mot · G102309 · 1978-01-12 00:00:00 — 1977/78 309-313 om medverkan av vid förhandlingar om statsanställdas pensionsfrågor Pensionsvillkoren för statsanställda regleras från 1974-12-09 genom kollektivavtal. Avtalet är träffat mellan å ena sidan och å andra sidan de förhandlande huvudorganisationerna på det statliga området Centralorganisationen /SR, och TCO:S. gällde att pensionsvillkoren reglerades genom av regeringen (Kungl. ) utfärdat reglemente. Sådant reglemente föregicks dock alltid, såväl vid tillkomsten som vid ändringar, av överläggningar och överenskommelser mellan parterna på den statliga arbetsmarknaden. Ordningen med kollektivavtal får betecknas som tidsenlig, även om nyordningen är av mera formell än reell natur. Övergången skedde genom att rubrikerna i reglementet formulerades om till avtal utan att sakinnehållet ändrades i någon detalj. Det nu gällande avtalet, f. d. reglementet, tillkom 1959 för att reglera statspensionerna i förhållande till kommande allmän tjänstepensionering. Anpassningen åstadkoms genom den s. k. bruttosamordningen. De grundläggande villkoren och principerna i det då utfärdade reglementet har därefter varit oförändrade. Då reglementet tillkom ville organisationerna inte ha pensionerna knutna till något index med automatisk följsamhet till prisutvecklingen, vilket skulle givit endast oförändrad standard, medan man räknade med att flertalet andra grupper framåt skulle förbättra sin standard med 3 å . Man ville därför förhandla om pensionernas höjning varje gång man förhandlade om de statliga lönerna för att söka åstadkomma samma ekonomiska utveckling för pensionärerna som för de i tjänst varande statsanställda. Denna ordning gav en bättre utveckling för pensionärskollektivet än anknytning av pensionerna till index eller basbelopp. Genom konstruktionen av pensionsförbättringarna, vissa år rena procentpåslag, andra år rena krontalspåslag, lika till alla, och vissa år en kombination av procentpåslag och krontalspåslag, är den individuella utvecklingen inte densamma som för hela kollektivet. De med höga pensioner har fått dålig täckning för kostnadsökningarna medan de med särskilt låga pensioner fått en något förbättrad standard. Vid träffandet av kollektivavtal förutsätts regelmässigt att de av avtalet berörda skall ha möjligheter att påverka avtalets innehåll. Vanligen sker detta genom att de berörda utser ledningen inom den organisation som träffar avtalet, utser avtalsråd eller deltagare i avtalskonferenser eller liknande organ, som kan 1 1977/78. utöva betydande inflytande på avtalets innehåll och beakta särskilda detaljer i avtalet. Vilka möjligheter har statspensionärerna att utöva inflytande på kollektivavtalet beträffande de statsanställdas pensioner? Statspensionärerna kan oftast kvarstå i de förbund de varit organiserade i före pensioneringen, de organisationer som träffar avtalet. Därigenom anses de ha möjligheter att påverka avtalet och sina egna villkor. Detta synsätt måste dock betecknas som ytterligt teoretiskt. I realiteten är möjligheterna mycket ringa. Största möjligheten torde föreligga inom /SR, som genomgående inte har någon kategoriklyvning mellan yrkesverksamma medlemmar och medlemmar som i någon form åtnjuter pension. På TCO-sidan är frågan inte enhetligt reglerad inom de skilda förbunden. Regelmässigt gäller dock att den som pensionerats får om han så önskar kvarstå i sin organisation som passiv medlem, mot en reducerad avgift. Beteckningen passiv medlem måste ange att han inte aktivt skall deltaga i förbundets verksamhet. Inom är frågan reglerad i stadgarna på följande sätt: Pensionerad medlem som erlägger avgift är inte valbar till uppdrag i förbundet och medräknas ej för representationsrätt inom förbundet. Medlem enligt detta stycke har yttrande- och förslagsrätt vid avdelningssammanträde. Pensionären kan sålunda gå på sammanträdet med den avdelning han tillhör och föreslå att avdelningen skall göra framställning till förbundsledningen om att denna skall söka förbättra redan utgående pensioner. Han kan inte ens formellt vara med och besluta i frågan på sitt avdelningsmöte, då han endast äger yttrande- och förslagsrätt. Praktiskt är det givetvis så att då avtalsfrågor behandlas på avdelningsmötet är det anställningsvillkoren och arbetsplatsens problem som helt dominerar överläggningen. Den pensionär som därvidlag tar upp frågan om förbättringar för de redan pensionerade torde inte ha stora förutsättningar att göra sig gällande. I verkligheten föreligger sålunda inga egentliga förutsättningar att som medlem i någon av de avtalsslutande organisationerna påverka de avtal som träffas om pensionerna, vare sig då yrkandena om förbättringar skall fastställas och framföras till motparten, då förhandlingarna om villkoren pågår, eller då ett förhandlingsresultat skall godkännas. Om man ändock formellt hävdar att de egentliga tjänstepensionärerna kan påverka sina villkor genom att som pensionär kvarstå i de avtalsslutande förbunden, kan dock detsamma inte i något avseende hävdas beträffande familjepensionärerna. Den som blir änka eller änkling efter en statstjänsteman eller statspensionär blir enligt avtalet berättigad till statlig familjepension, som också regleras i pensionsavtalet. Dessa har ingen möjlighet till medlemskap i de förbund som träffar avtalet. Förbunden organiserar endast i statstjänst anställda. Pensionärer som redan är medlemmar kan som sagts oftast få kvarstå som medlemmar med begränsade rättigheter efter pensioneringen. Nya pensionärer, berörda av avtalet, kan inte erhålla medlemskap. alla teoretiska möjligheter att påverka avtalet. I realiteten har () vissa praktiska möjligheter att påverka innehållet i avtalet. De formella möjligheterna och rättigheterna därvidlag saknas dock helt. Förbundet får anses accepterat av de förhandlande huvudorganisationerna som representant för statspensionärerna. Förbundet gör framställning till huvudorganisationerna att dessa skall framföra krav på vissa allmänna förbättringar liksom förbättringar i vissa detaljfrågor då de för SAV presenterar sina yrkanden beträffande nya avtal. Med huvudorganisationerna brukar också regelmässigt förekomma muntliga överläggningar om de krav som skall framföras, och enighet brukar föreligga i det avseendet. Under förhandlingarnas gång förekommer också överläggningar, och förbundets representanter är alltid välkomna i förhandlingslokalerna för att erhålla information och göra påpekanden. Denna ordning är dock i allt väsentligt betingad av personliga relationer och på intet sätt skriftligt eller organisatoriskt fastlagd. Andra grupper som berörs av avtalen på det statliga området är ofta representerade i förhandlingsdelegationerna genom representanter utsedda av de berörda medlemmarna och bland dessa. Pensionärerna har ingen sådan representation. Det bör också nämnas att , då man på det statliga området hade samma som tidigare för den allmänna arbetsmarknaden, begärde två av huvudorganisationerna hos kommissionens ordförande att SPRF skulle fä deltaga då pensionsfrågan i slutskedet kom att bli svårlöst. Efter en dags funderande meddelade kommissionsordföranden att han inte kunde medge detta av formella skäl, eftersom SPRF inte var direkt part beträffande avtalet. Som framgår av ovanstående brister det mycket i fråga om statspensionärernas möjligheter att påverka villkoren i det avtal som reglerar deras villkor. I realiteten får de förlita sig på de fackliga organisationernas goda vilja, dvs. organisationer vars primära intresse måste vara löne- och anställningsvillkor för de anställda och pensionsvillkoren för de anställda. De redan pensionerade saknar reella möjligheter att inom de förhandlande organisationerna påverka villkoren eller ställa till ansvar dem som reglerar dessa villkor i gällande avtal. Det rimliga vore att SPRF självständigt fick möjlighet att medverka vid förhandlingarna om pensionsfrågor som direkt berör SPRF:s medlemmar, dvs. redan pensionerade f. d. offentliganställda. Staten bör i sin egenskap av arbetsgivarpart kunna ta initiativ till ett sådant förfarande utan att därmed inkräkta på sedvanliga förhandlingsprinciper. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att uttalar att bör få medverka som självständig part vid förhandlingar som berör pensionsfrågor av direkt intresse för redan pensionerade f. d. offentliganställda. 1* 1977/78.