mot · G1021272 · 1978-01-25 00:00:00 — av m. fl. Livsmedelskostnaderna tar en stor andel av hushållens inkomster, särskilt när inkomsterna är begränsade och försörjningsbördan, som för lågavlönade barnfamiljer och äldre, är stor. Detta gäller inte minst i nuvarande läge meden snabb inflation och sjunkande reallöner. Livsmedelskostnaderna har ökat med , och fortsatta prisstegringar kan förutses som ett resultat av den borgerliga regeringens ekonomiska politik. En inte oväsentlig del av prisökningarna sammanhänger med ökade ersättningar till jordbrukarna. Skiftet till borgerlig regering har inneburit en klar förskjutning av tyngdpunkten till jordbrukarnas fördel i det komplicerade samspel mellan jordbrukarna, konsumenterna och staten, vilket styr prissättningen på jordbruksprodukter. Den borgerliga jordbrukspolitiken utformas sedan regeringsskiftet så, att den i uppkommande konfliktsituationer mellan jordbrukare och konsumenter ställer sig på jordbrukarnas sida. Denna utveckling kan belysas på följande sätt. Under den socialdemokratiska regeringen utformades den svenska jordbrukspolitiken med huvudmålet att trygga vår livsmedelsförsörjning. Detta skulle ske i en långsiktig och planmässig hushållning med de naturresurser som utnyttjades i jordbruket och under hänsyn till miljön. Produktionen skulle bedrivas rationellt och ge dem som arbetade i jordbruket en likvärdig standard med jämförbara grupper, som konsumenterna tillförsäkrades livsmedel av god kvalitet till rimliga priser. I denna målsättning fann en enig jordbruksutredning inte anledning att företa några förändringar. Utredningens ställningstagande vann anslutning av en överväldigande del av remissinstanserna, med LRF som enda undantag. I den proposition som behandlades av om riktlinjer för den framtida jordbrukspolitiken frångick dock regeringen utredningens förslag på så sätt, att huvudmålet för jordbrukspolitiken skulle vara jordbrukarnas inkomster i stället för att som tidigare trygga vår livsmedelsförsörjning. Den borgerliga riksdagsmajoriteten biföll detta förslag. Regeringen frångick vidare den eniga jordbruksutredningens förslag om en översyn av konsumentdelegationen, i syfte att renodla konsumentintresset och stärka dess ställning. Detta förslag hade stöd av samtliga remissinstanser som representerade konsumentintresset. Ett beslut av om förstärkning av allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse har inte fullföljts av den borgerliga regeringen. I ett ansträngt ekonomiskt läge som dagens ges betydande ökningar av det statliga stödet till jordbrukssektorn. Kombineras detta med de övriga åtgärder den borgerliga regeringen genomfört för att minska företagarnas andel i kostnaderna för den offentliga verksamheten, av vilka även jordbrukarna drar fördel, framträder denna förmånsställning för jordbrukarna ännu tydligare. Sådana exempel är höjningen av det avgiftsfria underlaget för arbetsgivaravgifter , inkomstfördelning mellan äkta makar vid beskattning och befrielse från skyldighet att delta i kostnaderna för barnomsorgens utbyggnad. 1 ett ekonomiskt läge med snabb inflation och vikande tillväxt, där de stora löntagargrupperna får vidkännas sänkningar av sin levnadsstandard, upplevs dessa förskjutningar till jordbrukarnas förmån utmanande. Särskilt som denna utveckling i kombination med en snabb värdestegring på jordbruksfastigheter och ett otillräckligt skattesystem leder till snabba förmögenhetsökningar för jordbrukarna. Av dessa skäl och under hänvisning till vad som då anfördes vidhåller vi vår uppfattning om jordbrukspolitikens inriktning och utformning såsom den redovisades i våra reservationer vid behandling av de nya riktlinjerna för jordbrukspolitiken . Konsumentintressets inflytande i jordbruksförhandlingarna Svenskt jordbruk prisskyddas gentemot världsmarknaden. Prisskyddet innebär att den svenska marknaden för jordbruksprodukter reserveras för det svenska jordbruket. Med detta skydd tillförsäkras jordbrukarna en med andra grupper likvärdig inkomst- och standardutveckling. Prisskyddet innebär att de svenska konsumenterna som regel betalar ett högre pris för de jordbruksprodukter, för vilka det finns en världsmarknad, än om den svenska marknaden stod öppen för import från andra länder. Omfattningen på skyddet varierar beroende på förändringar i världsmarknadspriserna men kan uppskattas till storleksordningen 3 000 milj. kr. infördes, i syfte att nedbringa priserna på vissa baslivsmedel, statliga livsmedelssubventioner. 1 årets budgetproposition beräknas dessa till ca 3 500 milj. kr. Till detta kommer det bortfall av moms som uppkommer genom att detta belopp inte tas ut i handeln. Den samlade effekten på statsbudgeten av livsmedelssubventionerna kan därför uppskattas till ca 4 200 milj. kr. Genom livsmedelssubventionerna övertas kostnaderna för prisskyddet totalt sett av statskassan och betalas av skattebetalarna. De fördelningspolitiska effekterna påverkas av subventionernas utformning, deras fördelning på olika varugrupper och valet av statlig finansieringskälla. De regler efter vilka prisskyddet utgår fastställs av efter förslag från statens jordbruksnämnd. Förslaget från statens jordbruksnämnd fbregås av överläggningar mellan partema, dvs. jordbrukets förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen. har överläggningarna mellan jordbrukare och konsumenter fått en allt större betydelse och närmat sig reella förhandlingar. Denna utveckling har påverkats av att allt fler frågor som rör grunderna för ersättningen till jordbrukarna av lämnats öppna till dessa överläggningar. Denna utveckling förstärktes i samband med de beslut om jordbrukspolitikens framtida inriktning som höstriksdagen tog. Överläggningarnas ökade betydelse för prisstödets slutliga utformning ligger väl i linje med den allmänna utvecklingen i samhället mot att intressekonflikter mellan olika grupper så långt som möjligt skall lösas förhandlingsvägen. Svenskt jordbruk karakteriseras av att jordbrukets föreningsrörelse vunnit en mycket stark ställning. Detta har varit värdefullt för både jordbruk och samhälle. Detta leder till att jordbrukets förhandlingsdelegation vid dessa överläggningar framträder med stor tyngd av sakkunskap och erfarenhet. Därtill kommer att en stor del av det underlagsmaterial som använts i överläggningarna kommer från en jordbrukarkooperation, som för huvuddelen av omsättningen med jordbruksprodukter har ett faktiskt monopol i fråga om försäljning och vidareförädling. Integrationssträvandena är starka, och därutöver har jordbrukarkooperationen skaffat sig en stark ställning när det gäller tillhandahållandet av produktionsmedel för jordbruket. Prisutvecklingen på dessa produktionsmedel bildar en del av underlaget för det s. k. produktionsmedelsprisindex som är av stor betydelse för avtalens slutliga utformning. Mot denna starka förhandlingspart från jordbrukets sida står i överläggningarna konsumentdelegationen, som i nuvarande organisation består av företrädare dels för konsumentintresset, dels för vissa förbrukarintressen (livsmedelsindustri). Av naturliga skäl har konsumentintresset betydligt svårare än motparten att organisera sina intressen och skaffa sig erforderligt underlag för förhandlingarna, även om jordbruksnämndens resurser står till dess förfogande. Erfarenheterna har därutöver visat att den komplicerade uppbyggnaden av prisregleringen av jordbruksprodukter försvårar en allmän debatt om jordbruksförhandlingarna. En sådan debatt skulle kunna vara av stort värde för delegationens arbete. Men för detta är konsumentintressets informationsresurser otillräckliga. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att, inom förhandlingssystemet för jordbruksprisregleringens utformning, förstärka och utveckla de intressen som företräds av det allmänna och konsumenterna. De resultat som framkommer vid överläggningarna mellan jordbrukets förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen och slutligen fastläggs i förslag från jordbruksnämndens styrelse har som framhållits i det föregående kommit att få en avgörande betydelse för jordbruksöverenskommelsernas utformning. Denna ökade politiska betydelse för jordbruksnämnden nödvändiggör en förstärkning av det allmännas inflytande i dess styrelse. Detta understryks också av överenskommelsernas betydelse för livsmedelssubventionemas utformning och omfattning. är jordbruksnämndens styrelse så sammansatt att däri ingår, förutom generaldirektören och personalföreträdama, två representanter för jordbruket samt en representant från vardera konsumentkooperationen, löntagarorganisationerna och det enskilda näringslivet med anknytning till livsmedelssektorn. Det allmänna intresset i vidare mening representeras således enbart av generaldirektören. Detta är enligt vår mening inte tillräckligt. godkände en anmälan från den socialdemokratiske jordbruksministern att han hade för avsikt att utöka representationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse. Denna utökning planerades ske den 1 juli 1977.1 propositionen om den nya jordbrukspolitiken anmälde den borgerlige jordbruksministern att han inte avsåg att genomföra denna utökning. Vi kan inte godta denna inställning utan kräver därför att en utökning sker av representationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse. Detta bör ge regeringen till känna. En enig jordbruksutredning föreslog 1977 (SOU 1977:17) att konsumentdelegationens sammansättning borde övervägas med hänsyn till att delegationen berördes av utredningens förslag om en ökad insyn från samhällets sida i förädlingsindustrin. Härvid borde prövas om konsumentintresset i delegationen borde renodlas och om synpunkter från förbrukarsidan inom livsmedelssektorn borde inhämtas i annan ordning. Även delegationens ställning i förhållande till jordbruksnämnden borde tas upp vid översynen. Dessa förslag från utredningen biträddes i sina huvuddrag av remissinstanser med anknytning till konsumentintressena: RRV, , konsumentdelegationen, LO, TCO och /SR. Förslaget avstyrktes dock av LRF, och , vilket ledde till att jordbruksministern meddelade i propositionen om jordbrukspolitiken att han inte hade för avsikt att genomföra denna översyn. Från socialdemokratins sida vidhåller vi vår uppfattning att konsumentdelegationen bör bli föremål för en översyn. Därvid bör eftersträvas att konsumentintressena renodlas och att förbrukarsidans synpunkter inhämtas i annan ordning. Vid översynen bör prövas huruvida bör erhålla en anknytning till delegationen liksom om det stigande intresset för en näringsriktig kost bör motivera att delegationen erhåller tillgång till näringsfysiologisk expertis. Översynen bör vidare omfatta delegationens kansliresurser och möjligheter till information. I översynen bör också ingå en utvidgning av konsumentinflytandet i de olika regleringsföreningar som sköter jordbruksprisregleringens praktiska hantering. Vid översynen bör prövas de förslag LO och TCO lagt fram om ett ökat inflytande för konsumentdelegationen över den slutliga fördelningen av livsmedelssubventionerna på olika produkter. bör hos regeringen begära en utredning av här angivet slag. Med hänvisning till vad som sagts i det föregående föreslår vi 1. att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utökningen av representationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse, 2. att hos regeringen begära en utredning om konsumentdelegationens ställning, sammansättning och resurser, i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () MAJ () () () () () () () ()