ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021569 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:1569 om ifrågasatt inskränkning av trafiken på järnvägslinjen Transportbehovet i olika delar av landet är i hög grad beroende av utvecklingen inom näringslivet och den geografiska fördelningen av samhällets bebyggelse. Det har lett till att underlaget på vissa järnvägslinjer har minskat. För en regions framtida möjligheter att utvecklas är det viktigt att kommunikationerna är ordnade på ett tillfredsställande sätt. Bandelen NässjöNybro har stått i fokus för debatten, och dess framtida fortbestånd har diskuterats. SJ:s trafikdistrikt i har som information översänt preliminära tidtabeller för persontrafiken till berörda kommuner och länsstyrelser gällande fr. o. m. . Detta innebär att antalet dubbelturer på bandelen NässjöNybro minskas från nuvarande tre till två. Vidare synes omläggningen ske på ett sådant sätt att trafiken mer skall passa SJ än befolkningen i berörda bygder. Tidtabellens utformning leder nämligen till att det blir svårt för resande att få tid att exempelvis uträtta ärenden i eller . I viss utsträckning gäller även detta , där man har svårt att hinna med t. ex. läkarbesök. i har i sitt yttrande till SJ uttryckt bl. a. följande: har även ett visst kontaktbehov med bl. a. för kvalificerad service, utbildning och besöksresor. Interregional anknytning kan ske via . Flera av resebehoven kan inte tillgodoses med den föreslagna turlistan. Således blir uppehållstiden i alltför kort för s. k. serviceresor. Överläggningar har förekommit mellan representanter för de berörda kommunena , , och . Stor enighet råder om att kraftigt protestera mot de av SJ föreslagna turtäthetema och tidtabellsförändringarna. Vissa uttalanden har gjorts som skulle tyda på att man från SJ:s sida har för avsikt att flytta över styckegodset och uttransportera detta per bil från . Det tycks också finnas planer på att införa varannandagstrafik för vagnlasttrafik på bandelen VetlandaNässjö. De åtgärder som är på väg att genomföras från SJ:s sida eller som finns med i planeringen gör att det finns anledning att hysa stor oro för bandelen NässjöNybros framtid. Om en nedläggning aktualiseras från SJ:s sida skulle detta innebära en drastisk försämring av de kollektiva förbindelserna och rycka undan förutsättningarna för regionens utvecklingsmöjligheter. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att några indragningar av turer från SJ:s sida inte får förekomma på bandelen NässjöNybro i avvaktan på den framtida trafikpolitikens utformning.
mot · G1021570 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1570 av m. fl. om rabatt på SJ för vårdare av handikappad Ofta framhålls att handikappade har en betydande förmån genom att som förtidspensionärer ha rabatt på på samma sätt som ålderspensionärer. Denna förmån tillkommer även dem som har sjukbidrag, handikappersättning, hustrutillägg eller som tagit ut ålderspension före uppnådd pensionsålder. Det finns emellertid många exempel på att rörelsehindrade avstår från att resa på tåg eller buss på grund av alla de svårigheter det innebär. Enda möjligheten för dem att kunna resa är att de har någon som följer dem på resan. Vi är medvetna om att det är svårt att tillmötesgå alla de krav som måste uppfyllas för att alla rörelsehindrade skall kunna exempelvis åka tåg. Man måste därför inskränka sig till vad som är praktiskt möjligt att åstadkomma. Att ge vårdare som medföljer den rörelsehindrade samma nedsättning av biljettpriset som den rörelsehindrade erhåller skulle för många av dessa innebära att de verkligen kunde ha nytta av sin rabatt. Praktiskt skulle detta kunna lösas genom att man på den rörelsehindrades rabattkort antecknar att denne har rätt att ha medföljande vårdare till nedsatt biljettpris. Enligt vår mening bör det på alla sätt underlättas för de rörelsehindrade att kunna använda de allmänna färdmedlen när de önskar komma ut och resa. Att resa innebär miljöombyte och nya upplevelser. Det är angeläget att de som behöver vårdare med på resan kan få detta med tillgång till rabatt. Då det lätt kan ordnas utan administrativt krångel bör , utan att avvakta pågående utredningar, ge de rörelsehindrade som så väl behöver ökad möjlighet att komma ut och resa den chans därtill som motionen innebär. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning beträffande möjligheterna att vårdare som biträder handikappad person vid resa erhåller nedsättning av biljettpriset på samma villkor som den handikappade. () . ()
mot · G1021571 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1571 av Per och om SJ:s pensionärsbiljetter har allt fler och allt starkare skäl för en utvecklad kollektiv trafik anammats i den trafikpolitiska debatten. Den centrala frågeställningen har varit: Hur skall man på de kollektiva samfärdsmedlen locka till sig så många resenärer att turtäthet och annan trafikservice skall kunna bli så utvecklad att det ger underlag för en god service? I en sådan strävan förefaller de hinder som finns när det gäller kollektivtrafiken omotiverade och djupt felaktiga. Från samhällets sida ter det sig som ett primärt intresse att hinder undanröjs och vägar öppnas för att få detta starka trafikunderlag. Våra pensionärer upplever undantagsbestämmelserna när det gäller att resa med SJ som inte bara invecklade utan också mycket svårförståeliga. Landets pensionärer inkl. förtidspensionärer har av erhållit särskild pensionärsrabatt. Detta torde vara ett gott motiv för att de äldre skall kunna resa mera till glädje och nytta för dem själva och för deras vänner och anhöriga på annan ort. Under vissa gäller inte SJ:s pensionärsrabatter. kan omkring ett 50-tal dagar helt eller delvis undantas från rabattåkande. Det innebär att de pensionerade, ofta med svag hälsa eller andra handikapp, måste starta på ibland obekväma tider, ibland bli borta längre, i något fall också än de själva önskar. Pensionärsrabatter utan sådan inskränkning som varit fallet skulle med ganska stor säkerhet innebära att pensionärsgrupperna skulle resa mer än vad som är fallet. Inskränkningar av det slag som ovan relaterats kan också för en hel del innebära att de, när reshindret inträffar vid tillfälle då de upplever sig ha behov av resan, hellre avstår. Detta leder i sin tur till att man inte heller reser på andra tider då pensionärsrabatten är möjlig att utnyttja. Vid sådana tillfällen har man inte samma starka motiv att resa och därför avstår man. Vi tror att det finns väldigt många goda skäl för att pensionärsgrupperna reser mera. skulle kunna dra nytta av en sådan förstärkning i resandeströmmen. Med anledning av det anförda vill vi föreslå att som sin mening ger regeringen till känna att SJ:s pensionärsrabatt skall gälla för resa . PER () ()
mot · G1021572 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1572 om fri parkering vid järnvägsstationer För resande med () ställs vid ett stort antal stationer bilparkeringsplatser till förfogande. Dessa parkeringsplatser finns oftast i mycket nära anslutning till stationerna. Det är en service som är nödvändig, och det är i statens järnvägars intresse att resande kan ställa ifrån sig bilen för att sedan fortsätta resan med tåg. Det är också ett samhällsintresse att det kollektiva trafikmedlet användes i så stor utsträckning som möjligt. I vissa fall förekommer lokala bestämmelser som reglerar parkeringstidens längd och ibland också minsta resesträcka. Normalt har det inte uttagits någon extra avgift för att få utnyttja bilparkeringen i samband med resa. Vid vissa stationer har numera införts en parkeringsavgift om . På vissa av dessa parkeringsplatser finns även uttag för motorvärmare. För utnyttjande av dessa uttag erläggs en avgift av . Det har aviserats att denna avgift skall höjas till från . Mot en dylik ersättning för motorvärmare, där sådan finns, torde det inte vara så mycket att erinra. Men däremot bör möjligheter finnas att, vid de stationer där () förfogar över parkeringsplatser, dessa utan avgift kan upplåtas till resande som vill ställa bilen och fortsätta med tåg. Det bör från SJ:s synpunkt vara positivt att ökade möjligheter beredes för att få ett så stort resandeunderlag som möjligt, och det gör man om den service som utgått inte försämras. Med stöd av det anförda hemställes att beslutar att ge regeringen till känna vad som har anförts i motionen angående fria parkeringsplatser vid statens järnvägars stationer.
mot · G1021573 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1573 av m. fl. om bekämpning av flyghavre I vissa delar av landet betraktas flyghavren som det svåraste ogräset. Betydande årliga förluster för jordbrukarna uppstår genom prisavdrag på flyghavrebemängd spannmål och genom kassation av utsädesodlingar. Jordbrukarna åsamkas dessutom avsevärda kostnader genom obligatoriska bekämpningsåtgärder. Enligt rådande bestämmelser är ägare till eller nyttjanderättsinnehavare av fastighet skyldig att vidtaga bekämpningsåtgärder mot flyghavre. I vissa delar av landet, t. ex. delar av , har fastighetsinnehavarna ålagts total utrotning, på andra orter har markägarna ålagts att hålla en bred flyghavrefri skyddszon intill mark, som annan använder till åker eller bete. Ett annat krav är att lös spannmål inte får transporteras på väg annat än i täckt vagn. Då flyghavren gått i ax är handplockning den enda effektiva bekämpningsåtgärden. De uppdragna plantorna måste bortföras och förstöras genom bränning. Kan detta tillvägagångssätt icke tillämpas, måste slåtter före axgång tillgripas. Vad som här är stadgat för ägare eller brukare av fastighet synes icke vara tillämpat av staten i dess egenskap av väghållare. Det är därför angeläget att statens vägverk i likhet med andra bekämpningsskyldiga medverkar i kampen mot flyghavren. utförd slåtter, varvid även andra ogräs hålls tillbaka, torde i allmänhet vara till fyllest, eventuellt med plockning av kvarstående flyghavreplantor som kompletteringsåtgärd. Väsentligt är att statens vägverk här aktivt medverkar i kampen mot detta ogräs och att bekämpningsåtgärder i form av slåtter av slänter och vägkanter sker än vad som i många fall sker. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om bekämpning av flyghavre vid våra allmänna vägar. () ()
mot · G1021574 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1574 av m. fl. om saltningen av vägar För att hålla vägarna fria från snö och is och för att eliminera uppkommen halka har använts sand eller vägsalt eller båda i förening. Andra åtgärder som vidtages är att snöhinder uppsättes på utsatta ställen för att förhindra snödrivor på vägen. Genom dessa åtgärder för att klara vägarna och trafiken åsamkar man skador på växtligheten vid sidan av vägarna. Sålunda kan man konstatera att kvarliggande snödrivor utmed uppsatta hinder kan åstadkomma svåra skador främst på höstråg och höstoljeväxter men också på höstvete. Skadorna kan under svåra förhållanden leda till total utvintring. Från jordbrukets sida har man påvisat dessa skador på växande gröda, utan att någon ersättning har utgått till dem som drabbats av förluster. Det måste därför anses som ett rimligt krav, att lantbrukarna ekonomisk kompenseras för uppkomna skador. Genom att i vatten och snömodd löst vägsalt från vägbanan ofta via biltrafiken eller vägmaskinerna slungas ut på fälten eller på annat sätt tar sig dit, kan totalförstörelse av växtligheten uppstå på en smalare eller bredare remsa längs vägen. Särskilt känsliga är höstoljeväxterna men också höstsäd och kan skadas. De skadade områdena framträder tydligt i samband med snösmältningen. Också i detta avseende borde det vara skäligt att de som här lider förluster erhåller ekonomisk gottgörelse. Man kan också på goda grunder befara att saltet från vägarna också kommer att skada växande träd längs vägarna. Detta har också uppmärksammats då alléträd invid trafikleder som saltats har förstörts. Vägsaltet från vägarna måste också utgöra en fara för grundvattnet, när smältvattnet med vårfloden på frusen mark föres långt från vägen. Det är angeläget att forskningen sättes in för att om möjligt få fram något annat hjälpmedel än saltet till vägarna, vilket kan tillgodose kraven från vägsynpunkt som det inte förstör växtlighet och grundvatten vid sidan av vägen. Sammanfattningsvis bör ägare och brukare av mark erhålla ersättning för skador som åsamkats genom snöstaket och vägsalt. Skador som uppkommer på mark och växtlighet och som befaras ha inverkan även på grundvattnet bör föranleda att forskningen inriktas på att få fram ett annat medel till vägarna än vägsalt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande ersättning för skador som uppkommit genom snöhinder och vägsalt, 2. att uttalar att forskningen bör inriktas på att om möjligt ersätta vägsalt med ett annat medel, vilket inte skadar växtlighet och grundvatten. () ()
mot · G1021577 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 15771581 Motion 1977/78:1577 av och om SJ:s persontrafik i planerar en väsentlig neddragning av trafikservicen i . a. är det nu aktuellt med en indragning av persontrafiken på sträckorna LandskronaKävlinge, EslövLandskrona samt . Från och med nu förestår enligt SJ en successiv neddragning för att slutligen all persontrafik skall upphöra. SJ motiverar sina planer med hänvisning till bl. a. att fordonsparken är nedsliten och behöver bytas ut. Detta är i och för sig ett riktigt argument, men slutsatsen är enligt vår mening helt felaktig. Fordonsparkens kvalitet har ett direkt samband med kommunikationsmedlet konkurrenskraft. Med nuvarande fordon är resandefrekvensen anmärkningsvärt låg. Men med hänsyn till befolkningsunderlag och pendlingsströmmar finns betydande potentiella möjligheter för persontrafik på järnväg. När det gäller sträckan EslövLandskrona måste dessutom noga beaktas de alternativa möjligheter som står till buds för resande. är hårt belastad i förhållande till sin standard. Trafikökningar måste därför undvikas. Från trafiksäkerhetssynpunkt är detta en absolut nödvändighet. i har kraftfullt kritiserat SJ:s överväganden och menar att successiva punktåtgärder sammantagna underminerar servicen. Om de av SJ föreslagna åtgärderna genomförs försvåras påtagligt möjligheterna till kollektivt resande. Det finns en tämligen bred samhällelig och politisk uppslutning bakom kravet att stimulera det kollektiva resandet. Om man rycker undan grunderna för en sådan utveckling försvåras möjligheterna att förverkliga sådana intentioner också i det längre perspektivet. Erfarenheten visar nämligen att det är svårt att få trafikanter att återgå till kollektivt resande sedan de en gång övergivit denna resform. Enligt vår mening är det därför angeläget att den lokala persontrafiken med järnväg bibehålls i nuvarande omfattning, åtminstone till dess att fattat de övergripande besluten om inriktningen av den framtida trafikpolitiken. 1 1977/78. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att initiativ tas så att SJ:s persontrafik med järnväg i tills vidare bibehålls i nuvarande omfattning. () ()
mot · G1021579 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1579 Det torde inte vara någon överdrift att påstå att misstroendet mot SJ är stort i alla delar av . Vad som inte gör saken bättre är att varje åtgärd SJ vidtar tycks vara ägnad att öka denna misstro. SJ:s åtgärder tycks ju i hög grad vara baserade på en tro att rationalisering och indragning av service är samma sak. Där inte själva banan lagts ned skär man ned trafiken till den grad att själva nedläggandet av banan verkar vara mest en formsak. Avbemannandet av stationer betyder i många fall att potentiella tågresenärer tar sig fram med andra trafikmedel (läs bil) i stället. På t. ex. Lysekilsbanan är banunderhållet så uselt att hastigheten måste sänkas . Det torde knappast öka antalet tågresenärer att så är fallet. a. diskussionerna om pendeltrafiken AlingsåsGöteborg har visat på den roll SJ:s kalkylmetoder kan spela. En utredning av dessa framstår i sammanhanget som nödvändig. Det visar sig mycket ofta att de SJ-anställda som arbetar längs banorna har en helt annan uppfattning än den centrala SJ-ledningen. Man kan fråga sig om det inte vore lämpligt med en omorganisation av SJ. En ökad decentralisering och större inflytande för personalen på alla nivåer framstår som önskvärt. Vidare borde undersökas hur befolkningen i de olika länen skall kunna få inflytande på den del av SJ:s verksamhet som berör den. att hos regeringen anhåller 1.att regeringen låteer utreda och kalkylmetoder. 2. att i avvaktan härpå inga inskränkningar företas av SJ:s persontrafik med tåg utan hörande.
mot · G1021583 · 1978-01-25 00:00:00 — 1977/78 1583-1592 av m. fl. En av landets större kvällstidningar slutade en ledarartikel med följande fråga: Hur länge skall det dröja innan får en trafikpolitik som gynnar befolkningens intressen och syftar till att göra landet, hela landet, mer människovärdigt att bo i? Det är många människor som ställer denna fråga, och har ställt den . Svaren är desamma från den sittande regeringen som de var från den tidigare socialdemokratiska: fortsatt rationalisering, ökning av privatbilismen och ökning av de tunga vägtransporterna. ligger ett förslag från SJ om en centralisering av styckegodshanteringen, och enligt vissa uppgifter våldsamma försämringar av prissättningen på transport av styckegods. För innebär detta - för att nämna ett exempel - att enbart i försvinner 30-40 arbetstillfällen. 1 hela landet beräknas lågt räknat minskningen till 1 500 arbetstillfällen. SJ hävdaratt nuvarande ordning medför en förlust med 200 milj. kr. Det är svårt för en utomstående att kontrollera denna siffra. Avgörande är naturligtvis på vilket sätt man räknar. gäller snävt företagsekonomiska beräkningsgrunder och inte en total samhällelig kostnadskalkyl. Vad kostar de 1 500 arbetare som skall rationaliseras bort? Vad kostar alla trafikolyckor i form av en dyr vårdapparat och produktionsbortfall? Vad innebär allt det mänskliga lidande som är en följd av trafikolyckorna? Vad kostar alla de sjukdomar som är en följd av den svällande bilismen? Vad kostar en ökad landsvägstrafik i ökad förbrukning av importerade bränslen och råvaror, ökade vägkostnader och miljöförstöring? Om man gör denna ekonomiska bedömning kommer en bibehållen decentraliserad styckegodshantering att visa sig mer lönsam än en centralisering, som SJ planerar. Regeringen aviserar i 1978/budgetproposition en sammanhållen trafikpolitisk proposition. I samband med denna bör enligt vår mening ett genomgående tema - vid bedömning av trafikpolitiken - vara en total samhällsekonomisk kostnadskalkyl. Ett rimligt krav är att SJ:s förslag till omläggning av styckegodshanteringen får anstå tills denna samlade trafikpolitiska proposition läggs på bord för sakbehandling. 1 1977/78. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att uttalar att SJ:s förslag till centralisering av styckegodshanteringen bör anstå tills den samlade trafikpolitiska propositionen föreläggs för sakbehandling samt ger regeringen denna mening till känna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G1021584 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1584 av m. fl. om obligatorisk användning av flytväst i båt Det utökade friluftslivet medför vissa negativa konsekvenser. får man nästan dagligdags i tidningar läsa om tillbud och/eller drunkningsolyckor vid användande av fritidsbåtar. Preliminär drunkningsstatistik för från Svenska livräddningssällskapet-Simfrämjandet visar att 114 personer omkom i småbåtsolyckor. Det innebar en ökning med ett 40-tal jämfört med året innan, en utveckling som är i högsta grad alarmerande. Det får anses vara en samhällets angelägenhet att i görligaste mån eliminera risker till sjöss. Många tillbud skulle få en lyckligare utgång om de inblandade använde flytväst. Det är egentligen för självklart för att behöva påpekas. 1 marknaden förekommer en mängd olika typer av flytvästar. I samband med tvingande bestämmelser bör fastställas minimikrav på flytvästars beskaffenhet beträffande säkerhet. Det finns ett samband mellan säkerhetsbälte i bil och flytväst i båt, nämligen ökad säkerhet. Huruvida riskerna är större på våra vägar än till sjöss finns inga objektiva uppgifter om. Bestämmelserna om säkerhetsbältets användning är tvingande. Motsvarande föreskrifter finns inte för användning av flytväst. Ansvaret för tillgång på flytvästar i båt bör kunna åläggas båtägare. Vid båtförsäljning bör minst en flytväst ingå i köpet. Båtuthyrare bör åläggas att tillhandahålla flytvästar. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen framlägger förslag om regler och bestämmelser för användning av flytväst i samband med båtfärder. () () () () () ()
mot · G1021585 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1585 av Hans Nyhage m. fl. om bibehållande av postadress vid indragning av postkontor har under en följd av år dragit in ett betydande antal postkontor, åberopande nödvändiga rationaliseringar och ekonomisk lönsamhet. För många orter har detta inneburit att den postala identiteten försvunnit, vilket medfört vissa olägenheter av främst praktisk karaktär. Till stor del har emellertid indragningarna upplevts negativt av de berörda människorna också därför att man känner oro för att ortnamnet i det allmänna medvetandet mer eller mindre kommer att utplånas och att kännedomen om orten och dess förhållanden minskar. Åtskilliga protestaktioner mot dessa indragningar bär vittnesmål härom. En mycket enkel åtgärd att tillmötesgå framförda önskemål skulle ju vara att låta varje ort med indraget postkontor få behålla sitt namn som postadress i kombination med gällande postnummer för det för orten aktuella postkontoret. Som exempel vill jag här ange att kommundelen inom i fått sitt postkontor indraget och har 511 00 som postadress. Många människor identifierar detta med tätorten inom , vilket alltså ären helt annan del av kommunen. Några påtagliga nackdelar med att låta den officiella postadressen vara 511 00 torde inte gå att åberopa. Däremot tillgodoser man ett önskemål hos människorna i bygden att söka slå vakt om och levandegöra sitt eget ortnamn. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande postadresser. HANS NYHAGE (m) L. () ()