ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202179 · 1978-12-04 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:53 om minskad statskontroll över kommunerna och landstingskommunerna Genom ikraftträdandet av ny brandlag vidgades kommunernas ansvar för brandförsvaret till att omfatta räddningstjänstingripanden även vid olje- och kemikalieutflöden, ras och skred, översvämningar och andra därmed jämförliga nödlägen. Detta har inneburit krav på förberedelser för interkommunal samverkan gällande räddningstjänsten i en utsträckning som inte förekom före nämnda tidpunkt. Vid mera omfattande nödlägen ger lagstiftningen dessutom uppgiften att leda och samordna den operativa verksamheten med utnyttjande av de kommunala och andra resurser som finns att tillgå - i första hand inom det län där nödläget inträffat. I gällande brandlagstiftning föreskrivs att såväl kommunerna som länsstyrelserna skall verkställa den planläggning som fordras för effektiva insatser för räddningstjänst inom kommunen resp. länet. Ett betydelsefullt grundläggande element i sådan planläggning är den brandordning som kommun skall anta och underställa länsstyrelse. Vi önskar erinra om att det kommunala brandförsvaret utgör en samhällets skydds- och säkerhetsorganisation, vars samlade effektivitet är beroende av varje enskild kommuns räddningstjänsts resurser. Härav följer, enligt vår mening, ett absolut behov av lagstadgade rutiner och normer för övergripande bedömningar till åstadkommande av skälig effektivitet. Mot denna bakgrund framstår det som betänkligt att regeringen nu föreslår att kommuns skyldighet att underställa av kommunen antagen brandordning skall slopas. Vi vill i anslutning härtill framhålla att de remissinstanser som ställt sig negativa till förslagen i statskontrollkommitténs delbetänkande II (Ds Kn 1977:8) väsentligen utgörs av myndigheter och organisationer med nära och - utan överdrift - daglig kontakt med räddningstjänstens operativa villkor. Vi anser att vad här åsyftade remissinstanser framfört borde tillmätts avsevärt större betydelse än vad som skett vid de överväganden som föregått propositionen. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslås att avslår regeringens proposition 1978/79:53 i vad den gäller slopande av underställning av brandordning.
mot · G202180 · 1978-12-04 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:67 om förbud mot aga Propositionen innebär ett förtydligande av förhållandet mellan stadganden om misshandel å ena sidan och stadganden om vårdnadshavares ansvar å andra sidan. Därtill innebär propositionen ett slags förbud mot all kroppslig bestraffning av barn. Detta förbud har emellertid ingen rättslig betydelse. Det finns anledning att med tillfredsställelse hälsa det förtydligande som föreslås av förhållandet mellan och regler. Det får inte råda något som helst tvivel om att ett absolut förbud mot att misshandla barn råder. Även i det andra avseendet - förbudet mot aga utanför misshandelsfallenär förslaget i huvudsak bra och angeläget. Dock kan ett frågetecken sättas för de formuleringar i motivtexten som definierar förbudets räckvidd. Den absoluta omfattningen som förbudet avses få kan te sig inkonsekvent i förhållande till frånvaron av varje rättslig innebörd av förbudet och bl. a. därigenom skapa oklarhet om den verkliga räckvidden av stadgandet. Sådan oklarhet kan också följa av enskilda uttalanden i propositionen. a. pekar på uttalanden av i hans kommentar till . skiljer på förebyggande åtgärder i form av helt svaga fysiska ingrepp och fysiska ingrepp just siktande till bestraffning. Det är självklart utomordentligt svårt att dra gränsen mellan aga och de fysiska ingrepp som talar om i sin lagkommentar. Hur skall man exempelvis se på att använda någon grad av fysiskt ingrepp för att få ett barn att gå till sängs? Är det jämförligt med bestraffning eller med åtgärder att avvärja akuta olycksfallsrisker? Är det aga om man genom en knäpp på fingrarna visar för ett barn att det inte skall röra elektriska ledningar eller kopplingar? Propositionen bygger på den felaktiga föreställningen att alla gränsdragningsfrågor är lösta i och med att rekvisitet bestraffning anges i lagtext och motivering. Så är emellertid inte fallet, som visats genom de angivna exemplen. 1 stället riskerar man genom propositionens formuleringar att ge förbudet mot aga en sådan innebörd att varje förälder som använder någon form av fysiska ingrepp för annat än att avvärja olycksfallsrisker blir lagöverträdare. Det kan inte vara rimligt att ge förbudet denna innebörd. Det bör mot denna bakgrund fastslås att förbudets funktion är att klargöra att det inte föreligger någon positiv rätt att aga barn. Därutöver bör förbudet vara ägnat att lagfästa den allmänt omfattade principen att man ej skall använda fysiskt våld mot barn annat än för att avvärja hot mot barnets liv Detta får man emellertid inte göra med en sådan grad av precision att bestämmelsen inte i någon rimlig utsträckning svarar mot det allmänna rättsmedvetandet. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att i anslutning till bestämmelsen om förbud mot aga gör motivuttalanden i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G202182 · 1978-12-12 00:00:00 — 1978/79 182-184 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:37 om godkännande av om skeppsmätning med därtill hörande internationella skeppsmätningsregler Vi noterar med stor tillfredsställelse att de nya skeppsmätningsreglerna är utformade på ett sådant sätt att den internationella tillämpningen skall bli enhetlig. Om med anledning av eventuella bifall till rubricerade proposition skulle ratificera om skeppsmätning, kommer detta att innebära att de aktuella bestämmelserna träder i kraft tidigast . Vi har inledningsvis velat påminna om detta förhållande för att understryka att det inte finns anledning till ratificering innan vi klarlagt alla konsekvenser för svensk sjöfart och dess anställda. Lika klart är att skall ansluta sig till konventionen när problemen kartlagts och i möjligaste mån eliminerats. Kommunikationsministern framhåller för övrigt: Ett svenskt tillträde till skeppsmätningskonvention med därtill hörande internationella skeppsmätningsregler medför författningsändringar som kräver medverkan. Fortsättningsvis redovisas i propositionen ett antal författningsbestämmelser som måste ses över. Det hade varit önskvärt om redan nu haft en god kännedom om alla konsekvenser av en ratificering av konventionen, innan man tar ett beslut om anslutning. Detta gäller även redare och varv, som fram till konventionens ikraftträdande måste kunna agera mot bakgrund av klara entydiga bestämmelser vid nybeställningar och reparationer av fartyg m. m. Men ett än allvarligare problem anser vi vara att den internationellt varierande praxis när det gäller tillämpningen av nuvarande skeppsmätningsregler leder till allvarliga konkurrensnackdelar för svensk sjöfart. Enligt Artikel 3. Punkt 2 d) får dessa fartyg - utan ommätning - användas efter konventionens ikraftträdande. Om vi för att förbättra vårt konkurrensläge för främst de s. k. 499-tonnarna skulle vilja justera den svenska tillämpningen av nuvarande mätningsregler, så måste detta, såvitt vi kan förstå, göras innan vi ratificerar konventionen. Efter ratificeringen lär en ändring inte få göras. Var och en bör inse allvaret i att nuvarande konkurrensskillnader när det gäller nyssnämnda tonnage permanentas , dvs. Detta torde dessvärre innebära dödsstöten för många mindre redare och att deras anställda mister sina jobb. 1 1978/79. Vi noterar dock med tillfredsställelse att även kommunikationsministern finner det angeläget att sådana konkurrensnackdelar elimineras. Vi tror oss veta att svenska myndigheter agerat internationellt sedan åtskilliga år för att ge det befintliga skeppsmätningssystemet en enhetlig tolkning. Dessvärre har dessa strävanden rönt foga framgång. Mot denna bakgrund förutsätter vi, att även om nu bifaller propositionen 1978/79:37,så kommer regeringen inte att expediera framställning om anslutning till aktuell förrän man uppnått en för berörda parter godtagbar lösning av de problem vi ovan antytt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande eliminering av konkurrensnackdelar m. m. för svensk sjöfart. () () i