mot · G1021020 · 1978-01-24 00:00:00 — Motion 1977/78:1020 av m. fl. om ökad bindning av u-Iandsbiståndet I årets budgetproposition föreslås en höjning av det bundna biståndet, från 500 milj. kr. under /78 till 675 milj. kr. 1978/79. Detta motsvarar en ökning från 14 96 av de totala biståndsanslagen till ca 17 96. Denna höjning är i och för sig mycket välkommen. Men den framstår ändå som klart otillräcklig med tanke på det väldiga underskottet i den svenska bytesbalansen, den stora outnyttjade kapaciteten inom industrin samt en arbetslöshet som måste beskrivas som omfattande om man medräknar den dolda arbetslösheten i form av arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbete och dylikt. Under /77 utgjorde det bundna biståndet f. ö. 19 96 av biståndsanslaget och året före 20 96. Med årets förslag på denna punkt kommer vi alltså inte ens upp till den andel som rådde . Det är över huvud taget oroande att konstatera att en allt mindre andel av det totala biståndet används för upphandling av varor och tjänster i . Under /77 användes enligt SIDA:s uppgifter endast 845 milj. kr. av de totala biståndsutbetalningarna på ca , dvs. ca 30 96, för upphandling i (SIDA:s administration och informationsverksamhet inräknade). har denna andel brukat hålla sig under 40 96. Den upphandling av industriprodukter /77 som finansierades med bundet bistånd uppgick endast till ca 300 milj. kr. Två miljarder av vårt svenska bistånd 1976/77 användes av våra mottagarländer till inköp i våra konkurrentländer. Om man räknar med att varje årsarbete motsvarar ett förädlingsvärde på ca , skulle dessa två miljarder i i runda tal motsvara en sysselsättning av 20 000 personer. Med andra ord skulle ca 20 000 arbetslösa svenskar ha kunnat fl arbete om dessa två miljarder svenska biståndskronor ingått i ett varubistånd eller på annat sätt bundits i stället för att, som , skänkas i kontanter. Vi är naturligtvis medvetna om att det är orealistiskt att begära att 100 96 av biståndet skulle användas för upphandling i , även om andra givarländer inte sällan kommit nära den siffran. Men även om man nöjer sig med ett betydligt blygsammare mål, skulle en ökad biståndsbindning uppenbart kunna fl en inte oväsentlig effekt från sysselsättningssynpunkt. Om t. ex. hälften av de biståndsmedel som 1976/77 gick till inköp i andra länder i stället användes för upphandling i , skulle redan detta ha motsvarat en sysselsättning av ca 10 000 personer. Även för den hårt pressade svenska bytesbalansen utgör biståndet en ansenlig belastning, en belastning som märkbart skulle kunna reduceras genom en ökad bindningsgrad. Det snabbt ökande underskottet för posten transfereringar har svarat för ca hälften av det totala underskottet i vår bytesbalans. Bland transfereringar är överföringar av biståndsmedel för betalning av varor och tjänster, som levereras till svenska biståndsprojekt från andra länder, en av de tyngsta posterna. Genom sin stora generositet på detta område bidrar alltså till att förstärka betalningsbalansen för länder som , och , länder vilka trots en mycket starkare bytesbalans än binder största delen av sitt bistånd. Eftersom underskottet i vår bytesbalans täckts med en omfattande utländsk upplåning, är det inte oriktigt att säga att det svenska biståndet finansieras med utländska lån. Den börda som vårt bistånd utgör skjuter vi med andra ord , när vi en gång skall återbetala lånen. En sådan politik kan knappast fortgå . I en situation då stora delar av den svenska industrin har en betydande ledig kapacitet måste vi i stället använda mer av våra egna resurser för biståndsgivningen. Detta är också en förutsättning för att det samhällsekonomiska utrymmet för en fortsatt biståndsgivning skall kunna öka. Det är också angeläget att se till att biståndet används på ett sådant sätt att det verkligen resulterar i ökade leveranser från . torde det i stor utsträckning ha varit så att det bundna biståndet används för upphandling av varor och tjänster som ändå skulle ha köpts från . Därmed elimineras den positiva effekt på den svenska bytesbalansen och sysselsättningen som biståndsbindningen är tänkt att få. Enligt en av framlagd utredning har SIDA aktivt medverkat till detta resultat genom sin strävan att minimera den skada för mottagarländerna som bindningen till upphandling i medfört. Det ter sig oacceptabelt att biståndsmyndigheten på detta sätt direkt motarbetar de syften som statsmakterna genom det bundna biståndet vill uppnå. Vi delar liksom regeringen uppfattning att ökade ansträngningar kan göras för att förbättra informationen i mottagarländerna om utbudet av svenska varor och tjänster. En sådan informationsverksamhet i programländerna bör kompletteras med krav på att mottagarländerna, då de själva företar upphandling finansierad med svenska biståndsmedel, åläggs att informera exportråd och den svenska utlandsrepresentationen på platsen om till vilka projekt eller vilken upphandling dessa medel skall användas. Detta förutsätter också att SIDA vid anslag för allmänt importstöd kräver av mottagarländerna en detaljerad redovisning av hur dessa medel används. Större uppmärksamhet måste också ägnas åt att bidrag till de multilaterala biståndsorganen i rimlig utsträckning används för inköp i . Av den nämnda siffran på 845 milj. kr. som gått till upphandling i /77 kom enligt SIDA 260 milj. kr. på FN-organens inköp här i landet. Detta är uppenbarligen en mycket obetydlig andel av de anslag som beviljar dessa organ. Av det stora svenska anslaget till UNDP beräknas endast ca 4 96, dvs. kr., komma tillbaka till i form av beställningar av varor och tjänster. Andra länder som bidrar till UNDP får däremot inte sällan beställningar som överstiger de egna bidragen. Orsaken till missgynnade ställning torde inte bara vara vårt höga kostnadsläge utan också hänga samman med att inköpsbesluten i de internationella organisationerna inte alltid sker från helt invändningsfria utgångspunkter. Liknande uppfattningar har för övrigt också uttryckts inom våra nordiska grannländer som också anser sig missgynnade i den upphandling som finansieras med UNDP-medel. Vi hälsar med tillfredsställelse budgetpropositionens uttalande att bevakningen av möjligheter att konkurrera på detta område kommer att förstärkas. Enligt vår mening är detta dock inte tillräckligt. Man måste också från regeringens sida hos berörda organisationer kraftfullt hävda att upphandlingen från skall öka. Med hänsyn till att även i absoluta tal tillhör de allra största bidragsgivarna till de multilaterala organen bör vi ha en mycket god förhandlingsposition gentemot dessa. Även med en ökad biståndsbindning skulle det svenska biståndet med bred marginal fortsätta att vara det mest generösa i världen. lämnaren större andel av BNP i bistånd än något annat givarland. Även i absoluta tal utgör den svenska hjälpen numera ett ansenligt belopp, också jämfört med den hjälp som många stormakter lämnar. Vårt bistånd är enligt ;s statistik t. ex. dubbelt så stort som det totala biståndet från och övriga sammanlagt. Vidare lämnar sitt bistånd praktiskt taget helt som gåva, detta till skillnad från de flesta andra givarländer som ger en ansenlig del av sin hjälp i form av lån och krediter. En ansvarsfull svensk sysselsättnings- och valutapolitik kräver i dagens läge enligt vår mening att i ett tredje avseende, nämligen bistånds bindningen, något dämpar sin ambition att även där vida överglänsa alla andra länder i generositet och osjälviskhet. Mot bakgrund av vad som här anförs hemställs att uttalar att u-landsbiståndet i fortsättningen får en sådan inriktning att den bundna delen utgör en väsentligt ökad andel av det totala biståndet. () () () () ()