mot · G1021855 · 1978-03-29 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:113 om särskilt stöd till lantbruksföretag m. m. i vissa glesbygder I vår motion 1976/77:1227 om jordbrukspolitikens framtida utformning framhöll vi bl. I vissa områden, framför allt i norra inland men också i andra delar av landet, finns i stort sett enbart företag som inte kan erhålla vare sig allmänt eller särskilt rationaliseringsstöd. Jordbruket har i dessa bygder ofta stor betydelse för att dessa bygder skall vara befolkade, då andra sysselsättningsmöjligheter inte kan erhållas inom pendlingsavstånd. Om samhället vill behålla dessa bygder befolkade, bör detta ske till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Ofta kan detta ske genom olika kombinationer av sysselsättningsmöjligheter där jordbruket är en viktig del. Ett stöd till jordbruket i dessa områden kan inte motiveras av jordbrukspolitiska skäl utan är en integrerad del av samhällets insatser för att upprätthålla näringsliv, service etc. För dessa ändamål bör därför ett särskilt regionalpolitisk jordbruksstöd utgå. jordbruksutredning föreslog i sitt huvudbetänkande (SOU 1977: 17) ett sådant regionalpolitisk jordbruksstöd. Utredningen anförde likartade skäl för sitt förslag som de som redovisades i vår ovannämnda motion. I propositionen 1977/78: 113 föreslår regeringen att ett särskilt regionalpolitisk stöd skall utgå. Regeringen föreslår dock att stödformen skall vidgas till att omfatta också andra verksamhetsgrenar än jordbruk. Det förutsätts dock att de kan kombineras med jordbruk-skogsbruk. Stödet är enligt propositionen avsett för områden av utpräglad glesbygdskaraktär. Vi ansluter oss till de motiveringar regeringen anför för stödets införande. Dessa överensstämmer med de av oss i motionen 1976/77: 1227 redovisade skälen för införandet av ett särskilt regionalpolitisk stöd till jordbruket. Inte heller när det gäller den av regeringen förordade utvidgningen av stödets användningsområde har vi några principiella erinringar. Det av den socialdemokratiska regeringen initierade skärgårdsstödet har samma inriktning, och eftersom erfarenheterna av detta stöd är goda kan skäl finnas att låta det gälla också i andra utpräglade glesbygdsområden. Vi vill dock framhålla vikten av att stödet används med försiktighet och förbehålls utpräglade glesbygdsområden, där andra sysselsättningsmöjligheter inte finns inom rimligt s. k. pendlingsavstånd. det får inte ersätta andra mera konventionella sysselsättnings- och regionalpolitiska åtgärder utan skall ses som ett komplement till dessa och användas i områden där dessa inte ger önskat resultat. Det är vidare angeläget framhålla att stödet inte används på ett sådant sätt att rationaliseringspolitiken på jordbruksområdet försvåras. Rationaliseringspolitikens utgångspunkt måste vara att medverka till uppbyggandet av bärkraftiga jordbruksföretag över hela landet. Den inriktningen måste rationaliseringspolitiken ha också framöver. Därför bör det särskilda regionalpolitiska jordbruksstödet inte användas så att det medverkar till tillkomsten av olönsamma jordbruk som inte kan ge sin brukare en rimlig utkomst. Stödet bör däremot i likhet med skärgårdsstödet kunna användas för att ge sådana komplement till i första hand existerande jordbruk att dessa ger brukarna en rimlig utkomst och därmed möjlighet att bo kvar i bygden. Enligt vår mening är det nödvändigt att regeringen vid utfärdandet av tillämpningsanvisningarna för stödet beaktar de ovan anförda synpunkterna om stödet skall få avsedd verkan. Regeringen framhåller i propositionen att den avser att framlägga förslag rörande regionalpolitiken i stort och att det därvid kan bli anledning att ompröva omfattningen och inriktningen av det nu föreslagna särskilda stödet. Flera skäl talar för att man mot bakgrund av detta skulle ha väntat med att ta ställning till också det nu föreslagna stödet . Vi vill emellertid inte motsätta oss att stödet kan börja tillämpas redan fr. o. m. men vill understryka att den ettåriga försöksperiod, som det med regeringens redovisade synsätt är fråga om, gör det än nödvändigare att de av oss redovisade skälen för försiktighet vid användningen av stödet kommer till uttryck när tillämpningsanvisningarna utformas. I såväl vår motion 1976/77: 1227 som i jordbruksutredningens förslag förutsattes att en plan skulle upprättas för insatserna i de aktuella områdena. I motionen framhölls: För sådana områden bör upprättas en plan av lantbruksnämnden i nära samarbete med andra länsorgan, framför allt länsarbetsnämnden. bör pröva planen som sedan fastställs av lantbruksstyrelsen. I planen bör redovisas hur man avser att lösa sysselsättningsproblemen och vilka insatser som kan bli aktuella. Det är angeläget att markera att planläggningen av de områden som kan erhålla särskilt regionalpolitisk! jordbruksstöd sker med stor omsorg. I propositionen säger regeringen: Krav på att en särskild plan skall upprättas över de åtgärder m. m. som bör vidtas inom ett område bör därför inte ställas upp. Enligt vår mening kan ett vettigt utnyttjande av stödet inte uppnås om användningen inte föregås av en noggrann planering. anfört skäl för vissa begränsningar i utnyttjandet av stödet. Endast en planerad användning av stödet kan undanröja riskerna för att stödet används på ett felaktigt sätt, vilket kan leda till negativa effekter för berörda människor ooh bygder. Det bör ankomma på resp. länsstyrelser att i samråd med resp. kommuner utarbeta de erforderliga planerna, som bör innehålla dels förslag till avgränsning av stödområdena, dels förslag till lämpliga stödobjekt. Givetvis skall dessa planer kunna kompletteras genom enskilda initiativ. Mot bakgrund av det i motionen anförda föreslår vi 1. att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om användningen av det särskilda stödet till jordbruksföretag m. m., 2. att beslutar om att utnyttjandet av det särskilda stödet till lantbruksföretag m. m. skall grundas på en av i resp. län utarbetad plan. () MAJ () () () () () () () ()