ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G202165 · 1978-11-27 00:00:00 — Motion 1978/79:165 av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:62 om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, m. m. I propositionen föreslås vissa skärpningar av bestämmelserna vid kriminalvårdens anstalter. Det gäller dels en utvidgning av vilka som bör placeras på sluten anstalt, dels möjligheterna att vägra permission för vissa fångar där man anser att det föreligger påtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet. Propositionen har föregåtts av en omfattande remissomgång. Bland remissvaren finnér man exempelvis yttrande från bankinspektionen, som därmed etablerar sig som expert på kriminalpolitiska frågor. Däremot återfinns inga yttranden från exempelvis eller fångarnas organisation . Båda dessa organisationer skulle med säkerhet haft åtskilligt av värde att tillföra i frågan. Enligt propositionen kommer skärpningen av bestämmelserna att beröra mellan 200 och 300 intagna vid kriminalvårdsanstalterna, nämligen personer som sysslat med särskilt allvarlig kriminell verksamhet eller som är benägna att avvika eller på annat sätt missbruka permissionerna. Vpk anser att den nuvarande lagstiftningen mycket väl täcker en restriktiv bedömning av permissioner när det är befogat. vill vi också påpeka att det med största sannolikhet finns ett mycket klart samband mellan rymningar och annat permissionsmissbruk å ena sidan och avsaknad av meningsfull rehabilitering inom kriminalvården å den andra. Så har exempelvis inte beslut om utbyggnad av systemet med lokalanstalter på långt när uppfyllts. Det finns också anledning att göra åtskilliga personalförstärkningar både vid frivården och vid lokalanstaltema, bl. a. för att möjliggöra ett meningsfullt samarbete mellan dessa båda delar av kriminalvården. Under hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar avslå propositionen 1978/79:62 i vad gäller förslag till lag om ändring i 7 och 32 §§ lagen (1974:203)om kriminalvård i anstalt, 2. att uttalar att systemet med lokalanstalter måste byggas ut, parallellt med att kriminalvården ges betydande personella resurser, för att möjliggöra ett meningsfullt samarbete mellan anstaltsvård och frivård i syfte att åstadkomma meningsfulla rehabiliteringsprogram, 3. att uttalar att de möjligheter som finns i nu gällande lagstiftning om inskränkning i permissioner, liksom de i propositionen föreslagna bestämmelserna om kroppsvisitation och kroppsbesiktning, måste användas med stor restriktivitet, 4. att uttalar att FFCO, som representant för fångarna, bör ges möjligheter att fortlöpande informera sig om tillämpningen vid respektive anstalter av lagen om kriminalvård i anstalt och de tillämpningsföreskrifter som utfärdas på grundval av denna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G202170 · 1978-11-28 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:66 om lån för underhåll av hyreshus Regeringens förslag till underhållslån för hyreshus, som uppförts med statligt stöd och färdigställts åren 1965 t. o. m. 1975 eller som har färdigställts utan sådant stöd men för vilka räntelån utgår, kommer inte att stoppa hyresutvecklingen på . En lånefinansiering av detta slag betyder att man skjuter upp kostnader, som fastighetsägarna nu krävt, till framtiden. Förslaget innebär att hyrorna kommer att höjas ytterligare från , då lånen börjar löpa med ränta och amortering. som lånen skall återbetalas kommer hyresnivån genom detta att höjas i många fall /m2 och år, beroende på hur mycket som de enskilda fastighetsägarna kommer att låna upp. Vi anser i stället att en sänkning av den garanterade räntan skulle kunna pressa ner hyrorna. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att beslutar uttala sig för en sänkning av den garanterade räntan för ifrågavarande lån.
mot · G202171 · 1978-11-29 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:66 om lån för underhåll av hyreshus Propositionen 1978/79:66 kan vara av intresse för vissa fastighetsägare. Den kan också ge vissa sysselsättningseffekter. Likaså kan den få betydelse för ett bättre underhåll av hyreslägenheter. Förslaget har emellertid så avgörande brister och svagheter att det enligt vår mening inte kan antas i sin nuvarande utformning. Regeringsförslaget utgör inget svar på hyresgästernas krav på hyresstopp för att försvara levnadsstandarden och minska orättvisorna på bostadsmarknaden. Det förstärker orättvisorna mellan privata och kommunala fastighetsägare, genom att privata fastighetsägare erhåller möjlighet till lån på samma villkor som allmännyttan. Privata fastighetsägare som kan utnyttja skatteavdragen får därmed en extra subvention. Underhållslånen förutsätts inte kunna utgå till hus byggda , där underhållsbehoven av naturliga skäl är störst. Amorteringstiden på lånen är kort -. Räntan på lånen är något under marknadsräntan - - vilket är betydligt högre än den garanterade ränta som utgår till statligt belånade hus vid ny- och ombyggnad. Trots att bostadsministern sagt att hela ramen för lån till nybyggnad och ombyggnad kommer att utnyttjas , förutsätts underhållslånen nu rymmas inom denna ram. Vpk har i olika sammanhang föreslagit ett statligt stöd till de kommunala bostadsföretagen i form av ränte- och amorteringsfria lån så att hyreshöjningarna kan stoppas. Behovet av sådant stöd kvartstår även om underhållslån nu införs. Vi har också föreslagit särskilda lågräntelån med fast ränta och långa amorteringstider till hyres- och flerfamiljshus hos de allmännyttiga och kooperativa bostadsföretagen. Det är nödvändigt med ett riktat statligt stöd till allmännyttan för att minska orättvisorna mellan privata och kommunala fastighetsägare. Det är nödvändigt för att minska orättvisorna mellan dem som bor med hyresrätt eller någon form av äganderätt. Det är nödvändigt för att begränsa effekten av de senaste årens reallönesänkningar och prishöjningar. Enligt vpk:s mening måste sådana förändringar i regeringsförslaget till underhållslån göras att underhållslånen bara ges till allmännyttiga bostadsföretag, att lånen blir ränte- och amorteringsfria och att lån får utgå till alla statligt belånade hyreshus. Med hänvisning till det anförda och med ändring i propositionen 1978/ 79:66 föreslås 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att lån för underhåll av hyreshus a) skall ges enbart till allmännyttiga bostadsföretag, b) skall vara ränte- och amorteringsfria, c) skall utgå till alla statligt belånade hyreshus hos allmännyttiga bostadsföretag, 2. att hos regeringen hemställer om förslag på tilläggsbudget för medelsanvisning i vad gäller lån för underhåll av hyreshus. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G202172 · 1978-11-19 00:00:00 — Motion 1978/79:172 med anledning av propositionen 1978/79:66 om lån för underhåll av I propositionen 1978/79:66 föreslås att lån skall kunna utgå för underhåll av hyreshus. Syftet härmed är bl. a. att begränsa hotande hyreshöjningar. För att de ekonomiskt svaga bostadsföretagen skall kunna uppta sådana lån måste sådana företag avbördas vissa andra lån. Bostadsministern räknar med att utrymme för de nya lånen kan skapas genom att hyresförlustlånen lyfts av från bostadsföretag där så behövs. Avlyft av hyresförlustlån går till så att staten tarén bit, och kommunen går in i bostadsföretagen med kapital till resterande belopp enligt särskilda regler. Ett avlyft belastar således den kommunala ekonomin. Detta gäller trots att från de ekonomiskt svagaste kommunerna fått förbättrade villkor i samband med eftergift för hyresförlustlån. Det finns skäl att från principiella utgångspunkter ifrågasätta den i propositionen föreslagna låneformen. 1 den nuvarande situationen kan den dock ses som en praktisk nödvändighet. Men om statsmakterna vill ge förutsättningar att hålla tillbaka hyrorna, bör detta inte ske genom att belasta den kommunala ekonomin på det indirekta sätt som förordas i propositionen. Enligt vår mening bör man i detta sammanhang söka andra vägar för att berörda företag skall få del av den nya låneformen. Härvid kan man eventuellt tänka sig en möjlighet att tillämpa bokföringsregler motsvarande dem som gäller för skulder i det s. k. paritetslånesystemet. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar hos regeringen anhålla om att ytterligare övervägande och förslag om bokföring av underhållslån m. m. föreläggs . (c) () GOTAB 58885 Slockholm 1978
mot · G202173 · 1978-11-30 00:00:00 — 1978/79 173-177 av i och med anledning av propositionen 1978/79:55 om förlängd köpeskillingskontroll m. m. vid överlåtelse av vissa statligt belånade småhus 1 propositionen 1978/79:55 föreslås en utvidgning av köpeskillingskontrollen på småhus, från nuvarande från slutligt beslut från den tidpunkt lånet utbetalats. Vidare föreslås att även s. k. styckebyggda småhus omfattas av kontrollen. Åtgärden syftar till att stävja vissa spekulationstendenser i samband med snar återförsäljning av statsbelånade småhus på en marknad med dubbla prisnivåer. Vi delar förslagets syfte men vill peka på vissa konsekvenser när det gäller ikraftträdandebestämmelserna. I propositionen (s. 11) föreslås att hus som erhåller slutligt lånebeslut efter skall omfatts av kontrollen. Mot detta reses i och för sig ingen invändning. Det kan dock icke bortses ifrån att i ett stort antal fall har bindande köpekontrakt slutits redan innan propositionen blev offentlig. En sådan köpare har inte i sin planering kunnat ta hänsyn till de nya reglerna. Följande exempel belyser problemet: En bostadssparare i kommunens tomtkö blir erbjuden ett småhus. Han vet redan då att han om kommer att tvingas flytta för att behålla sitt arbete. Ovetande om propositionsförslaget tecknar han kontrakt på det erbjudna huset och räknar med att sälja det när han tvingas flytta och avser att för köpeskillingen köpa ett hus till marknadspris på den nya orten. Ett sådant förfarande torde inte innehålla något av de spekulativa moment som man avser att förhindra. De föreslagna ikraftträdandebestämmelserna kommer dock att drabba detta i och för sig fullt legitima förfarande. I syfte att förhindra de här anförda konsekvenserna bör därför, förutom tidpunkten för slutligt lånebeslut, tidpunkten för bindande förvärv vara avgörande för vilka hus som skall omfattas av kontrollen. att beslutar att den föreslagna vidgade köpeskillingskontrollen skall omfatta hus som erhåller slutligt lånebeslut efter och som förvärvats genom bindande handling efter . () () 1 1978/79.
mot · G202176 · 1978-11-30 00:00:00 — Motion 1978/79:176 av med anledning av propositionen 1978/79:67 om förbud mot aga Den agalös lever och lagalös, han ärelös dör. Den agalös lever, han ärelös dör. Det tänkande som framträder i regeringens proposition 1978/79:67 står i stark motsats till hela vår kulturs uppfattning om fostran. Det står även i konflikt med vår kulturtradition, med föräldrarätt och personlig integritet och med västerländsk humanism. Allvarligast är dock att regeringen här trampar på den kristna läran om föräldraansvar och åsidosätter kyrkans fundament. talar tydligt om agan som ett moment i fostran och samhällsvård. Ett enda sammanhang kan anföras som exempel: - Ty var finnes en son, som icke bliver agad av sin fader? Detta ord anknyter där till en föregående vers, där det talas om att "straffar med riset var son som han har kär. Generationer av kristna har läst och efterlevt detta ord. har kyrkan respekterat denna gudomliga vishet. framstår regeringen som företrädare för den riktning som sätter likhetstecken mellan aga och misshandel, mellan fostran i traditionell mening och övergrepp. Regeringsförslaget är också orealistiskt i praktiken, eftersom ett hävdande av den föreslagna lagen skulle innebära en granskning och en anmälningsmängd som vårt rättsväsende icke klarar. Förslaget i propositionen måste dessutom betraktas som hyckleri: att vår generation och vårt folk är liberalare och förståndigare än föregående släkten och andra folk. Med stöd av det anförda hemställs att avslår propositionen 1978/79:67.
mot · G20230 · 1978-11-02 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:12 om underhåll till barn och frånskilda, m. m. Regeringens proposition innebär bl. a. att en smidigare anpassning av underhållsbidrag kommer att kunna ske med hänsyn till olika ändringar i föräldrarnas ekonomiska villkor. Detta är en betydelsefull rättvisereform. kommer detta att leda till en oftare förekommande rättsprövning av underhållsbidragens storlek. Sådana mål har juridiskt formen av en tvist mellan den underhållsskyldige och barnet. Om vårdnadshavaren förlorar målet blir alltså barnet skyldigt att ersätta motpartens kostnader. Detta är inte bara i förekommande fall orimligt mot barnet. Det leder i praktiken mestadels till att den underhållsskyldige själv får betala en rättegång som han eller hon vunnit och som alltså utgjort en berättigad omprövning. Vad som då vinns i form av en berättigad sänkning av underhållet förloras i form av rättegångskostnad. Detta är inte rimligt. Förlorar barnet målet bör den som i praktiken för målet, dvs. vårdnadshavaren, stå för kostnaderna. Detta är inte bara rimligt gentemot övriga inblandade i målet. Det kan framför allt utgöra en spärr mot onödiga rättegångar. En vårdnadshavare som utan risk kan processa på barnets eller motpartens bekostnad skulle bli mer benägen för uppgörelser i godo, om han eller hon själv stod en ekonomisk risk. Detta är naturligtvis att föredra framför rättegång. Mot nämnda bakgrund föreslås att beslutar om följande tillägg i det nya förslaget till lydelse av 7:10: Den som för barnets talan skall ersätta motpartens rättegångskostnad om barnet blir förlorande part.
mot · G20242 · 1978-11-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:29 om fortsatt giltighet av lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall har beslutat förlänga giltigheten av terroristlagens efterföljd, den s. k. spaningslagen, till slutet av 1978. (Lagens giltighet kan bara förlängas i taget.) Den nämnda lagen ger utrymme för slumpartade och godtyckliga ingripanden. Lagen är inte ett effektivt medel att bekämpa terrorism. Verkliga terrorister slipper ju undan lagen, om de har svenskt medborgarskap. Om terroristlagens försvarare inte tror att svenskar inte kan göra sig skyldiga till terrorism, måste de uppenbarligen anse att lagstiftningen är tillräcklig för att förhindra eventuell terrorism från svenskar. Men därmed saknar försvaret av terroristlagen - även i dess spaningstappning - helt logik. Det är en lag som vilar på utlänningsförakt. Det påstås att terroristlagen i spaningslagens dräkt skulle vara ett för rättssäkerheten tillförlitligare aktstycke än ursprunget. Det finns naturligtivs grader också i helvetet. Men även spaningslagen strider mot princper som är grundläggande för övrig svensk rätt. Handlingar finns som visar att omskrivningarna i praktiken saknat betydelse. Skälen att avskaffa terroristlagen är många. Skälen att bevara den är få. Vpk har alltsedan lagens tillkomst bekämpat densamma. Det finns alltså en rik dokumentation för ett avskaffande av lagen. Med hänvisning till ovanstående föreslås att avslår propositionen 1978/79:29. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G20243 · 1978-11-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:32 om åtgärder inom bryggeribranschen och regeringens därpå baserade proposition har som förutsättning att strävan efter vinstmaximering även fortsättningsvis skall få avgöra bryggeribranschens utveckling. De anställdas och konsumenternas intressen, kvalitets- och sysselsättningsaspekter kommer i andra hand, om de ens finns med i förslagen och tankarna bakom. Flera mindre bryggerier skall slås igen. Och även om det statliga engagemanget vidgas, skall kapitalintressena inom branschen tillgodoses. Utredningens organisationsförslag - som regeringen gjort till sitt - är präglat av en orationell konkurrensfilosofi och har därför också med rätta karakteriserats som kortsiktiga skenlösningar (KF:s remissvar). Det enda realistiska är att hela bryggeribranschen samlas inom en helstatlig organisation. Härigenom kan det bli möjligt att låta samhällsekonomiska avgöranden tillmätas den största vikten vid branschens vidare utveckling. Vidare börén förstatligad bryggeribransch kunna medföra att de anställda får makt över sina arbetsplatser. För ett förstatligande talar inte bara de nämnda skälen utan också alkoholpolitiska skäl och konsumentskäl. En helstatlig bryggerirörelse, som inte bygger på kommersialismens principer, kan med större konsekvens undvika eller ta bort tillsatser i produkterna, vilka inte kan bevisas vara ofarliga för konsumenterna. Den kan också innebära att mindre bryggerier, som ofta har från smaksynpunkt goda varor, kan leva kvar även under omständigheter, där privatkapitalet skulle låta dem gå under. Detta är ett sammanfallande intresse för konsumenter och anställda. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att med avslag på propositionen 1978/79:32 hos regeringen hemställa om förslag till förstatligande av bryggerinäringen i dess helhet i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G20244 · 1978-11-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:43 om medelsanvisning m. m. på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /79 inom industridepartementets verksamhetsområde I propositionen 1978/79:43 föreslås åtgärder bl. a. för uppehållande av driften vid Eisers anläggningar i och . Den s. k. omstruktureringen av Eisers verksamhet innebär som bekant bl. a. att all verksamhet i avvecklas. I skrivelse till regeringen har Eiser beslutat inleda förhandlingar med berörda personalorganisationer för att minska koncernens personal. Det skall ske genom att enheter i , och liksom Eisers enheter i och läggs ned. har i skrivelse till regeringen () förklarat sig berett att om staten ställer 1 milj. kr. till förfogande undersöka möjligheten att till och förlägga annan produktion. Regeringen tillstyrker och föredraganden anför: Jag finner det angeläget att ersättningssysselsättning tillförs de berörda orterna. Men arbetsmarknadslägen är detsamma på övriga platser. Det råder arbetslöshet och att lägga ner företag utan att skapa annan sysselsättning förvärrar drastiskt situationen. På samtliga platser måste rätten till arbete gälla, och varken regering eller riksdag kan frita sig från ansvaret härför. fick 72 milj. kr. för att etablera sig i . Villkoret och koncernens löfte var 1 000 nya arbetstillfällen vid de nya anläggningarna i . Det löftet hölls aldrig, men pengarna togs emot. införlivades fabriker med det statliga textilföretaget . Men det innebar ingen förbättring, ingen ökad trygghet, inga nya jobb, och förbereds avveckling av anläggningarna i fråga. Det finns anledning att säga stopp. kommunisterna kräver att ingen avveckling av de berörda anläggningarna får ske, i vart fall inte innan man kan garantera de anställda alternativ produktion. Samhällsekonomiska och sociala hänsyn måste tillmätas en avgörande betydelse för den fortsatta handläggningen. Inom facket bedrivs nu ett intensivt arbete för att söka få fram möjligheter till alternativ produktion också på det textila området. Sömmerskorna inom har lagt fram förslag för produktion av arbetskläder användbara inom den statliga och kommunala sektorn. De har också utvecklat praktiska baskläder. Det finns en betydande inhemsk marknad. Vi inom den offentliga sektorn, sjukvården, försvaret och inte minst inom industrin där behovet av Den statliga tekoindustrin, som med braskande löften etablerades i , måste ges en rejäl chans. Ett statligt textilföretag får inte handla på samma sätt som de tidigare privatkapitalistiska ägarna. De nedläggningar som aviserats är katastrofala för berörda bygder. Vår mening är alltså att medel bör anslås för att trygga sysselsättningen vid samtliga tidigare nämnda enheter och att inga nedläggningar får ske innan alternativ sysselsättning garanteras för de anställda. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om och Eisers anläggningar i , 2. att hos regeringen anhåller om skyndsam utredning och förslag för att trygga sysselsättningen vid berörda enheter.
mot · G20249 · 1978-11-15 00:00:00 — med anledning av propositionen 1978/79:32 om åtgärder inom bry ggeribranschen 1 propositionen 1978/79:32 om åtgärder inom bryggerinäringen föreslås bl. a. att tre skilda, geografiskt baserade bryggeriblock bildas bestående av bryggerier utanför AB Bryggerier. Avsikten med detta är att försöka att dels undvika att en monopolsituation uppstår på bryggerimarknaden, dels ge möjligheter till en balanserad strukturomvandling inom branschen. Denna är nödvändig beroende på den överkapacitet som finns inom branschen totalt sett i landet. Den minskande konsumtionen av malt- och läskedrycker har medfört att de bryggerier som står utanför kommit i ett svårare läge, och de föreslagna åtgärderna är avsedda för att försöka skapa förutsättningar för livskraftiga enheter utanför . I propositionen framhålls bl. a. att detta är ett för samhället angeläget regionalpolitisk! Förslaget innebär för del att ett bryggeriblock, kallat Norrlandsbrygg, bildas i vilket ingår Tillbryggerier med enheter i , och . I bryggeriutredningen framhålls att det torde bli nödvändigt att lägga ned en av dessa enheter. Ett av skälen för nödvändigheten av en strukturrationalisering inom bryggeribranschen är att den minskade konsumtionen lett till en total överkapacitet i landet. Beträffande föreligger icke någon sådan överkapacitet. Nettoimporten för som helhet är 30 96 av konsumtionen och för 40 96. I remissomgången har man från bl. a. och Norrbottensdelegationen påpekat att det bryggeri som torde ifrågakomma vid en nedläggning är Nyckelbryggeriet i . har genom sin pris- och rabatteringspolitik och sin aggressiva marknadsföring m. m. kraftigt ökat sina marknadsandelar i . Som påpekas i remisserna från i och från Norrbottensdelegationen torde inte de stordriftsfördelar har i produktionen uppvägas av de större fraktkostnaderna. 1 ett läge då t. ex. i tvingas lägga ned sin produktion och sannolikt får en större marknadsandel kommer priserna, vilka nu är lägre än för landet i genomsnitt, sannolikt att bli högre. En nedläggning av något Norrlandsbryggeri rimmar vidare illa med uttalandet i propositionen om att det är angeläget från regionalpolitisk synpunkt att stödja bryggerinäringen. Det svåra sysselsättningsläget i är väl känt. Antalet personer som är arbetslösa eller omfattas av arbetsmarknadspolitiska åtgärder är ungefär större i än i landet i övrigt. Den enhet som här avses, Nyckelbryggerier i , är dessutom en av de större arbetsplatserna i kommunen med ca 85 anställda. Det måste från samhällets synpunkt och sannolikt även som ett konsumentintresse vara helt felaktigt om Nyckelbryggerier i tvingas upphöra med sin tillverkning. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att med anledning av propositionen 1978/79:32 om åtgärder inom bryggerinäringen uttalar vikten av att sysselsättningen upprätthålls vid Nyckelbryggerier i .