mot · G102455 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om förstatligande av läromedelsproduktionen, m. m. Tendensen i vårt land liksom i en rad andra länder går i riktning mot decentralisering inom skol- och utbildningsväsendet genom uppdelning på mindre enheter, ökat lokalt inflytande och större medinflytande från dem som är direkt berörda av skolarbetet. Men på läromedelsområdet går tendensen i motsatt riktning. Monopoltendenserna på åsiktsbildningens område ger sig till känna på flera sätt. Kopplingen av och med drömfabrik, som förbindande länk mellan de stora, innebär en enorm maktställning, som i en given situation grovt skulle kunna missbrukas för att manipulera opinionsbildningen i landet. Minst lika allvarlig är motsvarande tendens när det gäller utveckling och produktion av läromedel och undervisningsmaterial, som vänder sig till barn och ungdom i förskola och ungdomsskola. Från att ännu ha varit uppspjälkad på ett stort antal företagsenheter har läromedelsmarknaden kommit att domineras av ett litet antal företag med ett av och gemensamt ägt företag, numera helt ägt av , som svarar för av marknaden, beroende på undervisningsområde. Ett annat av och gemensamt ägt AV-företag har helt gått över i händer och med strävan att så fort som möjligt etablera sig på film- och videodistributionssidan. - Science AV - har förvärvat och även gjort försök att förvärva bondekooperationens företag för att därmed komma över ordentliga marknadsandelar. är det samhället i form av stat, kommuner och landsting som har att betala köp och förhyrning av de produkter som det här är fråga om. Det anförda torde räcka för två slutsatser: 1) det krävs en övervakande instans mot trust- och monopolbildningar, vilka särskilt på opinionsbildningens område kan utgöra ett hot mot demokratin. 2) Det borde inte vara tillåtet med ett privat monopolföretag av typ på läromedelsområdet, varför föreslås att Studium och Science AV överförs i samhällets ägo. bör dessa företag behållas som självständiga enheter som motvikt mot en eventuell byråkratisering av Liber Läromedel, möjligen med löntagarorganisationerna, och staten som ägare. Mot bakgrund av bl. a. de förändringar som förhoppningsvis kommer att följa av SIA-skolans genomförande med en förändrad elev- och lärarroll är det nödvändigt att fl en förutsättningslös debatt om läromedlen och deras framtida funktioner i skolan sedda från olika synpunkter. Vpk har i andra sammanhang hävdat att läromedlens karaktär måste förändras till att bli av uppslagsbokstyp. Då skulle läromedlens styrande roll på undervisningen minska,och eleverna skulle stimuleras till att själva forska efter kunskap. Det är självklart att läromedlen i vissa ämnen, där rena baskunskaper tränas, måste ha karaktär av inlärningsböcker, t. ex. i matematik. Det är regering och riksdag som fastställer utbildningens inriktning, men det är de privata profitintressena som genom sin utgivning svarar för att tolka och därmed i praktiken styra en stor del av undervisningen. Den privata kontrollen av läromedelsproduktionen leder till att borgerliga värderingar befästs. är t. ex. svensk historia en historia om svenska kungars öden och leverne. Arbetarrörelsens historia och dess ideologi har fortfarande ett alltför litet utrymme i skolböckerna. Inte heller förhållandena i det moderna samhälls- och arbetslivet har det utrymme de borde ha i läromedlen. Läromedlen har en stor betydelse för undervisningens innehåll och dess praktiska utformning. Det är därför märkligt att just läromedelssektorn totalt saknar inflytande från konsumenterna, d vs. elever och lärare när det gäller utformning och innehåll i läromedlen. Frågan bör prövas hur ett demokratiskt inflytande för elever och lärare kan åstadkommas över läromedlens tillblivelse, anskaffande och användande. För kommunernas del upptar kostnaderna för läromedel en stor del av skolbudgeten. Kommunerna köper läromedel för ca 700 milj. kr. I många kommuner kostar gåvoläromedlen betydligt mer än halva läromedelsbudgeten. Till komplettering och förnyelse av de kollektiva läromedlen har därför ofta alltför små resurser kunnat ställas till förfogande. För att motverka sådana risker borde staten påta sig kommunernas kostnader för läromedlen. Samhället har försökt engagera sig i produktionen av läromedel. En central läromedelsnämnd har tillkommit för att granska objektiviteten i alla slag av läromedel. Dessutom är staten engagerad via i produktionen av läromedel. Dessa åtgärder är dock långt ifrån tillräckliga. Läromedlen är en del av den offentliga verksamheten, eftersom de ingår i utbildningen. Denna utbildning finansieras av allmänna medel. Läromedlen ingår bl. a. genom sin styrmekanism som en väsentlig komponent i utbildningen. Därmed är läromedlen också en del av den offentliga verksamhet som betalas av allmänna medel. Det är samhället som både skapar behov av läromedel och är konsument. Därför är det också helt naturligt att samhället övertar produktionen av läromedel. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att hemställa hos regeringen om åtgärder för förstatligande av läromedelsproduktionen, i första hand Studium, 2. att hemställa hos regeringen att tillsätta en utredning om formerna för att öka användarnas inflytande över läromedlens tillblivelse, anskaffande och användande, 3. att hemställa hos regeringen att vid granskningen av objektiviteten i läromedlen också skall beaktas tendenser i innehållet som förstärker och bevarar ett traditionellt könsrollsmönster. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)