ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102349 · 1978-01-16 00:00:00 — av m. fl. om lagfäst rätt till politisk verksamhet på arbetsplatsen Politisk och facklig verksamhet är arbetarklassens enda möjlighet att förbättra sin situation gentemot arbetsköparna. Det är också den enda vägen för att frigöra sig från utsugning och förtryck från kapitalistklassen. Ägandet till produktionsmedlen - fabriker, maskiner o. d. - är det som skapar makt och bestämmanderätt i en kapitalistisk ekonomi. Framfor allt gör sig denna makt gällande på arbetsplatsen. Det är arbetsköparna som bestämmer vad som får äga rum på arbetsplatsen. Det är de som förbjuder yttrande- och tryckfrihet för de anställda under arbetstid. De slår härigenom vakt om sina privilegier, privilegier att suga ut arbetarna för egna egoistiska profit- och maktsyften. Det är för att slå vakt om dessa privilegier som denna klass nekar de anställda att bedriva politisk agitation på arbetsplatsen. Det är därför som representanter för politiska partier som inte står arbetsköparna nära nekas tillträde till arbetsplatsen för agitation. Detta är inskränkning i demokratiska fri- och rättigheter som inte kan accepteras. Det är mot detta maktutövande, mot detta fåtalsvälde, som kampen skärps. Det är därför naturligt att kraven ställs om rätten till politisk verksamhet på jobben. När antog det socialdemokratiska MBL-förslaget om att arbetsmarknadens parter i förhandling skulle få göra upp om hur och i vilken omfattning lönearbetarna skall få bedriva politisk verksamhet, så avslogs vpk:s förslag om denna självklara rättighet. Demokratiska fri- och rättigheter ansågs vara en förhandlingsfråga. Vpk reser på nytt kravet om lönearbetarnas rätt till politisk verksamhet på arbetsplatserna. De partier som tidigare avslagit detta har i lag slagit fast att demokratin inte är en självklarhet innanför fabriksportarna. Mot sådana inskränkningar vänder sig den lönearbetande befolkningen. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att såväl Lagen om medbestämmande i arbetslivet som Lagen om offentlig anställning tillförs en ny paragraf med följande lydelse: Anställda hos företag eller myndighet äger rätt till politisk verksamhet på arbetsplatsen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102350 · 1978-01-17 00:00:00 — om äganderätt till lägenheter i flerfamiljshus Valfrihet har varit ett nyckelord i bostadsdebatten . Det har inneburit en strävan att försöka ge de bostadssökande möjlighet att välja mellan olika former av boende såsom i villa eller flerfamiljshus och även att kunna välja upplåtelseform. Småhusboendet är vanligen förenat med äganderätt, men även bostadsrätt och hyresrätt förekommer. För den som föredrar att bo i flerfamiljshus erbjuds hyresrätt eller bostadsrätt. Däremot saknas i praktiska möjligheter att äga sin lägenhet i flerfamiljshus på samma villkor som gäller för småhus. Man kan inte söka lagfart eller ta ut inteckningar i en lägenhet för lämplig belåning. Skattereglerna är ej heller anpassade för lägenhetsägande i flerfamiljshus. I en rad länder i liksom i upplåts lägenheter i flerfamiljshus med äganderätt utan att det synes medföra några olägenheter. Många skäl kan anföras för att man även i bör öppna möjligheter att förvärva lägenhet med äganderätt. Inflytandet över det egna boendet tillmäts en växande betydelse. Det torde vara ostridigt att det största inflytandet över bostaden erhålles om man äger den. Detta medför också att man själv kan avgöra när och hur nödvändiga underhållsinsatser lämpligen bör ske. Genom aktsamhet och planering av underhållsinsatserna och ofta betydande egna insatser kan drift- och underhållskostnader i väsentlig grad nedbringas. Ett förhållande som blir mer och mer märkbart allteftersom dessa kostnader tenderar att utgöra en allt större andel av de totala boendekostnaderna. En övergång till lägenhetsägande i flerfamiljshus torde kräva väsentliga lagändringar bl. a. för att möjliggöra att den ägda lägenheten skall kunna tjäna som kreditunderlag vid finansiering av lägenhetsförvärv. För gemensamma utrymmen och angelägenheter i flerfamiljshus med ägda lägenheter torde också krävas speciella bestämmelser. Det är därför nödvändigt att erforderligt utredningsarbete igångsättes omgående och bör begära en sådan utredning. Under hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning av frågan om införande av ett system med äganderätt till lägenheter i flerfamiljshus.
mot · G102353 · 1978-01-12 00:00:00 — av m. fl. om utbildning av personal för mammografiundersökningar Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:352 föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att utbilda personal för mammografiundersökningar i tillräcklig omfattning. INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102354 · 1978-01-13 00:00:00 — av m. fl. om användning av heltäckningsmattor i vissa slag av lokaler Med hänvisning till vad som anförts i motionen nr 1977/78:292 hemställs att hos regeringen hemställer att ges i uppdrag att utfärda anvisningar i enlighet med vad i motionen () ()
mot · G102356 · 1978-01-17 00:00:00 — av m. fl. om översyn av statsbidragssystemet Statens behov av inkomster växer oroväckande och har resulterat i världens högsta skatter och ett rekordhögt budgetunderskott. Huvudparten av dessa utgifter är nödvändiga för att samhällets olika sektorer skall fungera och (bratt vi skall kunna upprätthålla en tillfredsställande social välfärd. Det torde dock vara uppenbart att vi i längden inte kan låna pengar utomlands för att täcka en allt större del av statens penningbehov. Den ekonomiska utvecklingen i har varit gynnsam med stigande inkomster för samhället. Därmed har också staten som gått kunnat ta på sig nya utgifter utan att samhällsekonomin direkt har kommit i obalans. I det svåra ekonomiska läge vi nu befinner oss torde det vara nödvändigt med en omprövning av många av statens utgiftsposter. Under en lång följd av år har tillkommit nya bidrag, som sammantaget utgör en svåröverskådlig flora och som borde vara mogen för en genomgripande översyn. Det bör därför vara befogat att en expertgrupp tillsätts för att skyndsamt överse hela vårt statsbidragssystem och komma med förslag till inskränkningar och besparingar. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar hos regeringen hemställa att en expertgrupp tillsätts för en skyndsam översyn av hela vårt statsbidragssystem. () ()
mot · G102357 · 1978-01-17 00:00:00 — av och om viss kompensation till turistkommuner De kommuner som har att ta emot ett i förhållande till sitt invånarantal stort antal turister tvingas att göra större investeringar än vad som motiveras av kommuninvånarnas behov. Så måste reningsverk, vattenledningsnät, sophantering etc. dimensioneras för att klara några veckors toppbelastning , när folkmängden på en turistort flerdubblas. 11, ex. måste man bygga en fjärrvattenledning för att klara vattenförsörjningen . För att klara vattenförsörjningen till den bofasta befolkningen är den projekterade fjärrvattenledningen obehövlig. på en ort med ca 1 000 invånare måste ofta dimensioneras för 3 000-5 000 personer. Det säger sig självt att dessa överdimensioneringar av investeringarna blir mycket kostsamma för turistkommunerna. tillgängliga uppgifter tyder på att turistinkomsterna för dessa kommuner inte på något sätt motsvarar de extra utgifter som kommunerna tvingas till på grund av turismen. Inte minst de bohuslänska kustkommunerna med sina dåliga skatteunderlag drabbas hårt av detta förhållande. Med stöd av det anförda hemställs att hemställer att regeringen skall lägga fram förslag om hur de kommuner som tvingas till extrainvesteringar på grund av turism och friluftsliv skall kompenseras för detta. () ()
mot · G102358 · 1978-01-17 00:00:00 — av m. fl. om period för val till taxeringsnämnd väljs för ett kalenderår i sänder. De kommunala styrelserna och nämnderna utses däremot vanligen . Det sker på kommunfullmäktiges decembersammanträde. I allmänhet har man samma treårsperiod vid val för landstingens organ. Bakom detta system ligger väsentligen två olika skäl. Det ena är att det är önskvärt med kontinuitet inom nämndarbetet. Det tar för ledamöter och suppleanter att komma in i ärendena, och dessa kan behandlas på ett bättre sätt, om de som deltar i sammanträdena och besluten är insatta i frågorna. Det andra skälet är att det så sällan sker förändringar och att det regelbundet utses suppleanter. Det utgör en onödig belastning att upprepa valproceduren med nomineringar inom partierna, behandling inom kommunala valutskott, upprättande av förteckningar, val i fullmäktige, protokollföring osv. Dessa skäl gäller även för taxeringsnämnderna. De förhållanden som en gång eventuellt motiverade årliga val bör inte hindra en reform på detta område. Det bör vara möjligt att fastställa antalet ledamöter, de geografiska områdena för verksamheten och liknande förhållanden före september månads utgång de år val förrättas till kommunfullmäktige och landsting. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag till sådana ändringar i lagstiftningen att taxeringsnämnderna kan utses för en treårsperiod. () ()
mot · G102361 · 1978-01-17 00:00:00 — av om ändring av namnlagen En kvinna som gifter om sig har inte ovillkorlig rätt att behålla det släktnamn som hon fått genom det tidigare äktenskapet. För att hon skall få behålla namnet fordras tillstånd från patent- och registreringsverket. Sådant tillstånd kan bara lämnas om särskilda skäl föreligger. Enligt den PM som patentverket utarbetat i frågan, heter det att förutvarande maken torde lämna skriftligt av två personer bevittnat medgivande att sökanden får behålla hans släktnamn i nytt äktenskap. Om mannen har avlidit, skall detta styrkas genom intyg från pastorsämbetet. I stället skall då hans barn eller hans föräldrar tillfrågas, eller i sista hand hans syskon. Dessutom skall kvinnan betala tvåhundra kronor till patentverket. Det är knappast förenligt med en modern syn, att en kvinna skall behöva ha en myndighets tillstånd, och kunna åberopa särskilda skäl, för att få behålla ett namn som hon kanske haft eller ännu längre. Det kan inte accepteras att hennes förutvarande man eller dennes släktingar skall kunna lägga hinder i vägen för hennes önskan att behålla det namn hon har vid ingången av ett nytt äktenskap. Det är heller inte rimligt att man skall tvingas betala för att få fortsätta att heta det man heter. Jag föreslår därför att namnlagen ändras så, att en kvinna som gifter om sig får rätt att behålla sitt namn från det tidigare äktenskapet, på samma villkor som varje kvinna som gifter sig får behålla det släktnamn hon hade som ogift. Det bör alltså räcka med en anmälan till vigselförrättaren. Namnlagen utreds av namnlagsutredningen. Utredningen tillsattes efter begäran av (LU 1971:18). kommittéberättelse anges att utredningen beräknas slutföra sitt arbete under år 1976.1 kommittéberättelse anges att utredningen beräknas slutföra sitt arbete . 1 årets kommittéberättelse anges att utredningen beräknas slutföra sitt arbete . En sådan ändring.av namnlagen som föreslås i denna motion ligger väl i linje med utredningens direktiv, där det sägs att nuvarande regler i fråga om makars namn inte helt överensstämmer med en modernare syn på förhållandet mellan makarna i ett äktenskap. Det är hög tid att den av begärda reformen av namnlagen nu kommer till stånd. Mot bakgrund av vad som sägs i kommittéberättelsen bör det vara möjligt för regeringen att till nästa lägga fram förslag i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär att till nästa framläggs förslag till ändring av namnlagen av innebörd bl. a. att kvinna som gifter om sig ges rätt att behålla sitt släktnamn från tidigare äktenskap i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G102362 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om stöd till den omanska befrielserörelsen (PFLO), m. m. pågår en väpnad befrielsekamp mot feodalt förtryck och imperialistisk intervention i sultanatet på . Denna kamp riktar sig mot en av de mest reaktionära regimerna i världen och mot dess brittiska, amerikanska och iranska bundsförvanter och medhjälpare. Befrielsefronten som 1974 bytte namn till PFLO - Peoples for the Liberation of - för fram ett progressivt socialt och politiskt program. Den har ett stort folkligt stöd i sin kamp och lyckades också av sin kamp upprätta befriade områden, framför allt i Dhofarområdet i västra . Där har man bl. a. byggt upp skolsystem och hälsovård. PFLO har också sedan revolutionens början särskilt understrukit vikten av kvinnans frigörelse och deltagande i befrielsen av sitt land. Befrielserörelsens segrar har lett till att påtagit sig uppgiften att hjälpa til! med att försöka slå ned det folkliga upproret mot förtryckarregimen i . Enligt uppgifter finns ca 25 000 iranska soldater i landet. inleddes en massiv offensiv mot befrielserörelsen, en offensiv som sträckte sig långt in på Demokratiska Yemens territorium. Denna massiva attack innebar ett tillfälligt militärt nederlag för befrielserörelsen och enorma lidanden för befolkningen. Detta betyder inte - som shahen av försöker göra gällande - att en total seger vunnits över befrielserörelsen. Tvärtom, befrielsekampen går vidare i nya former, framför allt som en rörlig gerillakamp och politiskt arbete. och andra imperialistiska stater trappar därmed upp det brutala våldet, och det finns dessutom tecken på att man också förbereder en attack på Demokratiska Yemen. Mer än någonsin behövs en massiv internationell opinion mot de imperialistiska våldsdåden i och stöd åt det omanska folkets kamp för nationell och sociala frigörelse. har en förpliktelse att verka för att bl. a. FN fördömer de iranska, brittiska och amerikanska förbrytelserna mot det omanska folket. kan också visa sin solidaritet med det omanska folkets frigörelsekamp genom att ge humanitärt stöd till den omanska befrielserörelsen . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar anslå . till den omanska befrielserörelsen , 2. att i FN verkar för ett fördömande av de iranska, amerikanska och brittiska förbrytelserna mot det omanska folket. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102363 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om stöd till eritreanska rödakorsorganisationer Under en rad av år har vpk begärt att skall ge stöd till den eritreanska befrielsekampen. Vi har i tidigare motionen utförligt beskrivit historia och kamp för självständighet. Utan att nu än en gång gå in på det rättmätiga i kravet på självständighet vill vi hävda att oavsett den positiva utveckling som revolutionen i utan tvivel innebär, skall rätt till självständighet stödjas. Ett långt och grymt befrielsekrig fortsätter i . Detta har skapat enorma lidanden för civilbefolkningen. Befrielserörelsen har, förutom den militära kampen, också utvecklat en väl fungerande civil verksamhet. Man har mobiliserat folket i ett uppbyggnadsarbete som omfattar jordbruk, industri, kommunikationer, undervisning, sjuk- och hälsovård. Behoven av olika förnödenheter är stora. Det finns som ovan sagts en väl fungerande apparat, som på ett effektivt och rättvist sätt kan distribuera hjälpinsatser utifrån. Detta har bl. a. väl dokumenterats av en råd svenska journalister som besökt och studerat befrielserörelsens arbete. Inom sjukvården finns en allvarlig brist på mediciner. Vi vill i detta sammanhang citera en rapport från en svensk läkare vid en av de fyrtio civila sjukvårdskliniker som befrielserörelsen organiserat i de befriade områdena: Vi har en allvarlig brist på mediciner. Koncentrera er på detta snarare än på utrustning. De gravida mödrarna har alla svår blodbrist efter malaria, vilket ofta medför dödsfall i samband med förlossningarna. Hur mycket som helst i både tabletter och injektampuller. Tuberkulos är en folksjukdom och vi har inga mediciner för det heller. Skicka streptomycin, INH och thioasetazone (TB I), ju mer dess bättre. Dessutom antibiotika för andra infektioner. (, dec. 1977, s. I finns två rödakorsorganisationer, nämligen Röda halvmånen och ERA. Vi anser att bör göra en insats på det humanitära området i . Det är då främst inom hälso- och sjukvård som behoven är störst. Det finns inga problem med mottagande organisationer. Som vi ovan anfört finns två rödakorsorganisationer som kan ta emot och också distribuera de hjälpinsatser som kan bli aktuella. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar anslå 10 milj. kr. till eritreanska rödakorsorganisationerna Röda halvmåhen och ERA för humanitära insatser. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102364 · 1978-01-17 00:00:00 — 1977/78 364-370 om rätt till sjukpenning för förvärvsarbetande under 16 år I lagen om allmän försäkring regleras ersättningen vid sjukdom. Av lagbestämmelserna framgår också att man forst fr. o. m. den månad under vilken man fyller skrivs in i . Sjukpenningförsäkrad blir man dessutom först om man har en beräknad framtida inkomst av förvärvsarbete av . Denna gräns av utgör väl i allmänhet inget hinder för att erhålla sjukpenning vid inträffad sjukdom för den som gått ut på arbetsmarknaden. Men däremot är åldersgränsen för erhållande av sjukpenning en besvärlig stötesten för en del på arbetsmarknaden nytillträdande ungdomar. Då skolan som regel slutar innebär 16-årsgränsen inget problem i här berört avseende för de ungdomar som vill söka sig ut på arbetsmarknaden om de under skolgången fyllt , men väl för dem som uppnår denna ålder . Även om det övervägande antalet ungdomar fortsätter sina studier efter genomgången grundskola, så söker ändå en del av dem, av olika anledningar, ut på arbetsmarknaden. Härvid kommer de som då inte fyllt i en sämre situation än de kamrater som vid utträdet på arbetsmarknaden uppnått denna ålder. Om den som ännu inte fyllt råkar ut för ett sjukdomsfall, ställs vederbörande i en i förhållande till andra anställda orimlig ekonomisk situation eftersom ingen sjukpenning utgår. Inte sällan unge för att kunna skaffa sig ett arbete måst flytta till en annan ort. Man är i ett sådant fall ofta helt beroende av egen inkomst för att klara mat, hyra och andra utgifter. Under sådana förhållanden ter det sig uppenbart orimligt att den som har egen inkomst av förvärvsarbete överstigande inte skall vara sjukpenningförsäkrad därför att vederbörande inte fyllt . Åldersgränsen bör därför i detta avseende avföras från lagen och årsinkomsten vara enda kriteriet för rätt till sjukpenning. Åberopande det ovan anförda hemställs att hos regeringen hemställer om översyn av lagen om allmän försäkring i anledning av vad i motionen anförts om undanröjande av hindret för yngre nytillträdande på arbetsmarknaden att bli sjukpenningförsäkrad. 1 1977/78.
mot · G102365 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om slopande av avgifter i den offentliga öppna sjukvården Avgiftssystemet inom den offentliga öppna sjukvården grundas på ett system där patienten betalar en mindre del, f. n. , och den större delen, f. n. För besök hos annan vårdpersonal än läkare råder andra normer. Vissa typer av besök inom förebyggande vård är helt avgiftsfria. Det nuvarande systemet var naturligtvis ett framsteg när det infördes som 7-kronorsreform. Detsamma kan också sägas om det högkostnadsskydd (8kort, 15-kort o. som flertalet sjukvårdshuvudmän infört. är dock nackdelarna uppenbara: Den direkta patientavgiften utgör en ringa del av landstingens inkomster medan däremot administrationskostnaderna är avsevärda. Införandet av den rabattering högkostnadsskyddet utgör ökar naturligtvis ytterligare de administrativa kostnaderna. Systemet prioriterar på ett olyckligt sätt läkarbesök i förhållande till besök hos andra personalgrupper. En tendens inom sjukvården som bör understödjas är att sjuksköterskor, socialarbetare, psykologer och andra personalgrupper mer aktivt deltar i den utåtriktade patientkontakten. i visar exempelvis att mentalvårdspersonal under fortlöpande handledning och vidareutbildning kan göra stora insatser i den öppna psykiatriska vården. Det nuvarande systemet prioriterar på ett olyckligt sätt de specialiteter som har en relativt teknisk-medicinsk inriktning med möjlighet till många läkarbesök per tidsenhet. Däremot blir det kostsammare för landstingen att bygga ut verksamhetsområden där verksamheten är inriktad på långvariga samtal och socialmedicinskt präglat utredningsarbete. Systemet med patientavgifter försvårar en integration med den öppna socialvården - där befattningshavarna av naturliga skäl ej tar ut någon avgift vid besöken. I den mån patientavgiften har någon återhållande effekt på efterfrågan av sjukvård är det en effekt som i första hand drabbar de socialt svagaste grupperna i samhället - grupper där man har den högsta sjukligheten. En rationellare ordning förefaller det vara att alla patientavgifter tas bort inom öppen sjukvård och att sjukvårdshuvudmännen (landstingen) ersätts med motsvarande belopp av . Detta ger också möjligheter att utarbeta ett ersättningssystem som likställer olika specialiteter och besök hos olika personalgrupper inom den öppna vården. Skall man döma av det svar senaste kongress gav på en vpk-motion med krav på att patientavgifterna i öppen vård slopas, är sjukvårdshuvudmännen icke främmande för avgiftsfrihet. Det sägs nämligen i svaret att ett borttagande av patientavgifterna bör övervägas. Med hänvisning till vad som anförts yrkas att uttalar att patientavgifterna inom sjukvården bör avskaffas och sjukvårdsersättningen från höjas i motsvarande mån samt hemställer hos regeringen om förslag härom. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G102368 · 1978-01-17 00:00:00 — av och om forskning rörande alkoholpolitiska styrinstrument Alkoholpolitiska utredningen (APU, SOU 1974:90-93) lämnade en redogörelse för den svenska alkoholforskningens läge och de allmänna forskningspolitiska riktlinjerna för denna. Utredningen noterade (SOU 1974:91 sid. 119) att några väsentliga resursökningar eller nya initiativ inom detta område inte tillkommit sedan vid (1956) och kliniken för alkoholsjukdomar vid (1961) tillskapades. Utredningen föreslog därför bl. a. inrättandet av 13 nya forskartjänster. Utredningen konstaterade att den medicinsk-biologiska alkoholforskningen hade en dominerande ställning och att den psykologiska och sociala forskningen var av blygsam omfattning. Utredningen förordade därför att den kraftigaste förstärkningen av alkoholforskningsresurserna borde avse social, ekonomisk, sociologisk och psykologisk alkoholforskning. En forskningssektor som utredningen lämnat utan avseende är studier över kontrollpolitik och drogpolitiska instrument för att styra utvecklingen av alkoholkonsumtion och alkoholmissbruk i samhället. Någon beskrivning av pågående forskning över kontrollpolitik och styrinstrument finns inte med i utredningens forskningsöversikt. Utredningen har visserligen i en specialstudie låtit göra ekonometriska studier (SOU 1972:91) över prispolitikens betydelse för alkoholkonsumtionen och även uttalat att prispolitiken är ett viktigt medel för att nå de alkoholpolitiska målen (SOU 1974:91 sid. 238). Prisinstrumentet är ett av många styrinstrument. De övriga kontrollpolitiska instrumentens funktion är dåligt kartlagd. Forskning över kontrollpolitikens utformning och resultat kan utföras i ett tvärvetenskapligt perspektiv och med anlitande av metoder från ett stort antal vetenskapsgrenar. Syftet med denna forskning bör vara att framtaga alltmer förfinade kontrollpolitiska styrinstrument och utvärdera användningen av dem i avsikt att skapa beslutsunderlag för alkoholpolitiska beslut. Behoven av instrumentutveckling inom detta område framstår som allt större, särskilt i belysning av de prognoser som statens medicinska forskningsråd utarbetat, vilka pekar på att antalet alkoholmissbrukare kommer att uppgå till omkring en miljon . Inom ramen för anslag för forskning och utveckling (A 3) disponeras medel som kan utgå bl. a. för forskning, prövning och utvärdering av socialpolitiska reformer. För /79 har anslaget beräknats till . Denna anslagspost bör enligt vår mening kunna användas för ovan nämnda forskning kring alkoholpolitiska styrinstrument. Med hänvisning till det anförda hemställs att till regeringen som sin mening ger till känna att medel ur anslag Forsknings- och utvecklingsarbete samt försöksverksamhet (Bil. 8, A 3) reserveras för forskning kring alkoholpolitiska styrinstrument.