mot · G1021970 · 1978-05-11 00:00:00 — Vi måste bygga vidare på det solidaritetens samhälle som fördelar bördorna efter bärkraft och inkomststöden efter behov. Härigenom skapar vi den känsla av samhörighet och gemensamt ansvar som är en nödvändig utgångspunkt för vår politik för framtiden. För att långsiktigt kunna värna den fulla sysselsättningen är det nödvändigt att återställa jämvikten i våra utrikesbetalningar. Politiken i vårt land måste inriktas på att vi skall arbeta oss ur den nuvarande underskottssituationen och på nytt komma tillbaka till ett läge med balans i våra affärer med utlandet. Det är i sista hand denna balans som garanterar vårt lands ekonomiska oberoende och vår rätt att själva bestämma prioriteringarna i den ekonomiska politiken. En fortsatt utbyggnad av välfärden och tryggheten i vårt land ställer krav på en fortsatt tillväxt av de ekonomiska resurserna. Betydande inteckningar i det framtida resursutrymmet har redan gjorts på den offentliga konsumtionens område. Den beslutade utbyggnaden av barnomsorgen kommer under en följd av år att ställa krav på ökade resurser liksom även den fortsatta utbyggnaden av långtidssjukvården. De gjorda åtagandena åt pensionärerna - i form av ATP-reformens genomförande och utställda standardökningsgarantier - tillsammans med det relativt kraftigt ökade antalet äldre ställer också krav på en ökning av våra produktiva resurser. Skall jämvikten i vår utrikeshandel kunna återställas utan att detta leder till risker för den fulla sysselsättningen, krävs likaledes att man kan falla tillbaka på en växande produktion. Vi måste därför på nytt få till stånd en tillväxt i vår ekonomi. Det är för socialdemokratin ett oeftergivligt krav att de växande resurserna fördelas på ett rättvist sätt och att den ekonomiska tillväxten verkligen leder till en reellt ökad jämlikhet. hör man argumentet att en minskad jämlikhet, dvs. ökade sociala orättvisor och växande klyftor, är en nödvändig förutsättning för att den ekonomiska tillväxten skall kunna vidmakthållas. Socialdemokratin har alltid tagit avstånd från dessa uppfattningar. För oss är det gemensamma ansvaret för framtiden den enda hållbara grunden för en fortsatt tillväxt av våra ekonomiska resurser. Detta synsätt präglar vår skattepolitik och det låg även bakom tillkomsten av ATP-reformen -en av de största tillväxtbefrämjande reformerna i vårt land. måste vi kräva att tillväxten sker inom de ramar som sätts av hänsynen till såväl den sociala som fysiska miljön. Vi måste skapa en bättre ekologisk balans och alltmera länka in tillväxten på banor som minskar miljöfarorna och ökar användningen av förnyelsebara råvaror och energikällor. Begränsningar i råvarutillgången leder till att industrin i allt större utsträckning måste basera sin expansion på en ökad förädling. De internationella prisstegringarna har varit kraftiga. På grund av vår omfattande utrikeshandel kan vi inte utan mycket djupgående ekonomisk-politiska ingrepp helt avskärma oss från prisutvecklingen i vår omvärld. Den långsiktiga prispolitiken får inriktas på att begränsa genomslaget av de internationella prisstegringarna. Det är mot denna bakgrund desto viktigare att vi med kraft bekämpar alla tendenser till prisstegringar som uppstår i vår egen ekonomi. Många av de problem som vi upplever i vår ekonomi har sin grund iden särskilt kraftiga inflationen. Den omfördelar på ett godtycklig sätt de ekonomiska tillgångarna och skapar nya orättvisor. Den förrycker företagens investeringsbedömningar och skapar lönsamhet åt ur hela samhällets synvinkel improduktiva placeringar. Vi måste därför med kraft engagera oss i arbetet med att få ner inflationen till en markant lägre nivå. I då inflationen avtagit i vår omvärld har emellertid den borgerliga regeringens politik lett till en kraftigt ökad inflation i vårt land. Denna för löntagarna utmanande politik måste nu brytas och prisstegringarna begränsas så att köpkraften inte ytterligare urholkas. För socialdemokratin är människornas rätt till arbete och social trygghet det främsta politiska målet. I det svåra ekonomiska läge som landet nu befinner sig i väljer vi tveklöst en politik som går ut på att vi skall arbeta oss igenom svårigheterna och därigenom på nytt skapa de ekonomiska förutsättningarna för en fortsatt utbyggnad av vårt välfärdssamhälle. Att som den borgerliga regeringen söka lösningar på våra ekonomiska problem genom att skapa en ekonomisk stagnation och ökade ekonomiska klyftor är helt oförenligt med en socialdemokratisk politik. Det är genom gemensamma ansträngningar och genom att fullt ut tillvarata de produktionsmöjligheter som vårt land har som vi skall kunna ta oss ur de nuvarande svårigheterna och för framtiden skapa den trygghet i sysselsättning och inkomster som de många människorna kräver. Den ekonomiska politikens allmänna inriktning Den svenska ekonomin kännetecknas fortfarande av en markant brist på balans på ett flertal områden. Inga av de mål som enligt socialdemokratin bör gälla för den ekonomiska politiken har tillnärmelsevis varit uppfyllda under den borgerliga regeringens tid. Den borgerliga regeringens egna förutsägelser innebär i stort sett att denna otillfredsställande situation kommer att bestå även under detta år. Om inte åtgärder snabbt sätts in kommer arbetsmarknaden att ytterligare försvagas med en ökning av den öppna arbetslösheten som resultat. Underskottet i bytesbalansen är trots de tre devalveringarna alltför stort med hänsyn till den låga aktivitetsnivån i ekonomin. Produktionen stagnerar och de alltför höga prisstegringarna leder till en fortsatt urholkning av hushållens köpkraft. Denna situation möter den borgerliga regeringen genom en serie åtgärder som syftar till att reducera de vanliga löntagarnas och hushållens standard och i stället öka kapitalägarnas inkomster och företagens vinster. Genom kombinationen av höjda konsumtionsskatter, tre devalveringar, ökade skatteförmåner åt företagarna samt de två sänkningarna av den allmänna arbetsgivaravgiften kommer den borgerliga regeringen att skapa en inkomstomfördelning från löntagare till företagssektorn som torde sakna sin like. Sett på kort sikt har politiken varit verkningslös. Industriinvesteringarna fortsätter att minska kraftigt, produktionen fortsätter att stagnera och arbetslösheten ökar. innebär regeringens politik påtagliga risker för framtiden. Den dramatiska försämringen av statsfinanserna kommer att leda till ett successivt allt större inflationstryck som snabba vinstökningar inom näringslivet kan lägga grunden för mycket omfattande kompensationskrav. På två olika sätt är den borgerliga regeringens politik en utmaning för socialdemokratin. Den leder för det första inte till ett fullt utnyttjande av vår arbetskraft och vår produktionskapacitet och den kommer för det andra att leda kraftigomfördelning av inkomsterna från löntagare och hushåll till företag. Socialdemokratin kräver därför att den ekonomiska politiken läggs om och inriktas på att så snabbt som möjligt återföra vår ekonomi till ett läge med fullt kapacitetsutnyttjande. På kort sikt innebär detta att åtgärder måste sättas in för att stödja den inhemska efterfrågan och därigenom undvika den försvagning av arbetsmarknaden som kommer att bli följden av den borgerliga regeringens politik. För att lösa de mera långsiktiga problemen i vår ekonomi krävs en kraftigt ökad investeringsverksamhet och insatser för teknisk utveckling. Det är på denna väg vi vill förstärka den svenska industrins kapacitet och konkurrenskraft och därigenom återvinna balansen i vår utrikeshandel. Förverkligandet av denna målsättning kommer självfallet att påverkas av den framtida internationella konjunkturutvecklingen. Det säger sig självt att om vi får hjälp av en kraftig och ihållande internationell högkonjunktur, så kommer vi att snabbare och med mindre uppoffringar kunna återvinna balansen i vår utrikeshandel. Skulle däremot den internationella utvecklingen bli fortsatt svag, krävs det desto större ansträngningar och en desto för att vi på nytt skall kunna skapa balans. Såsom framgick av det inledande avsnittet finns det en del tecken som tyder på att den internationella konjunkturen kommer att fortsätta att gå uppåt om än i relativt långsam takt. Men många av de långsiktiga strukturproblemen i vår ekonomi kommer att finnas kvar även . Om man inte nu på ett offensivt sätt angriper strukturproblemen och på bred front söker skapa för framtiden varaktiga sysselsättningsmöjligheter, löper vi en betydande risk att nästa gång den internationella lågkonjunkturen gör sig kännbar hamna i problem som kan bli ännu större än de vi har upplevt . För att vi skall kunna arbeta oss tillbaka till ett läge med balans i vår ekonomi måsteden ekonomiska politiken enligt vår mening kännetecknas av följande fem grundegenskaper. För det första måste vi öka investeringarna och det totala sparandet för att därigenom på nytt få till stånd en tillväxt i vår ekonomi. Den borgerliga regeringen har tillåtit industriinvesteringarna att sjunka till en för vår framtid oroväckande låg nivå. Detta har skett med att bostadsinvesteringarna har varit kraftigt vikande. Det är i första hand genom ökade investeringar som vi med bibehållen full sysselsättning kan lösa problemet med vår konkurrenskraft i förhållande till omvärlden. Ökade investeringar bidrar också till att öka kapacitetsutnyttjandet i vår ekonomi och på nytt få i gång inkomstbildningen. Vi vägrar att acceptera den borgerliga regeringens politik som innebär att man passivt inväntar att ökade vinster på nytt skall dra i gång investeringarna. Vi måste utnyttja de lediga resurser som föreligger till att bygga för framtiden. Värdefull tid har redan försuttits. Detta förutsätter för det andra att människorna accepterar en under framöver dämpad tillväxt i konsumtionen. Men vi kan inte acceptera att en återhållsamhet från löntagarnas sida - motiverad av behovet av ökade investeringar - ger upphov till kraftiga vinstökningar inom företagen och förmögenhetsökningar, vilkas disposition det ligger utanför löntagarnas möjligheter att påverka. En ökad kapitalbildning, åstadkommen genom en dämpad konsumtionstillväxt, förutsätter att vi kan lösa frågan om löntagarnas medinflytande över kapitalbildning inom företagen. En annan förutsättning är att vi kan värna de utsatta gruppernas köpkraft och upprätthålla en tillfredsställande inhemsk efterfrågan. Den dämpade konsumtionstillväxten skärper för det tredje kraven på en rättvis fördelning av produktionsresultaten och välfärden. Den av den borgerliga regeringen genomdrivna indexregleringen av den statliga skatteskalan får för många människor utmanande fördelningspolitiska konsekvenser. Det går knappast att skapa förståelse hos en lågavlönad industriarbetare eller tjänsteman - hårt drabbad av prishöjningar på nödvändighetsvaror - för en skattepolitik som ger höginkomsttagaren en tre-fyra gånger så stor skattesänkning som denne löntagare får. Skall vi kunna skapa den känsla av solidaritet och gemensamt ansvar som är en nödvändig förutsättning för en återhållsam konsumtionsutveckling är det nödvändigt att den borgerliga skattepolitiken bringas att upphöra. Vi kommer att framlägga förslag till en skatteomläggning som inte bygger på den borgerliga regeringens indexreglering utan lägger tyngdpunkten inom de skikt där de stora grupperna av löntagare befinner sig. Budgetens underskott för såväl det innevarande som det kommande budgetåret blir rekordartat. Statsbudgetens underskott beräknas nu till av bruttonationalprodukten. Inemot av statsutgifterna finansieras detta år lånevägen. Dessa svaga statsfinanser tvingar oss att ta stora utländska lån som underskottet utgör ett betydande inflationshot. Den med kompletteringspropositionen publicerade långtidsbudgeten visar dessutom att den borgerliga regeringens ekonomiska politik leder till ett långsiktigt mycket kraftigt upplåningsbehov även efter det att ekonomin på nytt börjat tillväxa. Enligt vår mening måste politiken för det fjärde inriktas på att målmedvetet nedbringa detta alltför stora underskott i statsbudgeten. Så länge detta stora underskott består kan man inte räkna med att den svenska ekonomin kommer tillbaka till ett läge med ekonomisk balans. För att en statsfinansiell åstramning skall kunna åstadkommas med att man ökar den effektiva efterfrågan måste den ekonomiska politiken utformas med ett betydligt större inslag av selektiva åtgärder än f. n. En viktig anledning till den kraftiga försvagningen av statsfinanserna är den borgerliga regeringens användning av generella åtgärder med en låg ekonomisk-politisk effektivitet. Ett exempel på detta är sänkningarna av den allmänna arbetsgivaravgiften, vilket leder till en försvagning av statsbudgeten med . Genom dessa åtgärder avser regeringen att förstärka företagens vinstsituation och därigenom indirekt öka investeringsbenägenheten. Men denna allmänna utspridning av statsmedel skapar inga garantier 1** 1977/78. för att de avsedda effekterna på investeringsbenägenheten uppnås. Den fördelas dessutom på ett sådant sätt att den i större utsträckning stöder de sektorer inom den svenska ekonomin som inte möter någon utländsk konkurrens - detta i ett läge då behovet av en förstärkning av vår exportindustri och den med importen konkurrerande hemmamarknadsindustrin är större än på mycket . Skattebetalarnas och löntagarnas medel hade kunnat användas på ett långt effektivare sätt om användningen styrts direkt till sitt avsedda syfte. Vi socialdemokrater hävdar att man med ett väsentligt större inslag av selektiva åtgärder och med en starkare styrning av stödåtgärderna skulle kunna uppnå större samhällsekonomiska effekter i fråga om t. ex. investeringar och sysselsättning som man också skapar en i förhållande till den borgerliga regeringens förslag bättre statsfinansiell situation. En sådan långsiktig inriktning av den ekonomiska politiken måste förenas med åtgärder som kortsiktigt upprätthåller den totala efterfrågan i ekonomin. Den borgerliga regeringens åtstramningspolitik har gått så långt att den utgör ett allvarlig hot mot sysselsättningen. Därför måste för det femte åtgärder sättas in för att förstärka hushållens köpkraft. Detta bör åstadkommas genom en kombination av åtgärder i syfte att dels begränsa inflationen, dels genom riktade åtgärder förstärka köpkraften hos de grupper som hårdast drabbats av regeringens åtstramningspolitik. Sammanfattningsvis föreslår vi socialdemokrater en politik som på ett offensivt och planmässigt sätt löser landets långsiktiga problem som åtgärder sätts in för att på kort sikt upprätthålla den inhemska efterfrågan och därigenom undvika en eljest kraftig ökning av arbetslösheten. I motsats till den borgerliga regeringen vill vi utforma en politik som leder till ett förtroendefullt och konstruktivt samarbete mellan olika grupper i samhället ett samarbete som måste präglas av insikten om att ett hårt arbete kommer att krävas av oss alla men att detta arbete kommer att bära frukt i en bättre utveckling och en ökad välfärd. I det följande kommer vi att redovisa de olika åtgärder som ingår i socialdemokraternas ekonomiska politik. 1 det följande sammanfattas socialdemokratins riktlinjer för en politik för arbete, trygghet och utveckling. Våra riktlinjer ansluter till det program för arbete och trygghet som vi gick till val på och till vårt förslag till aktionsprogram som lades fram . Förslagen gör inte anspråk på att täcka politikens alla fält. Men det som är centralt är att klara sysselsättningen och . Sysselsättningen har alltid varit socialdemokrations och fackföreningsrörelsens viktigaste fråga. Investeringar och teknisk utveckling I vår partimotion med anledning av finansplanen (1977/78:654) underströk vi att en av de allra viktigaste uppgifterna för den ekonomiska politiken var att vi i vårt land måste öka investeringarna och det totala sparandet i vår ekonomi för att därigenom på nytt få till stånd en tillväxt. Vi kritiserade regeringen för att den tillåtit industriinvesteringarna att sjunka till en för vårt land oroväckande låg nivå. Läget förvärras ytterligare av att bostadsinvesteringarna har varit kraftigt vikande. För att vi med bibehållen full sysselsättning skall kunna arbeta oss ur situationen med brist på balans i vår utrikeshandel måste vi i stället kraftigt öka investeringarna. Ökade investeringar bidrar också till att öka kapacitetsutnyttjandet i vår ekonomi och på nytt få ekonomisk tillväxt. De nya bedömningar som regeringen nu redovisar för utvecklingen och den förväntade utvecklingen föranleder inte någon revidering av denna vår tidigare ståndpunkt. Snarare innebär den ett ytterligare understrykande av angelägenheten att snabbt vända den nedåtgående utvecklingen och på nytt få i gång ökade investeringar. I den reviderade finansplanen beräknas sålunda de totala bruttoinvesteringarna i ha minskat i volym . Nedgången var särskilt kraftig i fråga om industrin, bostadsbyggandet och de statliga affärsverken. förutses nu en fortsatt minskning . Även under detta år kommer det att vara de kraftigt fallande industriinvesteringarna som utgör den viktigaste neddragande faktorn för den totala investeringsutvecklingen. Det program för en kraftigt ökad investeringsverksamhet som socialdemokratin lade fram har fortfarande full aktualitet. Detta program kan sammanfattas på följande sätt. Förstärkning av investeringsbankens aktiekapital. Möjligheterna att ge krediter till enskilda projekt som också kan vara förenade med inte obetydligt risktagande behöver förstärkas. Här spelar investeringsbankens utlåning en väsentlig roll. Mot den bakgrunden ansåg vi att investeringsbankens eget kapital behövde förstärkas med 500 milj. kr. genom anslag på tilläggsbudgeten för innevarande budgetår. En väsentlig förstärkning av 4:e AP-fondens möjligheter att förvärva aktier. Regeringen har i en proposition föreslagit att 4:e AP-fondens möjligheter till aktieförvärv skall utökas med 250 milj. kr. Regeringens förslag är emellertid förenat med en rad villkor vilka skulle allvarligt begränsa 4:e AP-fondens möjligheter att fullgöra sin verksamhet på det sätt som skett. Mot den bakgrunden har vi i en partimotion (1977/78:1872) krävt att 4:e AP-fondens möjligheter till förvärv ökas med 750 milj. kr. samt att de inskränkningar i fondens verksamhet som regeringen föreslagit icke godtas av . Inrättande av en strukturfond för offensiva industrisatsningar. Detta förslag har vid ett flertal tillfällen framförts från socialdemokratiskt håll. 1977/78:1970 16 lingen i vårt land har sedanjdetta förslag för forsta gången lades fram - - ytterligare understrukit behovet av en sådan fond. Den bör ges en omslutning på redan under sitt forsta verksamhetsår. Den bör finansieras till 2 miljarder av budgetmedel och ges möjligheter att låna upp kapital inom en ram av under sitt forsta verksamhetsår. Löntagarorganisationerna bör tilldelas ett avgörande inflytande i fondens styrelse. Därigenom garanteras även att besluts: och informationssystemen ges en decentraliserad inriktning. En väsentlig förstärkning av investeringarna inom de statliga företagen. I av vikande investeringsverksamhet inom den privata sektorn är det nödvändigt att samhället vidtar åtgärder för att ytterligare öka investeringsverksamheten i de statsägda företagen. Dessa företag måste spela en mera aktiv näringspolitisk roll än de gör. Dessa företags starka inriktning på exporten understryker ytterligare behovet av en investeringsökning på detta område. Mot den bakgrunden har vi krävt en särskild inventering av investeringsprojekt inom de statliga företagen. Efter upprepade krav från socialdemokratiskt och fackligt håll har från regeringens sida godtagits att vissa investeringsprojekt sätts i gång inom de statliga företagen bl. a. inom Berol-Kemi och vid . I andra fall har man intagit en hårt negativ attityd. Det är t. ex. fallet med där man genom att anvisa ytterligare 100 milj. kr. till miljö- och investeringsarbeten skulle kunna undvika avskedanden av 350 personer. Utöver de projekt som regeringen aviserat anser vi att statsföretagsgruppen bör ytterligare öka sina investeringar under det kommande /79. En kraftfull satsning pä teknisk utveckling, forskning och utbildning. En offensiv satsning på en ökad kapitalbildning måste åtföljas av en förstärkning av forsknings- och utvecklingsarbetet inom företagen och en intensifierad forskning och utbildning vid högskolorna. Vi måste inrikta vår industri och vår export på områden där vi tekniskt och utbildningsmässigt kan konkurrera med andra länder. Betydelsen av dessa förhållanden understryks av att de svenska företag som lyckats hävda sin ställning på exportmarknaderna även under det hårdnande internationella klimatet just är de företag som legat i frontlinjen när det gäller den tekniska utvecklingen. Det är därför en viktig uppgift att bryta den nedgående tendensen i fråga om insatserna på forskningens och utvecklingens område. Det gäller därför att kraftigt förstärka den naturvetenskapliga och tekniska forskningen vid våra universitet och högskolor. Förslag härom har framlagts i vår partimotion 1977/78:885. Ett kraftfullt program för att satsa på tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete i företagen är också nödvändigt. Ett omfattande sådant program har framlagts från socialdemokratiskt håll. En först a huvudpunkt i ett sådant program bör enl igt vår mening vara en kraftig ökning av det generella grundstödet till företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet. I det syftet kräver vi att de nuvarande skatteavdragen för företagens FOU-verksamhet kraftigt ökas. Det nuvarande avdraget bör enligt vår mening fördubblas och det särskilda ökningsavdraget som f. n. uppgår till bör enligt vår mening höjas till för den volymmässiga ökningen av företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet . Det skattebortfall som skulle uppstå genom den föreslagna ökningen av avdragsmöjligheterna bör kompenseras genom en höjning av bolagens inkomstskatt . Detta förslag har i större detalj utvecklats i vår partimotion 1977/78:1456. En andra huvudpunkt i ett program för att utveckla industrins forskningsoch utvecklingsverksamhet bör enligt vår mening vara ett kraftigt ökat stöd till uppfinnare. Här kan erinras om att vi från socialdemokratiskt håll lagt fram förslag om inrättande av en fond för statligt stöd till uppfinnare i vår partimotion 1977/78:1850. Förslaget innebär att t. ex. 100 uppfinnare skulle ges ca . vardera som stöd i sin verksamhet. Vi vill också erinra om vårt förslag om att bibehålla verksamheten vid statens utvecklingsfond som är av stor betydelse för koncentrerade satsningar på industriella utvecklingsprojekt i många företag. En tredje huvudpunkt bör vara samhälleligt engagemang med kapital för att klara finansieringen av stora tunga utvecklingsprojekt. I första hand aktualiseras här satsningar på samarbets- och upphandlingsprojekt inom den industriella sektorn. Statsmakterna bör ta ledningen inom nya utvecklingsområden och där genom offensiva satsningar skapa förutsättningar för en acceleration av den tekniska utvecklingen. öppnas därigenom också möjligheter för en ny inriktning av vår export. Tre nya utvecklingsbolag bör startas till detta syfte, två i samarbete med primärkommunerna och ett tredje i samarbete med landstingen. Det första utvecklingsbolaget skall ha som uppgift att lägga ut en för våra båda bilbolag gemensam beställning av rationella och ekonomiska system för kollektiva transporter i städernas innerområden. Likaledes bör staten i samarbete med representanter för primärkommunerna skapa ett utvecklingsbolag för beställning och utveckling av hjälpmedel inom utbildningsområdet. Ett tredje område för denna typ av utvecklingsbolag bör avse medicinsk teknik. Därutöver bör även möjligheterna till utvecklingsbolag inom andra områden undersökas. Det gäller bl. a. energiproduktionsteknik, avfallsbehandlingsteknik, system och produkter för att förbättra den yttre miljön och arbetsmiljön. Insatser för att öka avkastningen i skogsbruket.