mot · G102602 · 1978-01-20 00:00:00 — 1977/78:602 av m. fl. om statligt stöd till stubbupparbetningsanläggningar Skogsindustrins kraftiga expansion har medfört att dess kapacitet motsvarar en virkesförbrukning av . Dessutom pågår betydande utbyggnader, och ytterligare utbyggnadsplaner finns. Denna utveckling har medfört att om man skall upprätthålla ett uthålligt och konkurrenskraftigt skogsbruk, så måste särskilda åtgärder sättas in för att trygga råvaruförsörjningen. Med ett fullt kapacitetsutnyttjande inom industrin kommer råvarutillgångarna inte att räcka - en utveckling som skulle kunna bli ytterst kännbar inom våra skogslän. Stöd till intensifierad skogsvård Det var mot bakgrund av ovannämnda utveckling som den socialdemokratiska regeringen lade fram propositionen om stöd till intensifierad skogsvård i norra . I propositionen föreslogs statligt stöd till skogsvårdsåtgärder i inre stödområdet och i Norrlands kustland, vilka dels skulle skapa sysselsättning på kort sikt, dels förbättra sysselsättningsläget och skogsindustrins råvaruförsörjning på lång sikt. I propositionen anvisades också ett särskilt belopp för forsknings- och utvecklingsarbete rörande maskiner och metoder för tillvaratagande av skogsavfall. startade företrädare för skogsnäringen och skogshögskolan ett gemensamt forsknings- och utvecklingsprojekt, Projekt ), med syfte att utreda förutsättningarna för ett bättre utnyttjande av befintliga fibertillgångar. Härmed avsågs att även sådana träd och träddelar som normalt lämnades kvar i skogen vid konventionella avverkningar skulle tillvaratas och utnyttjas så långt det vore tekniskt och ekonomiskt möjligt. betonades att de biologiska och ekologiska konsekvenserna av sådana åtgärder skulle beaktas. Projektet är nu redovisat. Av redovisningen framgår bl. a. följande: Vid en bruttoavverkning av motsvarande ca 62 miljoner m3fub lämnas träd och träddelar inkl. barr och bark kvar i skogen till en sammanlagd volym som motsvarar en kvantitet vedfiber av ca 30 miljoner m3fub. De största posterna i denna summa utgörs av stubbar, toppar och grenar från slutavverkningar samt trädrester från gallringar. Av tekniska och ekonomiska skäl samt biologiska och ekologiska hänsyn måste det bedömas orealistiskt att ta ut annat än en mindre del av den kvarlämnade kvantiteten ur skogen för att använda den som fiberråvara eller bränsle. Översiktliga beräkningar indikerar att man borde kunna utvinna ytterligare ca 7,7 miljoner m3fub som fiberråvara för massa- och skivindustrin. Detta möjliga råvarutillskott, som utgör ca 17 96 av dessa industrigrenars sammanlagda vedförbrukning vid normalt kapacitetsutnyttjande, består av: ca 4,5 miljoner m3fub i form av rensad stubbved ca 2,2 miljoner m3fub i form av kvistade och barkade klena träd ca 1,0 miljoner m3fub i form av hyggesavfall. Av dessa potentiella råvarutillskott bedöms stubbarna ha det största Stubbveden väntas få tillräckligt god kvalitet för att kunna användas för tillverkning av sulfatmassa vid 10-20 96 inblandning i den normala råvaran. Även klena träd från gallringar kan ge ett intressant råvarutillskott för massaindustrin. En första anläggning för upparbetning av stubbar har tagits i bruk vid den nedlagda sulfitfabriken i utanför . Vid full drift beräknas ca 200 personer bli sysselsatta med brytning och transport av stubbarna och ca 70 personer i upparbetningsanläggningen. Kostnaderna för kokflis av stubbved fritt cellulosafabrik beräknas till . per m3f eller ungefär samma kostnad som för sågsverksflis. Jämfört med importerad flis är detta ett konkurrenskraftigt pris för en marginalråvara. det beräknas för att ta till vara den tillgängliga stubbvedskvantiteten i hela landet erfordras 10 till 15 anläggningar av Mackmyras typ. Inom den s. k. Kramforsgruppen, som består av representanter för länsorgan, kommunen och skogsindustrin, haren särskild kommitté arbetat med ett stubbprojekt liknande Mackmyraanläggningen. Enligt kommitténs beräkningar skulle en stubbupparbetningsanläggning med ett tillförselavstånd på kunna räkna med en volym på ca 100 000 m3f. Sysselsättningsmässigt skulle den ge, ute i skogen och för transporter samt i upparbetningsanläggningen, 80-100 årsarbetstillfällen. Vad beträffar kostnaderna så torde dessa bli väsentligt högre än i Mackmyra, beroende på två faktorer: dels den lägre volymen per stubbe i detta område, dels den kortare arbetssäsongen i skogen för stubbupptag Stubbrytning och skötning kan ske endast på i stort sett snöfri och otjälad mark, medan lastning och transport kan och bör ske . För att kompensera dessa ökade kostnader för anläggningar av detta slag i synes det således vara nödvändigt med ett särskilt statligt stöd till investeringarna i upparbetningsanläggningarna. Huruvida detta skall utgå inom ramen för lokaliseringsstöd vid investeringar eller i form av ett särskilt skogsvårdsstöd får bli föremål för prövning. För det senare kan tala de positiva skogshygieniska effekter som uppnås vid en systematisk stubbupptagning. Vidare skulle en väsentlig del av den eljest erforderliga markberedningen kunna inbesparas. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär förslag till statligt stöd för uppförande av stubbupparbetningsanläggningar.