ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102948 · 1978-01-25 00:00:00 — av tredje vice talmannen om skyldigheten att erlägga mervärdeskatt I en motion, avlämnad , påtalade jag att den skattefria gränsen för skyldighet att erlägga mervärdeskatt har varit oförändrad sedan mervärdeskattesystemet infördes . Alla instanser var eniga om att en frigräns skulle sättas, så att näringsidkare med låg omsättning skulle befrias från uppgiftsskyldighet. Man var emellertid inte enig om nivån för denna frigräns. Utredningen föreslog att gränsen skulle sättas vid . Departementschefen ansåg dock denna gräns för låg och föreslog att den skulle höjas till . Han motiverade sitt förslag på följande sätt: Vid ett slopande av schablonbeskattningen för det mindre jordbruket och skogsbruket anser jag en frigräns vid . Den bör kunna sättas högre utan att detta medför konkurrensmässiga rubbningar av betydelse eller kan anses innebära någon otillbörlig förmån för dem som faller under gränsvärdet om man även tar hänsyn till inkomstbeskattningen. Ett något högre gränsvärde kan inte heller beräknas medföra något skattebortfall av betydelse. Jag förordar därför att frihet från redovisningsskyldighet bör gälla generellt för verksamheter med skattepliktig årsomsättning . behandlade frågan i sitt betänkande 1975/76:45. Utskottet hänvisade till att mervärdeskatteutredningen prövar dessa frågor. Denna utredning har lagt fram sitt betänkande. Där påtalas problemet för de små företagarna med ojämn inkomst, särskilt nämns ett stort antal skattskyldiga som har inkomst av mindre skogsfastighet från vilken försäljningsintäkten vissa år överstiger 10 000. Utredningen föreslår vissa förenklingar men föreslår ingen ändring av frigränsen. Enligt min uppfattning finns dock mycket starka skäl att justera den skattefria gränsen uppåt. Skälet för att gränsen sattes till . a. att man inte skulle belasta de näringsidkare som hade låg omsättning med onödigt krångel och byråkrati. Detta skäl var riktigt, tycker jag, men det borde också med hänsyn till penningvärdesförändringar vara en stark motivering för att höja den gräns som sattes 1968. Beloppet skulle uppräknat med konsumentprisindex uppgå till ca . Mot denna bakgrund föreslås därför att frigränsen höjs till . Jag förutsätter att vederbörande utskott utarbetar förslag till erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda yrkas att beslutar höja nedre gränsen för uppgiftsskyldighet om och uttag av mervärdeskatt avseende näringsidkare .
mot · G102949 · 1978-01-23 00:00:00 — om skattefrihet för bidrag från styrelsen för teknisk utveckling Styrelsen för teknisk utveckling (STU) stöder svenska uppfinnare bl. a. genom bidrag (villkorliga anslag). För /78 räknar STU med att behandla 1 200 anslagsansökningar på tillhopa nära 60 milj, kr. Omkring en fjärdedel beräknas bli beviljade till ett belopp om ca 10 milj. kr. Dessa bidrag är att betrakta som en skattepliktig inkomst enligt kommunalskattelagen 19 §. STU tillämpar den rimliga principen att ett givet bidrag helt eller delvis skall betalas tillbaka, om uppfinningen leder till någon form av ekonomisk avkastning. Sådan återbetalning är i sin tur avdragsgill, under förutsättning att bidragen i ett tidigare skede upptagits rätt. 1 den mån någon del av bidraget är hänförligt till tidigare levnadskostnader är den delen dock inte avdragsgill från försäljnings- eller licensintäkter. Som förhållandena faktiskt är blir konsekvenserna nog ofta så att inga pengar återstår för en återbetalning till STU när skatten är betald. För att undvika onödiga skattetekniska utredningar och för att återbetalningen till STU skall bli någorlunda jämt fördelad mellan dem som får intäkter av sin verksamhet, borde bidragen från STU i detta sammanhang vara skattefria och som konsekvens därav de kostnader bidragen täcker icke heller avdragsgilla. Ett sådant system skulle rimligen inte leda till några kostnader för staten, snarare tvärtom, eftersom tidskrävande skattetekniska utredningar kunde undvikas. Någon förändring av STU:s näringspolitiska verksamhet borde inte heller bli följden, eftersom man kan räkna med att STU som statlig myndighet förändrar bidragens storlek och struktur efter en skatteteknisk förändring. Liknande regler lär gälla bidrag från den s. k. Norrlandsfonden. Under hänvisning till vad som sagts hemställs att begär att regeringen vidtar sådana åtgärder att de av STU utdelade bidragen till uppfinnare blir skattefria.
mot · G102950 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:950 av om inkomstbeskattningen vid avverkning av skog Det är av största vikt att råvaror kan ställas till skogsindustrins förfogande så att denna industri kan uppräthålla en jämn och planmässig produktion. Men det är också av betydelse för skogsarbetarnas sysselsättning och för god skogsvård att avverkning sker i takt med tillväxten. Dessutom utgör varuexporten, grundad på den skogliga råvaran, ett viktigt tillskott i landets bytesbalans. har vid olika tillfällen påtalats att råvarubrist föreligger inom skogsindustrin med driftsinskränkningar som följd. Det är möjligt att en överetablering åtminstone i vissa regioner kan föreligga inom branschen. Men bristen kan också vara en följd av att avverkningen är lägre än som behöver vara erforderligt. I varje fall synes det förhålla sig så att nuvarande beskattningsregler vid avverkning av skog kan leda till en nedgång av skogsavverkningarna. Detta torde i sin tur ha anknytning till de speciella ägarförhållanden som gäller för skogsmarken, i vaije fall i vissa delar av landet. Enligt uppgifter av i torde t. ex. i länet endast avverkas av den nyttiga tillväxten barrskog, motsvarande av ett möjligt virkesuttag på . Den nyttiga tillväxten torde i sin helhet utgöra . Barrmassaveden uppgår till härav. i samma län har med dessa uppgifter redovisat en sammanställning över ägarstrukturen inom fem socknar i . Härav framgår att av 791 skogsägor i dessa socknar endast 203, eller ägdes av skogsägare sysselsatta på egen fastighet. Icke ägdes av personer med annat fast arbete, av personer födda och tidigare, och ägde högst 5 ha produktiv skogsmark. För de skogsägare som är sysselsatta på sin fastighet torde de negativa verkningarna av det nuvarande beskattningssystemet vara begränsade. Men det torde vara uppenbart att, om den beskattningsbara avverkningslikviden t. ex. skall läggas ovanpå en inkomst av tjänst med därigenom stegrad progressivitet, benägenheten för avverkning minskar och uppskjuts. Det förefaller sannolikt att en planmässig avverkning framför allt hos dessa ägarkategorier skulle främjas, om beskattning skedde av den årliga tillväxten och att den därigenom erlagda skatten sedan finge avräknas vid avverkningstillfället. Liknande beskattningssystem förekommer i andra länder, t. ex. . Med hänvisning till vad sålunda ovan anförts får jag hemställa att beslutar hos regeringen begära att en utredning måtte tillsättas för att skyndsamt framlägga förslag till ändrade beskattningsregler av skog.
mot · G102951 · 1978-01-24 00:00:00 — 1977/78 951-952 av m. fl. om utnyttjande av företagsleasad bil för privat bruk Systemet med leasingbilar har i vissa fall kommit att innebära en skatteförmån genom att företagsleasade bilar används för privat bruk, utan att skattemyndigheterna upplyses om vem som disponerar bilen. Enligt de allmänna anvisningarna (RSV Dt 1976:27) bör förmånsvärderingen av att utnyttja företagsbil för privat bruk motsvara vad det skulle ha kostat att äga och utnyttja en bil under motsvarande förhållanden. Det anges också att om bilen uppenbarligen har anskaffats huvudsakligen för förmånstagarens privata bruk, bör hela eller större delen av den bilkostnad som påförts arbetsgivarens rörelse tas till beskattning hos förmånstagaren som bilförmånsvärde. Det har särskilt utsagts att förmånsvärdena skall gälla, oavsett om arbetsgivaren tillhandahåller egen bil eller s. k. leasingbil. infördes en specialregel för fåmansföretag som innebär att bilförmån för företagsledare skall beräknas som om bilen i privat bruk körts minst 1 . För fåmansföretag tillämpas numera även ett kontrollsystem, där utdrag ur bilregistret skickas till taxeringsnämnderna för att stävja de möjligheter till skattefusk som tidigare förekommit på detta område. Denna kontrollmetod fungerar emellertid ej i fråga om leasingbilar. Dessa är registrerade på ägaren, ej på brukaren. En möjlighet att bättre kunna kontrollera bruket av leasingbilar för privat ändamål skulle vara att godta leasingbil som företagskostnad, endast om en noggrant förd biljournal för tjänstekörning förevisas samt att uppgift lämnas på vilken eller vilka som haft nyttjanderätt till bilen. Även andra metoder att kontrollera bruket med leasingbilar för privat ändamål i ett företag kan tänkas. Med hänvisning till vad ovan anförts får vi hemställa att hos regeringen begär förslag i syfte att minska möjligheten till skattebrott genom att företagsleasade bilar används för privat bruk utan att detta anges till skattemyndigheterna. () () 1 1977/78.
mot · G102954 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 954-960 av och om skattekontroll av premieobligationer I motion 1976/77:870 föreslog vi att premieobligationer skulle registreras på samma sätt som sker med aktier och att frågan om hur detta skall ske borde utredas. Av de remissinstanser som yttrade sig över motionen anslöt sig allmänt till motionärernas uppfattning att frånvaron av kontrollmöjligheter i fråga om premieobligationer inte är tillfredsställande. Verket gav också uttryck åt en positiv inställning till alla förslag som är ägnade att möjliggöra kontroll av innehav av premieobligationer. Samtliga remissinstanser anförde att det skulle bli fråga om en ganska komplicerad och kostnadskrävande metod att registrera obligationer. ansåg dock att det borde utredas om det inte finns enklare och mindre kostnadskrävande former för skattekontroll av premieobligationer än den av motionärerna föreslagna. Som motiv för vårt förslag anförde vi att det troligen förekommer ett omfattande skattefusk genom att det är möjligt att placera avsevärda belopp i obligationer utan att innehavet tas upp i deklarationen. I vilken utsträckning detta påverkar statsinkomsterna är det svårt att ha en säker uppfattning om. Enligt riksgäldsfullmäktige finns det f. n. ett par miljoner premieobligationsinnehavare, och det kan därför förutsättas att de belopp det rör sig om i undanhållen förmögenhets- och arvsskatt vaije år är relativt stora. Enligt vårt förmenande kan man inte godta en sådan ordning även om ett kontrollsystem skulle få de negativa effekter för försäljningen som riksgäldsfullmäktige förutsätter. Det bör i stället vara en självklarhet att statsmakterna och dess organ eftersträvar en rättvis beskattning och att inte vissa grupper har möjlighet att undandra sig den skatt de borde vara med och betala. Vi anser således fortfarande att frågan om en skattekontroll av premieobligationsinnehav är aktuell och anser i likhet med att frågan bör bli föremål för utredning för att finna lämpliga former härför. Det bör också vara möjligt att genomföra en deklarationskontroll för att utreda hur stor andel av de premieobligationer som finns på marknaden tas upp för beskattning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om formerna för skattekontroll av premieobligationer. () () 1 1977/78.
mot · G102958 · 1978-01-24 00:00:00 — om avdrag vid inkomstbeskattningen för underhållsbidrag till barn Rätten till avdrag vid inkomstbeskattningen för underhållsbidrag till barn har gällt . Beloppet var ursprungligen maximerat till . per barn och år. gäller ett belopp om . Åtskilliga yrkanden har ställts i i syfte att åtminstone i rimlig utsträckning höja maximiavdraget, i varje fall så att det motsvarar den nivå som det snart dubbelt så stora bidragsförskottet (. har för sin del föreslagit en höjning till . i avvaktan på behandlingen av andra utredningsförslag på detta område. För att nå en rättvisare ordning än den nu gällande bör emellertid underhållsbidrag till barn i beskattningshänseende enligt vår mening likställas med barnpension och därmed beskattas hos barnet. bör underhållsavdraget vara helt avdragsgillt hos utgivaren eller åtminstone intill det belopp som motsvaras av ett bidragsförskott. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär översyn av reglerna för rätten till avdrag vid inkomstdeklarationen för underhållsbidrag till barn. () ()
mot · G102962 · 1978-01-25 00:00:00 — av andre vice talmannen och om rätt för egen företagare till avdrag vid inkomstbeskattningen för arbetskläder m. m. har tidigare beslutat om rätt till avdrag vid beskattningen för kostnader för skyddsutrustning och arbetskläder. Detta avdrag har emellertid förbehållits skattskyldiga som har haft anställningsinkomst. Avdragsrätten omfattar sålunda inte egna företagare. En företagare som själv deltar i samma arbete som sina anställda kan sålunda inte erhålla detta avdrag. Det är inte ovanligt att så sker i de mindre företagen och särskilt inom hantverksyrkena. Här föreligger sålunda en uppenbar orättvisa som bör avhjälpas. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till vad som sålunda anförts hemställs att beslutar sådan ändring av skattelagstiftningen att även egenföretagare erhåller rätt till avdrag för skyddsutrustning och arbetskläder. () ()
mot · G102963 · 1978-01-25 00:00:00 — av andre vice talmannen m. fl. om gemensam ränteberäkning för makar och barn vid kvarstående När den ena maken hade kvarskatt och den andra återbäring kunde man förr begära gemensam ränteberäkning. Den rätten slopades när man gick över till icke avdragsgill kvarskatteavgift. Om maken t. ex. inbetalt för mycket preliminärskatt får han visserligen ut s. k. överskatteränta, som är beskattningsbar. Men om hustrun inte betalt in tillräckligt belopp i preliminärskatt kommer hon att drabbas av kvarskatteavgift, som inte är avdragsgill. Även om det belopp som hustrun skulle ha inbetalt är mindre, kommer familjen ändock att drabbas av en förlust, trots att statskassan i rätt tid fått in för stort belopp gemensamt av makarna. När det är fråga om sambeskattad B-inkomst och förmögenhetsskatt för make och barn framstår orättvisan som ännu mer uppenbar. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att återinföra den gemensamma ränteberäkningen för makar och barn vid för mycket eller för litet erlagd preliminärskatt. () BO ()
mot · G102964 · 1978-01-25 00:00:00 — om den bokföringsmässiga redovisningen för jordbrukare fattade beslut om en successiv övergång till bokföringsmässig redovisning för alla jordbrukare. Övergången skall ske i etapper. Den successiva övergången innebär för den enskilde i korthet följande: Den lantbrukare som hade en bruttoinkomst av jord- och skogsbruk som översteg . är bokföringsskyldig fr. o. m. Han eller hon skall deklarera enligt bokföringsmässiga grunder år Om bruttoinkomsten övererstiger . inträder bokföringsskyldighet , och 1979 skall deklaration enligt bokföringsmässiga grunder upprättas. För alla andra som äger fastighet som är taxerad som jordbruksfastighet inträder bokföringsskyldighet , och 1980 skall deklaration enligt bokföringsmässiga grunder göras. För de mindre jordbruken innebär övergången till bokföringsmässig redovisning inte några större fördelar. Många av dem uppfattar i stället tvånget att gå över till bokföringsmässig redovisning som ett onödigt krångel, vars konsekvens är att de måste anlita sakkunnig hjälp vid deklaration. Den uppfattningen är självfallet mest utbredd bland de äldre företagarna som sällan haft tillfälle att skaffa sig den kunskap om bokföring som denna omläggning kräver. För dessa är deklaration enligt kontantprincipen inlärd och möjlig att klara själv. En ändring av deklarationssystemet blir också betungande för vederbörande då sakkunskapen i många fall måste sökas på långa avstånd från den berörde. Ett av skälen till att låta reformen omfatta alla jordbruk har varit att antalet småbruk kunde väntas minska mycket snabbt mot mitten och slutet av . Åtskilliga jordbruk kommer emellertid att finnas kvar i de aktuella storleksgrupperna. Det finns många äldre personer som vill fortsätta att driva sitt jordbruk även efter sin pensionering. Dessa har i allmänhet en mycket låg avkastning av sin rörelse. Denna kategori borde därför alla gånger undantas från bestämmelserna om bokföringsmässig redovisning. Om inte så sker kan förtida nedläggningar av mindre jordbruk tvingas fram just beroende på tvånget till bokföringsmässig redovisning. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar hos regeringen anhålla om förslag till bestämmelser angående bokföringsmässig redovisning för jordbrukare som medger undantag för de i motionen anförda kategorierna.
mot · G102967 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjning av skogsvårdsavgiften Under hänvisning till vad som anförts i den socialdemokratiska partimotionen 1977/78:654 om den ekonomiska politiken hemställer vi att i enlighet med förslaget i motionen 1977/78:654 antar bifogade förslag till lag om ändring i lagen om skogsvårdsavgift (1946:324) Lag om ändring i lagen om skogsvårdsavgift (1946:324) Härigenom förordas att 1 § lagen om skogsvårdsavgift (1946:324) skall ha nedan angivna lydelse. Den, för vilken vid taxering till inkomstskatt såsom skattepliktig inkomst upptagits garantibelopp för jordbruksfastighet, som vid fastighetstaxering åsatts delvärdet skogsbruksvärde, är skyldig erlägga skogsvårdsavgift. Sådan avgift utgår med av skogsbruksvärdet. Den, för vilken vid taxering till inkomstskatt såsom skattepliktig inkomst upptagits garantibelopp för jordbruksfastighet, som vid fastighetstaxering åsatts delvärdet skogsbruksvärde, är skyldig erlägga skogsvårdsavgift. Sådan avgift utgår med av skogsbruksvärdet. Har garantibeloppet av skogsvårdsavgift. Skogsvårdsavgift skall hela krontal. Denna lag träder i kraft och skall tillämpas fr. o. m. detta datum. () () () HANS () () () () () () () () () ()
mot · G102968 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om rätten till ölservering i personalmatsal Vid ikraftträdandet av lagen om handel med drycker (LHD) upphör de så kallade fria ölrättigheterna, dvs. rätten att utan särskilt tillstånd servera öl i personalmatsalar. 1 fortsättningen krävs således tillstånd enligt 34 § LHD för ölservering i personalmatsal. Vid prövning av tillståndsärenden kommer lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) att tillämpas. Lagen träder i kraft . Av anvisningar framgår bl. a. att servering av öl i personalmatsalar o. d. i de flesta fall inte vållat några olägenheter från nykterhetssynpunkt. En rad personmatsalar drabbas av detta förbud, och ett mycket byråkratiskt förfaringssätt blir följden. Många anser att detta ansökningsförfarande är helt onödigt och att det åsamkar berörda parter ett onödigt merarbete. Rutinen är ungefär följande: enligt nuvarande regler görs en omfattande undersökning på ort och ställe av en socialinspektör, som i sin tur avger ett yttrande till sociala centralnämnden. Ärendet behandlas därefter i sociala centralnämnden som i sin tur avger ett yttrande till kommunstyrelsen. Kommunstyrelsen avger därefter ett yttrande till kommunfullmäktige som slutligt avgör ärendebehandlingen. En förenkling av beslutandefunktionen kunde ske på så sätt, att den delegerades till facknämnd (social centralnämnd). Sammanfattningsvis kan konstateras att nämnda ansökningsförfarande är föranlett av en ny lagstiftning och att medgivande om ölservering har funnits . Den nya lagstiftningen har således på vissa områden en klart negativ och byråkratisk omfattning, som inte står i rimlig proportion till det merarbete som måste utföras inom lagens ram och tillämpning. Rimligen borde en ändring härvidlag ske och rätten återinföras att utan särskilt tillstånd servera öl i personalmatsalar. En rad tjänstemän och förtroendevalda får nu många ärenden att behandla. De allra flesta ställer sig frågande till detta nya ansökningsförfarande. Några olägenheter i samband med ölutskänkning i personalmatsalar är inte kända med tidigare lagstiftning. 1 1977/78. Med anledning av vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av nuvarande lagstiftning, i syfte att underlätta rätten att servera öl i personalmatsalar. () () () ()
mot · G102969 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om investeringsavdrag vid inköp av begagnade maskiner För att underlätta näringslivets investgeringar i maskiner och liknande utrustning har regering och riksdag under rådande konjunktur beslutat om investeringsavdrag/bidrag härför. Detta har fått till följd att en betydande förnyelse ägt rum inom denna del av produktionsapparaten. gällande investeringsavdrag/bidrag gäller dock endast vid fabriksny utrustning. Dispens för inköp av begagnade maskiner kan ges av , men detta sker endast i u ndantagsfal 1. Detta har med fört att mask införsäljare bara i begränsad utsträckning övertar begagnade maskiner som dellikvid vid köp av nya maskiner. Många bra maskiner som efter renovering mer än väl skulle kunna användas skrotas därför ned, vilket innebär en form av subventionerad kapitalförstöring. För många mindre företag och lite större expansiva sådana har tillgången på begagnade och renoverade maskiner medfört betydande fördelar. med ännu icke helt koordinerad produkt och marknad ställs ofta mycket stora anspråk på tillgängligt kapital, som den definitiva utformningen av produktionen måste vara flexibel. Möjligheterna att i detta skede kunna förvärva en maskinutrustning till relativt låg kostnad för den akuta situationens behov kan därför vara av stor betydelse för det enskilda företaget. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om sådana förslag att investeringsavdrag/bidrag även utgår vid inköp av begagnade renoverade maskiner. . () () 1* 1977/78.