mot · G1021748 · 1978-02-09 00:00:00 — 1977/78 1748-1751 med anledning av propositionen 1977/78:24 om ny befälsordning för det militära försvaret Nytt tjänsteställningssystem för krigsmakten infördes fr. o. m. jämlikt Kungl. Vissa övergångsbestämmelser och kompletterande anvisningar utfärdades med generalorder och expeditionschefsskrivelse med senare kompletteringar. Enligt regeringens proposition 1977/78:24 (s. 57) om ny befälsordning för det militära försvaret bör det genom tjänsteställningsreform införda tjänsteställningssystemet i princip gälla även efter befälsordningsreformen. Tillfället har således icke tagits till vara att i efterhand rätta till de orättvisor i tjänsteställningen som vid genomförandet av tidigare reform drabbade det icke-aktiva befälet och som bl. a. påtalats av dettas organisationer, ej minst av nuvarande (), tidigare Värnpliktiga underofficerares riksförbund (VUOR), vilket märkligt nog nu icke ens hörts såsom remissinstans. En huvudprincip för utarbetande av ovannämnda övergångsbestämmelser varatt personal, som redan innehar en - i jämförelse med det nya systemet högre tjänstegrad, skall inte förlora denna vid övergången. Såsom nedan påvisas iakttogs ej denna princip för vissa reservanställda och värnpliktiga underofficerare. Dessutom gick åtminstone vissa tidigare förvaltare - denna grupp missgynnades generellt genom att dess särskilda urvalsgrad helt gick förlorad och befattningshavarna fick samma tjänstegrad (kapten) som tidigare fanjunkare (på aktiv stat)-tjänsteställningsmässigt om ej till major befordrade kaptener. Detta gällde dock blott i enskilda fall, varjämte före rust mästaregradens införande pensionerade överfurirer kom att inneha en titel som i fortsättningen användes för en lägre tjänstegrad. Vissa äldre officerare, såväl på aktiv stat som inom försvarsgren utnämnda, blev slutligen genom det nya tjänsteställningssystemets införande eftersatta i förhållande till tidigare kolleger i yngre officerskurser därigenom att de av åldersskäl hunnit utträda ur reserven. Rättviseskäl hade talat för att de i efterhand tillagts närmaste högre grads namn. Såsom benämning för den högsta normala slutgraden - någon särskild urvalsgrad var däremot ej förutsedd - inom den nya plutonofficersgruppen fastställdes den gamla underofficerstiteln fanjunkare. I denna grad förordnades dels dåvarande reservanställda, värnpliktiga och krigsfrivilliga fanjunkare (motsv. ), dels dåvarande rustmästare och äldre överfurirer (motsv.) på aktiv stat. De erhöll samtliga tjänsteställning närmast efter fänrik, alltså närmast motsvarande den äldre sergeantsgraden. 1 1977/78. förtidsavgångna f. d. underofficerare på aktiv stat hänfördes till den nya kompaniofficersgruppen med tjänstegraderna kapten, löjtnant och fänrik. Även i detta fall förekom dock stundom att vederbörande erhöll lägre tjänsteställning än tidigare innehavd -1, ex. så att en på reservstat befordrad fanjunkare (styckjunkare, flaggunderofficer) numera innehar förordnande såsom fänrik i reserven. Beträffande fanjunkaregraden må anföras att denna hade varit en tjänstegrad med tjänsteställning mellan löjtnant och fänrik. Samtliga tidigare tjänstegradsinnehavare hade även erhållit förordnande med denna tjänsteställning. Det oaktat fastställdes nu benämningen fanjunkare - med bibehållen äldre gradbeteckning (stjärnknapp), som hade införts under andra förutsättningar (för att markera tjänsteställning såsom officers vederlike)-för en ny, lägre tjänstegrad. Detta var klart olämpligt, eftersom därmed-tvärtemot knäsatta riktlinjer-ej hänsyn togs till gradens dåvarande (och pensionsavgångna, tillika ur reserven avförda) innehavare. Enligt 36 8 2 mom. dåvarande regeringsform förutsedd lagstiftning om statstjänstemännens rättsställning, varom grundläggande bestämmelser givits i 29 § statstjänstemannalagen (nr 274), tillförsäkrades tjänstemän i princip oavsättlighet, dvs. skydd för redan förvärvade rättigheter, i detta fall bl. a. tjänsteställning före fänrik. Även sergeanter i reserven, förut med tjänsteställning före rustmästare, övergick till den nya sergeantsgraden, vari eljest dåvarande yngre överfurirer (motsv.) Dessa olägenheter hade enklast kunnat undvikas därest dels tjänstegraden fanjunkare (med bibehållen tjänsteställning och gradbeteckning) övergångsvis hade reserverats för nämnda tidigare innehavare, varvid i stället den nya, högsta plutonofficersgraden benämnts översergeant (jfr SOU 1967:15, s. 135), dels bl. a. dåvarande sergeanter i reserven inplacerats i den sålunda föreslagna översergeantsgraden. Nya fanjunkare skulle således ej längre utnämnas eller förordnas, utan graden skulle utslockna med nuvarande befattningshavares avgång. Titeln översergeant förekommer i våra nordiska grannländer och har även andra internationella motsvarigheter, medan titeln fanjunkare (Fahnenjunker) numera veterligt endast förekommer i och där har en helt speciell betydelse (officersaspirant). 1 ett från grunden helt nytt system bör man ju även undvika sådana äldre benämningar som kan ge historiskt betingade associationer och därvid bli missvisande . Nya gradbeteckningar (vinklar) bör följaktligen även fastställas. CFB) gjorde framställning om att de som var värnpliktiga eller krigsfrivilliga fanjunkare (motsv.) eller fanjunkare (motsv.) i reserven skulle förordnas till värnpliktiga löjtnanter vid övergången till det nya systemet. Denna tillstyrktes av försvarsgrenscheferna genom överbefälhavaren dock endast så till vida att förordnande i högre tjänstegrad skulle kunna ges efter prövning av varje särskilt fall. Ett dylikt dispensförfarande kan emellertid icke vara lösningen på en generell degradering. F. ö. lämnades denna framställning om generella bestämmelser utan bifall i Kungl. Problemet bör således lösas i samband med nu aktuell proposition. kretsar av det icke-aktiva befälet har känt sig förbigångna genom att hittillsvarande reformer uppfattats såsom otillbörligt gynnande yrkesbefälet, som i vissa fall fått högre tjänstegrader utan den kompetensgivande utbildning som avses komma yngre kullar till del, vilka utbildats enligt nytt system. Skillnaden blir ännu mer markant genom att det i propositionen (s. 61) föreslås att plutonsofficerare som är bör kunna tilldelas löjtnants tjänstegrad utan sådan kompetensgivande utbildning. Med andra ord kommer f. d. underbefäl, som haft tjänsteställning efter värnpliktiga underofficerare, icke blott att ha fått samma tjänstegrad (ehuru med lägre tjänsteålder) utan även att ha passerat dem med ej mindre än tvä tjänstegrader - utan att ha förvärvat högre reell kompetens. Detta torde knappast komma att stimulera den frivilliga befälsutbildningen. Självfallet måste frågan om det i äldre system utbildade befälets tjänsteställning i förhållande till yngre kolleger beaktas, men även detta skulle utan olägenhet kunna ske genom övergångsgrader. Eftersom lägsta tjänstegrad för yrkesbefal föreslås vara fänrik, skulle äldre befattningshavare (f. d. plutonsofficerare) kunna erhålla överfänriks grad (gammal dansk gradbenämning) men samma tjänsteställning - mellan löjtnant och fänrik - som de äldre fanjunkare (f. d. underofficerare) varom ovan talats. Genom att de får lägre tjänsteålder skulle den inbördes tjänsteställningen mellan dessa båda kategorier ej behöva rubbas. Alternativet underlöjtnant vore här sämre. Slutligen må ifrågasättas huruvida ej - icke blott av psykologiska skäl utan även med hänsyn till högre lönegrad efter urvalsbefordran och de speciella arbetsuppgifterna -den äldre personal som genomgått på s. 53 i propositionen omnämnd övergångsutbildning borde tilläggas en högre mellangrad, exempelvis premiärlöjtnant (finländsk gradbenämning). Kanske borde även något motsvarande ske beträffande de tidigare förvaltarna. En särskild gradbenämning (och -beteckning) för de i tabellen på s. 59 omnämnda högre överstelöjtnanterna/kommendörkaptenerna skulle säkerligen skapa klarhet och bör utredas. Åberopande vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om vidtagande av bl. a. sådan åtgärd att vissa reservanställda och värnpliktiga tidigare underofficerare genom övergångsbestämmelser får bibehålla tidigare tjänsteställning även i den nya befälsordningen för det militära försvaret. 1* 1977/78.