ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202456 · 1978-01-01 00:00:00 — av och om upprustning av vägarna i och Vägförbindelserna mellan södra delen av och uppvisar tyvärr betydande brister. Detta gäller framfor allt men även delar av det övriga vägnätet. från genom Viskadalen till och , som svarar för huvuddelen av den tunga trafiken mellan stora delar av och , är hårt trafikerad inte minst genom den tunga lastbilstrafik som utför timmertransporter från till . Standarden på vägen är på vissa sträckor mycket låg, och trafikolycksstatistiken talar sitt allvarliga språk. Särskilt besvärande ur trafiksäkerhetssynpunkt är avsnittet från till söder om där vägen går genom samhällena i Viskans trånga dalgång. Men även många andra avsnitt av vägen uppvisar farliga trafikfällor. Till väsentlig del har den samma sträckning och standard som . Vägen är upptagen i gällande flerårsplan för ny- och ombyggnad , och planläggningen är enligt uppgift långt framskriden. På grund av den otillräckliga medelstilldelningen har starten för byggnadsarbetena under en följd av år förskjutits allt längre framåt i tiden, och de företag och den befolkning som utnyttjar vägen ser med stor oro . En möjlighet att förbättra trafikläget borde vara att som beredskapsarbete genomföra ny- och ombyggnader-anslutande till den framtida sträckningen - på någon eller några av de ur trafiksäkerhetssynpunkt farligaste delarna. har med beredskapsmedel utförts förbifart förbi . Ytterligare delsträckor bör omgående kunna upprustas till nybyggnadsstandard, varigenom den slutliga ombyggnaden påskyndas. Med särskilt tillskott av medel för beredskapsarbeten bör också förstärkningar på det övriga vägnätet kunna genomföras. Särskilt angeläget är det att sådana förstärkningar sker på det omfattande grusvägnätet i och så att ytterligare delar av detta kan förses med en mer beständig slitbana. a. företagstransporter och skolskjutsar skulle därigenom väsentligt underlättas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att ombyggnad av Rv 41 och förstärkningsoch beläggningsarbeten på grusvägnätet i och beaktas inom ramen för beredskapsarbeten. () ()
mot · G202498 · 1978-01-01 00:00:00 — av och om ändring av bevissäkringslagen En av huvudprinciperna i det svenska skattesystemet är att det skall bygga på likformighet och rättvisa. Eftersom taxeringen också till väsentlig del bygger på de skattskyldigas egna uppgifter måste taxeringsorganisationen ha medel till sitt förfogande som möjliggör för den att kontrollera att de lämnade uppgifterna är riktiga. Eftersom det är uppenbart att mycket betydande belopp undandras samhället genom skattebrott och andra liknande brott är det viktigt att sådana brott effektivt kan bekämpas. De instrument som samhället använder för att bekämpa brott och för att kontrollera att lämnade uppgifter är riktiga får dock inte utformas så att de inte uppfyller erforderliga rättssäkerhetskrav. Bevissäkringslagen för skatteoch avgiftsprocessen (1975:1027) är ett exempel på en lag som i vissa avseenden inte kan anses ha tillräckliga rättssäkerhetsgarantier inbyggda. Lagen bör därför ändras i åtminstone två avseenden. Det ena är att beslut om säkringsåtgärd inte skall fl ske utan att misstanke om skattebrott föreligger. Det andra är att beslutet alltid skall fattas av länsskatterätt och inte som i de flesta fall av enskild taxeringstjänsteman, den s. k. granskningsledaren. Skatteprocessen bör inte ha regler som alltför mycket fjärmar sig från den allmänna processens regler. Enligt dessa senare fordras någon form av misstanke om brott för att s. k. tvångsmedel (t. ex. husrannsakan) skall fl användas. Vem som helst skall inte utan att vissa fakta föreligger som tillsammans konstituerar misstanke om brott behöva utsättas för det intrång som en husrannsakan utgör. Vissa av säkringsåtgärderna enligt bevissäkringslagen har, liksom husrannsakan enligt , formen av ett intrång hos den enskilde. Det är ett så långt gående ingrepp i den enskildes integritet att det inte bör få förekomma annat än när misstanke om brott förekommer. Säkringsåtgärder kan sålunda i vissa fall vara erforderliga, men lagen bör ha en utformning som gör att beslut därför inte fattas av den tjänsteman som är ansvarig för själva kontrollarbetet utan av utomstående organ, lämpligen länsskatterätten. Enligt nu gällande ordning krävs länsskatterättens beslut när det gäller eftersökning i privatutrymme. Av rättssäkerhetsskäl bör varje beslut om säkringsåtgärd fattas av länsskatterätt. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i bevissäkringslagen så att 1978/79:498 15 1. den endast skall tillämpas om skälig misstanke om brott föreligger, 2. beslut om säkringsåtgärd endast får fattas av länsskatterätt. () ()
mot · G2026 · 1978-01-01 00:00:00 — 1978/79 6-8 av m. fl. om folkomröstning i kärnkraftsfrågan Remiss till utskott vägrad. 1 1978/79.
mot · G202654 · 1978-01-18 00:00:00 — Motion 1978/79: 654 om förbud mot kommersiell annonsering av tobaksvaror De medicinska skadeverkningarna av tobaksbruk är nu allmänt kända. () anser att tobaksbruket är den onödigaste folksjukdomen i i-länderna och att den genom en målmedveten hälsoupplysning i förening med andra insatser, exempelvis reklamförbud, borde elimineras. Samhället avdelar betydande resurser för att inom hälsoupplysningens ram kunna åstadkomma en minskning av tobakskonsumtionen, som tobaksindustrin satsar tiotals miljoner på reklam. Mot den bakgrunden är det nu hög tid att åtgärder sätts in för att motverka tobaksskadorna. En sådan åtgärd är att förbjuda kommersiell annonsering vid marknadsföring av tobaksvaror. och har redan fattat ett sådant beslut där råder det förbud mot tobaksreklam. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om förbud mot kommersiell annonsering av tobaksvaror. () () TRYCKERI 1 979 790043
mot · G202680 · 1978-01-01 00:00:00 — av m. fl. om skattelindring för uppfinnare Det är viktigt att förbättringar och nya idéer stimuleras inom företagen. De som utför det praktiska arbetet kommer ofta på goda uppslag och företagen premierar sådana. Många retar sig emellertid på att behöva betala skatt på dessa . Som ett uttryck för samhällets värdering av sådana initiativ borde idébelöningar upp till en viss nivå göras skattefria. Uppfinnare känner sig ofta illa behandlade i vårt samhälle. Det kan vara svårt att föra en produkt från idé och prototyp till tillverkning även om idén är god och produkten behövs. När en uppfinnare lyckas sälja en uppfinning, kanske efter åratals arbete, kan summan han erhåller bli så stor att det mesta går bort i skatt. Det skulle vara rimligt att införa ett kontosystem liknande de s. k. skogskontona för sådana inkomster. Härigenom beskattas pengarna när de tas ut och används, och uppfinnaren skulle ha möjlighet att försörja sig till nästa lyckosamma uppfinning. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning om 1. rätt till skattebefrielse vid belöning upp till viss nivå för idéer inom företag, 2. införandet av motsvarighet till skogskonto för uppfinnare. () () () () () ()
mot · G20299 · 1978-01-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:50 om inriktningen av den ekonomiska politiken, m. m. Ingår i motionen 1978/79:96.
mot · G1021722 · 1978-02-01 00:00:00 — Motion 1977/78:1722 med anledning av propositionen 1977/78:89 om särskild ersättning till kommun kommun har som bekant åsamkats mycket stora skador genom att beslutet om byggandet av 80 revs upp. 1 den kommunala planeringen utgick man från att befolkningen skulle öka mycket starkt. Man satsade på ett mycket stort bostadsbyggnadsprogram, på en stark utbyggnad av skolväsendet, kommunikationer osv. utgick den totala planeringen från förväntade behov i anledning av beslut om att bygga 80. En rad projekt är slutförda, andra har fått avbrytas. De ekonomiska konsekvenserna är förfärande. Dit hör naturligtvis inte bara kostnaderna för gjorda investeringar utan också det faktum att ett ökat skatteunderlag som man räknat med inte blir verklighet. I stället för att kommun skulle få många nya jobb ökar arbetslösheten. På grund av det som skett har kommun nu tvingats till en rigorös besparingspolitik, som bl. a. återverkar på det sociala området. Invånarna i kommun har icke själva vållat den situation de nu befinner sig i. Det kan då inte vara rätt att konsekvenserna av de nya negativa besluten om 80 drabbar kommunens medborgare. kommun har begärt 301 milj. kr. som kompensation för de ekonomiska skador de förändrade stålverksplanerna medfört. Av propositionen framgår att regeringen icke till fullo tillmötesgår de mycket begränsade krav som kommunen framfört. Regeringen föreslår en särskild ersättning till kommun på 50 milj. kr. En del av kommunens ersättningsanspråk är avsedda att täckas genom årliga extra utjämningsbidrag . Dessa extra skatteutjämningsbidrag kan för femårsperioden uppskattas till 115 milj. kr. Regeringen föreslår vidare i propositionen 1977/78 ett bidrag till . I detta bidrag ingår ett belopp om ca 101 miljoner, vilket enligt avtal mellan kommun och NJA skall erläggas av NJA för övertagandet av vissa anläggningar. Det blir tillsammans 266 milj. kr., en betydande prutning på ett redan snävt tilltaget ersättningskrav. Inte ens de 301 milj. kr. som kommunen begärt kan till fullo kompensera de skador som drabbat kommunen genom att planerna på 80 torpederades. Att pruta på detta belopp anser jag vara närmast otillständigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att , med bifall till propositionen i övrigt, måtte besluta att i förhållande till regeringens förslag, under punkten 2 i propositionen, uppräkna anslaget med 35 milj. kr.
mot · G1021724 · 1978-02-02 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. Propositionen behandlar förutom statsbidragen i SIA-skolan också skolhälsovården. Regeringsförslaget bygger på (SOU 1976:46) men avviker på vissa punkter, där har anledning att reagera. Utredningen har valt att överse grund-, gymnasie- och folkhögskolans skolhälsovård. Den har utelämnat den kommunala vuxenutbildningen med motivering att eleverna i denna utbildning i allmänhet har behov av sådana hälso- och sjukvårdsinsatser som bör tillgodoses utanför skolan. Föredraganden delar den uppfattningen. Det är svårt att förstå varför vuxna elever inom gymnasie- eller folkhögskolan skulle ha större behov av skolhälsovård än andra vuxenstuderande. Snarare är det så, att vuxenutbildningen genom detta förslag är på väg att få ytterligare en särbehandling av negativ art. Regeringen bör alltså med det snaraste förelägga förslag även på denna punkt, i enlighet med vad bl. SÖ, och anfört i remissvar. Föredraganden har inte gått in särskilt uttömmande på frågan om skolläkarundersökningarnas innehåll. Att satsa på kontrollelever och därvid definiera dem som elever som företer brister i hälsotillståndet synes vara en välbetänkt åtgärd, med möjligheter att ge flera elever noggrannare undersökningar. Föredraganden går dock mycket ytligt in på vad som bör ingå i dessa undersökningar och hänvisar i allmänna ordalag till utredningen. På en punkt bör emellertid en precisering ske. Det gäller synvården. har gjorts flera undersökningar för att belägga sambandet mellan vissa synfel och läs- och skrivsvårigheter. Eftersom de senare ökat markant finns anledning att vidtaga alla möjliga åtgärder för att hjälpa elever med sådana svårigheter. Vid kontroll av dessa elever i några kommuner har man funnit att vissa elever har påtagliga brister i samsynen. med passande glasögon har också svårigheterna i läsinlärningen lättat. Det finns alltså anledning att göra dylika binokulära undersökningar phalla elever med läs- och skrivsvårigheter. Den synskärpebestämning som utföres är icke tillräcklig. Tyvärr har i denna fråga rått svårigheter att samordna sådan verksamhet mellan ögonläkare, speciallärare och optiker. Det är synnerligen viktigt att detta samarbete kommer till stånd. Att döma av s. 219, "Ögon- och öronundersökningar inom skolhälsovården, intar vissa ögonläkare en direkt negativ inställning, vilket framgår av följande mening: "Binokulärt läsprov på nära håll synes vara av ringa intresse och behöver därför icke utföras. Det ankommer alltså på regeringen att ta initiativ dels för att få till stånd detta samarbete, dels för att lämna kommunerna rekommendationer om hur eleverna skall ges en bättre synvärd och därmed en riktigare specialundervisning. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar uttala 1. att regeringen framlägger förslag om vuxenutbildningens inlemmande i den kommunala skolhälsovården, 2. att regeringen låter utfärda rekommendationer för en bättre synvärd inom skolhälsovården genom vidgat samarbete mellan ögonläkare, speciallärare och optiker, i enlighet med vad som sägs i motionen. () ()
mot · G1021725 · 1978-02-02 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. 1 vissa kommuner kan det, i samband med placering av fosterbarn, uppstå extra belastning på skolans resurser för att tillgodose de särskilda behov av stöd som kan finnas. Detta gäller särskilt mindre kommuner som tar emot relativt sett många fosterbarn. Frågan har aktualiserats i i samband med beräkningar om ekonomisk ersättning från placerande kommun till kommun där fosterhemmet finns. har det dock bedömts som fosterhemskommunens sak att svara för de extra insatser i skolan som kan krävas för vissa fosterbarn. Genom det nya statsbidragssystemet för , som föreslås i prop. 1977/78:85, avsätts en del av förstärkningsresursen till länsskolnämnderna för fördelning till kommunerna för särskilda insatser. Denna del av förstärkningsresursen borde kunna användas bl. a. för att bidra till de extra kostnader som kan uppstå för kommuner med fosterbarn, i de fall behov av särskilda insatser uppstår. Detta bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att använda länsskolnämndensdel av förstärkningsresursen till kommuner med behov av särskilda insatser i skolan för fosterbarn. () ()
mot · G1021727 · 1978-02-01 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. Regeringen har i propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. behandlat statsbidragets användning för olika ändamål. Förslaget ger kommunerna en stor rörelsefrihet och bestämmanderätt i fråga om hur statsbidragen skall disponeras för dels undervisning, dels fria aktiviteter. Kommunerna får genom den fria resursanvändningen möjlighet att göra insatser där behoven är störst. Detta gäller såväl undervisning som mer fri verksamhet under skoldagen. I propositionen föreslås även ett extra statsbidrag till de kommuner som införsamlad skoldag. Kommunen beslutar själv närden samlade skoldagen skall införas i kommunen. Kommunen har frihet att införa samlad skoldag för viss årskurs, eller visst stadium, för viss skolenhet eller kommundel eller för hela kommunen . Det är i detta sammanhang angeläget att understryka vad statsrådet anför i propositionen, nämligen att hur medlen för fria aktiviteter och samlad skoldag skall disponeras avgörs av kommunen. I det ligger att kommunen har rätt att avgöra hur medlen skall fördelas på olika verksamheter. Specialdestinerade bidrag bör därför undvikas. föreslog att de fria aktiviteterna under skoldagen naturligen bör flyta över i en frivillig eftermiddagsverksamhet som innebär omsorg och verksamhet i olika fritidsgrupper. Redan under innevarande budgetår har nästan alla kommuner genom en nära samverkan med föreningslivet kunnat erbjuda sådan verksamhet. Föreningarna och fritidsförvaltningarna har lagt ner ett omfattande arbete på att planera och genomföra olika aktiviteter. Det är i hög grad deras förtjänst att erfarenheterna av verksamheten varit så positiva. Denna erfarenhet bör tas till vara och vidareutvecklas. föreslog att delar av förstärkningsresursen skulle kunna användas för frivilliga aktiviteter i anslutning till skoldagen. Av propositionen framgår inte klart att kommun som beslutat om samlad skoldag kan utnyttja statsbidraget för insatser i den frivilliga verksamheten i anslutning till skoldagens början och slut. Vi anser att bör uttala att sådana möjligheter föreligger, vilket väl överensstämmer med vad som i övrigt uttalas i propositionen om att kommunen avgör hur medlen disponeras. Med hänvisning till vad som anförs i motionen hemställs att som sin mening ger till känna att statsbidrag till fria aktiviteter och samlad skoldag även får användas för den frivilliga verksamheten i anslutning till skoldagen. PER UNCK.EL (m) ()
mot · G1021730 · 1978-02-02 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. Genom anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet har i första hand verksamhet i kommit att tilldelas extra resurser med hänsyn till olika behov både i fråga om undervisning, elevvård och fritidsverksameht. Främst har medel kommit att tilldelas skolor i storstadsområden och skolor med många invandrare, men i vissa fall har även en del behov i gymnasieskolan kunnat tillgodoses genom medel från detta anslag. har således tilldelat gymnasieskolor bidrag till förstärk ningsåtgärder till undervisning av invandrarelever. Dessa åtgärder har omfattat stödundervisning såväl i svenska som i övriga ämnen inkl. fackteori och arbetsteknik samt även specialundervisning till elever med läs- och skrivsvårigheter. har också tilldelat ett flertal gymnasieskolor medel för att möjliggöra delning av klass i svenska på tvååriga yrkesinriktade linjer, där elevantalet ofta är större än i motsvarande undervisning på andra linjer. Denna förstärkning har ansetts som nödvändig med hänsyn till undervisningens behov. 1 många fall har undervisningen härigenom kommit att ge ett klart bättre resultat. Genom den omläggning av statsbidraget som föreslås i propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. försvinner möjligheten att genom anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet tilldela särskilda resurser till gymnasieskolan. Denna effekt berörs inte i propositionen. En sådan resursförsämring kommer att upplevas mycket negativt av berörda relativt stora elevgrupper och av berörda lärare, varför det finns anledning att vidta särskilda åtgärder för att tillgodose behovet av förstärk ningsåtgärder till undervisning av invandrarelever i gymnasieskolan och till undervisning i svenska på tvååriga yrkesinriktade linjer. För nästa budgetår bör medel för dessa ändamål kunna bestridas av kvarstående reservation på anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet. För tiden därefter bör regeringen återkomma med förslag till nästa . Med stöd av ovanstående hemställer jag 1. att hos regeringen begär att medel till de förstärkningsåtgärder i gymnasieskolan som föreslås i denna motion för /79 bestrids av kvarstående reservation ur anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att medel för fortsatta förstärk ni ngsåtgärder inom gymnasieskolan anvisas i budgetpropositionen /80.
mot · G1021731 · 1978-02-03 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. I regeringens proposition 1977/78:85 angående nytt statsbidrg till föreslås utöver basresurser för det direkta utbildningsarbetet även vissa förstärkningsresurser. Sålunda erhåller länsskolnämnderna en sådan förstärkningsresurs av varierande storlek. För utgår den i form av per elev. är ett i många avseenden särpräglat län. Länets stora yta, de långa avstånden och en utpräglad glesbygd med ibland mycket små skolenheter är exempel på detta. Flera av dessa små skolenheter ligger i flerspråkiga bygder (svenska, finska och samiska), och de speciella åtgärder som erfordras i anledning av flerspråkigheten ställer särskilda krav på resurser. Till detta kommer behovet av åtgärder för elever med skilda slag av handikapp. Med anledning av de ofta mycket stora avstånden ställer föräldrarna till dessa barn starka krav på att de skall få sin utbildning vid hemortens skola så långt detta över huvud taget är möjligt. Vad vi här anfört anser vi starkt motivera att den speciella länsskolnämndsresursen i ökas och vi vill därför föreslå att beslutar att öka länsskolnämndsresursen i från i propositionen föreslagna 0,02 per elev. () ()
mot · G1021738 · 1978-02-09 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:24 om ny befälsordning för det militära försvaret I propositionen 1977/78:24, med förslag om ny befälsordning för det militära försvaret, föreslås att gällande gruppbenämningar för stambefälet gruppchef, plutonofficer, kompaniofficer och regementsofficer - skall ersättas med den gemensamma benämningen yrkesofficer. Att finna en ny av alla accepterad benämning för gamla invanda dylika är naturligtvis ingen lätt uppgift, men yrkesofficer är definitivt inte något bra förslag. Från såväl stambefälets organisationer som från enskilda - militärer och civila - upplevs yrkesofficer som en benämning med närmast negativ klang. Det finns givetvis ett visst intresse av att ha skilda benämningar på stamofficerare, reservofficerare och värnpliktiga officerare. Detta bör enklast kunna uppnås genom att för stamofficerarna införa det samlade begreppet officer. Vi får då de tre kategorierna officerare, reservofficerare och värnpliktiga officerare. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag att beslutar att den gemensamma benämningen för gruppchefer, pluton-, kompani- och regementsofficerare skall vara officer.
mot · G1021741 · 1978-02-08 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:87 om statligt engagemang inom handelsstålsindustrin, m. m. Den pågående strukturomvandlingen av stålindustrin syftar till en ofantlig nedskärning av antalet sysselsättningstillfällen. Flera bruksorters framtid är i fara. Stålutredningarna har dömt stålorter eller stora driftsenheter till nedläggning. För järnverket i har redan kapitalägarna i beslutat om nedläggning. har redan stora problem. Sågverket som drivs av skall nu slås igen. Sysselsättningen i kan inte offras förden kapitalistiska profitens skull. Industriminister har krävt samhällsansvar hos kapitalägarna. Men de visar inget. Då måste samhället utmäta detta samhällsansvar hos dem. bör därför besluta om att driften i skall fortsätta, att sysselsättningen i minst skall vara på nuvarande nivå och att det satsas på investeringar i som ger fler jobb. För detta krävs att järnverket i ingår i . Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar hemställa hos regeringen om förslag att järnverket i skall ingå i och fortsätta sin verksamhet samt utgöra en garanti för sysselsättningen i .