mot · G1021132 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag till kommuner för ungdoms-, fritids- och studiecirkelverksamhet m. m. Den ökade statliga satsningen på folkrörelserna har betytt en viktig aktivering av den ordnade fritidssysselsättningen i kommunerna. Speciellt generösa är bidragsreglerna när det gäller verksamhet bland barn och ungdom. Men det finns också möjligheter att få statligt stöd till folkrörelser som organiserar vuxna och pensionärer. Utmärkande förde olika bidragen är att de endast ges till folkrörelser - föreningar och studieförbund. Kommunerna har som bekant alltid bedrivit olika verksamheter via sina fritids-, kultur- och socialnämnder. I många kommuner har dock ekonomin hindrat verksamheten att expandera, och verksamheternas omfattning har skiftat starkt från kommun till kommun. Men de bidragssystem som är i funktion innebär inte bara att nya verksamheter uppstår. De innebär också att kommunerna gör direkta vinster dels på att överlåta nya, planerade verksamheter på folkrörelser i kommunen, dels på att överföra verksamheter man tidigare bedrivit i regi på någon av dessa folkrörelser. I vissa fall kan detta vara en riktig lösning. Man sprider ansvaret, de som är direkt engagerade i en verksamhet får också beslutande funktioner. Medlemmar i idrottsföreningar etc. får själva stå för sin verksamhet. Men ofta är ekonomiska motiv de enda. Väl fungerande verksamheter i regi tvingas på grund av kommunalekonomiska överväganden över till folkrörelser, som kanske inte alls ledarmässigt eller på annat sätt är rustade att ta över. Eftersom många folkrörelser är och måste vara ideologiskt profilerade särskilt gäller detta de politiska och religiösa folkrörelserna, men också t. ex. scoutrörelsen och bildningsförbunden hör hit - finns det också andra invändningar mot att verksamheter som har bedrivits eller kan bedrivas i regi av ekonomiska skäl förs över till folkrörelser. När det gäller bildningsverksamhet är det bekant att fritids- och kulturnämnder anstränger sig att hitta sätt att få verksamheter av olika slag, exempelvis på ungdomsgårdar, klassificerade som studiecirkelverksamhet för att därmed få in verksamheten i fråga under något studieförbund. Verksamheter i regi kan givetvis också få ideologisk färgning. I kommunerna ges dock möjlighet till en allmän medborgerlig kontroll och insyn, som inte finns i den folkrörelsestyrda verksamheten. En folkrörelse kan i stort sett endast påverkas av sina egna medlemmar. Man bör i detta sammanhang ha klart för sig att medlemskapet i en folkrörelse, särskilt när det gäller barn och ungdom, stundom sker via det speciella fritids- eller studieintresset, inte primärt via engagemang i folkrörelsen i fråga. Den statliga satsningen på folkrörelserna är viktig. Men det är-av skäl som här redovisats - nödvändigt att kommuner får samma ekonomiska möjligheter som folkrörelser till statsbidrag till verksamheter bland kommuninnevånarna. Inför SIA-skolans start är detta speciellt angeläget. Under hänvisning till ovanstående föreslås att uttalar sig för att kommuner jämställs med föreningar och studieförbund när det gäller statsbidrag till ungdoms-, fritids- och kulturaktiviteter liksom studiecirkelverksamhet bland kommuninnevånarna samt hos regeringen hemställer om förslag härom. INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)