mot · G1021436 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1436 av och om indexreglerat sparande m. m. Situationen för småspararna är den att de får betala för att de låter bankerna förvalta deras pengar. En sparare som sätter in . på banken får en ränta på . medan inflationen minskar värdet av insättningen med kanske . Ännu värre blir det om man har utnyttjat sparavdraget i deklarationen, vilket de flesta gör som sparar t. ex. till hus. Då går vid en marginalskatt på ytterligare . Det innebär att kostnaden för att ha . på banken är . beroende på hur stort sparkapital man har. Detta är en allmänt besvärande situation och särskilt orimlig just nu när man strävar efter att öka sparandet och hålla nere den privata konsumtionen. Självfallet måste inflationen som sådan i första hand angripas. En antiinflationspolitik är angelägen från många synpunkter. Den internationella handeln fungerar illa när inflationen är hög. som konsumenter får svårigheter när prissteringarna är stora. Från fördelningspolitisk synpunkt innebär inflationen betydande och okontrollerbara överföringar av förmögenheter mellan olika medbogargrupper. Regeringen strävar efter att minska inflationen. Att bringa ner den till 0 eller till är emellertid svårt. Redan det förhållandet att inkomstpolitiken inte klarar att fördela den gemensamma kakan mellan löntagare, företagare, kommuner osv. så att det man delar ut inte överstiger kakans storlek, leder till inflation. som vi således allmänt sett bör minska inflationen så har man jämsides med detta redan försökt komma åt inflationens skadeverkningar när de finns. Ett exempel på beslut som redan fattat i detta syfte är indexregleringen av skatteskalorna. Nästa steg borde vara att indexreglera småspararnas bankinsättningar och att begränsa den massiva överföringen av förmögenhet som inflationen medför mellan förlorarna-småspararna och vinnarna-låntagarna. När det gäller låntagarna bör man dock notera skillnaden mellan lån som näringspolitiskt medel och lån som lätt leder till en överkonsumtion. En överskonsumtion som den enskilde kanske själv inte önskar i form av stora hus, båtar m. m. men som uppkommer därför att detta ställer sig förmånligt genom inflationens inverkan. Som exempel kan nämnas att det är billigare att köpa en stor villa än en liten villa, eftersom inflationsvinsterna överstiger de ökade kostnader som den stora villan medför. Så bör det naturligtvis inte vara. I princip borde därför såväl sparande som lån indexregleras. tar bort inflationens värsta skadeverkningar utan att för den skull verka pådrivande på inflationen. Tvärtom ger ökat sparande och en minskad lyxkonsumtion resurser över till produktiva investeringar som minskar inflationen. Man skall vidare ha klart för sig att ingen blir mer lidande om man indexreglerar sparande och lån än om man skulle lyckas avskaffa inflationen. En fullständig indexreglering av sparande och lån är en omfattande operation. är det från samhällsekonomisk synpunkt mycket angeläget att vi snabbt får ett ökat sparande. Lämpliga steg mot indexreglering av sparande och lån bör därför förmodligen tas successivt. Ett förslag som framförts är utgivning av indexreglerade statsobligationer. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär utredning om indexreglerat sparande m. m.