mot · G1021799 · 1978-03-28 00:00:00 — Vi vet ju från en rad undersökningar att en mycket stor del av den tillgängliga tiden för mediakonsumtion också används till detta. Viss tid är det också möjligt att lyssna på radio men inte se på TV. Det gäller t. ex. när man kör bil eller utför sysslor som inte kräver så hög koncentration. Radiolyssnandet sker därför till stor del som sekundär sysselsättning, medan TV-tittandet kräver mer uppmärksamhet-och stillasittande. Därför finns det också gränser för TV:s möjligheter att utkonkurrera radion. Den tid som används till radiolyssnande är alltså begränsad. finns ständigt två tre program att välja emellan, ibland med lokalradioinslag. Det är utmärkt att lokalradion skall ges större resurser - även om utbildningsministerns förslag på den punkten är magert. Men det är också klart att inrättande av närradio, på sina ställen med ett större antal sändare, kommer att ta i anspråk åtskilligt av den tid som annars skulle användas för lokalradiolyssnande. Därför är det klart att närradio skulle tunna ut lokalradions publik och därmed också hota dess utvecklingsmöjligheter. För att ytterligare nedtona närradions betydelse säger utbildningsministern att den kommer att ha samma roll som en liten tidskrift eller tidning. / så fall är ju rollen som oftast redan upfylld - och närradion överflödig! Närradion gynnar starka organisationer. Här har utbildningsministerns motargument mest rört sig om ekonomiska förhållanden, och han hävdar att en från hyrd sändare skulle kosta i storleksordningen . Därtill kommer studieutrustning för , lokaler och förbrukningsmateriel. För de flesta organisationer med en organisationsradie av (det är ju den föreslagna räckvidden) är det inte låga kostnader, som utbildningsministern hävdar. Tvärtom rör det sig om för de flesta organisationer orimliga belopp. Men om många organisationer på en ort skulle söka sändningstillstånd, kommer andra sorteringsmekanismer att fungera - de organisationer som är starka och etablerade får naturligtvis lättare gehör hos den tillståndsgivande kommittén. F. ö. är det inte särskilt troligt att närradion, eller organisationsradion, som är ett mer adekvat uttryck, ger någon "vidgad yttrandefrihet" åt den missgynnade majoritet av folket som inte i praktiken har möjlighet att uttrycka sig. Man vidgar inte yttrandefriheten nämnvärt genom att ge möjligheter åt organisationer som redan har möjligheter att komma till tals att ytterligare och i etern hävda sina särintressen. Alla de grupper i samhället som saknar resurser, mänskligt och organisatoriskt, för att ge uttryck för sina erfarenheter, intressen och behov - de kommer att sakna dem också om närradion införs. Detta illustreras t. ex. av ett TRU-projekt sedan Där försågs ett modernt bostadsområde med tekniska möjligheter för befolkningen att kommunicera med varandra - men nästan bara redan etablerade organisationer kunde förmås att utnyttja dem. Som en deltagare uttryckte det: För det räcker uppenbarligen inte med att man bara ställer ett nytt medium till folkets förfogande. Gör man inte mer än så, så tas det bara över av de redan starka. Utan det behövs strategier Tör hur nya medier skall kunna bli till verktyg också i de mångas händer. Det är nämligen inte bara ekonomin det handlar om. Närradion kan påverkas av kommersiella intressen. Utbildningsministern har här hänvisat till lagförslaget som förbjuder reklam och direkt stöd åt vissa program eller programslag. Men lagförslaget innehåller inget förbud mot att en organisations radioverksamhet i allmänhet stöds ekonomiskt eller helt finansieras av kommersiella intressen. I lagförslagets 7 § står nämligen: Sändning får ej bekostas med medel som ställts till förfogande enbart för att möjliggöra sändning av visst radioprogram eller vissa slag av radioprogram. Ingenting hindrar således t. ex. den lokala köpmannaföreningen att ställa utrustning till förfogande för en organisationsradiosändare. Sedan kan det vara hur tyst som helst om den väntade motprestationen, t. ex. den partiska konsumentupplysning som utbildningsministern vill tillåta. Många andra bakvägar finns naturligtvis och kommer säkert att användas, om beslutar godkänna förslaget om s. k. närradio. Närradion blir tätortsradio. 1 propositionen förnekas att närradion skulle gynna tätorterna. Men själva konstruktionen med räckvidd är naturligtvis i sig själv ett effektivt hinder för att närradion kan bli något annat. Redan där det är mellan hushållen kommer närradio med räckvidd att vara ett ointressant medium för de flesta organisationer. Utbildningsministern ger ett exempel med 200 sändare för att nå 2/3 av befolkningen. Visst, men det är ju just de 2/3 av befolkningen som bor i tätorter - på av landets yta. Genom propositionens uppgifter har alltså utbildningsministern själv påvisat hur närradion främst kan fungera som tätortsradio. Vpk avvisar därför förslaget om närradio och när-TV i dess helhet. Vi vill i stället fästa uppmärksamheten på möjligheterna att utveckla olika former av publikmedverkan i radio och TV. Dessa möjligheter diskuteras i ett flertal av remissyttrandena, och vi ansluter oss till uppfattning att ökad publikmedverkan främst bör utvecklas i lokalradion, bl. a. genom inrättande av inspelningsverkstäder under lokalradions administration. Vi vill slutligen återigen framhålla att en av de avgörande förutsättningarna för en bättre publikkontakt ligger i att man får sådana resurser att en aktiv, uppsökande journalistik blir möjlig. finansieras huvudsakligen via avgiftsmedel. Ett av huvudskälen härför anges vara den garanti detta utgör för oberoendet och integriteten. I praktiken är emellertid detta argument inte särskilt bärande genom att det är statsmakterna som beslutar om avgifterna. Vpk har tidigare fört fram tanken på att, eftersom SR har en oerhört viktig kulturpolitisk funktion, delar av verksamheten skulle finansieras via statsskatten. För att kunna garantera ett kvalitativt högt utbud krävs nämligen avsevärda licenshöjningar. Nuvarande licensavgifter är visserligen inte höga i förhållande till övrig kultur- och nyhetskonsumtion i form av teater, bio eller tidningsprenumerationer, men drabbar licenshöjningar främst pensionärer, barnfamiljer och låginkomsttagare. Ett direktanslag till just kulturverksamheten, kombinerat med en rullande treårsplanering med inbyggd automatik, borde inte utgöra något hot mot självständigheten förutsatt självfallet att SR bibehålls som ett företag och att regeringens övriga förslag om inskränkningar i yttrandefriheten avvisas. Endast härigenom kan man garantera en återupprustning av SR såväl kultursom informationspolitiskt. Ett dåligt programutbud vid drabbar i första hand de grupper i samhället som inte har råd eller tillgång till annat kulturutbud. Det är därför ett jämlikhetskrav att kvaliteten vid höjs. Vpk accepterar för kommande budgetår den i propositionen föreslagna avgiftshöjningen. Därutöver krävs emellertid ett ytterligare anslag för inte bara ett återställande utan en förbättring av den tidigare nivån vid . Genom detta anslag möjliggörs också en ordentlig satsning på lokalradion. föreslår vi, genom att avvisa den av föreslagna omorganisationen, betydande besparingar. Uppsplittringen av företaget kommerannars att kosta . Regeringsförslaget innebär i verkligheten fortsatta nedskärningar vid . föreslås 50 milj. kr. i reform pengar. Hur mycket man är beredd att satsa för hela avtalsperioden talar man inte om. Dessa 50 miljoner skall enligt räcka till följande: - en icke oväsentlig del skäll kunna användas i programproduktionen i kvalitetshöjande syfte - utbyggnad av den regionala riksprogramproduktionen med omkring en veckotimme - starta regionala TV-sändningar inom en region - utbyggnad av ett mindre dagblock i TV - förstärkning av lokalradion Utöver dessa kostnadshöjningar tillkommer emellertid en rad övriga utgifter, som utbildningsministern nogsamt undviker att ta upp. Utbildningsministern räknar uppenbarligen inte med att en omorganisation kostar pengar. uppgår de rent kvantifierbara kostnaderna till runt 12 milj. kr. Därutöver tillkommer icke kvantifierbara kostnader som är svåra att uppskatta. Det är emellertid uppenbart att en omorganisation av den karaktär regeringen föreslår kommer att skapa problem under en mycket . Förslaget innebär också på en rad punkter en ökad byråkratisering, ökade driftkostnader och ökade investeringskostnader. 1 ett fullt utbyggt skick uppgår de ökade driftkostnaderna till 25 milj. kr. SR har i sin anslagsframställning räknat med ökade kostnader för personalutveckling m. m. Enligt regeringens förslag kommer personalutveckling och utbildning återigen att eftersättas liksom kostnader för en produktionsriktig personaldimensionering för att kompensera lagar och avtal. SR:s verksamhet bygger huvudsakligen på personalens yrkeskunnande och kreativitet. Detta gäller så väl journalistsidan och administrationen som teknikersidan. En bra personalpolitik är alltså i hög grad också en investering i programverksamheten i kvalitetshöjande syfte. Listan på förbisedda kostnader skulle kunna göras ännu längre. Nedan tar vi exempelvis upp systemet med kompensation för kostnadshöjningar, en utgift som visserligen ligger utanför resursförstärkningen men som enligt regeringen fortsättningsvis skall beräknas så att kostnadstäckning inte kommer att uppnås. Fullt klart är emellertid att den föreslagna resursförstärkningen inte tillnärmelsevis kommer att räcka till vad utbildningsministern utlovar. Att hävda motsatsen är inte bara ett svek mot publiken utan rena bedrägeriet! Också på investeringssidan är de föreslagna höjningarna helt otillräckliga. SR har ett eftersatt investeringsbehov. I radioutredningen föreslogs att en rullande treårig budgetplanering skulle införas i samband med omorganisationen. Skälen för en sådan rullande planering är uppenbara. Programproduktionens behov skulle tillgodoses bättre, de programproducerande enheterna skulle få ett säkrare underlag för sin planering, större, mer omfattande projekt skulle bättre kunna planeras osv. Utbildningsministern avvisar med hänsyn till rådande samhällsekonomiska läge en sådan förbättring. I stället skall nuvarande otympliga ordning fortsätta. föreslog vidare att, i samband med införandet av den rullande treårsplaneringen, SR skulle få automatisk kompensation för personalkostnadshöjningar. SR krävde därutöver att denna automatik också skulle innefatta fristående kulturarbetare. Enligt utbildningsministern skall i stället automatiken beräknas enligt konsumentprisindex. Med den inflationistiska, löntagarfientliga politik den nuvarande regeringen för, är det visserligen möjligt att konsumentprisindex täcker upp. Detta förändrar emellertid ingenting i sak. Med hänsyn till att över hälften av SR:s kostnader utgörs av lönekostnader, kommer som regel inte K.PI att täcka upp kostnadshöjningarna. Skillnaden mellan KP1 och SR:s kostnadsutveckling har enligt företaget varit negativ och beräknades /76 vara negtiv till SR:s nackdel med så mycket som 50 milj. kr. När det gäller frågan om beslutsinstans för finansiering och medelstilldelning föreslås att på grundval av proposition från regeringen skall besluta om såväl mottagaravgift som drifts- och investeringsanslag till den avgiftsfinansierade verksamheten. Enligt nuvarande ordning har regeringen det yttersta ansvaret. hörs beträffande mottagaravgifternas storlek. Denna förändring skall enligt utbildningsministern inte föranleda någon större grad av detaljreglering av de anslag som tilldelas programföretagen. Något sådant skulle kunna uppfattas som ett intrång i programverksamhetens integritet. är utbildningsministern den förste att detaljreglera genom att skolmästaraktigt sätta upp pekfingrar mot svordomar och alkoholbruk. Vpk motsatte sig i samband med beslutet om utbildningsradion den föreslagna konstruktionen och ansåg att verksamheten i första hand skulle bedrivas inom SR och först i andra hand som dotterbolag. Därutöver föreslog vi i ett senare skede resursförstärkningar. Vi vidhåller uppfattningen att UR bör bibehållas inom . Detta kan ske i form av ett dotterbolag men inte i den form den fick vid omorganisationen utan med samma ställning som nuvarande LRAB. Inte heller nu är utbildningsministern beredd att ge de resursförstärkningar som krävs för att upprätthålla och förbättra ett bra programutbud. Vpk ställer nedan förslag om ytterligare medel också till utbildningsradion för att kunna garantera programkvalitén och mångfalden i utbudet. Sammanfattningsvis innebär regeringsförslaget att resurser slängs ut på en dyr och onödig omorganisation, som därtill är en fara för yttrandefriheten i etermedierna. Vpk avvisar denna omorganisation, vilket innebär kostnadsbesparingar på ca 25 milj. kr. Därutöver krävs avsevärda resursförstärkningar för att återställa och vidareutveckla den tidigare nivån vid . Vi beräknar dessa resursanspråk totalt till 150 milj. kr. under kommande budgetår. Lokalradion behöver under kommande budgetår ett resurspåslag på lägst 35 milj. kr. för att kunna uppfylla målsättningarna, inkl. en försöksverksamhet med inspelningsverkstäder. En utökning av den tunga produktionen, en utbyggnad av korrespondentnätet m. m. kan beräknas kräva omkring 90 miljoner i förstärkningar. För personalutveckling m. m. krävs 15 miljoner. Övriga i motionen framförda förslag kräver omkring 10 miljoner. Sammantaget är alltså 150 miljoner en lågt beräknad siffra. Denna förutsätter självfallet att omorganisationen inte genomförs - i annat fall krävs därutöver kompensation för kostnadshöjningar i samband med denna. För utbildningsradion beräknar vi ett resursanspråk på ytterligare 15 milj. kr. har programutbud alltmer utarmats. Detta gäller såväl TV som radioverksamheten. Antalet egenproducerade program har minskat, som inköpen från utländska bolag, främst i och , har ökat. I har vuxit upp en hel marknad av privatkapitalistiska foretag, vilkas enda intresse för TV-produktion är att producera för vinst. SR har i allt större utsträckning fått framstå som en filial till kommersiella bolag, vilkas produkter präglas av underhållningsvåld, slappt kommersiellt tänkande och reaktionära värderingar. Nyhetsinformationen främst från tredje världen men också inom landet har försvagats. I detta läge föreslår regeringen en total omorganisation, som är ett direkt hot mot integritet och mot yttrandefriheten i etermedierna. Inte heller innebär förslaget att kultur- eller informationsutbudet kommer att förbättras. Förslaget är djupt reaktionärt och innebär en eftergift förde starka, kommersiella krafter som vill se SR sönderslaget till förmån för en anpassning till kommande nordisk satellitproduktion, en produktion som främst stöds av de multinationella bolagen, elektronikindustrin och radiohandlarna. Vpk kräver att nuvarande organisation i stort sett bibehålls och att man avvisar de inskränkningar i yttrandefriheten m. m. som genom ändringar i radiolagen och i avtalet mellan och staten föreslås av regeringen. Därutöver kräver vi avsevärda resursförstärkningar för att möjliggöra en förbättring av programutbudet i enlighet med vad radioavtalet föreskriver, nämligen allsidighet, information om nuets händelser, kultur och förströelse, debattstimulans, demokratiska värderingar, frånvaro av kommersialism, beaktande av minoritetsintressen, saklighet och partiskhet osv. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att avvisar propositionen 1977/78:91 såvitt avser a) lag om ändring i radiolagen b) lag om ändring i radioansvarighetslagen c) lag om försöksverksamhet med närradio d) förslag till ändrade riktlinjer för rundradioföretagens organisation och programverksamhet, för radionämndens organisation och verksamhet samt för försöksverksamheten med närradio-TV, 2. att med ändring i propositionen 1977/78:91 beslutar anslå ett med . förhöjt belopp till 1 . till driftkostnader för den allmänna programverksamheten och för lokalradion för /79, 3. att med ändring i propositionen 1977/78:91 beslutar att till anslå ett med . uppräknat belopp till . för /79, 4. att uttalar att när våld och förtryck skildras i etermedia skall detta ske i sådan form och med ett sådant innehåll att det ger kunskaper, normer, värderingar och känslor som är önskade; upplevelser och erfarenheter som programmen ger skall leda till konstruktiv handling och avtrubbningseffekter inför våldet motverkas; våldsskildringen skall stödja sådana normer och värderingar som är förenliga med grundläggande demokratiska värden och inte leda till orealistiska föreställningar om verkligheten, och det våld som skildras på detta sätt skall kunna motiveras, 5. att uttalar att bör utträda ur , 6. att uttalar att planerna på en nordisk satellit-TV avskrivs. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)