mot · G102682 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:65 om vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret I propositionen 1977/78:65 behandlas vissa organisationsfrågor rörande försvaret, varvid bl. a. föreslås att Skånska luftvärnsregementet (Lv 4) i flyttas till och där samordnas med Södra skånska regementet (P 7/Fo 11). De båda regementena är de enda militära förbanden i , och vid dessa grundutbildas omkring 1 300 värnpliktiga eller ungefär en tredjedel av länets årskontingent av värnpliktiga, ca 4 700. Om de båda regementenas förlänggningskapacitet utnyttjas helt skulle ca 1 700 värnpliktiga kunna utbildas inom länet. För att Lv 4 skall kunna beredas plats inom de förläggningsutrymmen som finns i förutsätts en betydande neddragning av den utbildning som bedrivs där och totalt vid P 7. Även om pansarutbildningen på Revingehed utökas, innebär förslaget att andelen värnpliktiga som kan utbildas inom länet reduceras och att allt fler värnpliktiga kommer att utbildas utanför länet, vilket utöver de ökade olägenheter detta medför för de värnpliktiga också ökar utbildningskostnaderna i form av resekostnader och traktamenten. I samband med att dåvarande chefen 1974 gav FFU vidgade direktiv för utredningsuppdraget uttalades att ökad hänsyn skulle tas till personalens och de värnpliktigas förhållanden. Nuvarande försvarsministern uttalade i ytterligare direktiv att förslag borde lämnas i första hand om minskning motsvarande 3-4 regementsadministrationer inom armén och marinen. I utredningsarbetet måste, framhölls det, ingå en samlad bedömning av sådana förhållanden som icke enkelt kan föras samman i en lönsamhetskalkyl, särskilt regionalpolitiska, kommunalpolitiska och personalpolitiska frågor. FFU berömmer sig av att ha tagit stor hänsyn till de anställdas och de värnpliktigas intressen i sina bedömningar. Vi har funnit skäl att lägga stor vikt vid följande: O att undvika omfattande personalomflyttningar, O att slå vakt om rekryteringsförutsättningarna, O att värnpliktig personal inte får för långt avstånd mellan utbildningsplats O att utbildningen bör ske i rätt miljö. 1 1977/78. inte gå in på i vad mån sådan hänsyn tagits i vad avser förändringarna i och men häri vad förslaget avser funnit att så inte skett. Genom personalindragningar och omflyttningar kommer ett onödigt stort antal anställda att få sin situation väsentligt förändrad. Eftersom Lv 4 är ett av de förband i landet som har utpräglad lokal rekrytering vållas genom nedläggningen av utbildningen där betydande olägenheter för många ungdomar från och länet som skall genomgå militär grundutbildning. har utvecklingen gått i den riktningen att allt fler värnpliktiga i tidig ålder bildar familj eller eljest gör sig mer beroende av ständig kontakt med hemorten. I de delar av landet där man har en stor befolkningskoncentration blir det ett rätt betydande antal värnpliktiga för vilka närhet till hemmet under värnpliktsutbildningen framstår närmast som ett oeftergivligt krav för att denna utbildning skall kunna förenas med omsorg om familj eller andra närstående. Problem av det härslaget har alltid funnits, men de har blivit mer påtagliga . Det ligger i försvarets eget intresse att så långt möjligt gå dessa anspråk tillmötes. När flyttning av Lv 4 från föreslås har inte dessa omständigheter beaktats. I och länet finns ett tillfredsställande rekryteringsunderlag för att en utbildningsanstalt skall bibehållas där. I andra kommuner med över 100 000 invånare. , , , , , , och , finns ett eller två utbildningsförband, och det är endast den andra större kommunen i . , bland kommunerna med över 100 000 invånare som inte har värnpliktsutbildningsförband inom kommunen. Detta visar, vilket framgått även av de uppgifter vi anfört inledningsvis, att missgynnats i fråga om militära utbildningsanstalter. I fortsättningen skall alltså bådade stora kommunerna i länet bli utan militär verksamhet. Förde värnpliktiga som fullgör repetitionsutbildning är läget följande. Av de värnpliktiga tillhörande lokalförsvarsförbanden kan endast ca hälften göra sin repetitionsutbildning inom länet. Utbildningskapaciteten, bl. a. antalet utbildningsplatser, är sådan att förband för vilka P 7/Fo 11 harmobiliseringsansvar i stor utsträckning måste utbildas på P 2 och P 6. Om Lv 4 flyttas och/ eller P 7:s utbildningskontingent reduceras blir läget ännu sämre. Tyngdpunkten för frivilligverksamheten inom länet ligger i . En flyttning av Lv 4 skulle allvarligt försämra möjligheterna att ge frivilligorganisationerna erforderlig service. från medförde försämring. Om Lv 4 förflyttas kan man riskera en kraftig reaktion med medlemsbortfall och minskad verksamhet inom . Som framgår av en särskild motion avgiven av de socialdemokratiska ledamöterna i angående sysselsättningsläget i länet tillhör numera de län där arbetslösheten är särskilt stor. har läget varit sämre än i övriga storstadslän, och har flertalet län i landet en bättre arbetsmarknadssituation än den som gäller i M län. Bortfallet av 250-300 arbetstillfällen för militär och civil personal utgör idet läge som föreligger och inför en i övrigt befarad ytterligare reduktion av arbetstillfällena ett svårt slag mot och länet i dess helhet. Varken utredningen eller departementschefen har således uppmärksammat vad som uttalats om att beakta regionalpolitiska, kommunalpolitiska och personalpolitiska frågor. FFU har haft en snäv utgångspunkt i sin bedömning av vilka förband som kan komma i fråga för indragning. Man har inriktat sig på utbildningsanstalter där underhållet är eftersatt och där nybyggnads- och reparationskostnader krävs vid fortsatt verksamhet samt sådana utbildningsanstalter där det finns konkurrens om mark i närheten av de aktuella tätorterna. Ett ökat utnyttjande av reserv utrym men på de mera utpräglade garnisonsorterna har rekommenderats. Ett upprustningsbehov föreligger utan tvivel vid förbandet i såväl i fråga om förvaltningsbyggnad som vissa förläggningsutrymmen. I vad gäller marktillgången vid Lv 4 har skjutfältet ansetts otillräckligt. I frågan om kostnaderna för upprustning av byggnadsbeståndet i har i sitt yttrande framhållit att de av FFU angivna kostnaderna på över 100 milj. kr. redovisar för sin del ett alternativ som bygger på en investeringsram på 60 milj. kr. I samma yttrande visas även att FFU underskattat och i vissa fall uraktlåtit att ta upp kostnader som tillkommer vid Lv 4 och miloverkstadens omstationering till . Dessa obeaktade kostnader uppgår till närmare 14 milj. kr., varvid även beräknats de ökade kostnader för värnpliktsresor som uppkommer. Däremot har inte medtagits de ökade kostnader som uppkommer för de värnpliktiga själva. Departementschefen har utan att ifrågasätta hållbarheten i beräkningar funnit sig föranledd påpeka att ekonomiska kalkyler av detta slag bara är en av många faktorer vid överväganden av organisatorisk natur (och måste) kompletteras med bedömningar av regionalpolitisk, perso 1* 1977/78. 3 sami Nr 682-687 nalpolitisk, operativ och värnpliktssocial natur. Det är emellertid att beklaga att departementschefen, om kostnadsberäkningarna inte beaktats, inte låtit det synsätt han angivit komma till uttryck i ställningstagandet beträffande Skåneförbanden. Ett annat skäl, som för utredningen tycks ha varit vägledande för att Lv 4 över huvud kommit att beröras, nämligen att marktillgångarna för skjutfältet varit otillräckliga, har också under remissbehandlingen visat sig föga hållbart. Utredningens uppfattning att skjutfält hotas och att övningsområdet i skulle behövas för andra ändamål har bestritts av kommun, och försvarets fastighet snämnd liksom forlifikationsförvaltningen anser för sin del att utredningen överskattat markproblemet vid Lv 4. Verkligheten är nämligen att övningsbetingelserna i är utomordentligt goda. Handövningsfält disponeras i direkt anslutning till pjäshallarna, och ingen spilltid uppkommer genom transporter o. d. Stridstekniksfältet ligger i i anslutning till kasernområdet på någon kilometers avstånd, medan det i tilltänkta fältet ligger . Avståndet till , som även anses skola utnyttjas, blir 4 mil längre från än från . Från utbildningssynpunkt finns alltså inget hinder för att bli kvar i och inget att vinna vid en förflyttning till . Vid nedläggning av ett förband uppkommer personalproblem, även om sådana som regel kan mildras genom personalpolitiska åtgärder av olika slag. Den valda lösningen i med en hel serie av förflyttningar av utbildningslinjer av personal och materiel representerar såvitt vi kan finna den sämsta tänkbara lösningen. Cirka 500 personer, inräknat anställda vid miloverkstaden i , berörs, medan den av utredningen för hela denna väldiga omställning beräknade möjliga personalbesparingen stannar vid ett hundratal tjänster. I propositionen har inte närmare angivits vilka personalbesparingar som skall uppkomma och när de inträffar. Denna fråga kan inte bedömas på det material som redovisas i propositionen. Några uppgifter om vilka utbildningslinjer som skall finnas vid de berörda förbanden och antalet värnpliktiga som avses utbildas på de berörda orterna anges inte; ej heller hur ledningen av pansar- och luftvärnsutbildningen i och Revingehed skall ordnas. Departementschefen anmäler att den organisation för utbildningen vid P 7/ Fo 11 och Lv 4 som utredningen föreslagit har mött invändningar och att han för egen del anser att den kan leda till oklara och komplicerade ledningsförhållanden. Det bör enligt propositionen ankomma på regeringen att mot bakgrund av de principer som legat till grund för besluta om organisationen i , och Revingehed. Vi anser det otillfredsställande att inte erhåller ett bättre underlag för sin bedömning av konsekvenserna av de avsedda organisationsförändringarna. Som framgår av propositionen har flera remissinstanser avstyrkt förslaget. som inhämtat yttrande av motsätter sig förslaget om nedläggning av 4 i , Lv 5 i och P 7 i . De besparingar som förslaget innebär får, menar LO, i realiteten en effekt på endast 5,5 milj. kr. trots att 650 människor, anhöriga oräknade, tvingas flytta till annan ort. De föreslagna nedläggningarna medför utöver de personal- och kommunalekonomiska verkningarna uppoffringar och kostnader för de värnpliktiga. Även /SR framför liknande synpunkter. i samt och Ystads kommuner motsätter sig även att de föreslagna organisationsförändringarna nu kommer till stånd. framhåller att i ett läge då samhället såsom f. n. - satsar miljardbelopp för att trygga sysselsättningen på olika orter finner det föga följdriktigt att man inom en sektor av samhället vidtar åtgärder som berör så många människor och som ger så begränsade och osäkra besparingar. Vi avstår från att bedöma avvecklingen av Lv 4 i från militära synpunkter och anser oss inte ha förutsättningar att närmare gå in på detta. Av propositionen framgår att såväl överbefälhavaren som chefen för armén kan godta att kuppförsvarsberedskapen i går ned, vilket vi finner anmärkningsvärt med hänsyn till att närvaron av ett militärt förband i rikets tredje stad tidigare ansetts betydelsefull. Värdet av att de värnpliktiga får utbildas i den miljö där de kommer att krigsplaceras har merendels ansetts stort; i vissa fall har det ställts som ett oeftergivligt krav för en god beredskap. Om de värnpliktiga i den utsträckning som FFU föreslagit skall utbildas utanför länet (mot tidigare 65-70 96) måste förutsättningarna att tillgodose de krav som ställs på krigsförbandens kännedom om och anpassning till de särpräglade terrängförhållandena i i viss mån försvagas. har liksom övre ansetts utgöra områden där till följd av krav på bl. a. korta mobiliseringstider närrekrytering och god utbildning i uppträdandet i terrängen ansetts värdefullt. Vi kan inte bedöma vilka faktorer som ändrat betraktelsesättet men vill notera att därmed möjliggörs att en stor del av de värnpliktiga som utbildas i och som är bosatta i kan genomgå utbildning närmare boendeorten. Om antalet pansarutbildade soldater måste minskas finns såvitt vi kan se inte hinder för att en ökad infanteriutbildning kan ske inom P 7/Fo 11. Vi vill därför sammanfattningsvis framhålla att P 7 bör ha kvar sin utbildning i liksom i Revingehed samt att Lv 4 stannar kvar i . En ökad administrativ samordning mellan förbanden inom Fo 11 bör dock kunna ske liksom man i propositionen förutsatt kan ske inom även andra försvarsområden. Som i framhållit torde man inför ett kommande försvarsbeslut avseende tiden ha anledning räkna med fortsatta förändringar inom försvarets organisation, och i detta sammanhang bör självfallet även verksamheten vid förbanden i prövas. att med avslag på yrkandena i propositionen 1977/78:65 i skrivelse till regeringen ger till känna att Lv 4 bör bibehållas i samt att vid P 7/Fo 11 bibehålls eller utökas nuvarande utbildning såväl i som i Revingehed. () () () () () () P. O. () () ()