mot · G1021507 · 1978-01-24 00:00:00 — av m. fl. om medicinsk specialitet i beroendesjukdomar, m. m. Alkoholister är, med undantag för de psykiska symtom som är en direkt följd av alkoholsjukdomen, ej i större utsträckning än andra människor i samhället belastade med psykiska och nervösa sjukdomar. Traditionellt har alkoholister behandlats inom psykiatrin, vilket medfört en övertro på att orsakerna till alkoholism i första hand kan sökas i psykiska störningar uppkomna under barndomen eller . Det är därför nu tid att "avpsykiatrisera alkoholistvården för att underlätta tidigare insatta åtgärder. Tyvärr försämras insikten om alkoholberoendet parallellt med att detta utvecklas. Orsaken härtill torde ligga i alkoholens direkta giftverkan på hjärnan. Den avtagande insikten är ett hinder för tidig behandling. Allmänhetens, arbetskamraternas och vännernas obenägenhet eller rädsla för att tidigt ingripa och stödja den person som är på väg att glida in i en alkoholsjukdom försvårar också en adekvat behandling. Sjukvårdens insatser i alkoholistvården bör begränsas till att omfatta avgiftning och somatisk utredning under ett första skede. I samarbete med socionomer och psykologer bör läkaren göra en allsidig bedömning av patientens tillstånd och framtida vårdbehov. Läkarinsatser behövs också i långtidsbehandlingen, särskilt i de fall då alkoholsjukdomen är komplicerad på grund av somatiska åkommor. Det krävs en komplettering av nuvarande läkarutbildning för att ge inte bara de inom beroendesjukvården arbetande läkarna en bättre utbildning utan även för att flertalet läkare skall få bättre kännedom om tidigdiagnos och behandlingsmöjligheter. Utbildning för specialister i beroendesjukdomar bör omfatta tjänstgöring vid klinik för beroendesjukdomar. bör ingå en systematisk utbildning i psykoterapi, enskilt och/eller i grupp. Vidare bör grundliga kunskaper i sociallagstiftningen och dess praktiska tillämpning vad beträffar missbrukare inhämtas. Till detta kommer tjänstgöring i invärtesmedicin, tjänstgöring i psykiatri och slutligen 1/med relativt valfri tjänstgöring inom något ämnesområde av intresse för specialiteten. Som exempel kan nämnas anestesiologi, klinisk fysiologi, kemi och farmakologi, neurologi, socialmedicin m. m. Tillskapandet av en specialitet i beroendesjukdomar innebär en möjlighet att erhålla en fast medarbetarstab vid de relativt få specialklinikerna i riket. är den genomsnittliga tjänstgöringstiden för läkare i underordnad ställning vid dessa omkring . Specialklinikerna behövs för systematisk forskning rörande sjukdomarnas natur och behandling. genom möjliggörs också ett rullande utvecklingsarbete och kvalificerad undervisning inom området. Sannolikt kommer också behovet av specialistutbildade läkare att öka, när nya resurser för medicinskt omhändertagande av särskilt alkoholister tillkommer. Specialklinikernas viktigaste uppgifter blir således att utveckla och samordna forskningen inom området, att utbilda nya specialister men också framför allt att ge allmänläkare, invärtesmedicinare och psykiater nödvändiga specialkunskaper inom detta område. För blivande specialister i psykiatri är det tillåtet att tillgodoräkna sig tjänstgöring vid specialklinik för beroendesjukdomar. Denna möjlighet har utnyttjats i synnerligen begränsad omfattning. Med hänsyn till att sannolikt även fortsättningsvis beroendesjuka, och särskilt de med mera djupgående psykiatriska åkommor, blir behandlade inom psykiatrin föreslås att en tjänstgöring vid alkohol- eller narkomanavdelning upp till 1/blir obligatorisk. För av de patienter som är intagna på våra medicin- och kirurgavdelningar är grundorsaken till den aktuella sjukdomen alkoholism. Det oaktat är det fortfarande relativt ovanligt och i varje fall sporadiskt förekommande att alkoholismen uppmärksammas och att en effektiv behandling initieras. tillbaka är det tillåtet för blivande specialister i invärtesmedicin att byta ut av sin sexmånaders tjänstgöring i psykiatri till tjänstgöring vid alkoholistavdelning. Detta har förekommit i begränsad omfattning och visat sig få ett synnerligen positivt utfall. Man har kunnat märka att efter genomgången utbildning vid alkoholklinik dessa läkare visat ett större intresse för de alkoholsjuka och bl. a. remitterat dem till specialistvård mer . Ett förslag är sålunda att en obligatorisk tremånaders tjänstgöring i beroendesjukvården borde ingå i de blivande invärtesspecialisternas utbildning. AT-tjänstgöringen omfattar tre månaders psykiatri, som får fullgöras vid specialklinik. Denna möjlighet har utnyttjats i viss utsträckning, men bestämmelserna borde förändras så att minst en tredjedel av ,dvs. en månad, gjordes till obligatorisk tjänstgöring vid avdelning för behandling av beroendesjuka. En viktig del av den medicinska behandlingen av beroendesjuka sköts av allmänläkare, såsom distriktsläkare, industriläkare eller övriga inom primärvården. Det är därför också angeläget att till dessa läkares utbildning lägga in en tids tjänstgöring vid klinik för beroendesjuka. Med hänsyn till att alkoholmissbruket är ett växande och svårlöst problem i vårt samhälle anser vi det angeläget att även den medicinska behandlingen av alkoholskadade bör ägnas ökad uppmärksamhet. För att så skall kunna ske torde det vara nödvändigt att tillskapa en specialitet i beroendesjukdomar och att även i övrig läkarutbildning dessa frågor ges tillräckligt utrymme. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär 1. att medicinsk specialitet i beroendesjukdomar inrättas för läkare, 2. att allmänläkares och andra läkares utbildning förändras i enlighet med vad som framförts i motionen. MAJ () () () () ()