mot · G102578 · 1978-01-20 00:00:00 — om den kommunala kollektivtrafiken Efter senare års kommunsammanslagningar har kommunerna gjort stora insatser för att skapa goda transportmöjligheter för invånare både i centrala delar av de stora kommunerna och i glesbygden. a. har flera kommuner sökt skapa jämlikhet när det gället taxorna. Som exempel kan nämnas att införde årstaxan , som senare har ökats till en kostnad på . beroende på antalet zoner. har sitt månadskort på . etc. I dessa fall drivs kommunikationerna av kommunala bolag. I andra fall har kommunerna tvingats subventionera stora belopp till privata företag för att klara transportproblemet också i glesbygd med vikande resande- och godsunderlag. I sina försök att skapa en god lokaltrafik stöter dock de kommunala företrädarna på problem som bör undanröjas för att underlätta ansträngningarna att ge goda kommunikationer. Vid varje års budgetarbete prövas de skäliga subventionerna från kommunens sida. Därvid tvingas kommunen t. ex. att höja busstaxan i vissa delar av kommunen för att kunna sänka i andra, i försöken att skapa rättvisare taxor. Dessa försök kan ibland genom rådande priskontroll omintetgöras. Naturligtvis är sådan kontroll nödvändig för privata företag som drivs av vinstintresse. Enligt gällande kommunallag får motsvarande intresse inte vara rådande i kommunala organ. Det är följaktligen orimligt att tjänstemän på skilda nivåer i den statliga byråkratin (länsstyrelserna och SPK) har avgörandet i så viktiga frågor som taxesättning. Det innebär i princip att en enskild tjänstemans privata uppfattning kan omöjliggöra den trafikpolitiska målsättning som kommunfullmäktige har beslutat. Den kommunala taxesättningen borde i alla avseenden vara kommunens ensak med hänsyn till den kommunala självbestämmanderätten. Inför fullföljandet av en trafikförsörjningsplan förs förhandlingar med de bussföretag som upprätthåller linjetrafik inom kommunen. Erfarenheterna från dessa förhandlingar ger en bild av att kommuner borde arbeta för att all linjetrafik borde inordnas under . Verklig samordning av flera trafikföretag kan icke uppnås utan en total integrering. I dagens läge finns det ytterst ringa möjligheter för en kommun att överta koncessioner på linjetrafik. Ett övertagande kan endast ske om det är påvisbart att en linjetrafik är misskött i flera avseenden. En uppmjukning av dessa bestämmelser borde åstadkommas, så att en kommun som subventionerar ett företags kostnader med förslagsvis får rätt att överta koncessionen. 1* 1977/78. 1 regel utnyttjar ett bussföretag sina resurser dels till linjetrafik, dels till beställningstrafik. Beställningstrafiken omfattar i dessa fall även skoltransporter och liknande. Teoretiskt kan sålunda ett subventionerat bussföretag utsätta den subventionerande kommunens eget bussföretag för illojal konkurrens, om man genom ekonomiskt tillskott från kommunen fått så hög kostnadstäckning att övriga tjänster kan säljas till låga priser. Kommunerna borde sålunda få rätt att inlösa företag som subventioneras med minst 50 96. Med hänsyn till den kritik som riktas mot en allt tätare privatbilism i centrala delar av kommuner bör allt göras för att motivera flera till att åka med kollektiv trafik. Inledningsvis har påpekats insatser för att skapa jämlikhet i taxorna. Det är följaktligen önskvärt att biljettpriserna hålls nere för att öka resandefrekvensen och därmed också göra det möjligt med ett ökat antal turer och vidgad service. Men om kommuner nu beslutar sig för månadskort eller liknande, så betyder detta ökade inkomster för staten, eftersom avdraget för resor till och från arbetet på deklarationerna blir lågt. Som exempel kan nämnas att i kommun gjordes 17 000 sådana avdrag 1972. Kommunerna borde alltså stimuleras till låga taxor genom att staten återbetalade de ökade skatteinkomster man får från kommuner som tillämpar systemet med årskort e. d. Då det kan vara administrativt svårt att ge exakta återbetalningar torde det räcka om staten lämnar någon form av stimulansbidrag i proportion till den skattevinst, som kan gälla för olika kommuner. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att den statliga priskontrollen över kommunernas taxesättning för kollektivtrafiken upphävs, 2. att kommunerna ges möjlighet till insyn och inflytande i de trafikföretag vilkas verksamhet subventioneras av kommunerna, 3. att sådana regler bör utarbetas att ett trafikföretags verksamhet helt kan övertas av en kommun, vars subvention ger en kostnadstäckning av minst 50 96, 4. att staten utreder frågan om stimulansbidrag till kommuner som i sin lokaltrafik tillämpar systemet med låga taxor genom månads- eller årskort.