mot · G102953 · 1978-01-25 00:00:00 — om samordning av skatte-, bidrags- och socialförsäkringssystem Nuvarande skatte- och bidragssytem Det råder brist på överskådlighet i vårt nuvarande skatte- och bidragssystem. Det successiva uppbyggandet av systemet har skapat en mängd olika lösningar för skilda medborgarsituationer alltefter de förhållanden under vilka problemen lösts. Ofta har ett samordnande grepp saknats från statsmakternas sida. Våra skatte-, bidrags- och socialförsäkringssystem är så komplicerade att risk finns för felhandläggningar, för orättvisor mellan olika medborgargrupper osv. Den frågan kan faktiskt ställas, om statsmakterna egentligen vet, vilket samlat resultat olika delbeslut ger och ännu mindre om totalresultatet över huvud taget motsvarar vad man syftat till. En blick på nuvarande system Genom proportionell inkomstskatt, progressiv statlig inkomstskatt, avdragsrätt för räntor m. m., inkomstprövade bidrag av olika slag, graderade avgifter för barntillsyn, allmänna barnbidrag osv. har vi en mångfald lagar, som skapar ett svåröverskådligt system både av skatte- och avgiftsinbetalningar från medborgarnas sida till stat och kommun och av överföringar av bidrag från samhällets sida till medborgarna. I tabell 1 redovisas de samlade effekterna för tolv olika familjetyper . En sådan samlad översyn har sällan diskuterats. Tabellen bygger på följande förutsättningar: Den beskattningsbara inkomsten anses utgöra årsinkomsten minus . För beräkning av bostadsbidragen har antagits att hyrorna uppgår till övre hyresgränsen i bidragsreglerna. Vid beräkning av solciallönenorm har i använts och tillämpats på en familj med genomsnittlig åldersfördelning hos barnen. Bostadsbidragen avser samma statliga och statskommunala bostadstillägg för riket dvs. Vid beräkning av bostadsbidragen har inkomsterna skrivits upp . Den kommunala utdebiteringen har satts till riksgenomsnittet 1977 dvs. Barntillsynsavgifterna är baserade på den av kommunförbundet rekommenderade taxan. Många kommuner debiterar numera högre avgifter än denna taxa. Vid beräkning av barntillsynsavgifterna har vidare antagits att alla barnen befinner sig i barntillsyn enligt denna taxa. 1 1977/78. spelar det ingen större roll, om man har tre eller ett barn i barntillsyn, eftersom taxan är ungefär densamma oavsett antalet barn. Vid beräkning har även hänsyn tagits till socialhjälpsnormen samt kommunalskattelagens regler för existensminimum. Man kan fråga sig i vilken grad resultatet av den nuvarande utjämningspolitiken enligt tabell 1 är avsiktligt. Skall t. ex. en tvåbarnsfamilj med en vuxen och . i årsinkomst ha en disponibel inkomst som är ca . större än en tvåbarnsfamilj med två vuxna och alternativt en inkomst på . och hemmamake eller där vardera maken har årsinkomst på ? Systemets sammanlagda effekter visas ännu tydligare av tabellerna 2 och Där disponibla inkomsten per konsumtionsenhet beräknats. Varje vuxen anses utgöra en konsumtionsenhet och varje barn 0,5 konsumtionsenheter i tabell 2. En vuxen anses utgöra 1 enhet, två vuxna 1,7 enheter, forsta barnet 0,6 enheter och varje ytterligare barn 0,5 enheter i tabell 3. Tabell 2 ger rakt ut inkomsten per individ. Tabell 3 tar även hänsyn till de stordriftsfördelar som större hushåll innebär och avspeglar därmed mer den faktiska ekonomiska standarden. I tabellerna 2 och 3 illustreras mycket tydligt den relativt, ekonomiskt starka position som ensamstående med barn resp. familjer utan barn har med den nuvarande utjämningspolitikens utformning. Det är svårt att hitta några argument, som kan försvara de resultat av utjämningspolitiken vi kan avläsa i tabellerna 2 och 3. Varför skall enligt tabell 2 en familj med två vuxna och ett barn, där båda föräldrarna har en inkomst på 50 000 resp. 30 000, ha 7 000 mindre per person att röra sig med än en ensamstående med ett barn och . Verkligt låg ekonomisk standard finns främst i familjer med hemmamake och många barn. En ensamstående med två barn uppnår redan vid ca . inkomst samma disponibla inkomst per individ som en hemmamakefamilj med två barn uppnår vid . Av tabell 2 kan man också indirekt se att de toltala marginaleffekterna i det nuvarande systemet är mycket höga, särskilt för barnfamiljerna. I tabell 4 visas de totala marginaleffekterna förde 12 olika familjetyperna i 13 inkomstintervall. Marginaleffekterna för barnfamiljerna, dvs. möjligheten att genom ökad arbetsinsats själv höja sin ekonomiska standard, uppgår till i de vanliga inkomstlägena för heltidsarbetande. Som framgår av tabellen ökar marginaleffekterna med ökat antal barn. Familjer som hade de lägsta disponibla inkomsterna per individ, två vuxna, en inkomsttagare och många barn har också de högsta marginaleffekterna. För en fyrabarnsfamilj är marginaleffekterna i alla inkomstlägen ända . Problemen i nuvarande system Problemen med det nuvarande systemet kan kort sammanfattas: Den samlade effekten av systemet är svår att överblicka och styra genom att systemet innehåller så många olika regler. Inflationen har ett avgörande inflytande på den nuvarande utformningen och morgondagens effekter av systemet. B. Marginaleffekterna är mycket höga i nuvarande system. Många barnfamiljer i normala inkomstlägen har totala marginaleffekter på och flera på 100 36. Resultatet av nuvarande system förefaller, som framgår av tabellerna 1,2 och 3 knappast vara resultatet av en medveten strävan i utjämningspolitiken. D. Svåröverskådligheten gör att enskilda individer ibland går miste om bidrag, de är berättigade till, genom bristande kunskaper. Det ger ingen rätt till minimistandard för alla människor. F. Svåröverskådligheten har starkt försvårat en konkret politisk debatt. Den försvårar också beräkningar av vad olika utgifter för staten kostar i ökade skatter för inkomsttagare. lämnade betänkanden från olika skatteutredningar eller från översyn av socialförsäkringssystemet m. m. har inte gjort tillräckligt klarläggande, totala sammanställningar av våra skatte-, bidrags- och socialförsäkringssystems resultat. Sålunda ger t. ex. inte skatteutredning - vare sig majoritet eller minoritet - några genomgripande förslag till lösningar av de problem, som denna motion tar upp. Inkomstskatten skall fortsätta att drabba hushållet i stort oavsett dess antal medlemmar. En hämmande marginalskatt skall vara kvar för dem som vill öka sin arbetsinsats för att höja sin ekonomiska standard osv. Det borde finnas anledning att inför nya lagbeslut om en mera varaktig skattereform även beakta våra bidrags- och socialförsäkringssystem så, att en total översyn gjordes. En samordning borde ske av de båda inkomstskatterna - den kommunala och den statliga. Att definitivt komma till rätta med marginalskatteffekterna borde vara ett mål. Olika bidrags betydelse i sammanhanget får därvid inte bortglömmas. Ett tillrättande borde också göras av de orättvisor som rätten till ränteavdrag skapar mellan olika inkomstnivåer. Mål för en total översyn av våra skatte-, bidrags- och socialförsäkringssystem borde vara att individen skall ses såsom "konsumtionsenhet - inte hushållet. Nedan följer - såsom ett diskussionsinlägg - förslag till ett individbeskattningssystem (IBS). 1* 1977/78. Ett individbeskattningssystem (IBS) syftar till dels att åstadkomma större ekonomisk jämlikhet mellan olika medborgare och dels att få bort marginaleffekterna för individer som genom ökad arbetsinsats vill försöka höja sin ekonomiska standard. Ett sådant system kan byggas upp kring två enheter en individskatt (IS) och ett individbidrag (IB). Dessa båda enheter ingår sålunda i IBS. Det finns ingen social skillnad mellan dem. IB är inget socialbidrag, ett ord som ibland användes i nedsättande mening, utan ingår såsom ert huvudled i det totala IBS. - Av praktiska skäl torde IBS vara enklast att beskriva, om man börjar med individbidraget (IB) och därefter redogör för individskatten (IS). Individbidrag (IB) Ett enkelt sätt att presentera IBS är att skissera ett förslag anpassat till siffermaterial. Låt oss anta att alla vuxna - eller äldre - såsom IB får ett basbelopp per person och år. För alla barn () utgår IB (om man så vill allmänt barnbidrag) på 0,7 basbelopp . Beloppen är skattefria och ej ATP-grundande och utgår till samtliga personer oavsett inkomstförhållanden och samlevnadsförhållanden. De nuvarande bidragsförskotten eller grundnivån i barnpensionen för ett barn på 0,4 basbelopp per barn och år för ensamstående föräldrar bibehålls i IBS. Orsaken är bl. a. att denna grupp annars fåren inte obetydlig försämring av sin nuvarande standard. IB ersätter en rad nuvarande bidrag och avdrag. 2. bostadstillägg (utom KBT) 4. folkpensioner med det belopp som täcks av IB 5. ersättning vid grundutbildning vid värnplikt 6. huvuddelen av det nuvarande stödet vid studier (utom de lån eller bidrag som överstiger ett basbelopp) 7. grundbelopp i sjuk- och arbetslöshetsförsäkringar som understiger ett basbelopp 8. huvuddelen av den nuvarande socialhjälpen 9. grundavdraget vid beskattning 10. förvärvsavdraget vid beskattning 12. övrig allmän skattereduktion 13. diverse mindre bidrag 14. en viss ökad avgiftsbeläggning av kommunala tjänster kan också väntas kunna genomföras i och med den genomförda ekonomiska minimistandarden för alla Vid genomförandet av IB-systemet har vidare antagits att 0,3 basbelopp av de 0,7 basbeloppen, som utgår för barn utgörs av en vårdnadsersättning. Av det följer, att daghemsavgiften bör uppgå till 0,3 basbelopp per barn och vara lika för alla. För barn antas vårdnadsersättningen uppgå till 0,15 basbelopp av de 0,7 som barnets vårdnashavare får såsom IB. Fritidshemstaxan bör i analogi därmed utformas som en enhetstaxa på 0,15 basbelopp . Den övriga delen av IB för barn täcker ungefär en grundstandard för barnens konsumtionsutgifter. De fasta tillsynsavgifterna medför att de nuvarande marginaleffekterna som barntillsynsavgifterna skapar försvinner. Eftersom hela grundkostnaden för barn ersätts genom IB är det också rimligt att alla betalar lika avgifter. Genom införandet av IB erhåller alla människor en låg men dock garanterad ekonomisk minimistandard. På den föreslagna nivån är det dock särskilt svårt för vuxenfamiljerna att existera utan några biinkomster. Det nuvarande socialhjälpssystemet eller någon form av SOFT bör därför finnas kvar även om behovet starkt reduceras. Den nuvarande inkomsttrygghetsförsäkringarna, sjukförsäkring, föräldraförsäkring, ATP och en kommande arbetslöshetsförsäkring berörs ej av reformen. De kvarstår i ungefär samma utformning som . IB innebär en mycket omfattande omfördelning av svenska folkets samlade inkomster. Genom att grundstandarden i form av skattefria bidrag är tillförsäkrad samtliga medborgare kan även låga inkomster beskattas med normal skatt för att finansiera reformen. Det bör återigen poängteras, att införandet av IB inte kostar någonting. Det är bara ett annat sätt att omfördela ekonomiska resurser mellan olika individer så att en önskvärd fördelning uppstår. Individskatt (IS) IS är tänkt att vara proportionell i normala inkomstlägen. Det minimerar marginalskatten i dessa skikt. Med normala inkomster avses inkomster upp till 7-7,5 basbelopp, ca . Beräkningen i följande tabeller är gjord med en gräns vid . vilket 1977 motsvarar 7,1 basbelopp. Ett IB på 1 basbelopp per vuxen och 0,7 basbelopp per barn kräver en proportionell skatt på ca 60 96 i inkomstskiktet upp till 7,1 basbelopp. Därutöver är det av allmänna utjämningsskäl lämpligt att marginalskatten höjes till och över en årsinkomst på ca 13 basbelopp, , sätts en skatt på 100 96. Dessa gränser bör fastställas i basbelopp. Därigenom är hela IBS indexreglerat, eftersom även IB utgår i basbelopp. Införandet av IBS påverkar inte den kommunala beskattningsrätten. De här angivna procentsatserna avser den totala genomsnittliga skatten för stat och kommun, men den kommer om nuvarande system med utdebitering bibehålls att medföra att skattesatserna varierar mellan olika delar av landet. En grov skiss av en statsfinansiell kalkyl över IBS finns i bilaga 1. Hela individbeskattningssystemet kan sammanfattas i följande 6 punkter: 1. alla vuxna erhåller 1/12 av 1 basbelopp såsom IB, 2. alla vårdnadshavare erhåller 1/12 av 0,7 basbelopp och barn såsom IB, 3. inkomster upp till 7,1 basbelopp beskattas i sin helhet 4. inkomstdelar i skiktet mellan 7,1 och 13,3 basbelopp beskattas 5. inkomster i skiktet över 13,3 basbelopp beskattas 6. inkomsttrygghetsförsäkringarna samt bidragsförskotten på 0,4 basbelopp bibehålls. De disponibla inkomsterna i IBS för de 12 olika hush ål Istyperna framgår av tabell 5. Vid beräkning av tabell 5 har det antagits att enbarnsfamiljerna, utan hemmamake, har en tillsynskostnad på 0,3 basbelopp, vilken fråndragits den disponibla inkomsten. Två- och trebarnsfamiljerna, utan hemmamake, har antagits ha en tillsynskostnad på 0,45 basbelopp, vilket motsvarar en daghemsavgift och en fritidshemsavgift per familj. Av tabellerna 6 och 7 framgår, att även sedan ett så betydande barnstöd som 0,7 basbelopp per barn införts har barnfamiljerna med många barn i normala inkomstlägen klart lägre ekonomisk standard än familjer med få eller inga barn. Hemmamakefamiljerna har fortfarande avsevärt lägre standard än övriga familjer. Det skisserade IBS ger dock större utjämning mellan olika familjetyper än det nuvarande. Av tabell 8 framgår de totala marginaleffekterna för olika hushållstyper. Genom att det endast är beskattningen som ger upphov till marginaleffekter har en kraftig dämpning åstadkommits, särskilt för barnfamiljerna som tidigare drabbats av den sammanlagda marginaleffekten av skatter, bostadsbidrag och eventuella barntillsynsavgifter. I alla normala inkomstlägen har därmed marginaleffekterna reducerats till . i årsinkomst 1977 är i huvudsak anpassade till de nuvarande marginalskattenivåerna. Dessa extra marginalskatter ger ett ganska litet bidrag till finansiering av systemet. Fördelarna med IBS i förhållande till nuvarande system kan i sina huvuddrag visas enligt följande: Den samlade effekten av systemet A. IBS är lätt att överblicka och är svår att överblicka och styra genom styra genom att dess uppbyggnad att systemet innehåller så många olika regler. Inflationen har ett avgörande inflytande på den nuvarande utformningen och morgondagens effekter av systemet. B. Marginaleffekterna är mycket höga 1 nuvarande system. Många barnfamiljer i normala inkomstlägen har totala marginaleffekter på och flera 100 96. Resultatet av nuvarande system förefaller, som framgår av tabellerna 1, 2 och 3 knappast vara resultatet av en medveten strävan i utjämningspolitiken. D. Svåröverskådligheten gör att enskilda individer ibland går miste om bidrag de är berättigade till genom bristande kunskaper. Det ger ingen rätt till minimistandard för alla människor. F. Svåröverskådligheten har starkt försvårat en konkret politisk debatt. Den försvårar också beräkningen av vad olika utgifter för staten kostar i ökade skatter för inkomsttagarna. baseras på endast två led - IB och IS. tillkommer viss marginalskatt på 20 96-enheter. Inflationen påverkar inte alls fördelningen av de disponibla inkomsterna. B. Marginaleffekterna i IBS är i normala inkomstlägen alltid 60 96 genom kombinationen av IB och blir marginalskatterna 80 96. Resultatet av IBS blir en betydligt jämnare fördelning av disponibel inkomst per individ. Genom att IB utgår till alla kan ingen av okunnighet o. d. bli utan. Alla individer får automatiskt en minimistandard garanterad. F. IBS underlättar en politisk debatt om förändringar i inte bara utjämningen mellan olika familjetyper utan också mellan konsumtion och arbetsinsatsstimulans m. m., varom mera nedan. Sammanfattningsvis kan alltså sägas att IBS: 1. garanterar ekonomisk minimistandard för alla människor, 2. ger högst 60 96 marginaleffekt i vanliga inkomstlägen, 3. fördelar grundkostnaden för barn över alla inkomsttagare och 4. bibehåller marginaleffekterna för höginkomsttagare i ungefär nuvarande omfattning. Av bilaga 1 framgår att det samlade skatteunderlaget kan uppskattas till 216 miljarder i IBS. En förändring av IB för vuxna med 0,1 basbelopp förändrar skattebehovet med 7,25 miljarder. En förändring av IB för barn med 0,1 basbelopp förändrar skattebehovet med 2,0 miljarder. Båda talen gäller under förutsättning att åldersgränsen bibehålls vid mellan barn och Dessa tal kan användas för skissering av följande relativt extrema andra IBS A. IBS med låg utjämning mellan olika inkomstlägen men hög utjämning mellan barnfamiljer och icke barnfamiljer. IB för vuxna sätts till 0,8 basbelopp och IB för barn till också 0,8 basbelopp . Detta geren skattesats i normala inkomstlägen 0-80 000 på . B. IBS med hög utjämning mellan olika inkomstlägen men låg utjämning mellan barnfamiljer och icke barnfamiljer. IB för vuxna sätts till 1,2 basbelopp och för barn till 0,5 basbelopp. Skattesatsen i normala inkomstlägen blir då . C. IBS med hög utjämning mellan alla familjetyper. IB för vuxna sätts till I,2 basbelopp och IB för barn till 0,8 basbelopp . Skattesatsen i normala inkomstlägen blir då , vilket alltså då är den lägsta marginaleffekt som finns i systemet. D. IBS med mycket låg utjämning både mellan olika inkomstlägen och mellan barnfamiljer och övriga familjer. Systemet ger ganska låg grundstandard. JB förvuxna sätts till 0,75 basbelopp och för barn till 0,5 basbelopp . Skattesatsen i normala inkomstlägen blir då . Exemplet visar svårigheten att åstadkomma någon mera omfattande utjämning, när marginalskattesatsen skall hållas så låg som . E. IBS av den i motionen skisserade karaktären. IB för vuxna sätts till 1,0 basbelopp och för barn till 0,7 basbelopp . Skattesatsen i normala inkomstlägen blir då 60 96. Utöver de förändringar som gjorts mellan de här skisserade systemen kan naturligtvis skattegränserna ändras. Om man så önskar kan i ett IBS även barnstödet differentieras i avseende på barnets ålder. Vissa grupper kan också helt uteslutas t. ex. hemmafruar och andra medborgare som inte förvärvsarbetar eller har ett av myndigheterna godkänt skäl att inte förvärvsarbeta. För pensionärer kan IB differentieras osv. Av ovanstående torde ha framgått den prägel av enkelhet och överskådlighet som ett individbeskattningssystem medför. För statsmakternas del kan IBS på ett smidigt sätt användas för att åstadkomma styrande effekter t. ex. inför konjunkturväxlingar. Om ökad produktionsinsats från medborgarnas sida önskas, kan IB för vuxna sänkas med t. ex. 0,25 enheter till 0,75 basbelopp vilket ger ca 22 mdr, ett belopp som kan ge en däremot svarande sänkning av skatteprocenten från till . Medborgarna blir då mer intresserade av ökad arbetsinsats och produktionen kan höjas. Kombinerade åtgärder genom ändring av såväl IB, som IS och moms kan i andra lägen vara lättöverskådliga och verkningsfulla att genomföra. Individbidrag av den storleksordning, som motionen skisserar, några procent högre moms och 45 å individskatt i lägena under 80 000 i dagens penningvärde skulle ge både god grundstandard för alla, återhållsamhet med onödig konsumtion och stimulans till ökad arbetsinsats. Om den kommunala inkomstskatten slopas såsom självständig skatteform och kommunerna i stället får en andel av den 60-procentiga individskatten, fördelad mellan kommunerna efter befolknings- och näringslivsstruktur, geografisk belägenhet osv. kan ytterligare förenklingar i skattedelen uppnås. För att få rättvisa mellan låntagares avdragsrätt i olika inkomstlägen kan avdraget i det 80-procentiga skiktet mellan 80 000 och 150 000 begränsas till av räntebeloppet eller motsvarande, så att statens skattebidrag till lånekostnaden blir densamma som för låntagare i det 60-procentiga skatteskiktet osv. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att en samordning av skatte-, bidrags- och socialförsäkringssystemen eftersträvas vid den kommande varaktiga skattereformen. Statsfinansiell grovkalkyl i mdr av ett IBS med 1,0 basbelopp per vuxen och 0.7 basbelopp per barn. Statens inkomster av direkta skatter inkl. kommunalskatten 1977 ca 78 Besparingen av nuvarande sociala utgifter enligt motionen ca ./. Återstående medelsbehov ca 45 Skatteunderlaget 1977 kan uppskattas enl. följande: beskattningsbar inkomst 1975 145 mdr, enligt RRV ökat till 1977 med ökning av beskattningsbar inkomst jämfört med nuvarande system genom slopande av förvärvsavdrag, grundavdrag och extra avdrag=ca + 33 tillkommer all inkomst för den som tjänar under 4 500=ca + 2 totalt skatteunderlag 1977 ca 216 IS på hela skatteunderlaget 216 mdr ca 129,6 ytterligare IS på inkomster över ca 80 000 = ca 2,1 IB till vuxna ca 72,5 mdr IB till barn ca 14,2 mdr 86,7 Övriga statliga utgifter enligt 1. ovan. Disponibel inkomst med nuvarande system Gift med förvärvsarbetande Samma inkomst Maken . Disponibel inkomst per konsumtionsenhet i nuvarande system 1977: Vuxen = 1 Barn = 0,5 Gift med förvärvsarbetande Samma inkomst Maken . Disponibel inkomst vid nuvarande system 1977 per konsumtionsenhet: en vuxen = 1 två vuxna = 1.7 barnet =0,6 2:a o 3:e =0,5 Gift med förvärvsarbetande Samma inkomst Maken . årsin- 0 barn 1 barn komst 1 barn 2 barn 0 barn 2 barn 1 barn Nuvarande system: Totala marginaleffekter 1977 för 12 familjetyper Gift med förvärvsarbetande Samma inkomst Maken . Disponibel inkomst med IBS: 1977 Enbarnsfamiljer har barnet på daghem Tvåbarnsfamiljer och trebarnsfamiljer ett barn på daghem och ett på fritidshem Gift med förvärvsarbetande Samma inkomst Maken . Individens årsin- 0 barn komst Disponibel inkomst vid IBS 1977 per konsumtionsenhet. vuxen = 1 Barn = 0,5. Ensamstående Gift med hemmamake med förvärvsarbetande Disponibel inkomst vid IBS 1977 per konsumtionsenhet: en vuxen = 1 två vuxna = 1,7 barnet = 0,6 2:a barnet och följande = 0,5 Gift med förvärvsarbetande Samma inkomst Maken . Individens årsin- 0 barn komst Totala marginaleffekter vid IBS infört Gift med förvärvsarbetande Samma inkomst Maken .