mot · G102412 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om skärpt beskattning av vissa fritidshus Med det ökade välståndet har efterfrågan på rekreation ökat lavinartat. En stor och köpstark marknad byggs upp som efterfrågar enskilda fritidstomter och fritidshus i landets mest attraktiva delar. Penningstarka grupper har stått bakom skickligt utarbetade byggnadsplaner som fått styrande efterfrågan på områdesplaner m. m. Analysmetoder och planeringsprinciper har inte kunnat ifrågasättas. På detta sätt har kommunerna fått en snabb utveckling av fritidsbebyggelsen med en standard som eller kräver åtgärder i vad gäller gemensamhetsanläggningar och samhällsservice. Den alltmer expanderande, enskilt ägda fritidsbebyggelsen har lett till negativa konsekvenser, eftersom utvecklingen har varit alltför snabb och alltför oreglerad. De berörda kommunerna hade bristande kunskaper och erfarenheter för att kunna möta och styra den stora privata efterfrågan. Kommunerna har därigenom mera drivits till försvarsställning än till offensiv handlingsberedskap. De sociala målsättningar som formulerats i riksdagsbeslut (prop. 1975:46) har fått stå efter en utveckling som formats av de privata marknadskrafterna. Dessa negativa konsekvenser har bl. a. drabbat . Länet i likhet med riket i övrigt stod oförberett inför den snabba utvecklingen. Förutsättningarna för turism är emellertid goda i . Orörd natur, fjällandskap, god miljö i övrigt förenat med långvarig branscherfarenhet utgör en bra grund för vidareutveckling inom näringen. Genom länets omfattande glesbygder är dessutom turismen ett viktigt regionalpolitisk! När man tittar på utvecklingen i - som för övrigt till stora delar torde överensstämma med övriga överhettade delar av landet - kan man konstatera följande: har funnits en stor och köpstark marknad för enskilda fritidshus främst i länets fjällområden. Denna stora efterfrågan på enskilda fritidshus har lett till en stark prisutveckling. Bakom efterfrågan ligger naturligtvis rekreationsbehovet. Men det förklarar knappast hela den starkt ökade efterfråge- och prisutvecklingen. Kompletterande motiv är en värdesäker kapitalplacering och förväntningar om framtida värdestegringar. Den starka efterfrågan har inte motsvarat utbudet. Detta skapar i sin tur en prisbildning som skapar nya förväntningsvärden. Kommunernas ekonomiska begränsningar för markköp och oftast kortsiktiga planberedskap för fritidsbebyggelse har lett till att privata exploatörer och exploateringsbolag tagit hand om exploateringen och därmed exploateringsvinstema. Kommunerna har tvingats till betydande investeringar i mark och samhällsservice för fritidshus och turistanläggningar. Dessa investeringar drar betydande kostnader för kommunerna som exploateringsvinstema hamnar hos markexploatörerna. Låg utnyttjandegrad i fritidsanläggningar medför ökade kostnader och små inkomster för kommunerna. I fritidsbyarna ingår en alltför stor andel enskilt ägda fritidshus. Inom finns f. n. ca 23 500 sådana. Utav dessa är det endast ca 1 000 som används som uthyrningsstugor. Det innebär i sin tur lågt utnyttjande i boendet men även en låg nyttjandegrad i övriga anläggningar i förhållande till uthyrningsstugor. Resultatet blir ökade kostnader för både samhälls- och övrig service samt en ojämn sysselsättningsnivå med svårigheter att åstadkomma helårssysselsättning. I vissa kommuner har man för att få ett bättre grepp om utvecklingen påbörjat arbete för att få fram översiktliga planer för turist utvecklingen. Detta planarbete, investeringar i mark, service och andra åtgärder som förväntas, kommer att kräva betydande ekonomiska insatser från kommunernas sida. kan markägare, exploatörer och ägare av fritidshus tillgodogöra sig betydande värdestegringar som en direkt följd av kommunernas planeringsarbete och investeringar. Sammanfattningsvis kan sägas att i många fall har den starka expansionen av antalet enskilt ägda fritidshus inneburit stora utgifter för kommunerna i förhållande till vad man kan vinna i fråga om sysselsättning och inkomster. Utöver de negativa konsekvenserna för kommunerna leder den nuvarande utvecklingen av enskilt ägda fritidshus till ett stort slöseri av kapital och energi. Med anledning av de negativa konsekvenser som anförts anser vi skäl finnas att allvarligt överväga införandet av en ökad beskattning av enskilt ägda fritidshus. Eftersom de kommunala utgifterna i dessa sammanhang varierar mycket starkt, borde prövas möjligheterna av att kommunerna själva inom vissa ramar fick fastställa taxeringsvärden och/eller skattesatser. Som ytterligare motiv för att kommunerna ges denna möjlighet är den svåra gränsdragningen mellan vad som är fritids- och permanent boende. Det måste ses som en angelägen samhällsuppgift att dels premiera tillkomsten av uthyrningsstugor i stugbyar framför enskilt ägda fritidshus för att kunna ekonomisera turist- och fritidsanläggningar, dels beskatta fritidshusen så att full kostnadstäckning kan erhållas för kommunernas utgifter. Vi anser därför att frågan om en ökad beskattning av fritidshus bör utredas. Med hänvisning till det anfbrda hemställs att hos regeringen begär en utredning om ökad beskattning av enskilt ägda fritidshus. () () () ()