mot · G102815 · 1978-01-23 00:00:00 — om utvecklingsplaner för m. fl. Kapitalismens strukturrationalisering inom gruv- och stålindustrin kommer att få återverkningar på hela näringslivet i Bergslagen. Därför föreslås i motionen en utvecklingsplan för och de övriga länen i Bergslagen vilken förhindrar en sysselsättningskatastrof. Motionen föreslår en plan för , innebärande: stålindustrin ökar bevaras, nyetablering av verkstadsindustrier, träförädlingsindustrier i norra och västra , minskad massaexport och i stället färdigförädling inom landet, ökat byggande inom industrin, bostadssektorn och offentiga sektorn, bevarande av skinn- och tekoföretagen samt utbyggnad av kollektiv och socialservice. För detta krävs att staten övertar basnäringar och att skattepolitiken förändras så att den offentliga sektorn kan expandera. Bergslagens näringsliv bygger på järnhantering, vilken har flerhundraåriga traditioner. Den nu pågående strukturomvandlingen inom gruv- och stålindustrin innebär en katastrofal utveckling. Många gruvor och järnbruk hotas av nedläggning, och därmed kommer flera orter att gå mot en långsam död. Andra brukssamhällen kommer att ytterligare utarmas på sysselsättning. En sådan utveckling måste förhindras. Kapitalintressena, som sugit ut råvaror och arbetskraft , har inget ansvar annat än för aktieägarnas kapitalvinster. Därför måste statsmakterna gripa in och utarbeta och genomdriva en planering som förhindrar utarmningen av Bergslagen. En sådan planering kan ske inom nu existerande planeringsområden, t. ex. - dvs. är en del av det svenska klassamhället där förmögenhet och makt alltmer koncentreras på ett fåtal händer. Arbetarklassen i har ständigt fått försvara rätten till arbete, sin levnadsstandard och sin miljö mot profitintressena, vilka fortfarande tillåts vara drivkraften i utvecklingen. Under högkonjunkturer kammar bolagen hem jättevinster. När konjunkturen viker hålls de under armarna - tidigare av en socialdemokratisk 1* 1977/78. regering, nu av en borgerlig regering - med allehanda subventioner och hjälpinsatser. Det kapital som styr utveckling ligger i ett fåtals händer, trots att det arbetats ihop av arbetarna under hårda villkor i generationer Detta kapital skall användas för länets framtida utveckling av produktion och konsumtionsmöjligheter, och det är helt orimligt att beslutanderätten över denna vår framtid ligger utanför demokratisk kontroll. Sysselsättningen i bygger på de rika tillgångarna på skog och malm. Näringslivet är därför baserat på tung industri: en arbetare av tre arbetar vid något av de stora järn-, stål-eller pappersbruken. Privata storbolag behärskar och utnyttjar råvarorna. På järn-, stål- och metallsidan är det , , , , , ASEA m. fl. På skogs- och papperssidan är det , Billerud, NCB, Kopparfors och Korsnäs-Marma m. fl. Det offentliga och kooperativa ägandet i länet är mycket lågt och detta trots att Domnarvets och gruvorna blivit halvstatliga i . och äger ännu hälften av bolaget. Det privata ägandet och maktkoncentrationen är långtgående i länet. Näringslivet är ensidigt sammansatt, och tunga arbetsplatser dominerar. Den kvinnliga undersysselsättningen är markant. Ungdomens möjligheter att få ett jobb på hemorten minskar. En kraftig regional obalans förekommer inom länet. De nu pågående strukturförändringarna inom den malmbaserade produktionen kräver som ett första steg en kraftfull politik för att garantera den grundläggande rättigheten: RÄTTEN TILL ETT MENINGSFULLT ARBETE. var på arbetsförmedlingarna i 3 923 personer registrerade utan arbete, och därav var ungdomar. I arbetsmarknadsutbildning fanns 4 228 personer och i beredskapsarbete 1 411 personer. Över 6 000 sysselsätts via samhällsstöd. Till detta skall läggas en stor dold arbetslöshet främst bland kvinnor. För att uppnå riksgenomsnittet för kvinnlig sysselsättning behövs ca 6 000 jobb i . Till bilden av arbetsmarknadsläget skall läggas alla de som står inför direkt hot om permittering eller avsked. Företagen har utnyttjat det statliga stödet i form av 25-kronan för utbildning i företagen. var det 84 företag, omfattande drygt 12 000 personer, som utnyttjade statens socialbidrag" till företagen. i räknar med att statens sysselsättningsbidrag även kommer att få fortsatt stor betydelse för att motverka permitteringar och avsked. har 102 företag i varslat om driftinskränkningar som sammanlagt berört 2 611 anställda. Av dessa 2 611 har varslen återkallats för 1 200 personer. Av resterande 1 600 varslade personer är 400 korttidsvarslade. Detta innebär att länets arbetsmarknad åderlåtits på minst 1 200 arbetstillfällen . Mot kapitalismens planlöshet - planerad produktion Arbetsköparna tar inget ansvar för sysselsättningen. De kräver statliga sysselsättningsbidrag för att inte permittera och avskeda. Arbetslöshetsstatistiken är en förödande dom över kapitalismens planlöshet och anarki. Kapitalismen förmår inte ge lönarbetarna jobb, trygghet och en säker utkomst. Kapitalismen kan inte garantera den grundläggande mänskliga rättigheten - ett arbete. Det behövs en planerad utveckling som alternativ till dagens privatkapitalistiska anarki. Ungdomen har rätt till ett meningsfullt arbete och inte enbart nödhjälpsarbeten på kort sikt. Kvinnorna måste ha rätt till ett arbete och inte ständigt vara reservarbetskraft. Arbetsvillkoren måste förbättras på våra arbetsplatser - arbetstidsförkortning och lugnare arbetstakt ger nya arbetstillfällen. En förbättring av den kollektiva servicen ger många nya arbetstillfällen. Miljöområdet kräver sysselsättningsalstrande åtgärder. Men det grundläggande villkoret för full sysselsättning i är att länets basnäringar utnyttjas till fullo. Väsentligt ökad förädling av råvaror är en nödvändighet. En långsiktig, planmässig hushållning är den enda garantin för trygghet i jobbet - både och . En sådan utveckling kräver kraftigt ökade samhälleliga insatser, såväl på det statliga som på det kommunala området. En förutsättning är att skattebördorna radikalt omfördelas, att de statliga insatserna går till produktiva basinvesteringar och inte till aktiespekulationer eller till att hålla privatkapitalet under armarna samt att länets utveckling inte längre styrs av det privata vinstintresset hos storfinansen. Satsa på ökad förädling av stålet Strukturomvandlingen av stålindustrin innebär att sysselsättningen kommer att minska. Domnarvets kommer att mista drygt tusen arbetstillfällen. i kommer att läggas ned. Personalminskningar kommer att ske vid järnbruken i , och . Detta är resultat av den kapitalistiska strukturomvandlingen för att säkra aktieägarnas vinster på bekostnad av arbetarnas sysselsättning. stålindustri måste bevaras och utvecklas. Inga nedläggningar eller inskränkningar i sysselsättningens storlek kan tillåtas. Det gäller att hela stålindustrin samordnas och förstatligas och att en satsning sker på ny teknik, nya produkter och ökad förädling. Koncentrationen av stålindustrin till färre orter, tron på stordriftsfördelar och en neddragning av stålindustrins omfattning innebär att gruvorna i Västerbergslagen och andra gruvor i Bergslagen får slå igen. En offensiv stålpolitik, byggd på förädling och satsning på nya marknader, medför att gruvorna och gruvorterna kan leva vidare. gruvindustri kan inte tillåtas försvinna. Ökad förädling av malmbaserad produktion innebär i första hand verkstadsindustrier som gör färdigprodukter. Detta kan ske i nära samarbete med stålindustrin, främst specialstålindustrin. Nuvarande kapitalexport och därmed etablering av verkstadsindustrier utomlands måste stoppas. Investeringarna måste ske i de delar av landet som har stora sysselsättningssvårigheter, t. ex. Bergslagen. Trots brist på goda bostäder är byggnadsverksamheten låg i . En satsning på förädling av länets råvaror ger ökat industribyggande. Byggandet av bostadslägenheter måste öka betydligt. Inom den offentliga sektorn krävs satsningar på barnomsorg, sjuk- och åldringsvård samt fritidsmiljöer för ungdom, vilket kräver stora byggnadsinsatser. Ett ökat byggande ger inte bara jobb till byggnadsarbetare utan även till länets gruv- och stålindustri. Stoppa rovdriften på skogen Storfinansen har gjort stora vinster på att skövla skogstillgångar. I norra och västra bedrivs rovdrift på skogen. Skogsråvaran transporteras obearbetad eller som halvfabrikat ut ur länet och landet oförädlad. Sysselsättningen i dessa regioner, där skogen är råvara, måste bygga på en långtgående förädling. Den ökade mekaniseringen i skogsbruket innebär ännu mindre arbetstillfällen som de skogsvårdande åtgärderna inte utvecklas så att de kan kompensera dessa minskningar. Det behövs en kraftig satsning på forskning, utveckling och förädling. Profitintresset bör helt elimineras inom skogsbruket, och en satsning måste ske från statens sida på industriell utbyggnad, som innebär en produktionsutveckling som styrs av långsiktiga samhälls-, miljö- och arbetarintressen. Öka förädlingen av papper och massa inom landet Inom pappers- och massaindustrin tas råvara som sedan endast görs till halvfabrikat och exporteras till utlandet. Denna råvaruexport är ett verksamt bidrag till rovdriften och bristen på skog. Pappers- och massaindustrin måste utvecklas och göra mer färdiga varor. En sådan förädling inom vårt land ökar sysselsättningstillfällena, och en stor del av denna förädling kan förläggas till . En väsentlig del av sysselsättningen i Västerdalarna bygger på skinnindustrins fortbestånd. Denna industrigren måste få helt nya och förändrade resurser. En handelspolitik måste utformas som bygger på direktavtal mellan och andra länder. Därmed kan dagens skinnindustriinriktning mot exklusiva plagg slopas och i stället tillverkningen inriktas på vardagsnära och vettiga plagg. Skinnindustrin måste för denna omvandling ingå i en samlad statlig industripolitik. Behoven av att förbättra den kollektiva servicen är stora. Det gäller sjukvård, barnomsorg, ungdomens fritidsmöjligheter, kollektivtrafiken m. m. Med nuvarande skattepolitik minskar dessa möjligheter. I stället blir det en nedtrappning av samhällsservicen. I blir sjukvårdens utbyggnad i W 85 rena önsketänkandet, om inte kommunernas ekonomi radikalt förbättras. En satsning på ökad samhällsservice i kräver att skattesystemet omvandlas så, att de bärkraftigaste (företag, förmögenheter och höginkomsttagare) i länet får bära huvudbördan. En statskommunal enhetsskatt är en lösning. Detta är de viktigaste näringsgrenarna, vilka måste utvecklas i för att kunna ge ungdomen arbete på hemorten, för att kvinnorna skall få en chans på arbetsmarknaden och för att de verksamma i arbetslivet skall få behålla sina jobb. Ökad förädling - mindre energibehov En ökad förädling av råvarorna, skog och malm, innebär ett mindre energibehov. Ökad förädling av varje ton malm och skog ger fler jobb och ett mindre energibehov i förhållande till produktionsvärdet än det nuvarande slöseriet med energi och råvaror. Den kapitalistiska strukturomvandlingen inom stål- och gruvindustrin med mindre sysselsättning, negativa följdverkningar på sysselsättningen i andra branscher, den tidigare krisens verkningar inom skogsnäringen och den offentliga sektorns ekonomiska kris kräver en utvecklingsplan för hela länet - - för att förhindra en katastrof. Regeringen bör ges i uppdrag att snabbt utarbeta en utvecklingsplan för varje län i det krisdrabbade Bergslagen. För skall en sådan utvecklningsplan innehålla: - Utveckling av stålindustrin med ökad förädling och ny teknik och produkter. Minst nuvarande sysselsättningsnivå skall bibehållas i stålverket. Inga nedläggningar eller inskränkningar. - Samordning och planering av gruv-, stål- och verkstadsindustrin så att gruvindustrin och dess orter bevaras. - Nyetablering av verkstadsindustrier som en del av vidareförädlingen av stålprodukterna. - Förädling av skogsråvaran i norra och västra . Etablering av träförädlingsindustrier. - Massa- och pappersindustrin minskar exporten av halvfabrikat och övergår till att helt förädla råvaran, bl. a. i . - Ökat byggande inom industrin, bostadssektorn och den offentliga sektorn. - Handelspolitiska åtgärder för att bevara skinn- och tekoindustri. Skinnindustrin övergår till mer produktion för vanligt folk. - Utbyggnad av kollektiv och social service, bl. a. barnomsorg och sjukvård, kollektivtrafik samt fritidsmiljöer för ungdom. - En skattepolitik som ger kommuner möjlighet att bygga ut den kollektiva servicen. Införandet av en statskommunal enhetsskatt. - Samhället övertar helt basnäringar och satsar kapital för utveckling, som forskning och utvecklingsinsatser får högsta prioritet. Med stöd av det anförda föreslås att beslutar 1. att hos regeringen begära en utvecklingsplan för enligt vad i motionen anförs, 2. att hos regeringen begära utvecklingsplaner för övriga län i Bergslagen.