ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021068 · 1978-01-25 00:00:00 — om rätten för rörelsehandikappad till ersättning för egen bil De nya reglerna för handikappersättning har varit i kraft . Avsikten med den nya reformen var att vidga möjligheterna för handikappade att erhålla ersättning för merkostnader och vårdbehov. Trots detta har det successivt skett en snävare tillämpning av lagen. har handikappades kostnader för bil räknats med i det bidragsberättigade underlaget. Försäkringsdomstolen har emellertid i flera utslag inte godkänt att utgifter för egen bil får medräknas, om tillgång till färdtjänst finns inom hemkommunen. Denna tillämpning har kraftigt kritiserats av handikapporganisationerna och också föranlett en översyn av frågan inom . Många handikappade uppfattar tillämpningen som ett steg tillbaka inom handikappområdet. accepterade kritiken och föreslog i sin utvärdering mer generösa bestämmelser. DHR, HCK, , och tillstyrker förslag att ersättning för egen bil kan utgå även när kommunen erbjuder färdtjänst. I årets budgetproposition har regeringen emellertid inte tillmötesgått detta krav. Detta kommer att leda till en fortsatt urholkning av en reform, som var tänkt att bli mycket betydelsefull för de handikappades möjligheter att leva självständigt i samhället. Bilen används av handikappade inte bara som ett kommunikationsmedel utan också som ett tekniskt förflyttningshjälpmedel för att självständigt kunna företa såväl korta som långa resor. Bilen ger möjlighet till frihet och oberoende på ett helt annat sätt än vad den kommunala färdtjänsten någonsin kan erbjuda. Säkerheten för att komma till och från arbete kräver att rörelsehindrade har tillgång till bil. Även inom områden, där färdtjänsten är väl utbyggd, kan man inte tillgodose krav på punktlighet. Svårigheter i detta avseende medför begränsningar i möjligheten att erhålla arbete. Kvaliteten på färdtjänsten är mycket ojämn. Dessutom är kostnaderna per resa mycket höga, vilket vidimeras i annat sammanhang i budgetpropositionen. En enkel resa med specialfordon kostade /77 i genomsnitt i . för enbart dagliga arbetsresor sammanlagt . Med taxi blir kostnaden . Den kommunala färdtjänsten blir sålunda totalt sett ett mycket kostsammare alternativ för samhället än att ge handikappade möjligheten att använda bilen som förflyttningshjälpmedel. Med hänvisning til! att hos regeringen begär förslag som innebär att merkostnaden för egen bil beaktas vid bedömningen av rätt till handikappersättning, oberoende av tillgången till .
mot · G1021069 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 1069-1079 om bidrag till handikappades merkostnader för rekreationsresor 1 vårt land finns en rätt stor grupp gravt handikappade människor rullstolsbundna eller kanske sängbundna. Många vistas på sjukhus, en del kanske vårdas i hemmet. För den som lider av ett sådant handikapp är det naturligtvis av utomordentligt stor betydelse att kunna göra en resa för att få miljöbyte och rekreation. Men tyvärr medför en sådan resa stora ekonomiska kostnader. Den svårt rörelsehindrade måste inte endast betala sin egen resa utan får även betala för den ledsagare som den handikappade är beroende av för att över huvud taget kunna företa en rekreationsresa inom eller utom landet. För att uppnå jämlikhet med friska människor borde det vara naturligt att de handikappade på något sätt fick ersättning för ledsagarens resa. Den handikappade som är sängbunden och som måste använda sig av flyg behöver ta flera platser i anspråk. Detta innebär att vederbörande får betala kostnaden för även dessa platser. F. n. finns inget samhälleligt stöd för den handikappades merkostnader i samband med rekreationsresor. Dessa grupper i samhället är i olika avseenden missgynnade. För att den handikappade inte skall behöva göra alltför stora uppoffringar i förhållande till friska människor, vilka ju har helt andra möjligheter till välbehövlig rekreation, anser vi det vara nödvändigt att även den handikappade kan företa en rekreationsresa. Bidrag bör utgå för de merkostnader som den handikappade drabbas av på grund av att denne är nödsakad att ha med sig en ledsagare på resan eller måste utnyttja flera platser i ett flygplan. Med hänvisning till det anförda hemställs att anmodar regeringen att på lämpligt sätt utreda frågan om införande av bidrag för handikappades merkostnader i samband med rekreationsresor. () () 1 1977/78.
mot · G1021070 · 1978-01-24 00:00:00 — av och om utförsäkrades vårdavgifter har Ni enligt våra uppgifter tillgodo. När Vi därefter ej längre kan ersätta sjukhusvården får Ni i regel själv betala vårdavgiften. Sjukhuset kan lämna Er uppgift om vårdavgiftens storlek. Ett dylikt meddelande kan man få från den allmänna om man är gammal och sjuk, inlagd på sjukhus, kanske utan tillgångar, kanske ensamstående. För patienter som uppbär hel ålderspension eller hel förtidspension ersätter sjukförsäkringen enligt 4 kap. 3 § lagen om allmän försäkring kostnaden för sjukhusvård under sammanlagt . Därefter får patienten själv betala fortsatt sjukhusvård. Vårdavgiften uppgår f. n. till . Detta är i och för sig inget högt belopp men kan ändå vålla ekonomiska svårigheter för den som enbart har pensionen att klara alla utgifter med. Om man inte är nöjd med beslut, kan man visserligen klaga hos . erbjuder även biträde med formuleringen av skrivelsen. Dessutom finns möjlighet att vända sig till den kommunala socialvården för att få ekonomiskt bidrag. För den som är gammal och sjuk, kanske ensamstående och inlagd på sjukhus, är dessa praktiska detaljer inte så lätta att ordna inom den tid som meddelande medger. I socialförsäkringsutskottets betänkande 1976/77:28 behandlas några motioner i detta ärende med anledning av propositionen 1976/77:116 om ändrade ersättningsregler inom sjukförsäkringen m. m. I betänkandet framhålls att det förutsätts att sjukvårdshuvudmännen vid behov skall medge avgiftsnedsättning eller avgiftsbefrielse så att patienterna tillförsäkras visst utrymme för bostads- och andra levandskostnader, bl. a. vid kortare sjukhusvistelser. Det har vidare förutsatts att frågan om ändrade avgiftsregler för utförsäkrade patienter möjligt kommer att prövas inom efter samråd med . Prövningen skall enligt betänkandet ske bl. a. på grundval av material som redovisats av socialutredningen i dess delbetänkande (Ds S 1977:2) och av . Enligt uppgift är betänkandet f. n. föremål för en överarbetning inom departementet. Något lagförslag i frågan är ännu ej aktuellt. I propositionen 1976/77:116 förutsattes att tillämpningen av avgiftsreglerna skulle vara generös. Med anledning av att regelmässigt utsänder brev av den lydelse som har refererats och att frågan ännu ej lösts anser vi det angeläget att betona vikten av att sjukvårdshuvudmännen vid bedömningen av sjukvårdsavgifterna i högre grad beaktar verkningarna för de utförsäkrade patienterna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till nya regler för utförsäkrades erläggande av sjukvårdsavgift. () () 1* 1977/78.
mot · G1021071 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:1071 av m. fl. om försäkringsskyddet för elev som deltar i arbetsmarknadsutbildning Elever som deltar i arbetsmarknadsutbildning och uppbär utbildningsbidrag är försäkrade enligt arbetsskadeförsäkring. Försäkringen gäller under de moment i utbildningen då eleven utför arbete som stämmer överens med eller till sin art liknar sådant som vanligen utförs vid förvärvsarbete. Som arbetsskada räknas skada till följd av: Olycksfall i arbetet. Till olycksfall räknas även skada genom mekanisk inverkan, solsting, värmeslag, förfrysning m. m. Annan skadlig inverkan (arbetssjukdom), exempelvis genom farliga ämnen, energistrålning, ovanligt ansträngande rörelser eller arbetsställningar, bullar och smitta. Även psykiska påfrestningar kan i vissa fall omfattas av försäkringen. Vissa smittosamma sjukdomar kan räknas som arbetsskada, t. ex. gulsot och sjukhussjukan. Färdolycksfall i samband med resor mellan bostaden och utbildningsstället omfattas inte av arbetsskadeförsäkringen. Som framgår av den sista passusen i arbetsskadeförsäkringen omfattas inte resorna till och från arbetet. Detta måste för de allra flesta AMU-elever uppfattas som en klar försämring i förhållande till tidigare tillämpad yrkesskadeförsäkring. Försäkringsskyddet upphör i och med att eleven lämnar sin arbetsplats, och hon/han samt efterlevande riskerar att stå helt utan försäkringsskydd, om exempelvis en trafikolycka inträffar under färd till eller från arbetet. Rimligen borde arbetsskadeförsäkringen även täcka den delen av arbetstiden som i de allra flesta fall inräknas i gällande försäkringar för arbetstagare på svensk arbetsmarknad. Med anledning av vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär att elever som deltar i arbetsmarknadsutbildning och uppbär utbildningsbidrag omfattas av försäkringsskydd i samband med färdolycksfall med resor mellan bostaden och utbildningsstället. () () () () () ()
mot · G1021072 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:1072 av i om översyn av föräldraförsäkringen Föräldrapenning enligt 4 kap. lagen om allmän försäkring utgår numera i tre olika former, nämligen som föräldrapenning i samband med barns födelse, som särskild föräldrapenning att uttas tills barnet börjar skolan och som föräldrapenning för tillfällig vård av barn i samband med barns eller ordinarie vårdares sjukdom, besök i förskole- och barnavårdsverksamhet m. m. samt i samband med barns födelse. Enligt 20 kap. 2 § lagen om allmän försäkring skall, vid tillämpning av bestämmelserna i 4 kap. om föräldrapenning, med förälder likställas den med vilken förälder är eller har varit gift eller har eller har haft barn. Bestämmelsen innebär beträffande sammanboende utan gemensamma barn att de ej kan uppbära föräldrapenning för varandras barn. Om de sammanboende däremot har både egna och gemensamma barn, har de rätt att uppbära föräldrapenning inte bara för de gemensamma barnen utan även för varandras barn. Om de sammanboende är eller har varit gifta med varandra men inte har gemensamma barn har de rätt till föräldrapenning för varandras barn. Om de sammanboende har haft gemensamt barn har de rätt till föräldrapenning för varandras barn. Enligt 18 § förordningen om statliga bostadsbidrag till barnfamiljer (1976:263) skall beträffande bostadsbidrag man och kvinna som lever tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden och har gemensamt hushåll men ej gemensamma barn jämställas med gifta och sammanboende med gemensamma barn. Enligt min mening bör samma regler som gäller beträffande bostadsbidragen gälla även för föräldraförsäkringen, dvs. att sammanboende utan gemensamma barn bör ha rätt att utnyttja föräldraförsäkringen för vård även av den andres barn. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att vad som anförts i motionen beaktas vid översyn av föräldraförsäkringen. HANS () i
mot · G1021073 · 1978-01-25 00:00:00 — av och om studiehjälpen principbetänkande visade på betydande brister i studiestödet, framfor allt för de gymnasiestuderande. I avvaktan på förslag från utredningen lägger inte utbildningsministern fram några förslag om ändringar i studiefinansieringssystemet. Tilläggsdirektiv skall utfärdas , och det är angeläget att utredningen arbetar skyndsamt för att ge underlag för reformering av studiehjälpen och studiemedelssystemet. Ett område inom vilket det är särskilt angeläget att vidta förändringar är studiestödet till de ungdomar som studerar i gymnasieskolan och som har flyttar hemifrån och alltså har en egen skonomi, oberoende av föräldrarna. Dessa ungdomar har en mycket svår situation. har lagt fram förslag om provisoriska förändringar i studiestödet för 18-19-åringar. Förslagen har remissbehandlats,och remisssvaren bearbetas nu i departementet. Det är angeläget att förslag på grundval av utredningens förslag i detta avseende skyndsamt kan läggas fram för riksdagsbeslut. Därför bör uttala att en reformering av studiesödet för 18-19-åringar bör prioriteras framför andra studiesociala åtgärder. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att en reformering av studiestödet för 18-19åringar bör prioriteras framför andra studiesociala åtgärder. () ()
mot · G1021074 · 1978-01-25 00:00:00 — om sjukpenningen för kort- och deltidsanställda Sjukpenning utgår av den sjukpenninggrundande inkomsten delad med 365.1 de s. k. hemmamakefallen sker dock ingen anknytning till inkomsten. I stället utgår sjukpenning med ett fast belopp per dag. Den sjukpenninggrundande inkomsten är den beräknade inkomsten, för år räknat, av anställning eller av annat arbete. Sjukpenning utgår normalt inte för insjuknandedagen. En ytterligare begränsning utgör den s. k. fridagsregeln som är tillämplig vid korttidssjukdom, närmare bestämt då sjukperioden omfattar , insjuknandedagen oräknad. 1 sådana fall utgår sjukpenning för arbetsfri dag endast i den mån antalet sådana dagar, insjuknandedagen oräknad, överstiger två. Fridagsregeln och det faktum att sjukpenningen beräknas på årsinkomsten kan medföra problem för vissa kategorier. Det gäller de kort- och deltidsanställda. Sjukpenningens kompensationsnivå kan bli lägre än den genomsnittliga. Om t. ex deltidsanställd blir sjuk , dvs. under period som omfattar arbetsfria dagar, får denne ingen sjukpenning för dessa, trots att vid beräknande av sjukpenningens storlek årsinkomsten delats med 365. De arbetsfria dagarna borde ej räknas bort vid korttidssjukdom. Det måste också vara angeläget att sjukskrivningsperioderna blir så korta som möjligt. Nuvarande system stimulerar inte till detta. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att förslag om ändrade sjukpenningförmåner för kort- och deltidsanställda, i enlighet med vad som anförs i motionen, föreläggs .
mot · G1021075 · 1978-01-24 00:00:00 — om utbetalningen av sjukpenning vid korttidssjukdom I propositionen 1977/78:100, bilaga 8, anges att antalet sjukdagar som ersätts av sjukförsäkringen fortsätter att öka, om än i något långsammare takt . Av det totala antalet sjukdagar hänför sig till sjukledigheter som är kortare än , men dessa svarar för av antalet sjukfall. För försäkringskassorna medför de korta sjukfallen en avsevärd administrativ belastning. Den kan uppskattningsvis beräknas till av de totala administrationskostnaderna. Dessa har fördubblats och uppgår nu till miljardbelopp. Sjukförsäkringen finansieras, som bekant, till genom socialförsäkringsavgifter från arbetsgivare och egenföretagare. Sjukförsäkringsavgiften utgår på lönesumman och förslås höjd med en procentenhet till fr. o. m. Utvecklingen är oroande. Den är också föremål för studium i olika sammanhang. Sålunda utreder orsakerna till de senaste årens ökning av antalet sjukdagar, och arbetsmarknadsparterna har uppdragit åt en gemensam arbetsgrupp att närmare granska frånvaron och dess orsaker. Utan att avvakta resultatet av detta utredningsarbete borde man emellertid söka hejda ökningen av administrationskostnaderna och helst också åstadkomma reella besparingar i förhållande till nuläget. Väsentliga sådana torde endast kunna uppnås genom strukturförändringar i systemet, t. ex. genom överföring av korta sjukfall till arbetsgivarna eller ökad samordning och minskad komplexitet i förmånssystemet. anmäler den anställde i de flesta fall sin sjukfrånvaro förutom till även till sin arbetsgivare. För företagen medför sålunda de korta sjukfallen en administrativ belastning. Denna skulle sannolikt inte behöva bli avsevärt större om sjukpenningen också utbetalades av arbetsgivaren och då i anslutning till ordinarie löneutbetalningstillfälle. Arbetsgivaren skulle sedan äga rätt att dra av den sålunda förskotterade sjukpenningen från sjukförsäkringsavgiften vid kommande inbetalning av arbetsgivaravgifter. En förändring av detta slag skulle tvivelsutan reducera försäkringskassornas administrationskostnader högst avsevärt. Med ledning av iakttagelser och uppgifter som framkommit vid granskning av det aktuella förvaltningsområdet kan det röra sig om belopp i storleksordningen 400 milj. kr. eller av den totala lönesumman. Mot denna betydande besparing skall givetvis ställas de merkostnader som åsamkas företagen i form av ökade administrativa åtaganden. Dessa kan emellertid förväntas bli tämligen måttliga. Totalt sett borde åtgärden sålunda leda till en klart minskad kostnadsbelastning på näringslivet utan försämring för den enskilde löntagaren. I dagens ansträngda ekonomiska läge synes det särskilt angeläget att möjligheterna till här föreslagen omläggning av administrationen inom den allmänna försäkringens ram prövas och genomförs. Med stöd av det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande överföring av utbetalningen av sjukpenningen vid korttidssjukdom från försäkringskassorna till arbetsgivarna.
mot · G1021076 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1076 av i och om resetilläggen inom studiehjälpssystemet 1 budgetpropositionen, bilaga 12, , föreslås bl. a. en höjning av resetilläggen samt en justering av avståndsintervallen. Departementschefen anför att det är väsentligt att genomföra förbättringar på studiehjälpens område så att stöden inte urholkas av det rådande kostnadsläget. Till detta uttalande kan vi helt ansluta oss. I princip har vi ej något att invända mot de förändringar som föreslås i fråga om avståndsintervallen, men vi vill dock väcka uppmärksamhet på en icke tillfredsställande konsekvens som uppstår i och med den föreslagna förändringen. Som exempel kan nämnas att de elever som har en resväg på 25 resp. till gymnasieskolan enligt nu gällande regler erhåller 190 resp. . Genom den föreslagna förändringen av avståndsintervallen kommer dessa elever att hänföras till 19 resp. 27 km-intervallet och därigenom få oförändrat resetillägg. Med all säkerhet kan man utgå ifrån att bussbolagen kommer att höja biljettpriserna . Hur mycket höjningen kommer att uppgå till är svårt att nu förutsäga. Klart är dock att elever i det exempel vi anfört ovan kommer att få sin studiehjälp urholkad, om ej någon form av garantiregel kompletterar den föreslagna förändringen. Då vi utgår från att denna försämring för vissa elever ej har varit departementschefens mening vid hans ställningstagande till förslaget, är det av vikt att vid sin behandling av frågan beaktar de negativa konsekvenser förändringen av resetilläggen kan få för vissa elever. Ett tillägg som garanterar eleverna skälig kompensaton för ökade reskostnader bör därför tillföras förslaget. Resetillägget har stor betydelse för att underlätta möjligheterna till gymnasiestudier för elever boende utanför gymnasieorten. Även om systemet med resetillägg fungerat i stort väl, så har det ändock visat sig att elevernas egna utlägg för resor till skolan varierar i alltför stor grad. Även om den föreslagna ändringen av avståndsintervallet kommer att utjämna de nu rådande skillnaderna, så anser vi att en översyn är påkallad av gällande regler. Ett regelsystem som är mer anpassat till den faktiska resekostnaden vore att föredra. bör därför hos regeringen begära en översyn i nämnda fråga. Med anledning av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående resetillägg inom studiehjälpssystemet.
mot · G1021077 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om efterlevandepension oberoende av kön 1 motionen 1976/77:466 ang. könsneutral efterlevandepension framförde vi följande: Frågan om en i förhållande till könen neutral efterlevandepension inom socialförsäkringen har vid upprepade tillfällen varit föremål för debatt i . a. begärde 1967 (SOU 1967:38) att frågan om jämställdhet mellan män och kvinnor i socialförsäkringssystemet skulle bli föremål för särskild utredning. I pensionsförsäkringskommitténs slutbetänkande (SOU 1971:19) redovisades därför vissa överväganden i fråga om utformningen av ett framtida familjepensionssystem. Kommittén ansåg att änkepensioneringen , när kvinnorna i högre grad kunde ägna sig åt förvärvsarbete, borde ersättas med dels en utbyggd barnpensionering, dels särskilda åtgärder för efterlevande som på grund av sin ålder eller av andra skäl hade särskilda svårigheter på arbetsmarknaden. Kommittén, som fann det svårt att med bestämdhet förutsäga när en så omfattande pensionsreform skulle kunna genomföras, ansåg för sin del att främst sociala skäl talade mot ett slopande av änkepensioneringen. Kraven på jämställdhet mellan män och kvinnor har vuxit sig allt starkare. Åtgärder har på en rad områden vidtagits för att undanröja kvardröjande orättvisor. uttalade (SfU 1974:24) med anledning av motioner beträffande efterlevandepensionerna att det kunde ifrågasättas om pensionssystemet i nuvarande utformning erbjuder en ändamålsenlig form för efterlevandepension . Man förordade att frågan om hur ett efterlevandeskydd som är neutralt i förhållande till kön närmare kunde utformas borde bli föremål för fortsatta, mer ingående överväganden. fick därefter denna fråga som tilläggsuppdrag. Enligt vår mening har man gång på gång skjutit denna viktiga fråga och någon reell lösning är inte att vänta förrän . Vissa grupper har redan löst frågan om könsneutral efterlevandepension, exempelvis statstjänstemän och riksdagsmän. Frågan har aktualiserats också inom den kommunala sektorn. För den övervägande delen löntagare kvarstår dock ojämlikheten. Det är beklagligt att man inte ens inom ATP löst detta problem, eftersom hela detta system ju bygger på avgifter från såväl manliga som kvinnliga anställda. Ytterligare har gått, och ingenting har hänt i frågan, varför vi återkommer med vår hemställan 1. att uttalar att efterlevandepensionen skall vara lika, oberoende av kön, 2. att hos regeringen begär att pensionskommittén med förtur utreder frågan om en könsneutral efterlevandepension. () ()
mot · G1021078 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en ny kvinnoklinik vid i Socialdemokraterna på läns-bänken har i motioner och interpellationer krävt projekteringsstart för byggande av en ny kvinnoklinik vid i . Bakgrunden till detta krav arden helt oacceptabla situation som råder för såväl patienter som personal vid kliniken. Förhållandena har tidigare ingående beskrivits i våra motioner och har verkligen inte förbättrats . har vid besök på platsen kunnat konstatera stora brister och anförde i sitt betänkande 1976/ 77:25 i anledning av vår motion 1976/77:467 följande. Utskottet har inhämtat att kommittén för akademiska sjukhusets utbyggande avser att hos regeringen begära projekteringstillstånd för en ny kvinnoklinikbyggnad. Då det är viktigt att lokalfrågan för kvinnokliniken löses, förutsätter utskottet att regeringen tar positiv ställning i frågan utan dröjsmål. I årets budgetproposition konstaterar föredragande statsrådet helt kort: "har begärt att få i uppdrag att projektera för en nybyggnad för kvinnokliniken. Regeringens prövning av förslaget är ännu inte avslutad. Det är således alltjämnt oklart när en från flera synpunkter angelägen projekteringsstart kan ske. Det förtjänar i sammanhanget påpekas att byggnadsverksamheten har minskat kraftigt i kommun och län. Det stora statliga byggande som funnits i området är nu mycket begränsat, detta som utbyggnaden av har stoppats av den borgerliga regeringen. Sysselsättningssituationen för byggnadsarbetarna i län är besvärande och kan förvärras ytterligare, trots att av byggnadsarbetarna nu går arbetslösa. Därför är byggandet av kvinnokliniken viktigt också från sysselsättningssynpunkt. Med hänvisning till vad som anförts föreslår vi att anmodar regeringen att utan dröjsmål föranstalta om start av projekteringsarbetet för en ny kvinnoklinik vid i . HANS () () () ()