mot · G102606 · 1978-01-20 00:00:00 — av och om fortsatt uranprospektering /77 har den svenska uranprospekteringen dragits ned. Avsikten är, som angavs i propositionen 1976/77:100, att den skall dras ned till en miniminivå av 4 milj. kr. löne- och prisnivå. Meningen är, som upprepas i propositionen 1977/78, att endast ta till vara den information som erhållits från de radiometriska mätningar som utförts i samband med flygmätningar för andra ändamål. I årets budgetproposition angavs vidare: Förutom en gradvis anpassning till en sådan miniminivå syftar arbetet inom delprogrammet även till avslutning och dokumentation av utförda arbeten. Man torde kunna säga att bred politisk enighet råder om att en viss del kärnkraft behövs för att klara det svenska energibehovet under minst framåt. Diskussioner pågår internationellt om hur man bäst bör ta hand om kärnkraftsavfallet. Många förespråkar upparbetning och senare slutdeponering av avfallet i geologiska formationer. Fördelen med detta alternativ är att uran och plutonium tas till vara för återanvändning som bränsle. Används även bridreaktorer är upparbetningslinjen den enda tänkbara. Världsefterfrågan på uran sammanhänger intimt med vilka beslut som kommer att fattas när det gäller upparbetningen och även bridteknologin. Enligt en uppskattning framförd av M. vid Companie Générale des Matiérs Nucléaires i vid ett symposium i arrangerat av , med deltagande av expertis från större delen av världen, skulle det ackumulerade uranbehovet öka med till 1980. skulle behovet ha stigit till och till 1990 om man avstår från upparbetningen. Uranbehovet kan alltså komma att stiga mycket drastiskt . Professor yttrade vid konferensen 77 i bl. a. följande: Skulle däremot avstå från briderna mer än fördubblas deras årliga uranbehov ... De skulle då ensamma konsumera mera uran än hela världen beräknas göra i alternativet med bridern. Det skulle innebära ett trettiofaldigande av uranproduktionen , vilket verkar osannolikt. Professor redogjorde bl. a. för WEC:s () studier i frågan, redovisade vid en konferens i med deltagande av 2 000 energiexperter från ett 60-tal länder. 1 1977/78. har kontrakterat uran för det svenska kärnkraftsprogrammet säkrat till mitten av . Med hänvisning till vad ovan framhållits om en väntad uranbrist kan en fortsatt import av uran bli vansklig. geologiska undersökningar (SGU) bedrev t. o. m. /76 omfattande uranprospektering och hade gjort mycket lovande fynd i , bl. a. i Peutajokk i . Uranprospektering är, som SGU framhöll i sin anslagsframställning för /77, en komplicerad verksamhet som fordrar samordnade insatser från åtskilliga specialister. SGU anförde bl. Karaktäristiskt för verksamheten är det stegvisa tillvägagångssättet med en lång kedja av beslutssituationer, vid varje beslutstillfalle har dittills erhållna resultat och gjorda iakttagelser mycket stort inflytande på arbetets fortsatta uppläggning ... Ett delmål borde vara att intensifiera även den översiktliga, fyndgenererande verksamheten så att landets yta kan täckas inom rimlig tid. Med nuvarande takt torde ett sådant mål kunna uppnås först . Sedan detta skrevs har alltså, som inledningsvis framhållits, den svenska uranprospekteringen dragits ned till den miniminivå som beskrivs i årets budgetproposition. Vi finner detta olyckligt, dels med hänsyn till de sakförhållanden som ovan beskrivits, dels på grund av tidsaspekterna. Minst erfordras från det prospektering gjorts till dess kommersiell brytning kan ske. Detta innebär att den enda brytning som kan ifrågakomma inom den närmaste tioårsperioden måste ske i . I ett läge då skulle kunna tvingas att genomföra en kommersiell storbrytning av uran är det beklagligt med hänsyn till konsekvenserna för miljön om hela denna verksamhet måste koncentreras till Billingenområdet och Falbygden i . Starka skäl talar alltså för att svensk storbrytning måste ske på olika håll i landet, bl. a. i . Det måste vara ett oeftergivligt krav att handlingsfrihet skapas -för att kunna lokalisera uranbrytning till områden där man av miljömässiga och ekonomiska skäl finner det sakligt mest motiverat. En sådan handlingsfrihet kan icke åstadkommas utan en relativt bred uranprospektering. Det är viktigt för vårt lands framtid att bibehålla och stärka vår handlingsfrihet och vårt oberoende på alla områden. Vi måste föra en energipolitik som bevarar denna handlingsfrihet, både i det korta och i det långa tidsperspektivet. Av detta följer att såväl uranprospektering som forsknings- och utvecklingsverksamhet samt kommersiell brytning av uran måste förberedas och genomföras i den omfattning som den samhällsekonomiska utvecklingen förutsätter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande behovet av fortsatt uranprospektering.