mot · G102229 · 1978-01-11 00:00:00 — av och om översyn av valutalagen Den stigande arbetslösheten i de kapitalistiska länderna har bl. a. medfört att sambandet mellan kapitalexport och arbetslöshet - framför allt inom tillverkningsindustrin - ägnats ökad uppmärksamhet. Så har även varit fallet i . I en artikel i nr 5/1977 i Ekonomisk debatt under rubriken , exporten och sysselsättningen tog fil. lic. Per , konsult vid , upp detta tema. Medarbetaren i , , har i nr 30 och nr 36 ännu mera direkt påvisat de negativa arbetsmarknadsmässiga konsekvenserna av valutalagens utformning - och framför allt av dess tillämpning. Enligt var det inte endast för att värna om betalningsbalansen utan framför allt om sysselsättningen som man 1974 gjorde ett tillägg till valutalagen där 2 a § lyder: Förordnande enligt denna lag skall av ianspråktagas för att främja penning- och valutapolitiken. Därvid får industri- och sysselsättningspolitiska strävanden beaktas. Hänsyn av sistnämnda slag får dock föranleda avslag på framställning endast då denna på grund av beloppets storlek eller andra faktorer skulle åsamka landets intressen utomordentlig skada. undviker att definiera begreppet landets intressen men säger i alla fall så mycket som att den privatekonomiska lönsamheten av direktinvesteringar i utlandet kan överstiga den samhällsekonomiska. Och vidare: Marknadsmekanismer och generell ekonomisk politik kan visserligen motverka de störningar som direktinvesteringar i utlandet innebär. Olika trögheter gör emellertid dessa anpassningar långsamma och ibland förödande för de berörda: för anställda, underleverantörer och kommuner bl. a. i form av arbetslöshet och plötsligt värdefall på investerat privat och socialt kapital. Motionärerna menar att varje kapitalrörelse som medför arbetslöshet och andra samhälleliga problem åsamkar landets intressen utomordentlig skada och att lagar som legaliserar sådana åtgärder mäste ses över och revideras. Att denna uppfattning delas av den fackliga rörelsen ges belägg för i . Efter att ha presenterat en tabell som visar att utlandsinvesteringarna ökat från 1,5 miljarder till 3,5 miljarder och uppskattningsvis till 5,1 miljarder framhålls i tidningen: sjunker de totala investeringarna här hemma.... väntas minskningen enligt LO:s utredningsavdelning bli 750 miljoner. Minskningen väntas fortsätta . Och vidare: Kapitalet flyr . Investeringarna görs utomlands. Vad det betyder för den svenska sysselsätt ningen i förlorade framtida jobb vet ingen exakt. Men att oron ökar är alldeles klart. 1 tidningen framhålls vidare att i praktiken saknar möjligheter att kontrollera om företagens utlandsinvesteringar verkligen främjar de syften som enligt lagen krävs. har bara företagens egna uppgifter att gå på. De fackliga organisationerna - vars medgivande krävs - har ännu mindre kontrollmöjligheter. Facket tvingas med, skriver tidningen. Det är alldeles uppenbart att passusen i lagen Därvid får industri- och sysselsättningspolitiska strävanden beaktas är en till intet förpliktande mening. Fölljande fakta ger belägg härför: a) över 7096 av utlandsinvesteringarna faller på verkstadsindustrin; b) 1976 hade de 10 största företagen med producerande dotterföretag i utlandet 232 500 anställda i dessa företag, medan antalet anställda i var 197 400. Exempelvis hade SK.Fkoncernen 79 96 av sina anställda utomlands. Siffrorna ger klart vid handen att storkapitalet bedriver en systematisk avindustrialisering av . kommunistena anser att detta måste förhindras. får inte bli en industrikyrkogård. Med hänvisning till ovanstående föreslås att av regeringen begären allmän översyn och en sådan revidering av valutalagen (1939:350) att kapitalexport och industriutflyttning kan förhindras.