kan förbättras genom att antalet platser vid gymnasieskolans yrkesinriktade linjer utökas. Utbildning liksom arbete är en rättighet, och de som söker en yrkesutbildning skall också kunna beredas en sådan. Så är inte fallet . Gymnasieskolans vårdlinje kan tas som ett exempel på att det finns fler sökande än de som får plats som det på vårdområdet finns ett uppdämt behov av arbetskraft. För dåligt utbyggd utbildningskapacitet hindrar således ungdomar från att få jobb. Men det räcker ofta inte med utbildning, utan dessutom krävs praktik. utbildas många ungdomar till olika yrken men får aldrig in en fot på arbetsmarknaden, därför att de uppges sakna praktik. De statliga industrierna måste i ökad omfattning anställa ungdomar. Härigenom kommer ungdomarna in på arbetsmarknaden, får praktik och erfarenhet. Ett absolut krav är dock att marknadsmässiga löner betalas till dem. Som vi redan konstaterat kommer inte ungdomsarbetslösheten att försvinna om man inte utformar en politik som på ett avgörande sätt ökar antalet jobb. En sådan politik är med nödvändighet långsiktig. Därför måste de ungdomar som är arbetslösa garanteras ekonomisk trygghet. För att åstadkomma detta bör en allmän arbetslöshetsförsäkring införas, och den måste vara utformad på ett sådant sätt att den inte innehåller regler och bestämmelser som verkar diskriminerande för ungdomar. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställa om förslag om återinförande av ungdomsavdelningarna vid arbetsförmedlingarna, 2. att hos regeringen hemställa om förslag till lag om obligatorisk platsanmälan och arbetsförmedling, 3. att uttala sig för att lokala åtgärdsprogram mot ungdomsarbetslösheten utarbetas i kommuner och landsting i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att uttala att statsbidraget till lönekostnader skall utgå vad gäller statliga, kommunala och landstingskommunala beredskapsarbeten, 5. att hos regeringen hemställa om förslag till allmän arbetslöshetsförsäkring utan för ungdom diskriminerande ersättningsregler, 6. att uttala sig för en ökning av antalet platser på gymnasieskolans yrkesinriktade linjer. (vpk) (vpk) (vpk) C.-H.