mot · G202650 · 1978-01-01 00:00:00 — Motion 1978/79: 650 av m. fl. om hästaveln ni. Behovet av att belysa hästens, hästavelns och med hästen sammanknutna nytto- och fritidsaktiviteters ställning i samhället växer sig allt starkare. Inte sedan 1963 års hästutrednings betänkande (SOU 1964: 2 och SOU 1965:44) har någon generell sammanställning och värdering av hästavel, hästhållning och därtill knutna aktiviteter gjorts. På vissa delområden har överväganden gjorts såsom utredning och beslut om totalisatorverksamhet och bildande av aktiebolaget och Galopp ATG liksom smärre justeringar i medelstilldelning för främjande av avel, importbestämmelser och vissa åtgärder på ridsportens område. Förhållandena vid tillkomsten av hästutredning kan sammanfattas sålunda: Det militära behovet av hästar förutom viss dragkraftsreserv upphörde, hästens betydelse inom jord- och skogsbruket var i starkt avtagande, ridsportens popularitet var endast begynnande, hästsporter som trav och i viss mån galopp ökade något, svensk export av kvalitetshästar hade viss betydelse. Vi hade alltjämt ett stort antal hästkunniga människor. För alla hästraser sammantaget visade statistiken en oavbruten nedgång i antalet hästar. Utifrån dessa förhållanden skall de slutsatser som hästutredning kom fram till ses. är förhållandena till stora delar förändrade. Ridsportens popularitet och betydelse ur framför allt ungdomsverksamhetssynpunkt är mycket stor. Man räknar med att ca 200 000 människor rider i , och minst 2/3 av dessa är ungdomar. Intresset för hästavel är stort såväl vad avser varmblodiga som kallblodiga hästar. Ett återkommet intresse för hästen som dragkraft inom gallringsskogsbruket finns. Efterfrågan av goda svenska hästar för export är betydande. Totalisatoromsättningen på trav- och galoppbanor ökar oavbrutet. Statens nettointäkt från totalisatormedel beräknas till ca 150 milj. kr./år. Hästavel är alltjämt en produktionsgren inom lantbruket, och en betydande mängd foder produceras och avsätts till ett värde av ca 400 milj. kr., allt såsom hästfoder. Ett stort antal människor har direkt eller indirekt sin sysselsättning beroende på att vi har hästavel och hästsport i olika former. Sålunda har utvecklingen som förutspåddes av hästutredning till stora delar blivit annorlunda än det fanns anledning att förutspå då utredningens betänkande avlämnades. Statsmakternas inställning till hästavel och ridsport, ja kort sagt till hästhållningen i landet, vilar emellertid till stor del på ställningstaganden som är mer än . Hästens och med hästar förknippade akti Mot 1978/79: 650 viteters nuvarande betydelse i samhället behöver således belysas. Härvid bör särskilt statens ansvar för hästaveln beaktas, då en inhemsk avel är grunden för utvecklingen av de aktiviteter som hör samman med hästar. För att på ett riktigt och rättvist sätt fastställa hästens betydelse i landet finns det anledning att analysera och om möjligt kvantifiera olika verksamheters direkta samhällsnytta. Härvid måste också de kostnader beräknas som direkt eller indirekt åsamkas samhället. Vid ett försök att ostrukturerat sammanställa de frågeställningar som oundgängligen behöver beaktas kan följande uppställning göras. Samhällsnytta direkt och indirekt Totalisatoromsättningens nettoutbyte till statskassan, antal sysselsatta inom trav och galopp, på travbanor, galoppbanor uppfödning och träning etc., hästavel och hästuppfödnings betydelse som binäring inom jordbruket, vilken areal tas i anspråk för foderproduktion etc., hästsportens internationella PR-värde då svenska ryttare, trav- eller galopphästar placerar sig fördelaktigt i resultatlistor, export valutainkomster internationellt anseende, hästsport som fritidsaktivitet, särskilt betydelsen inom ungdomsverksamheten och som fritids- och motionssysselsättning för handikappade, hästens möjlighet som dragare i ett framtida gallringsskogsbruk, beredskapsskäl värdet av en levande dragkraft, hippologiskt kunnande inom landet, ridanläggningars sociala betydelse som fritidsgårdar för ungdomar. Gränsdragning (ansvarsfördelning) staten "näringen premieringssystemet ansvar för riktlinjer inom aveln, stambokföring, lagen om hingstbesiktningstvång, stödet till hästaveln, jordbrukshuvudtiteln , statens hingstdepå och stuteri, jordbrukshuvudtiteln , bidrag till statens hingstdepå, jordbrukshuvudtiteln , statligt stöd till viss utbildning av instruktörer, veterinärresurser utbildningskostnader, nyttjandekostnader, tillsyn över ridanläggningar, djurskydd, arbetarskydd, tillsyn över trav- och galoppbanor, behov av avels- och utbildningscentrum. Utifrån dessa punkter bör diskuteras vad som bör vara statens direkta åtagande avseende stöd åt hästaveln och till hästsport i vid bemärkelse. Kan de punkter som är upptagna under rubriken om direkt eller indirekt samhällsnytta kvantifieras och värderas ger detta en vägledning om hur stora krav som rimligen kan ställas på statens insatser. 1978/79: 650 stödet till hästaveln eller delar av denna har efter vid upprepade tillfällen varit föremål för offentliga utredningar och även på annat sätt av statsmakterna särskilt uppmärksammats. Anledningen härtill har främst varit den starka minskningen av häststammen, vilken ingett oro. Emellertid har förhållandena väsentligt förändrats, volymen hästar i förhållande till behovet är nu inte främsta anledningen till oro. Först och främst är behoven delvis nya. Ridintresset har ökat lavinartat med åtföljande efterfrågan på hästar. Likaså har intresset för främst travsporten ökat starkt, och ett återkommet intresse för arbetshästen inom en viss del av det moderna skogsbruket har också förmärkts. Problemen är på avelssidan främst att kunna upprätthålla en tillräcklig volym av hästar av god kvalitet. Bevarandet av goda svenska stostammar är en central fråga såväl inom varmblods- som inom kallblodsaveln. Tack vare premieringsväsendet och riktlinjer inom inhemsk travavel produceras numera goda travare inom landet, bl. a. för export. För varmblodstravare är en fortsatt import av goda hingstar en förutsättning för fortsatt god utveckling inom denna hästavelsgren, medan för varmblodiga ridhästar problemet är att en i kvalitetshänseende okontrollerad import sker för att tillgodose det växande ridintresset. Dessa hästar är ofta behäftade med lynnesfel och har dålig hållbarhet, vilket gör dem olämpliga för ridkursverksamhet som de utgör ett latent hot mot en god avel om de sätts in i avelsverksamheten. Grunden för det allmännas stöd åt alla hästavelsgrenar ligger i ett ansvarstagande, såväl organisatoriskt som ekonomiskt, för premieringsväsendet. Härutöver är satsningar angelägna för att veterinärresurser av tillräcklig omfattning finns att tillgå. Utbildningsansvaret i vad avser att vidmakthålla ett hästkunnande främst vad gäller instruktörer, hästskötare och hästvårdare är också en angelägenhet som bör omfattas av det allmännas intresse. I flera fall är det fråga om delat ansvar mellan det allmänna och intressenterna. Här kan nämnas behovet och värdet av olika hästcentrum såsom för avel, ridutbildning etc. Sådana platser som , , m. fl. är centrum där olika aktiviteter är förlagda avseende avel eller utbildning. Olika skäl kan anföras som anledning till att relationerna mellan det allmännas intressen och Hästsveriges intressen i vidaste bemärkelse behöver belysas. I avvaktan på en allsidig hästutredning och därpå vilande förslag om hur Hästsverige skall hanteras är emellertid vissa åtgärder oundgängligen nödvändiga att vidta. Icke verifierade uppgifter som spridits inom hästkretsar ger vid handen att stödet till hästaveln, veterinärresurser, premieringsväsendet och statens hingstdepå och stuteri är föremål för omprövning från statsmakternas sida. Skälet skulle vara att man vill begränsa de budgetmedel som tas i anspråk för ändamålet. Detta inger självfallet oro i vida 1978/79: 650 kretsar, i synnerhet som viss bekräftelse har erhållits rörande uppgifternas sanningshalt. Exempel härpå är att anslaget till statens hingstdepå och stuteri minskats två budgetår i följd liksom att lantbruksverket låtit genomföra en mindre utredning om möjligheten att begränsa utgifterna för denna anläggning. Tyvärr har denna utredning haft som målsättning att minska aktiviteten vid anläggningen för att därmed minska kostnaderna. Någon egentlig analys av behovet av ett statligt avelscentrum har inte gjorts. Ej heller har man undersökt i vilken utsträckning det ur allmän och ekonomisk synpunkt är motiverat att öka verksamheten och eventuellt tillföra nya verksamheter för att åstadkomma ett ändamålsenligt resursutnyttjande och en godtagbar ekonomi för anläggningen. Att en effektiv, kontrollerad hingsthållning och ett statligt stuteri utgör ett riktmärke för avelns kvalitetsmässiga nivå är allmänt erkänt. Likaså att utbildningsresurser för, som tidigare nämnts, instruktörer, hästskötare och hästvårdare men också praktikanläggningar för veterinärer är viktiga att tillgodose för aveln och därmed också för amatörmässig och professionell hästsport. I utbildningshänseende kommer såväl Strömsholm-, Wången- och Flyinge-anläggningarna att behövas för att tillgodose behovet av utbildning. Av här anförda skäl är det angeläget att bl. a. verksamheten på statens hingstdepå och stuteri inte tillåts minska innan hästfrågorna i stort blivit belysta. Ur statsmakternas synpunkt torde det vara relevant att behandla de olika grenarna inom hästaveln, den amatörmässiga och professionella hästsporten, arbetshästarna och alla de aktiviteter som berörs härav såsom en näringsgren. På plussidan finns ridverksamhetens stora sociala betydelse den urbaniserade och mekaniserade människan behöver omväxling i tillvaron, och närkontakt med djur har en stor social betydelse. Härtill kommer totalisatorverksamhetens faktiska nettointäkt till statskassan liksom de produktionsvärden av foder och hästar som kan framräknas inom lantbruket. Slutligen tillkommer också exportintäkter och importavgifter. På minussidan återfinns de kostnader som uppstår genom att olika verksamheter helt eller delvis bekostas av budgetmedel. Enligt vår uppfattning kommer en analys av de ovan redovisade förhållandena att visa att hästhållningen i netto är en god affär. Svårigheten i detta sammanhang är givetvis att kvantifiera värdet av vissa aktiviteter, såsom ridningens betydelse för ungdomsverksamheten etc., liksom att göra en statsfinansiell avvägning av hur mycket av totalisatorverksamhetens netto som bör återföras till hästavel och hästsporten och hur mycket som skall tillföras statskassan. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi 1. att hos regeringen anhåller att en parlamentarisk utredning tillsätts med uppdrag att kvantifiera den direkta och 1978/79: 650 indirekta samhällsnyttan av hästhållningen i landet och på grundval härav föreslå riktlinjer för framtida statliga insatser på detta område, 2. att i avvaktan på att underlag till riktlinjer för statliga insatser på hästområdet föreligger beslutar att verksamheten vid statens hingstdepå och stuteri inte får minskas under nuvarande nivå. () . () () ()