mot · G202951 · 1978-01-01 00:00:00 — av m. fl. De principer som gäller för trafikpolitiken fastställdes av . Då beslöts att varje trafikgren i princip borde svara för sina kostnader och konkurrera på lika villkor. Målet för trafikpolitiken skulle enligt detta beslut vara att för landets olika delar trygga en tillfredsställande transportförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Med denna trafikpolitiska grund har det inte varit möjligt att tillgodose krav som den regionalpolitiska målsättningen ställer. Människors krav på en god försörjning när det gäller kollektiva kommunikationer kan inte tillgodoses med den nu gällande trafikpolitiken. För att bättre förhållanden skall kunna åstadkommas krävs bl. a. att kostnadsfördelningen mellan stat, kommun och regionala organ prövas noga. Under bilismens framväxt har den kollektiva trafiken påtagligt försämrats. Detta har fått kännbara konsekvenser inte minst för de människor som saknar bil och som bor på landsbygden och i mindre tätorter. Också för företagens fortsatta utveckling har nedskärningen av framför allt järnvägsförbindelserna fått negativa följder. En väl fungerande trafikförsörjning är en grundläggande förutsättning för att olika delar av landet skall få en positiv utveckling. En omprövning av trafikpolitiken enligt beslut har skett successivt inom vissa områden. skedde en kraftig satsning på kollektivtrafiken. SJ:s investeringsanslag höjdes betydligt och åtgärder vidtogs för att förhindra tågindragningar. Formerna för samordning av den lokala och regionala kollektivtrafiken på landsväg fastställdes. Det innebar bl. a. en förbättring av stödet till denna trafik. En rad vägbyggnadsåtgärder på det sekundära, tertiära och enskilda vägnätet inleddes, vilket hade betydelse också ur sysselsättningssynpunkt. Denna politik måste fullföljas så att de riktlinjer som ges för trafikpolitiken sammanfaller med en regionalpolitik som är inriktad på ett decentraliserat samhälle. har under en lång följd av år konsekvent arbetat för att tillförsäkra människor i landets olika delar bostäder, arbete, service och vård. Detta kräver en decentraliserad lokaliserings- och regionalpolitik. 1 denna måste trafikpolitiken utgöra en integrerad del. Samhällets struktur bestäms i stor utsträckning av hur trafiksystemet utformas. Målsättningen för trafikpolitiken skall, enligt vår mening, vara att till rimliga priser erbjuda människor god kommunikationer, oavsett om de bor i tätortereller på landsbygden. Hela landet måste ha en tillfredsställande trafikservice. Det skall råda jämlikhet i taxesystemet. Trafikpolitiken skall syfta till en god trafikförsörjning med så låg energiförbrukning som möjligt. Stor hänsyn måste tas till miljön. Man måste se allvarligt på de rapporter som kommer om ökande hälsorisker i samband med bilismens framväxts i tätorterna. Kraftfulla åtgärder måste vidtas för att dämpa privatbilismen i storstäderna så att hälsovårdliga miljöstörningar kan undvikas. Detta bör bl. a. ske genom att kollektivtrafiken främjas. Forskning och satsning på nya, tystgående och energisnåla kollektivtrafikmedel måste prioriteras. Det är viktigt att i det här sammanhanget betona samhällsplaneringens roll. De nu aktuella problemen inom bl. a. trafikpolitikens område är i hög grad en följd av 1960-talets ohämmade koncentrations- och centraliseringspolitik. Enligt vår mening skall planeringen i stället inriktas mot ett decentraliserat samhälle där det råder närhet mellan bostäder, arbete och service. 1 propositionen 1978/79:10 framhöll kommunikationsministern bl. a.: och även har huvuddelen av väginvesteringarna avset de större riksvägarna. Inom ramen för tilldelade resurser bör nu en höjning av standarden hos de mindre och medelstora vägarna ske bl. a. för att underlätta såväl jord- och skogsbrukets som övriga näringslivets transporter. Satsningar bör göras för att ytterligare utöka det belagda vägnätet. Motorvägsbyggandet kommer däremot att bli begränsat framöver och avse endast mindre kompletteringar och sammanbindningar av det nuvarande nätet. underströks att en ökad andel av investeringarna måste sättas in på utpräglat olyckbelastade vägsträckor. Denna syn på vägplaneringen återspeglas i de av regeringen givna direktiven för den nu pågående revideringen av flerårs- och fördelningsplanema. Vägpolitiken är ett väsentligt led i en aktiv regional- och lokaliseringspolitik. Alla delar av landet skall ha ett väl fungerande vägnät. Enligt vår mening är den nya inriktningen av vägpolitiken väl förenlig med denna decentralistiska uppfattning. Möjligheterna att förverkliga ambitionerna är dock beroende av storleken på anslagen till vägarna. Vi är medvetna om att budgetläget nu kräver återhållsamhet. 1 kommande trafikproposition är det emellertid nödvändigt att noga överväga möjligheterna att företa en uppräkning av anslagen. Väginvesteringarna skall ske med särskild inriktning på länsvägar och det lokala vägnätet. Något nytt motorvägsbyggande utöver sammanbindningar och kompletteringar av det nuvarande nätet får inte ske. Det är enligt vår mening en oriktig resursanvändning att utnyttja produktiv jordbruks- och skogsmark för andra ändamål än jordbruksdrift. Vägdragningar måste ske på så sätt att största möjligha hänsyn tas till dessa områden. De i samma proposition behandlade och sedermera genomförda ändringarna i vägplaneringen syftar till en bättre samordning mellan vägplanering, den regionala trfikplaneringen, länsplaneringen och den fysiska samhällsplaneringen. En sådan samordning mellan kommunala och regionala organ är givetvis väsentlig. Det är betydelsefullt att kommunerna bereds möjlighet att ta del av och påverka flerårs- och fördelningsplanerna för vägbyggandet. Det är också viktigt att markägarna får möjligheter att yttra sig över dessa planer på ett tidigt stadium. Vi vill starkt understryka att vägplaneringens organisation mera påtagligt skall bygga på länsdemokratiska principer. Enligt vår mening bör en långsiktig plan för jänrvägsnätets utnyttjande utarbetas. måste vara ett rikstäckande trafiksystem. Detta måste också gälla beträffande järnvägsstationerna. Den situation som rått när det gäller vissa bandelars framtid har lett till osäkerhet och otrygghet inte minst hos de berörda kommunerna. Ingen järnvägsnedläggning bör ske mot berörda lokala och regionala organs vilja. Ansträngningar måste göras för att öka resandefrekvensen. En upprustning av nätet och vagnparken måste komma till stånd. Det är viktigt att tågtiderna på ett bättre sätt anpassas till gällande arbets- och skoltider. Samrådet mellan kommuner och regionala myndigheter och SJ måste byggas ut och fördjupas. En bättre samordning måste skapas mellan järnvägen och andra trafikgrenar. Busstrafiken spelar en väsentlig roll i stora delar av landet. Enligt vår mening måste taxesättningen samordnas mellan SJ:s buss- och tågtrafik samt också med den privata busstrafiken. Det är också viktigt att konkurrensläget gentemot inrikesflyget förbättras. Det borde bl. a. vara möjligt att sänka biljettpriserna särskilt under lågtrafik för att stimulera resandet. Även andra former för att stimulera resandet och finna nya resandegrupper till den kollektiva trafiken bör prövas. intar en strategisk roll inom regionalpolitiken. Inte minst därför är det av stor vikt att gods- och persontrafiken på dessa bandelar kan upprätthållas. Ett viktigt exempel är . har vid upprepande tillfällen krävt att skulle rustas upp. Beslut om medel för upprustning fattades av för /77. Även därefter har upprustningsarbete företagits. Enligt vår mening är en fortsatt upprustning nödvändig med hänsyn till stora betydelse för transportförsörjningen. De långväga godstransporterna skall i största möjliga utsträckning ombesörjas av järnvägen. Därmed bör de kunna utföras med betydligt mindre energiåtgång än vad som är fallet med landsvägstransporter. Också från trafiksäkerhetssynpunkt är det betydelsefullt att landsvägarna kan avlastas delar av den tunga trafiken. Mot denna bakgrund måste SJ med olika medel eftersträva att få hand om en betydligt större andel av godstransporterna. Det beror bl. a. på transporttjänsternas utformning om detta lyckas. Naturligtvis är det viktigt att priserna hålls så låga som möjligt. Många kunder är också beroende av snabba transporter. Det är viktigt att man bygger ut samordningen av tåg- och landsvägstrafiken och att omlastningen därvid inte tar onödigt . Container och andra slag av systemtransporter måste vidareutvecklas. För att SJ skall kunna uppfylla de krav som ställs-såväl när det gäller gods- som persontransporter - är det självfallet nödvändigt att tillräckliga investeringsmedel ställs till verkets förfogande. I budgetpropositionen är ett preliminärt belopp upptaget för detta ändamål i avvaktan på den proposition om trafikpolitiken, som regeringen avser att förelägga . Vi vill understryka att regeringen vid utformningen av denna proposition allvarligt beaktar de föreliggande investeringsbehoven. Ett bättre samarbete och samordning mellan SJ och bör eftersträvas. Transportstödet har mycket stor betydelse från näringspolitikisk och regionalpolitisk synpunkt. Inför den utvärdering som aviseras i budgetpropositionen är det angeläget att betona att bidragssystemet utformas så att de små och medelstora företagen i större omfattning kommer att omfattas av transportstödet. Även sjöfartens möjligheter att inordnas i denna stödform bör prövas. Personbilarna spelar en stor roll för den svenska trafikförsörjningen. Det framgår av årets budgetproposition att persontransportarbetet ökat från till 1977. Detta innebär att den sammanlagda reslängden per invånare och år ökat till ca 1 . Huvuddelen av trafikökningen har fallit på personbilismen som f. n. svarar för av det totala persontransportarbetet. Särskilt på landsbygden måste bilen betraktas som nödvändig för trafikförsörjningen. Många människor har emellertid inte tillgång till bil. Därför är det nödvändigt att den kollektiva trafiken förbättras och görs mera heltäckande. I vissa områden är det av särskild vikt att tvärledsförbindelser upprättas. Det är angeläget att söka finna nya och flexibla former som exempelvis minibussar och anropsstyrd taxitrafik. I den utpräglade glesbygden kan det vara svårt att upprätthålla en tillfredsställande kollektivtrafik. Där är privatbilen oftast det enda möjliga transportmedlet. Diskriminering i form av t. ex. högre bensinpriser får enligt vår uppfattning ej förekomma. har diskussionen kring den kollektiva trafiken ökat från statens sida. En rad utredningar har lagt fram betänkanden. En av dessa är utredningen om kollektivtrafik i tätorter (KOLT), som bl. a. föreslår ökad turtäthet, bekvämare fordon, snabbare resor osv. Vi vill med kraft understryka vikten av en förbättring av den kollektiva trafiken så att den blir ett konkurrenskraftigt alternativ till privatbilen i tätorterna. Som framhållits tidigare medför privatbilismen i tätorterna med den omfattning den har allvarliga problem i form av hälsorisker, miljö- och luftföroreningar, trafikolyckor och buller. Det blir trångt på gator och vägar och stressande köer uppstår. Inte minst under den allra har larmrapporter kommit om bilismens föroreningar som uppfordrar till snabba insatser. Det är nu hög tid att kraftfulla åtgärder vidtas för att minska privatbilismen. Flera insatser, främst då i de större tätorterna, har gjorts för att begränsa nackdelarna med bilismen. Trafiksaneringar har genomförts, kollektiva körfält har införts och gatukapaciteten har skurits ned. Man har också vidtagit åtgärder inom parkeringspolitiken, avgiftssättningen och när det gäller övervakning. Trepartiregeringen vidtog en rad åtgäder för att minska luftföroreningarna från bilismen. Beslut fattades om att den högsta tillåtna blyhalten i bensin skall sänkas från . Bensinen skall vara blyfri, enligt vår uppfattning. En övergång från oljeprodukter till metanol och andra drivmedel från förnyelsebara energikällor bör ske. En utredare fick i uppdrag att överväga och föreslå förbättringar i typbesiktningssystemet. Bakgrunden var att det visat sig att systemet inte fungerar tillfredsställande. Fordon som tas i bruk är behäftade med brister med hänsyn till kraven i fråga om trafiksäkerhet och miljö. Det är givetvis angeläget att detta utredningsarbete bedrivs med största skyndsamhet så att efterlevnaden av gällande bestämmelser tryggas. tillsattes också en kommitté som skall överväga vilka ytterligare åtgärder som behövs för att minska de luftvårdsproblem som orsakas genom föroreningsutsläpp från motorfordon. Enligt direktiven bör i första hand övervägas bestämmelser om begränsning av avgasutsläppen, när det gäller sådana slag av fordon som f. n. inte omfattas av sådana bestämmelser. Möjligheten att minska föroreningshalterna genom t. ex. förbättrad trafikplanering har utredningen också att pröva. Med hänsyn till den tid det tar att förverkliga förslag på detta område är det särskilt angeläget att kommittén bedriver sitt arbete utan onödig fördröjning. Som framhålls i budgetpropositionen har beslut fattats om åtgärder för att minska trafikbullerproblemen. Det är angeläget att den arbetsgrupp som regeringen tillsatt för att bl. a. överväga vilka ambitioner som samhället bör ha när det gäller skydd mot trafikbuller i bostäder m. m. arbetar skyndsamt. Inte minst bör ansvarsfrågan noggrant belysas enligt vår mening. En av de viktigaste åtgärderna i arbetet för att förhindra ohämmad privatbilism i tätorterna är en utbyggnad av den kollektiva trafiken. Kommuner, trafikföretag och vägförvaltningar bör inventera de olika möjligheter som finns att ytterligare öka framkomligheten för busstrafiken i tätorterna. Den kollektiva trafikens företrädare måste på ett tidigt stadium beredas tillfälle att påverka samhällsplaneringen. I samband med den nu pågående översynen av bygglagen är det nödvändigt med en bättre samordning mellan bebyggelse- och trafikplanering. Det skulle vara av stort värde om kollektivtrafikens ställning som planeringsfaktor framkom i byggnadslagstiftningen. Också kommuninvånarna måste få möjlighet att ta del av och ge synpunkter på planeringen. Det är angeläget att man i samband med utbyggnaden av den kollektiva trafiken också verkar för att få fram och ta i bruk miljövänligare fordon än dagens. Eldrivna fordon utgör enligt vad som kan överblickas ett av de bästa sätten att lösa trafikens miljöproblem. Det är av betydelse att statsbidragsbestämmelserna ändras så att de även omfattar fast anläggning för elektrisk bussdrift. Även i övrigt är det angeläget att åtgärder för att prioritera kollektivtrafiken, såsom byggande av reserverade körfält, bussleder, större hållplatser m. m. blir stödberättigade. Det är angeläget att forskning och utvecklingsarbetet på kollektivtrafikens område främjas. Det är vidare av stor vikt att utvecklingen av nya former för kollektivtrafiken främjas. Sålunda bör olika former av anropsstyrd trafik prövas i ökad utsträckning. Särskilda åtgärder kan också behöva vidtas för att begränsa trafiken i storstädernas inre delar. I vilken mån åtgärder av det slaget skall tillgripas bör det dock ankomma på berörda kommuner att avgöra. och regering bör se till att lagliga möjligheter för detta föreligger. Taxi fyller en viktig funktion i trafikförsörjningen. Den framtida inriktningen och utvecklingen av taxiverksamheten har stor betydelse, inte minst när det gäller alternativa former för kollektivtrafiken, och det är viktigt att den blir föremål för noggrann prövning och diskussion. Olyckorna i vägtrafiken är av en sådan omfattning att de utgör ett första rangens samhällsproblem. Behovet av olycksförebyggande åtgärder är alltså högst påtagligt. En förutsättning för en säker trafik är en i skilda avseenden god trafikmiljö. Inte minst viktigt anser vi det vara att barnens situation i trafiken förbättras. Det är också viktigt att ökad säkerhet och trygghet skapas för andra utsatta grupper i trafiken som cyklister och gångtrafikanter. Ökade insatser för att stödja byggande av cykelvägar i kommunerna är av stor betydelse. Vi förutsätter att dessa frågor noggrant beaktas i den aviserade trafikpolitiska propositionen, och att förslag till åtgärder presenteras i syfte att skapa en säkrare trafikmiljö för barn och andra oskyddade grupper i trafiken. Vägarnas beskaffenhet har stor betydelse för trafiksäkerheten. Genom att förbättra vägar med hög olycksfrekvens kan trafiksäkerheten ökas väsentligt. Enligt vår uppfattning är de insatser som föreslås i budgetpropositionen inte tillräckliga för att upprätthålla servicenivån och vägnätets standard. Det finns en allvarlig risk att den föreslagna nedskärningen leder till att vägunderhållet eftersätts, och detta innebär en avsevärd kapitalförstörelse. En rad andra åtgärder på skilda områden måste sättas in för att förbättra trafikmiljön och öka säkerheten. Först och främst måste självfallet gällande lagar och förordningar efterlevas. a. detta bör delvis kunna åstadkommas genom en bättre förarutbildning. Vi vill också peka på angelägenheten av åtgärder för att hejda viltolyckoma. Trafikundervisningen i skolorna är en viktig väg att gå när det gäller att öka kunskapen om och efterlevnaden av gällande lagar och förordningar. Organisationer som exempelvis NTF fyller också en betydelsefull uppgift i informationsarbetet. Sjöfarten spelar en väsentlig roll för den svenska ekonomin. De senaste årens svaga fraktmarknad har som framgår av budgetpropositionen inneburit stora påfrestningar för den svenska sjöfartsnäringen. Omfattande statligt stöd har beviljats till skilda rederier. De problem som präglat sjöfartsnäringen synes bl. a. hänga samman med den snabba strukturomvandling som pågår. Åtgärder som stärker den svenska sjöfartens konkurrenskraft är mycket Vi förutsätter att den sjöfartspolitiska utredningen som arbetar med den framtida verksamheten för sjöfartsnäringen presenterar förslag. Vi vill också understryka att insatser för att öka sjösäkerheten är angelägna. I budgetpropositionen aviseras förhandlingar mellan svenska och danska staten om Öresundsförbindelserna. I detta sammanhang vill vi upprepa de starka betänkligheter vi tidigare anfört i i vårt avståndstagande från den föreslagna motorvägsbron mellan och . En sådan bro skulle få allvarliga ekologiska och miljömässiga konsekvenser. De trafikpolitiska och regionalpolitiska följderna kan heller inte accepteras. Den svenska staten måste enligt vår uppfattning i dessa förhandlingar utgå från det riksdagsbeslut som fattades 1975 och som innebär en järnvägstunnel ngborg-Helsi ngör. Flyget spelar en stor roll när det gäller trafikförsörjning främst på längre sträckor. har den civila luftfarten vuxit mycket snabbt. Av det totala antalet resande hänförs knappt hälften till inrikesflyg. Allt fler orter har kommit att betjänas av flygtrafiken. Det är dock enligt vår mening nödvändigt att genom samordning av olika trafikgrenar se till att expansionen i fråga om flygverksamheten inte leder till en minskning av trafikunderlaget för den övriga kollektiva trafiken. Detta är av synnerlig vikt inte minst med tanke på de stora mängder energi som flygplan kräver jämfört med andra trafikmedel. Stor uppmärksamhet måste ägnas flygsäkerhetsfrågan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. hos regeringen anhåller om förslag till ändring av statsbidragsbestämmelserna så att de även omfattar fast anläggning för elektrisk bussdrift 2. hos regeringen anhåller om förslag till lag så att möjligheter ges för kommun att begränsa biltrafiken i storstädernas inre delar 3. hos regeringen ger till känna vad som anförts i motionen angående a) att vägplaneringens organisation skall bygga på länsdemokratiska principer b) en ökad samordning mellan och andra trafikgrenar c) statens järnvägars framtida utveckling d) olönsamma bandelar e) transportstödets framtida utformning 0 glesbygdstrafiken g) tätortstrafikens miljöproblem h) åtgärder för att förstärka kollektivtrafikens roll i tätortstrafiken i) kollektivtrafikens ställning som planeringsfaktor i byggnadslagstiftningen j) ökad säkerhet och trygghet i trafiken särskilt för utsatta grupper k) Öresundsförbindelserna 1) sjöfarten m) civila luftfarten () () MAJ () . ÅSLING (c) () () () () () () () () ()