mot · G102791 · 1978-01-20 00:00:00 — 1976/77: 521) till 1976/ ställdes krav på utredning med sikte på begränsning av användningen av handelsgödsel. borgerliga majoritet avslog motionskraven (JoU 1976/77: 26). Vi beklagar de borgerliga partiernas negativa inställning till åtgärder mot den miljö- och hälsorisk som den stora användningen av handelsgödsel innebär. Detta underströks för övrigt av , som i sitt yttrande över jordbruksutredningens förslag krävde att användningen av handelsgödsel skulle begränsas. Verkets yttrande medförde dock ingen åtgärd från regeringens sida. Vi vill därför ånyo understryka nödvändigheten av åtgärder mot den stora användningen av handelsgödsel. Vårt förslag till åtgärder Den kraftigt ökade användningen av handelsgödsel inom jordbruket och den alltmer omfattande användningen inom skogsbruket ger anledning till oro. De effekter på hälsa och miljö som i vissa delar av landet tycks bli en följd av användningen av handelsgödsel gör det nödvändigt att noggrant undersöka frågan. En särskild utredning bör tillsättas med uppgift att sammanställa dels det material som redovisats, dels det som framkommer ur undersökningar som pågår bl. a. vid , , och skogshögskolan. Utredningen bör vidare på grundval av materialet bedöma de hälso- och miljömässiga konsekvenser som användningen av handelsgödsel medför. Utredningen bör vidare framlägga förslag om lämpliga metoder för att kraftigt minska handelsgödselanvändningen. Det kan ske genom lagstiftning, rådgivning och avgifter men också genom nya och förändrade brukningsformer. visade att en långvarig minskning av gödslingen leder till en minskning av hektarskörden . Mot bakgrund av detta bör utredningen undersöka vilka åtgärder som kan vidtas för att motverka att en minskad användning av handelsgödsel får denna följd. a. bör effekterna av nya brukningsformer och utnyttjandet av andra grödor studeras. Vidare bör och förslag om ökad användning av slam från avlopps 1977/78: 791 reningsverk som gödningsmedel på beaktas. Förslag bör vidare framläggas om ett registreringstvång för handelsgödselmedel. Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt. Vi hemställer att hos regeringen begär en utredning i enlighet med i motionen framförda förslag. Ozongasen, som finns på en höjd av , fungerar som ett skydd mot den ultravioletta strålningen från solen. Utan det skyddande ozonskiktet är inget biologiskt liv på jorden möjligt. En minskning av ozonskiktet kan också orsaka klimatförändringar på jorden på grund av sänkt temperatur i stratosfären. Ozonhalten bestäms av en balans mellan ozonbildande och ozonförstörande kemiska processer i luften. Kväveoxider och klorgaser är ämnen som påskyndar de ozonförstörande reaktionerna och bidrar därmed till att minska ozonhalten. Kväveoxider kommer ut i luften bl. a. från överljudsplanens avgaser, från atombombsexplosioner, från förbränningen av olja och kol, i samband med användningen av handelsgödsel och vid användningen av fluorkolväten (freon) som drivgas i sprayflaskor och som kylmedel. Föroreningarna uppehåller sig länge i atmosfären. De hinner därför spridas över stora delar av jorden. Det innebär att deras påverkan på ozonskiktet inte är begränsad till de områden på jorden där utsläppen äger rum utan berör hela jordklotet. Det är således fråga om ett i verklig mening globalt miljöproblem. I en amerikansk forskningsrapport (), som publicerades , konstateras bl. a. att de fluorkolväten som släppts ut i luften har medfört en minskning av ozonhalten med omkring en procent och att även om inga fler utsläpp äger rum kommer ozonhalten att sjunka . Om utsläppen tillåts fortsätta på dagens nivå, kommer ozonhalten efter några årtionden att minska med . I rapporten sägs vidare att det är troligt att den ökade mängd ultraviolett strålning som genom de minskade ozonhalterna når jorden leder till en ökning av hudcancerfrekvensen. Även klimatet kan påverkas. publicerades en ny och ännu mer omfattande rapport (). Den bekräftar de resultat som redovisades i . har också framhållit allvaret i de problem som utsläppen av fluorkolväten medfört. Speciellt har understrukit den klimatpåverkan som uppkommer. Fluorkolväten påverkar liksom koldioxiden luftlagren så att utstrålningen från jordytan minskar, vilket kan leda till att medeltemperaturen stiger. Vid förbränning av olja och kol förorenas också luften med koldioxid 1977/78: 791 och olika kväveföreningar utöver de betydande utsläppen av svaveldioxid. Med en övergång till högre förbränningstemperaturer ökar utsläppen av kväveoxider. Valet av energikälla är därför av stor betydelse också när det gäller påverkan av ozonskiktet. Förbränningen av olja och kol bör också av detta skäl minska. Även dessa miljöproblem måste beaktas vid energipolitiska beslut. Dikväveoxid i atmosfären är den faktor som framför allt påverkar ozonhalten. Dikväveoxid uppkommer i samband med den s. k. denitrifikationsprocessen. Denna process är en följd av bl. a. användningen av handelsgödsel. Tillgängliga beräkningar visar att om inga begränsningar införs kommer användningen av handelsgödsel inom jord- och skogsbruket att öka kraftigt. F. n. produceras ca 50 Tg kväve för gödsling. Vissa prognoser räknar med en årlig tillförsel av 200 Tg kväve omkring . Detta skulle minska ozonmängden med några procent omkring och i slutet av nästa århundrade, vilket i sin tur skulle medföra en 30-procentig ökning av den ultravioletta strålningsintensiteten. Till detta kommer utsläppen från flyget, och då speciellt överljudsflyget. Utsläppen från flyget är speciellt allvarliga därför att de sker på hög höjd och därmed i tämligen outspädd form påverkar ozonskiktet. Vår miljömotion 1976/77 Dessa förhållanden påtalades i den socialdemokratiska miljömotionen till 1976/(1976/77: 521). Med anledning av motionen framhöll jordbruksutskottet (JoU 1976/77: 26) det angelägna i att regeringen och berörda kontrollorgan ytterst noggrant följer utvecklingen och möjligt föreslår eller vidtar åtgärder som är ägnade att medverka till en minskad användning av ämnen som kan påverka ozonskiktet. beslöt föreslå regeringen att sprayförpackningar som innehåller freoner inte bör få tillverkas eller importeras efter . Nämnden begärde därför en ändring i den kungörelse som hör till lagen om hälso- och miljöfarliga varor. meddelade regeringen att man kommer att förbjuda import och tillverkning av sprayförpackningar med freoner som drivmedel fr. o. m. Vi hälsar med tillfredsställelse att vår motion i detta avseende lett till positivt resultat. I övrigt har dock inga åtgärder vidtagits från regeringens sida vare sig med anledning av vår motion eller jordbruksutskottets ovan citerade yttrande. Vi beklagar regeringens bristande vilja att anlägga en helhetssyn på denna viktiga miljöfråga. Vi upprepar därför våra tidigare framförda krav på åtgärder. 1977/78: 791 Vårt förslag till åtgärder Någon total bild av de utsläpp som påverkar ozonskikten och klimatet finns inte. Allt talar dock för att denna påverkan är så stor att den kan bli ett hot mot mänskligheten. Den socialdemokratiska regeringen tog upp hotet mot ozonskiktet i . Det är viktigt att man från svensk sida fortsätter strävan att få till stånd internationella åtgärder för att motverka ozonförstörande föroreningsutsläpp. Som ett led i detta arbete bör dock en samlad redovisning av utsläppen göras. En särskild utredning bör tillsättas med uppgift att redovisa de utsläpp som sker i vårt land och som kan påverka ozonskiktet och klimatet. Utredningen bör också redovisa om och i så fall vilka åtgärder som vidtagits för att begränsa dessa utsläpp. Med ett sådant material som grund bör aktualisera frågan om en internationell konvention till skydd av ozonskiktet. Vi hemställer att hos regeringen begär en utredning i enlighet med i motionen framförda förslag. Miljöpåverkan vid förbränning av olja och kol Olja och kol svarar för merparten av energitillförsel. 1976 var den totala energitillförseln . Olja och kol svarade för av denna energitillförsel. Oljan är den helt dominerande källan för svensk energiförsörjning. Såväl olja som kol innehåller en rad ämnen som vid förbränning frigörs och förorenar luften. Svavel är ett sådant ämne. Vid förbränningen av olja och kol bildas svaveldioxid som när den släpps ut i luften delvis omvandlas till andra svavelföreningar. uppgick de totala svaveldioxidutsläppen i till . Av det kom omkring från förbränning av olja och från industriutsläpp. Ett olje- eller koleldat kraftverk om 1 000 MW elektrisk effekt kan beräknas släppa ut mellan 10 000 och svaveldioxid . De totala svaveldioxidutsläppen i beräknades och i till . Enligt gjorda beräkningar kommer, om inga ytterligare motågärder sätts in, utsläppen av svaveldioxid att för som helhet uppgå till . Merparten av utsläppen är resultatet av förbränning av framför allt kol och olja. Saveldioxidutsläppen leder till omfattande miljöförstörelse. och vatten försuras, byggnader och kulturföremål skadas, risken för förstörelse av åkerjord och minskad återväxt i skogen är påtaglig, liksom de effekter på folkhälsan som utsläppen har. Många människor som bor i tätorter kan få hälsoproblem på grund av luftföroreningarna. I första hand påverkas personer som redan lider av sjukdomar i hjärta eller lungor eller som är allergiker. Det är en betydande del av befolkningen som av sådana orsaker är särskilt känslig. 1977/78: 791 framkalla irritationer i andningsvägarna av inflammationstyp. För människor som redan har luftvägssjukdomar kan dessa förvärras. Vid de tillfällen då svåra luftföroreningar inträffat har detta lett till flera dödsfall än normalt. Det finns också skäl anta att irritationer och besvär som normalt är tillfälliga och övergående kan leda till långvariga (kroniska) sjukdomstillstånd om människor utsätts för luftföroreningar . Det är dock framför allt samverkanseffekter mellan olika typer av luftföroreningar som har påverkan på hälsan. Utsläppen av metaller från kraftverk som drivs med kol och olja innebär problem för både hälsa och miljö. Kadmium tas upp av växter och djur och når sedan människan. kan man bli tvungen att reglera jordbrukets inriktning och omfattning kring kolkraftverk med höga kadmiumutsläpp. Kvicksilver som släpps ut från kolkraftverk anrikas i fisk som fångas och äts av människor. Även fiskätande djur som sjöfågel riskerar att förgiftas. Vanadin förekommer i både kol och olja. Det finns data som visar att vanadin från värmeanläggningar och andra anläggningsområden hämmar vissa omvandlingsprocesser i jorden som är viktiga för växternas näringstillgång. Vid all förbränning av fossila bränslen, bl. a. kol och olja, bildas koldioxid. Ett kraftverk om 1 000 MW släpper ut flera miljoner ton koldioxid . Riskerna för långsiktiga klimatförändringar på grund av koldioxidutsläppen har påtalats av olika forskare. Vi vet att omsättningen av koldioxid i atmosfären sker mycket långsamt. Varje utsläpp av koldioxid höjer därför koldioxidhalten . Fortsätter dagens ökning av förbrukningen av kol och olja fördubblas halten av koldioxid i atmosfären . Många forskare anser att jorden i sin helhet då skulle få ett varmare klimat, vilket i sin tur skulle medföra att delar av polarisarna började smälta med följd att världshavens nivå höjs med flera meter. Också transporterna av olja till havs medför miljörisker. Beräkningar visar att av den mängd olja som transporteras till havs spills ut vid hanteringen på fartyg och oljeplattformar. Det innebär att sammanlagda oljeförbrukning, statistiskt sett, bidrar till ett spill på över olja i haven. Det är omkring dubbelt så mycket som det totala utsläppet vid blow-out-olyckan vid Bravoplattformen . Även små oljeutsläpp kan få stora lokala verkningar på växt- och djurliv. Om de långsiktiga effekterna av de stora mängder olja som släpps ut i öppet hav vet man ännu mycket litet. Forskning pågår emellertid. Som framgår av ovanstående är det nödvändigt att kraftfulla åtgärder sätts in för att minska de föroreningar som är en följd av förbränningen av fossila bränslen. Självfallet kan ett omfattande energisparande medverka till att minska behovet att använda dessa bränslen. Det är emellertid också nödvändigt att genom olika åtgärder minska de föroreningar som blir en följd av den förbränning som likväl behövs. 1977/78: 791 En av den socialdemokratiska regeringen tillsatt utredning föreslog 1976 (Ds Jo 1976: 2 Mindre svavel bättre miljö) en åtgärdsplan för en nedtrappning av svavelutsläppen. Om de av kommittén föreslagna åtgärderna genomförs kommer utsläppen av svaveldioxid att ha minskat till den nivå som gällde . I propositionen 1976/77: 3 anslöt sig den socialdemokratiska regeringen till utredningens bedömning och förslag. Målet borde vara att svaveldioxidutsläppen skulle ha minskat till den nivå som gällde . beslöt i enlighet med propositionen. Det innebär att fr. o. m. är den högsta tillåtna svavelhalten i eldningsolja en procent i hela upp till och . Därigenom beräknas svaveldioxidutsläppen minska med ca . Svavelhalten i den tunna eldningsoljan, den s. k. villaoljan, kommer fr. o. m. att sänkas från till . fick i uppdrag att med stöd av miljöskyddslagens bestämmelser verka för att industriutsläppen kan halveras. Den tidigare nämnda utredningen föreslog vidare att fr. o. m. 1981 skulle högsta tillåtna svavelhalt i eldningsoljan vara en procent också i län, , och . Fr. o. m. skulle bestämmelserna utvidgas till att omfatta hela landet. När det gällde dessa delar av förslaget menade utredningen att ett ställningstagande från sida borde göras i samband med det energipolitiska beslutet . Denna bedömning ställde sig såväl den socialdemokratiska regeringen som bakom. För att komma till rätta med de problem som svaveldioxidutsläppen utgör räcker det emellertid inte med inhemska åtgärder. måste också i internationella sammanhang ta initiativ för att förmå andra länder att begränsa utsläppen. har drivit dessa frågor i olika internationella organisationer, främst , FN:s () och FN:s miljöprogram (). Därutöver har tagit upp bilaterala kontakter. Ett avtal har slutits med om begränsning av svavelutsläppen. har genomfört en studie om långväga transport av luftföroreningar. Den studien tillkom på svenskt initiativ. Samarbete inleddes också under den socialdemokratiska regeringens ledning med för att bägge länderna tillsammans i olika internationella sammanhang skulle ta upp frågan om begränsning av svavelutsläppen. Framställning om detta gjordes också av den socialdemokratiska regeringen till EG. Det är viktigt att fortsätter med kraftfulla åtgärder, också internationellt, för en begränsning av svavelutsläppen. Ungefär hälften av svavelnedfallet över kommer utifrån. Därför måste man också få till stånd långtgående be 1977/78: 791 gränsningar av utsläppen i andra länder om inte skadeverkningarna i vårt land skall fortsätta. Vårt förslag till åtgärder För ett fullföljande av de påbörjade åtgärderna mot den del av luftföroreningarna som svaveldioxiden utgör är det nu nödvändigt att regeringen i samband med energipolitiska beslut lägger fram förslag till i enlighet med den plan som utredningen om begränsning av svavelutsläppen föreslog. Det innebär att all användning av eldningsolja med högre svavelhalt än skall vara förbjuden i hela landet fr. o. m. samt att detta för län. , och skall gälla redan fr. o. m. . Därutöver är det nödvändigt att regeringen undersöker förhållandena när det gäller industriutsläpp och vidtar nödvändiga åtgärder för att uppnå den halvering av utsläppen som är en förutsättning för att svaveldioxidutsläppen skall minskas till den nivå de hade . Det är också nödvändigt att regeringen fortsätter det arbete som den socialdemokratiska regeringen påbörjade, dels genom att aktualisera frågan om begränsning av svavelutsläppen i olika internationella organisationer, dels genom direkta hänvändelser till de länder som svarar för de största utsläppen, för att den vägen söka nå överenskommelser om utsläppsbegränsning. Tyvärr har den borgerliga regeringen varit passiv i dessa sammanhang. Vi hemställer att hos regeringen begär åtgärder i enlighet med motionens krav. Den växande mängden avfall från den kemiska industrin vållar stora problem från miljösynpunkt. Olika utredningar har uppskattat avfallsmängden till ca oljeavfall och annat avfall. Merparten av avfallet uppkommer som processavfall inom industrin. Inom många industrier kan det miljöfarliga avfallet oskadliggöras eller på nytt användas i processen. Stora mängder av det miljöfarliga avfallet kan emellertid inte omhändertas inom den industri där det uppkommer utan måste transporteras bort för att oskadliggöras på annat håll. Bestämmelser om miljöfarligt avfall finns i en rad lagar och förordningar, bl. a. i lagen om hälso- och miljöfarliga varor (1973: 329), miljöskyddslagen (1969: 387), miljöskyddskungörelsen (1969: 388) samt lagen om förbud mot dumpning av avfall i vatten (1971: 1154). 1977/78: 791 socialdemokratiska regeringen ansåg emellertid att dessa bestämmelser inte gav samhället tillräckliga möjligheter att utöva tillsyn och kontroll i fråga om hanteringen av det miljöfarliga kemiska avfallet. Den socialdemokratiska regeringen föreslog därför (prop. 1975: 32) en rad åtgärder för att förbättra förhållandena i fråga om kemiskt avfall. Förslagen innebar att kommunalt insamlingsmonopol skulle införas över hela landet också för miljöfarligt avfall. Denna utvidgning av renhållningsmonopolet skulle genomföras . För att ge samhället bättre möjligheter att bedöma det miljöfarliga avfall som uppkommer inom industrin föreslogs att alla industrier med sådant avfall skulle lämna uppgifter om arten, sammansättningen, mängden och hanteringen av avfallet. För att förbättra omhändertagandet av avfallet föreslogs vidare att ett samhällsdominerat behandlingsföretag skulle byggas upp med ensamrätt till omhändertagande och behandling av miljöfarligt avfall. Transport av miljöfarligt avfall skulle endast få utföras av den som fått särskilt tillstånd för detta av . Utförsel av miljöfarligt avfall till annat land skulle endast få ske efter särskilt tillstånd av . anslöt sig till dessa förslag. Därför regleras hantering av miljöfarligt avfall m. m. numera enligt förordningen (1975: 346) om miljöfarligt avfall. De skandalartade förhållanden som kommit vid BT-Kemi i understryker ytterligare nödvändigheten av att samhället får ett ordentligt grepp över hanteringen av miljöfarligt avfall. Det är därför viktigt att beslut genomförs. Tyvärr har den borgerliga regeringen redan gjort avsteg från riksdagsbeslutet. Det gäller i fråga om företagens uppgiftsskyldighet om avfallet. Den första deklarationen av miljöfarligt avfall från företagen genomfördes . 1977 genomfördes emellertid efter beslut av regeringen ingen sådan deklaration. Därigenom bröt regeringen mot av fattat beslut. 1978 kommer endast en begränsad deklarationsomgång att genomföras. Det samhällsdominerade behandlingsföretaget () planerar f. n. uppförandet av en ny stor behandlingsanläggning i . Anläggningen är helt nödvändig om kommunerna skall kunna åta sig uppgiften att samla in miljöfarligt avfall. Endast genom tillkomsten av en sådan anläggning kan det insamlade avfallet behandlas och oskadliggöras. Beslut i frågan måste tas för att anläggningen skall kunna stå färdig . De befintliga behandlingsresurserna i landet är otillräckliga. Förhållandena vid BT-Kemi i har också visat på brister i tillsynen av miljöfarlig verksamhet samt på svårigheter att utkräva straffansvar och ekonomisk ersättning för uppkomna skador. 1977/78: 791 Våra förslag till åtgärder I propositionen 1975: 32 slog den socialdemokratiska regeringen fast: Kraven på en rättvisare fördelning internationellt och nationellt av jordens tillgångar skärper behovet av att hushålla med begränsade resurser. I det perspektivet är det nödvändigt att på olika områden hejda slöseri med råvaror och på nytt ta tillvara det som en gång använts. Detta gäller på energiområdet men det gäller också ifråga om råvaror i övrigt. Produktionsmetoderna måste utvecklas från utgångspunkten sparsamhet med råvaror och återvinning av en gång använt material. All produktion ger upphov till avfall. har avfall i allt för stor utsträckning betraktats som en oanvändbar restprodukt. Detsamma har gällt för det avfall som uppkommer i hushållen. Använda varor har betraktats som slutgiltigt förbrukade. Avfallet har i stor omfattning fått belasta miljön. Det synsättet måste förändras. Avfall är en resurs som i största möjliga utsträckning skall användas på nytt. Återanvändning måste vara en ledande princip vid omhändertagande och behandling av avfall. Sparsamhet, hushållning och återanvändning bör alltså vara grundläggande för vårt utnyttjande av naturresurser och för inriktningen av vår varuproduktion. har en stor del av industrins avfall en komplicerad sammansättning. I vissa fall är metoder för behandling och oskadliggörande av avfallet inte kända. Detta är ett oacceptabelt förhållande med hänsyn till att hanteringen av avfallet i många fall medför risker från hälso- och miljösynpunkt. Ansvaret för att det avfall som uppkommer vid produktionen kan tas om hand på ett ur miljö- och resurssynpunkt riktigt sätt måste i första hand åvila producenten. Innan produktionen av en vara påbörjas bör det vara känt hur det avfall som är en följd av själva produktionsprocessen skall behandlas liksom hur den färdiga varan skall omhändertas sedan den använts. Vi vill understryka vikten av att det principiella synsätt som angavs av den socialdemokratiska regeringen i denna proposition omsätts i praktisk verklighet. Vid den översyn av lagstiftningen rörande kemiska ämnen som vi tidigare förordat i denna motion bör övervägas om och i så fall vilka särskilda lagregler som krävs för att nämnda princip skall genomföras. Vi föreslår vidare att skall ge regeringen till känna att det av fattade beslutet om årlig deklarationsskyldighet för företagen skall genomföras. Detta är nödvändigt för att samhället skall få den insyn i mängden och hanteringen av miljöfarligt avfall som erfordras. Vi föreslår vidare att skall ge regeringen till känna nödvändigheten av att får de ekonomiska resurser som krävs för uppbyggnaden av erforderliga behandlingsanläggningar. Beslut i frågan måste fattas . Pågående utredningar om utnyttjande av andra möjligheter för att åstadkomma omhändertagandet av 1977/78: 791 miljöfarligt avfall får inte fördröja planeringen av anläggningen i . Händelserna vid BT-Kemi har starkt visat på nödvändigheten av en förbättrad och förstärkt samhällskontroll över företagens miljöstörande verksamhet. Inte minst gäller detta företag som i sin produktion arbetar med kemiska produkter. har i skrivelse till regeringen påtalat nödvändigheten av att länsstyrelserna får de personella förstärkningar som är nödvändiga för att de skall kunna fullgöra den kontrollverksamhet som lagstiftning och bestämmelser i samband med lämnade tillstånd förutsätter. Regeringen har i årets budgetproposition inte gett länsstyrelserna någon personell förstärkning för miljökontroll. Detta är mot bakgrund av behovet av ökad samhällskontroll över den miljöfarliga industrin helt oacceptabelt. Vi anser det nödvändigt att länsstyrelsernas kontrollmöjligheter förstärks kraftigt. Vi föreslår därför i en första etapp att länsstyrelserna /79 får 25 nya tjänster för kontroll av miljöstörande verksamhet inom industrin. Medel för ändamålet äskas i särskild motion. Enligt miljöskyddslagen skall den som orsakar skada genom miljöfarlig verksamhet betala ersättning för det. Skadeståndsansvaret är alltså strikt. Det finns emellertid många svårigheter i den praktiska tillämpningen av miljöskyddslagens regler som kan göra det strikta skadeståndsansvaret verkningslöst. En sådan svårighet är den långa tid som ofta förflyter innan skadorna visar sig, en annan den stora omfattning som skadorna kan visa sig få. Ett problem i samband med användningen av kemiska ämnen är nämligen att skadorna ofta visar sig först i efterhand.