mot · G1021468 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om avskaffande av isoleringsstraffet m. m. Förhållandena vid fängelserna i har väckt berättigad kritik. Kritiken har riktat sig mot en i många avseenden förstärkt repression. Termen kriminalvård är en försköning. Kriminalvården har mycket litet med vård att göra. De människor som av olika anledningar hamnat i fängelserna har små möjligheter att genom sin vistelse där rehabiliteras till ett normalt liv. Fängelserna verkar personlighetsnedbrytande. Vistelsen där ökar känslan av utstötning, förnedrar och förstärker inte sällan kriminella attityder och ev. drogberoende. Speciellt stötande och i strid med den s. k. vårdtanken är isoleringsstraffet och inspärrningen av fångar i s. k. säkerhetsavdelningar. Huruvida en fånge skall förpassas till säkerhetsavdelning avgörs av en enda tjänsteman i . Detta strider mot de intagnas rättssäkerhet. De upprörande förhållandena vid de s. k. säkerhetsavdelningarna har utförligt dokumenterats av Svenska röda korset i dess rapport "En undersökning från humanitär synpunkt av förhållandena vid specialavdelningarna på kriminal vårdanstalterna , Kumla och . att de speciella säkerhetsavdelningarna präglas av omedvetenhet om mänskligt lidande och människors behov av personlig integritet. Genomgående är vidare byråkratisk osmidighet, opersonlighet, distans och understimulering. Dessa negativa inslag har enligt rapporten drivits till sin spets på säkerhetsavdelningarna. När det gäller isoleringsstraff påstås ibland från myndigheternas sida att detta krävs från fångar, då vissa skulle förgripa sig på medfångar. Detta är ett skenargument från myndigheterna för att förhindra fångarnas kamp för en humaniserad kriminalvård. Myndigheternas påstående är ett försök att motivera utbyggnad av ytterligare isoleringsceller. Visst existerar konflikter och våld mellan fångar - men detta avhjälps inte av något isoleringsstraff. Men det verkliga och allvarliga våldet på fängelserna svarar myndigheterna för. Tusentals fångar har misshandlats, fysiskt och psykiskt. Tusentals anmälningar till JO kommer tillbaka med orden föranleder ingen åtgärd. Tusentals rimliga ansökningar om telefonsamtal, besök och permissioner lämnas utan åtgärd. Isoleringsstraffet är inget krav från fångarna. Det är ett medel för myndigheterna att slå mot fångar, vilka ifrågasätter sin behandling, ställer krav på förbättringar, vill aktivera medfångar och som vaknar upp till politisk medvetenhet. Isoleringsstraffet måste avskaffas! Konflikter mellan fångar kan lösas efter andra linjer. Det kräver att fångarna möts med respekt och att deras organisationer legaliseras och tillåts att sjävständigt ta upp sådana problem. Fångarnas fackliga centralorganisation (FFCO) måste erkännas. FFCO har ett handlingsprogram för att lösa de sociala problem som finns inom anstalterna. De omdelbara åtgärder som måste vidtas är att isoleringsstraffet och säkerhetsavdelningarna avskaffas och att FFCO erkänns som förhandlingspart i första hand gentemot och andra myndigheter. Vi anser vidare att man måste tillsäatta en förutsättningslös utredning om förhållandena vid fängelserna. Denna utredning bör bestå av representanter för FFCO, RFHL, , Röda korset, vårdpersonalens organisationer samt de fem riksdagspartierna. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställa om nödvändiga åtgärder för ett skyndsamt avskaffande av isoleringsstraffet och de s. k. speciella säkerhetsavdelningarna, 2. att uttala att FFCO erkänns som förhandlingsorganisation i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att hos regeringen hemställa om en utredning om förhållandena vid fängelserna, i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)