mot · G102271 · 1978-01-12 00:00:00 — av om vidgad varudeklaration Maj:ts proposition nr 1973 med förslag till lag om hälso- och miljöfarliga varor skärps produktionskontrollen över varor som med hänsyn till sina kemiska eller fysikalisk-kemiska egenskaper och hantering kan befaras medföra skada på människor eller miljö. Lagen skall också efter regeringens föreskrift kunna tillämpas även på annan vara, om det är av särskild betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt. På s. 97 i ovannämnda proposition har departementschefen ett mycket intressant resonemang om vikten av att i ett tidigt skede av produktutveckling vara observant på avfallsfrågan. Avsnittet lyder i direkt citat: Jag vill i detta sammanhang också framhålla vikten av att producenter av kemiska varor på ett så tidigt stadium som möjligt, alltså redan vid produktutvecklingen, är observanta på avfallsfrågan. Sålunda bör undersökas om destruktionen av en Sådan vara medför olägenheter från miljöskyddssynpunkt eller om den är särskilt kostnadskrävande. 1 så fall bör varan inte utan särskilda skäl släppas ut på marknaden. Om en vara ligger under tillståndstvång, bör givetvis också tillståndsmyndigheten vid tillåtlighetsprövningen ta hänsyn till eventuella destruktionssvårigheter. Det är allmänt känt att all avfallshantering är ett stort och, trots alla ansträngningar till förbättringar, växande problem. Volymen avfall av skilda slag ökar. Kostnaderna för återanvändning stiger, vilket synes medföra att satsningarna på återanvändning minskar. Innevarande och över rådande lågkonjunktur har medfört att skrotberget växer. Ovan mycket kortfattat relaterade förhållanden understryker vikten av att även annan tillverkning än den av kemiska varor uppmärksammas av lagstiftaren på sätt som redovisas i ovanstående citat. utgavs en bok med titeln på domedagsafton. Författare: , tekniker vid i . I ett avsnitt av boken talas om att man borde kräva en livscykelspecifikation innan en vara tillverkas. Något av en förlängd varudeklaration. Den fabrikant som gör en sak borde lagstiftningsmässigt tvingas skriva ner hur han egentligen har tänkt sig hela processen. Det vill säga från det han gör saken till dess den eventuellt skall skrotas eller återanvändas. På det viset skulle man kunna tvinga en tillverkare att ta ställning till hur skrotningen skall gå till eller om man kan återanvända varan. Det synes vara på det sättet att ingen tillverkare fått ett sådant krav ställt på sig. När garantitiden för en vara är utgången, är det kundens sak att fundera på vad som skall hända med varan. Tillverkaren torde ha betydligt större förutsättningar att på en ålagd varudeklaration - livscykelspecifikation - ge såväl varans brukare som samhället ett besked i berört avseende. Det torde vara svårt att få in all tillverkning under ett sådant lagstiftningstvång. Argumenten emot hopar sig: Kommer att stoppa all innovationsverksamhet. Byråkratin kommer att öka enormt. Inte desto mindre synes det nödvändigt att tanken hålls levande och att ansträngningar görs för att den skall komma till praktisk utformning. Styrelsen för teknisk utveckling, eller annan lämplig myndighet borde få i uppdrag att pröva förutsättningarna för att tillverkare av en vara åläggs lämna en varudeklaration kompletterad med en livscykelspecifikation i enlighet med vad som anförts i det föregående. Med åberopande av det anförda hemställs att hos regeringen begär att frågan om livscykelspecifikation prövas av lämplig myndighet.