mot · G1021658 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. Enligt beslut skall länsplaneringen vara ett bestående inslag i det regionalpolitiska arbetet och som sådant genomföras med en fullständig omgång ungefär med årliga uppföljningar och utvärderingar däremellan. Länsplanering 1974 - den senast genomförda fullständiga länsplaneringen - avslutades för länsstyrelsernas del och behandlades av . Enligt regeringens beslut bemyndigades chefen för industridepartementet att utfärda närmare föreskrifter och riktlinjer för regionalpolitiken i länen. Som en följd av beslut avslutades arbetet med den första årliga uppföljningsrapporten, och arbetet med länsrapport kunde påbörjas. Denna skall enligt riktlinjerna för länsstyrelsernas arbete tillställas statliga länsorgan, kommuner, landsting m. fl. organ före utgången av . Efter två fullständiga länsplaneringsomgångar är problemen nu välkända, och efter den senaste länsplaneringen har det framstått klart för att det f. n. inte är möjligt att enbart med dessa planeringar lösa de problem som finns i länen, dvs. stora behov av arbetstillfällen samt undersysselsättning och hot mot samhälls- och annan service. Från Norrlandslänens sida framfördes därför som kommentarer till länsplaneringen att planeringens inriktning måste förändras för att bli mera konkret och åtgärdsinriktad. Bakgrunden till dessa önskemål var att planeringssystemet med bl. a. ortssystem och befolkningsramar som styrmedel inte var tillräckligt effektivt för att komma till rätta med de inomregionala problemen. Därtill kommer att anvisningarna i vissa stycken är så detaljerade och ställer så höga krav på redovisningar att länens alla problem inte kommer till klart uttryck i nuvarande planeringssystem. Detta gäller särskilt de betydande inomregionala balansproblemen. Till detta kommer att den önskvärda och nödvändiga samordningen med den sektorvisa planeringen är bristfällig, bl. a. till följd av att de regionalpolitiska målen för länen är för grova och ofullständiga för att få full genomslagskraft i sektororganens ordinarie arbeten. Inte heller har den statliga budgetbehandlingen tagit tillräcklig hänsyn till regionala krav uttalade i länsplaneringen. a. som en följd av önskemålen från kommuner, landsting, näringsorgan, fackliga organisationer m. fl. om en ytterligare konkretisering av länsplaneringarna har i vissa Norrlandslän tillskapats särskilda projektorgan för att vidareutveckla de förslag till åtgärder som framförts inom ramen för länsplaneringarna. Vi syftar härvid bl. a. på Aktion Z, Inland Y m. fl. Dessa organ, som har representanter för länsstyrelser och landsting, är avsedda att med en resurskoncentration ge möjligheter för länen att tillvarata idéer, projekt och möjligheter i övrigt för ökad sysselsättning. Vid sidan av dessa organ har i vårt län i samarbete med andra länsmyndigheter påbörjat arbetet med regionala handlingsprogram som bl. a. omfattar jordbruket, skogsbruket och turismen. Inom ramen för projektorganen har även särskilda s. k. idéjakter genomförts. 1 har sålunda ett konkret handlingsprogram för jordbruket i länet färdigställts och presenterats för , och medel för genomförande av programmet har även begärts. Detta är, enligt vår mening, ett exempel på hur samordningen mellan regionalpolitik och sektorsplanering borde fungera och hur man på länsnivå kan påverka den statliga sektorsplaneringen. Vi menar alltså att kommande länsplaneringar bör lägga tyngdpunkten på åtgärdsdelen och att de konkreta förslag som därvid arbetas fram mera direkt bör kanaliseras till respektive departement för prövning. Den beskrivande delen i länsplaneringsprocessen däremot bör kunna förenklas genom de årliga uppföljningar och utvärderingar som finns föreskrivna. Därigenom skulle länsstyrelsernas planeringsavdelningar avlastas en hel del arbete med att ingående kartlägga varje del av länen - detta skulle genom uppföljningar av den senaste stora länsplaneringsprocessen - och i stället kunna ägna mer kraft och intresse åt att utforma åtgärdsförslagen. Mot denna bakgrund anser vi att någon ny länsplaneringsomgång inte bör startas . Med de begränsade resurser som står till länsstyrelsernas förfogande blir det svårt att dels slutföra uppföljningen av Länsplan 74 och andra projekt, som i anslutning till denna initierats i länen, och påbörja en ny omfattande länsplaneringsomgång . I varje fall bör tidigare uttalande om femårsintervaller följas och en ny länsplanering startas först , och då i huvudsak efter de riktlinjer som vi försökt skissera i vår motionstext. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att beslutar uttala sig mot att en ny länsplaneringsomgång startar , 2. att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande uppläggningen och inriktningen av det framtida länsplaneringsarbetet. () () () () ()