mot · G1021364 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. om utbyggnad av länsstyrelsernas naturvårdsenhet Länsstyrelserna har genom lagstiftning inom olika områden av samhällsverksamheten tillagts flera nya uppgifter av permanent karaktär, t. ex. uppgifter inom områdena för miljövårds-, kulturminnesvårds-, livsmedelsoch skattelagstiftningarna och inom det personaladministrativa området. Andra uppgifter, länsplaneringen och den fysiska riksplaneringen, har efter inledande utredningsverksamhet av försökskaraktär under 1960- och permanentats till rullande verksamheter. Personalen inom ett så omfattande verksamhetsområde som länsstyrelsernas är specialiserad till utbildning och inriktning. Personalomflyttningar för omprioritering av verksamhetsinriktningen hos en länsstyrelse blir därför av denna anledning svåra att företa. Personal med teknisk utbildning på naturvårdsenheterna torde t.ex. inte utan omfattande utbildning kunna väntas med effekt ägna sig åt taxeringsverksamhet, försvarsenheternas personal inte heller åt lantmäterienheternas verksamhet. Till dessa praktiska svårigheter kommer personalens självklara rätt till medbestämmande över sina arbetsuppgifter. Också för genomförandet av projektbetonade uppgifter som följer av nyare lagstiftning föreligger svårigheter för länsstyrelserna att göra nödvändiga omedelbara insatser. Som exempel kan nämnas uppgifter som följer av att länsstyrelserna med stöd av 2 kap. 33 § vattenlagen fått möjligheter att åstadkomma igångsättning av dammanläggningar som på grund av bristfälligt underhåll kan föranleda fara för allmän eller enskild rätt. Erfarenheterna av vårflod i Bergslagen visar att många dammar i medelstora och mindre vattendrag är i behov av omfattande restaureringsåtgärder. Även om viss modernisering och nybyggnad skett är ett stort antal kraftverks- och regleringsdammar bristfälligt underhållna eller har lämnats åt förfall. Under den kraftiga vårfloden i Bergslagen visade det sig också att många dammbyggnader inte klarade påfrestningarna. Dammhaverier förekom som orsakade lokalt stora materiella skador. Omfattande skador uppstod också på inredning (luckor, utskov m. m.joch landfästen vid många dammar. Detta framgår bl. a. av redovisningen från de studier som gjorts på initiativ av i län. Reparation av skadade dammbyggnader har utförts eller påbörjats endast i mindre omfattning. Endast vid kraftverk som ger någorlunda god energiutvinning har detta skett. Inträffar en kraftig vårflod detta år eller kommer därför många av de dåligt underhållna dammarna att utgöra risker för omfattande skador på bebyggelse, vägar, mark etc. därför nödvändigt att upprustningen påskyndas. Många av dammanläggningarna saknar egentligt värde för ägaren. Kraftstationen är tagen ur drift eller ger så liten produktion av elström att det inte lönar sig att underhålla eller sätta i stånd dammbyggnad och övriga anordningar. Flera av de bristfälligt underhållna dammarna där ägarintresset för iståndsättning saknas har för det mesta ett stort allmänt intresse för vattenhushållningen och även ur landskapsbilds- och kulturhistorisk synpunkt. Iståndsättning kräver i regel stor arbetsinsats och är därför lämpliga beredskapsarbeten. Arbetslös ungdom och arbetare som hotas av friställning genom inskränkning av stål- och gruvverksamheten kunde t. ex. under en övergångstid ges en meningsfull sysselsättning. Innan arbetena kan sättas i gång krävs att utredningar och förslag finns om hur arbetena skall utföras. Även i detta fall har länsstyrelserna ansvaret eftersom de förfogar över eller skall styra de medel som AMS reserverar för natur- och landskapsvårdsarbetena. Länsstyrelserna saknar emellertid både expertis och de ekonomiska resurser som krävs för att göra erforderliga utredningar och bedömningar. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär en utbyggnadsplan av länsstyrelsernas ekonomiska och personella resurser inom naturvårdsenheten i syfte att klara länsmyndighetens i lag stipulerade åligganden. () ()