mot · G102638 · 1978-01-20 00:00:00 — 1977/78 638-642 av m. fl. om höjda statsbidrag till barnomsorgen Sammanfattning: Kommunalskatterna har fördubblats och tredubblats . Om inga särskilda åtgärder vidtas beräknas utdebiteringen uppgå till . I motionen föreslås ökade statsbidrag till barnomsorgen samt befrielse för kommuner och landsting från allmän arbetsgivaravgift och kompensation för erlagd mervärdeskatt. En rad provisoriska åtgärder i skattepolitiken har berört den direkta statsskatten. Däremot har inte kommunalskatterna berörts i annan mening än att omläggningen av statsskatten negativt påverkat den kommunala ekonomin och medverkat till att kommunalskatterna stigit ytterligare. Stigande kommunalskatter och taxor är särskilt kännbara för stora grupper inkomsttagare med låg- eller medelinkomst. Därför är det också angeläget att kommunalskatteproblemet angrips efter andra linjer än . I grova drag kan kommunalskatteutvecklingen mätas i att medelutdebiteringen fördubblats och tredubblats . Medelutdebiteringen beräknas till . Ett betydande antal kommuner har passerat . och några når . Takten i kommunalskattehöjningarna kan belysas av det faktum att , då den första kommunalekonomiska utredningen tillsattes, har utdebiteringen ökat med . Kommunalekonomiska utredningen (KEU 76) beräknar medelutdebiteringen till . om inga särskilda åtgärder vidtas. Det är inte svårt att få enighet om behovet av att bromsa denna utveckling. Det är svårare att enas om hur det skall gå till. En begränsning av den kommunala expansionstakten har bl. a. anförts som en metod, och även ett kommunalt skattetak har ställts till debatt. Sådana åtgärder får dock till följd att angelägna kommunala serviceuppgifter äventyras och att risk föreligger för social nedrustning. Även en sådan utveckling drabbar i första hand lågoch medelinkomsttagarna, vilka främst efterfrågar den kommunala servicen. kommunisterna har vid upprepade tillfällen krävt ökade statliga insatser för att lätta det ekonomiska trycket på kommuner och landsting. Ofta har hänvisats till pågående utredningsarbete när våra förslag avvisats. Enligt vår uppfattning borde, oberoende av den totala uppgifts- och kostnadsfördelningen mellan stat och kommun, vissa åtgärder ha kunnat vidtas. Vi har bl. pekat på möjligheterna av ett statligt grundbidrag till kommunerna för pensionärernas bostadstillägg, förbättrade statsbidrag till 1 1977/78. barnomsorgen, befrielse för kommuner och landsting från moms och arbetsgivaravgift såsom några sådana verkande åtgärder. Vi förordade också ett väsentligt höjt statsbidrag i anslutning till uppgörelsen mellan staten och kommunförbunden rörande skatt, bl. a. för att säkra utbyggnaden av barnomsorgen. Kommunalekonomiska utredningens förslag, som framlagts, är inte av det slag att någon avgörande förändring i kostnadsfördelning och skatteutveckling kan väntas. Utredningens förslag präglas av synsättet att den kommunala expansionstakten måste begränsas. En begränsning i förhållande till uppgjorda planer leder oundvikligen till stora problem. Redan nu råder allvarliga brister i fråga om barnomsorg, sjuk- och hälsovård, äldreomsorg, miljö, bostadsförhållanden, kollektivtrafik etc. Dessa problem skulle förvärras genom en begränsning av den kommunala expansionen. Till detta kommer också sysselsättningsproblem som följd. Det har anförts i debatten att den kommunala konsumtionen ökar snabbare än statlig och privat konsumtion. Detta behöver dock nödvändigtvis inte leda till slutsatsen att en åtstramning behövs på den kommunala sektorn. En av orsakerna till denna utveckling är nämligen att kommuner och landsting svarar för allt större del av samhällsservicen. För att bygga ut och förbättra den kollektiva servicen kan det vara motiverat med ännu snabbare expansion. Det är bl. a. mot denna bakgrund kommunalskatteutvecklingen måste ses. De ökade kommunala uppgifterna har förändrat relationerna mellan stat och kommun. Kommuner och landsting svarar för en ständigt ökande del av servicen. Det blir allt mer orimligt att finansiera så stor del av samhällsservicen utanför det progressiva skattesystemet. Utvecklingen har lett till att en ständigt stigande del av samhällsservicen finansieras via ett skattesystem som drabbar låg- och medelinkomsttagarna hårdast. kommunisterna förordar ett helt nytt skattesystem med en progressiv statskommunal enhetsskatt för finansiering av den grundläggande sociala, medicinska och kulturella omvårdnaden. En sådan genomgripande skattereform ter sig alltmer angelägen. Vid behandlingen av vårt motionsyrkande vid föregående om tilläggsdirektiv till skatteutredningarna rörande en genomgripande skattereform anförde skatteutskottet bl. a.: (SkU 1976/77:26): Också de frågor, som uppmärksammats i motionen 1976/77:86 under punkten 1 i hemställan, faller inom ramen för de tre skatteutredningarnas uppdrag. Utredningarna kommer givetvis att närmare pröva alla de förslag till ändringar i skatte- och avgiftssystemet som förts fram i motioner och i den allmänna debatten. Utskottets talesman betonade i riksdagsdebatten att förslagen inte sakbehandlats enär de ansågs ligga inom ramen för de arbetsuppgifter som de tre utredningarna har. har de tre skatteutredningarna framlagt sina förslag utan att behandla frågan om en skattereform enligt kommunisternas förslag. Vi finner det därför nödvändigt att denna fråga blir föremål för behandling i särskild ordning, så som föreslagits i motion 1977/78:323. Den kommunalekonomiska situationen gör det nödvändigt dels med omedelbara åtgärder för att lätta det ekonomiska trycket på kommuner och landsting, dels med en genomgripande förändring av skattesystemet. Med hänvisning till det anförda föreslås* att beslutar att hos regeringen begära förslag om höjda statsbidrag till barnomsorgsverksamheten i kommunerna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Se även motionerna 1977/78:639 och 640.