mot · G1021405 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1405 av m. fl. om gruvhanteringen i , m. m. Vårt lands industri präglas starkt av den rådande internationella lågkonjunkturen med ökad arbetslöshet och sjunkande levnadsstandard som följd. Vissa branscher och vissa geografiska områden drabbas särskilt hårt och så är fallet speciellt när det gäller och basindustrier. av den norrbottniska arbetskraften står nu utanför den normala arbetsmarknaden och tendensen är tyvärr att situationen kommer att starkt förvärras. Den främsta orsaken till detta torde vara den ensidiga och i allt väsentligt råvarubaserade industrin, som utgör det helt dominerande sysselsättningsunderlaget i länet. Malmen, skogen och vattenkraften har varit och är fortfarande det underlag som bär upp länets utveckling och fortbestånd. Det är därför oroande att alla dessa områden ser ut att få en allt besvärligare situation . , som snart har färdigställt pågående vattenkraftsutbyggnader, har inga nya arbeten att erbjuda, varför arbetslöshet hotar hundratals anställda. Än mer oroande är situationen vid gruvor i och . Företaget aviserar nu permitteringar och avskedanden i en omfattning som måste betecknas som en katastrof för de berörda och av gruvhanteringen helt beroende kommunerna. Orsaken till den svåra situationen kan inte enbart hänföras till den nu rådande internationella lågkonjunkturen. Svårigheterna är uppenbarligen även strukturellt betingade. Ett stort utbud av järnmalm på världsmarknaden till synnerligen låga priser, enorma lager av järnmalm (nu ), omotiverat höga fraktkostnader för malmen på järnväg, en låg förädlingsgrad och en ensidig hantering av enbart järnmalm torde vara faktorer av betydelse i sammanhanget. Under de goda åren har och gruvhanteringen varit av stort värde för folkhushållet. Miljardbelopp har inlevererats till statskassan, och därför kan man med fog ställa krav om ett aktivt stöd från samhällets sida för att rädda framtiden för gruvhanteringen i . Stora investeringar måste komma till stånd, såväl för den direkta gruvbrytningen som för den ytterligare förädling av malmen som är en nödvändighet om gruvhanteringen och därmed sysselsättningen skall kunna räddas för framtiden. Tyvärr nödgas man konstatera att 1 1977/78. investeringarna i stället dras ner till en helt oacceptabelt låg nivå och att företaget i stället begär medel av statsmakterna för att kortsiktigt klara sysselsättningen genom beredskapsarbeten. Enligt egen information beräknar man att innevarande år investera 181 milj. kr. i och endast 21 milj. kr. Dessa summor framstår som en droppe i havet i förhållande till det behov som reellt föreligger. Enbart byggandet av det nya kulsinterverk som anses angeläget i drar en kostnad av 700800 milj. kr. Det apatitverk som planeras i anslutning till kulsinterverket kostar ca 60 milj. kr. Till detta kommer de mycket stora belopp som erfordras för tillredning av nya brytningsnivåer i gruvan. För vidkommande framstår behovet av investeringar för ny huvudnivå (M 85) som den mest angelägna. Även här rör det sig om investeringar i storleksordningen . Som en följd av många års målning och anrikning av malm finns oerhörda lager av avfall. Detta avfall innehåller bl. a. apatit till enligt uppgift . Utöver detta finns förmodligen en rad andra värdefulla och metaller. Det är således angeläget att även sådana investeringar kommer till stånd som gör det möjligt att nyttiggöra sig av de stora och ständigt växande lagren av anrikningsavfall. Ett apatitverk, eventuellt kompletterat med en anläggning för utvinning av forforsyra, är således ett angeläget projekt som bör komma till utförande. Som exempel på värdet av sådana investeringar kan anföras vad Bolidenbolaget planerar vid sin koppargruva i utanför . De investeringar man där planerar beräknas ge både sysselsättning och en lönsam avfallshantering. En ytterst angelägen fråga för gruvhanteringen i är den framtida järnvägsfrakten av malm till . Bandelen GällivareLuleå, det s. k. södra omloppet, är av betydligt sämre klass än den egentliga mellan och . Det är således nödvändigt med en radikal upprustning av denna bandel. Malmfrakt till och stålverket där samt vidare export är en oeftergivlig förutsättning inte bara för gruvhanteringen utan även för hela länets framtida näringsliv. har vi i motioner framhållit det naturliga sambandet mellan gruvan i och stålverket i . Inte minst med hänsyn till den långsiktiga malmförsörjningen till stålverket måste banan rustas upp så att en rationell och prismässigt konkurrenskraftig malmtransport på järnväg kan upprätthållas. Det bör i sammanhanget uppmärksammas att man tydligen finner det ekonomiskt fördelaktigt att frakta malm från till per bil. Såsom skäl åberopas de alltför höga kostnaderna för järnvägsfrakt, ett förhållande som måste rättas till. Under innevarande år har inställt malmfrakten från till . Detta innebär bl. a. att ett stort antal malmvagnar tas ur trafik. Dessa vagnar skulle med fördel kunna användas för utfrakt av de bergmassor och annat banmaterial som behövs vid förstärkningsarbeten på banvallen. Den glesare tågtrafik som blir följden av inställd malmfrakt ger dessutom större arbetsro för sådana förstärkningsarbeten, varför detta arbete bör komma i gång om möjligt redan innevarande år. Den rådande arbetsmarknadssituationen med hotande stor arbetslöshet för byggnads- och anläggningsarbetare är ytterligare en orsak till att dessa arbeten bör komma till stånd. De här angivna åtgärderna skulle sammantaget, enligt vår mening, avsevärt förbättra såväl sysselsättningsläget som gruvnäringens framtida konkurrensförutsättningar på en allt hårdare internationell malmmarknad, men är naturligtvis inte nog för att utgöra någon framtidsgaranti. Ytterligare åtgärder är därför nödvändiga. ensidiga järnmalmshantering måste kompletteras med andra aktiviteter om tillräcklig sysselsättning skall kunna upprätthållas. Ett näraliggande område är andra och . Malmletning och prospektering måste därför intensifieras inom bl. a. fjällvärld. Goda förutsättningar torde finnas för att i området finna brytvärda fyndigheter, eventuellt både malm och sådana industrimineral som alltmer efterfrågas på marknaden. planer på brytning av kopparfyndigheten Viskaria måste på allt sätt underlättas och forceras. är traditionellt hårt bundet till malmbrytning och övrig malmhantering. Om företaget, vilket för övrigt bör gälla all statlig industri i länet, skall bli ett verkligt aktivt instrument i länets näringslivsutveckling, erfordras radikalt nya engagemang och utvecklingslinjer. Bland angelägna projekt kan nämnas framställning av Ferrokisel, en produkt som väl lämpar sig på grundval av länets mineralförekomster och tillgången på elenergi. En sådan anläggning har varit aktuell och framstod då som tänkbar lokaliseringsort. Vidare kan erinras om den grafitfyndighet som finns i trakten av . Förutom det intresse som betingas av denna fyndighets energiinnehåll torde det vara av stort intresse att med grafiten som underlag utveckla den teknik som kan bli aktuell därest man bestämmer sig för att ta till vara energiinnehållet i vårt lands stora skiffertillgångar. Den stora industriella verksamhet som den samlade statligt ägda industrin bedriver i länet torde även kunna ge underlag för en utvecklad verkstadsteknisk industri. Redan den utredning som länets företagarförening, med stöd av medel från , utfört gav besked om att ett mycket stort antal arbetstillfällen kunde komma till stånd därest man på ett planmässigt sätt inventerade de statliga företagens behov av varor och tjänster. En sådan inventering bör enligt vår mening fullföljas och åtgärder vidtas så att de därigenom framtagna behoven kan utgöra underlag för nya arbetstillfällen i länet. Av skilda anledningar har vårt lands gruvindustri kommit att delas huvudsakligen i två delar. har i allt väsentligt ägnat sig åt järnmalmsbrytning och därmed sammanhängande förädling, mot att i huvudsak bearbetar sulfidmalmer. Båda dessa verksamheter har utvecklats till stort kunnande och till modern teknik. En bidragande orsak till denna uppdelning har måhända varit det förhållandet att de stora fyndigheterna av järnmalm och sulfidmalm geografiskt varit skilda åt. Med hänsyn till förekomsten av värdefulla fynd av sulfidmalm i norra och förhoppningen om nya sådana fynd i fjällvärld kommer detta geografiska mönster att brytas. Det torde råda bred enighet om att de råvarutillgångar som landet har i form av malm och bör utnyttjas på ett planmässigt och ansvarsfullt sätt. Detta torde bäst kunna göras genom att samhället på ett avgörande sätt får inflytande över exploateringen av malm och . De investeringar som erfordras alltifrån malmletning till brytning och förädling är dessutom av den storleksordningen att samhället nödvändigtvis måste sätta in behövligt kapital. Med anledning av vad ovan anförts anmäler sig osökt frågan om det kan anses rationellt och utvecklingsbefrämjande att för framtiden bibehålla den rent tekniska uppdelningen av svensk gruvhantering. Vi motionärer finner det därför starkt motiverat att en särskild utredning tillsätts med uppdrag att undersöka om man genom lämplig samverkan mellan de båda företagen kan finna bättre och enhetligare former för den framtida gruvindustrin i vårt land. Därvid kan man inte enligt vår mening förbigå att pröva huruvida ett närmare samgående av företagen, i likhet med vad som redan skett inom stålhanteringen, kan vara möjligt och lämpligt. All industriell verksamhet är mer eller mindre energikrävande. Malmbrytning och därmed sammanhängande förädling torde hänföras till den starkt energikrävande delen av vår industri. Det starkt och ständigt ökande priset på olja är en besvärande kostnadspost, bl. a. i förädling av malm till kulsinter. Rent allmänt följer priset på elenergi oljepriset, ett fenomen som torde sammanhänga med den stora roll som oljan spelar i vår produktion av elenergi. har en betydande andel av ännu outbyggd vattenkraft. I debatten om exempelvis utbyggnad har vi socialdemokrater starkt poängterat att därest en utbyggnad skall komma till stånd skall detta nya tillskott av energi i huvudsak komma länets industriutveckling till del. Så är även fallet med den inom kommun befintliga utbyggbara fallhöjden Tjäkkovaara. De i verksamma statliga industrierna har tillsammans med hos Norrbottendelegationen framfört förslag om att i egen regi bygga ut bl. Avsikten är att länets basindustrier på detta sätt skall få tillgång till en inflationssäker energikälla till förmån för länets industriella verksamhet och utveckling. Vi motionärer finner att förslaget därest det kommer till utförande skulle innebära ett radikalt stöd för näringslivets utveckling i länet och skulle om inte eliminera så väl balansera en del av de nackdelar som länet har i jämförelse med andra delar av vårt land. Vi vill alltså understödja detta förslag och hemställer om att regeringen utformar ett förslag i enlighet med de berörda industriernas framställning. Med förslagen i denna motion avser vi att skapa vida bättre förutsättningar för gruvhantering. Genom förslagen om nya verksamhetsområden och utvecklingslinjer kommer förhoppningsvis gruvhanteringen att bli betydligt mindre konjunkturkänslig, och den kommer därigenom att bättre än tidigare kunna trygga sysselsättningen inom malmkommunerna och i länet i sin helhet. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att på lämpligt sätt utforma strukturen för svensk gruvhantering i enlighet med motionens syfte, 2. att hos regeringen begär en översyn av framtida eventuella utbyggnader av vattenkraft i och att en sådan utbyggnad möjliggörs i de statliga företagens regi. () () () ()