mot · G102728 · 1978-01-23 00:00:00 — av m. fl. om yrkesmedicinska kliniker och arbetarskyddsfonden Utredningen om företagshälsovård och den yrkesmedicinska verksamheten tillsattes i samband med arbetsmiljöutredningens slutbetänkande, eftersom dessa frågor inte hade behandlats. Detta var anmärkningsvärt, eftersom det länge varit uppenbart att majoriteten av lönarbetarna i skulle stå utan företagshälsovård om inte medvetna och kraftiga insatser gjordes. Företagshälsovården är i sin tur beroende av yrkesmedicinska kliniker för konsulthjälp, utvecklingsarbete m. m. Arbetarskyddsfonden började sin verksamhet 1972 och tillförs betydande belopp - mer än 100 milj. kr. Många av de projekt och den utbildning som finansierats genom arbetarskyddsfonden har varit väsentliga, och de fackliga organisationerna har haft ett betydande inflytande. Det är emellertid rimligt att arbetarskyddsfondens verksamhet ses över när den verkat . Särskilt bör de mer långsiktiga effekterna av projektfinansieringen ses över. Det finns en uppenbar risk för att de medel som anslås till universitetsinstitutioner, företag, branschorganisationer m. m. blir isolerade insatser och inte följs upp genom att arbetsmiljöforskningen inte ingår i institutionernas huvudsakliga inriktning. Rimligen bör huvuddelen av arbetarskyddsfondens medel gå till enheter med huvudsaklig inriktning på arbetsmiljön, som t. ex. yrkesmedicinska kliniker, arbetarskyddsstyrelsens arbetsmedicinska avdelning, arbetsmiljöinriktade institutioner vid de tekniska högskolorna etc. Det kan invändas att de specifikt arbetsmiljöinriktade institutionerna är fä i och att det är av värde att även andra forskargrupper gör punktinsatser inom detta område. För framtiden torde emellertid det viktigaste vara att ett tillräckligt antal miljöforskningsinstitutioner inrättas. De yrkesmedicinska klinikerna intar en central roll i arbetsmiljöarbetet genom att de har lokal, praktisk anknytning till arbetsplatser och patienter som betydande forskningsinsatser kunnat göras. Likafullt saknar stora delar av landet tillgång till yrkesmedicinsk expertis på grund av ansvariga landstings bristande initiativ. Dagens pressade ekonomiska situation för landstingen kan förklara en obenägenhet att satsa medel på nya enheter - ett argument som emellertid knappast kan ha varit avgörande när mycket stora investeringar gjordes men ingen yrkesmedicinsk klinik tillkom. För att undanröja de ekonomiska argumenten mot att bygga upp och utvidga yrkesmedicinska enheter bör statliga medel finansiera dessa enheter, såväl för de existerande som för de kommande. jämfört med de totala hälso- och sjukvårdskostnaderna. En regionklinik med ca 25 tjänster kan beräknas kosta omkring 3 milj. kr. Medel kunde t. ex. anslås från arbetarskyddsfondens budget, vilket vore helt förenligt med principerna för fondens inriktning och dessutom kan förväntas ge betydligt större långsiktiga effekter än utspridning av projektanslag till ett flertal olika, tillfälliga intressenter i arbetsmiljöforskningen. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om en översyn av arbetarskyddsfondens hittillsvarande verksamhet, speciellt avseende de långsiktiga effekterna på arbetsmiljöforskningen inom och i relation till fondens direktiv, 2. att hos regeringen hemställer om tilläggsdirektiv till utredningen om företagshälsovård och den yrkesmedicinska verksamheten, som innebär att en granskning skall genomföras av alternativet med statlig finansiering av yrkesmedicinska kliniker med medel från arbetarskyddsfondens anslag för att påskynda utbyggnaden av regionala yrkesmedicinska kliniker och senare även sådana enheter vid länssjukhus. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)