mot · G1021216 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:1216 om en översyn av servicen inom SJ Det ligger i samhällets intresse att åstadkomma en kraftigare övergång från individuellt till kollektivt resande. Att överflytta trafik från landsväg till järnväg är positivt från miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt likaväl som när det gäller energibesparing. SJ har ökat antalet resande Väsentligt. För att denna ökning skall kunna fortgå i önskad utsträckning är det viktigt att SJ bygger ut sin service. Det är ett oavvisligt krav att SJ:s trafikpolitik utformas så att den tillfredsställer alla i samhället. Ingen grupp får ställas utanför. Järnvägsvagnarna skall vara tillgängliga för alla. Detta innebär bl. a. en anpassning till såväl äldre människors som till rullstolsbundnas och andra handikappades behov. finns inga möjligheter att ta in rullstolar i personvagnarna. Äldre och handikappade har betydande svårigheter att stiga på och av tågen med de höga ofta isbelagda trappstegen. De långa tågen och de korta uppehållen vid stationerna åstadkommer mycket problem och oro för äldre människor och för handikappade. Skulle någon bli hastigt sjuk finns ingen kommunikationsradio som kan underlätta för den sjuke att komma under snabb vård. De av SJ nybeställda personvagnarna har diskuterats och väckt en kraftig och bred opposition. De tillfredsställer trots vissa förbättringar som skett p. g. a. opinionstrycket varken de handikappades eller övriga resenärers rimliga behov och krav. Det krävs genomgripande förändringar i vagnar men även på perronger och i stationshus. Med enkla medel kan en del åstadkommas. Eftersom det oftast erfordras platsbiljetter borde en enkel skyltning på perrongen visa var de olika vagnarna stannar. Kommunikationsradio erfordras för att ge resenärer och tågfunktionärer trygghet och säkerhet vid sjukdomsfall som kräver skyndsam vård. Beträffande vagnar för rullstolsbundna bör målsättningen vara en sådan vagn i varje tågsätt. Den bör vara tillgänglig för alla dels för att utnyttja utrymme, dels för att ej isolera den rullstolsbundne men först och främst för rullstolsbundna. Dessa vagnar får inte hänvisas till mindre frekventa tåg. Anpassning av tidtabellerna är också angeläget. Tåget som avgår från 5.28 och ankommer till 6.45 är exempel på dålig planering. Avgångstid från är nämligen kl. 7.00. I stället för att resenärerna skall behöva sitta en kvart i och vänta, skulle tåget kunna göra uppehåll i , och . Det skulle bli en mer »kontinuerlig» resa och därmed behagligare, som det skulle innebära betydande förbättringar för stora delar av befolkningen i och . Det är också viktigt att vi får en s. k. genomräknad taxa när det gäller SJ:s järnvägs- och bussnät. Man måste få räkna sig till godo tidigare reslängd när man går över från ett färdmedel till ett annat. Det nuvarande systemet drabbar glesbygden främst. Om man bor i t. ex. i och är hänvisad till bussresor innebär det att man får betala mer för kortare ressträckor. Det blir alltså jämförelsevis billigare att åka tåg än att åka buss och tåg samma sträcka. Denna orättvisa måste undanröjas. Väntsalars tillgänglighet är också en angelägen fråga. I exempelvis är väntsalen tillgänglig för resande endast , vilket innebär problem för resande med kvälls- och nattåg. Det är uppenbart att det behövs en översyn av servicen inom SJ. En dylik översyn bör utföras av en mindre arbetsgrupp med experthjälp från SJ. Det bör vara en arbetsgrupp som arbetar öppet och i kontakt med organisationer och enskilda människor. Synpunkter och förslag bör kunna tillföras från byalag, kommuner, enskilda etc. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av servicen inom SJ.