mot · G1021103 · 1978-01-24 00:00:00 — av och om sjukvården i krig har enligt sin instruktion att bl. a. leda, övervaka och samordna den regionala och lokala planläggningen av krigsorganisationen för den allmänt civila hälso- och sjukvården och att därvid bl. a. ansvara för registrering, krigsplacering och försvarsmedicinsk utbildning av medicinalpersonal samt anskaffning av materiel. Vidare åligger det att verkställa utredningar avseende beredskapen för den civila hälso- och sjukvården och hos regeringen göra de framställningar som erfordras. fick i uppdrag 1971 att göra en total översyn av krigsorganisationen för den allmänt civila hälso- och sjukvården. Bakgrunden till uppdraget var bl. a. att konstaterat, att organisationen för sjukvården i krig byggde på en föråldrad lagstiftning. En omfattande och genomgripande utveckling hade under skett i samhället - inte minst inom hälso- och sjukvården - samt inom totalförsvaret. Mot den bakgrunden var, enligt , en översyn av krigsorganisationen för den allmänt civila hälso- och sjukvården angelägen. Utredningens första uppgift var att ta fram en perspekti vplan för hälso- och sjukvården i krig 1976/85. Inför försvarsbeslutet inordnades den civila hälso- och sjukvården i en särskild utredning - studier avseende övrigt totalförsvar - som tillkallades 1975. Resultaten av dessa studier överlämnades till försvarsutredning. På uppdrag av regeringen genomförde även en särskild progamplanering och denna programplan överlämnades bl. a. till försvarsutredningen. Totalförsvarets hälso- och sjukvård kan betraktas som ett system av komponenter, som skall tillgodose men också påverka behovet av sjukvård under kris- och krigstid. Det är väsentligt att de olika komponenterna är väl avpassade till varandra och till de behov som kan komma att uppstå. Det finns en rad starka beroenden mellan hälso- och sjukvårdens olika grenar i krig - beroenden som sträcker sig över såväl funktions- som organisationsgränser. Vid utformningen av sjukvårdssystemet gäller genomgående att åtgärder inom en del av sjukvården ofta får kraftiga följder för andra delar eller enheter. Enligt den av statsmakterna fastställda målsättningen för totalförsvaret skall sjukvården i krig anpassas till inriktningen av de samlade försvarsansträngningarna. Även om planeringen i första hand gäller krig som utkämpas med konventionella stridsmedel, dvs. utan att kärnladdningar, kemiska eller biologiska stridsmedel utnyttjas, kommer ändå stora delar i samhället att drabbas av krigets verkningar. Målet för sjukvården i krig är att varje sjuk eller skadad människa utan åtskillnad skall kunna få efter omständigheterna bästa tänkbara vård. Det är ytterst viktigt att sjukvården får möjlighet att nå uppsatta mål eftersom motståndsförmågan hos totalförsvaret är så starkt beroende av en väl fungerande sjukvård. Om skillnaderna mellan freds- och krigssjukvården blir alltför stora, kan motståndsviljan hos människorna undergrävas. anskaffar redan i fred utrustning som är avsedd att i krig förstärka den befintliga fredsorganisationen samt för att utrusta annex och sjukhärbärgeslokaler. Denna utrustning förvaras i närheten av lokalerna, som redan i fred förbereds med värme, vatten och sanitet. Någon egentlig lagerhållning av sjukvårdsmateriel av olika slag förekommer inte inom fredssjukvården. Man är hänvisad till täta leveranser från olika leverantörer och distributionsställen, men detta förfarande kommer inte att kunna fungera i krig. Särskilda krav måste därför ställas på sjukvårdens försörjning vid en krigssituation. försvarsutredning behandlade i sina betänkanden relativt ingående sjukvården i krig. ansåg därvid att en avsevärt större effekt skulle kunna uppnås inom hälso- och sjukvården i krig, om andra principer för de samlade sjukvårdsresursernas utnyttjande tillämpades. påpekade de brister som förefanns inom krigsorganisationen. När det gällde ansvars- och ledningsförhållandena inom sjukvården i krig underströks betydelsen av att ansvar i fred för viss verksamhet bör följas av ansvar att förbereda, genomföra och leda samma verksamhet i krig. ansåg det nödvändigt att vidta åtgärder beträffande möjligheterna att kraftsamla civil kirurgisk kapacitet till aktuella delar av landet i en krigssituation. Utbildningen borde även förbättras och det pekades på möjligheten att sådan utbildning bedrevs gemensamt för totalförsvaret. Dessutom biträddes det av försörjningsberedskapsutredningen framlagda förslaget att uthålligheten av sjukvårdsmateriel och läkemedel borde förbättras. förordade vidare att uppmärksamhet ägnas åt möjligheterna att skapa skydd för avgörande funktioner inom sjukvården. Regeringens proposition 1976/77:74 bilaga 3 behandlade inriktningen av den del av totalförsvarets fortsatta utveckling, som avser verksamhetsområde, således sjukvårdberedskapen.Föredragande statsrådet hänvisade till försvarsutredningens betänkanden, där det framhölls att sjukvårdsresurserna i flera avseenden är otillräckliga under avspärrning och i krig och att det är synnerligen angeläget att bristerna snabbt avhjälps. Statsrådet förordade den av föreslagna utökade ekonomiska ram för den närmaste femårsperioden, vilken möjliggör en förstärkning av såväl operationsavdelningar som vårdplatsresurser. förslag om utvidgad utbildning av personal för hälso- och sjukvården i krig biträddes också av statsrådet. I sin programplan har anmärkt, att de ökade och nya arbetsuppgifterna för styrelsen med anledning av denna utökade verksamhet medför ökat personalbehov. Detta förslag om personalförstärkning borde dock, ansåg statsrådet, prövas först sedan den pågående utredningen om framtida organisation (ÖSoS) lagt fram sina förslag. Även i försvarsutskottets betänkande 1976/77:13 med anledning av propositionen 1976 /77:74 framhölls sjukvården i krig som speciellt betydelsefull inom övrigt totalförsvar. Bristerna måste, enligt utskottet, avhjälpas. hade, i likhet med socialutskottet, ingen erinran mot förslagen rörande sjukvårdsberedskapens fortsatta utveckling utan hemställde att måtte godkänna de allmänna riktlinjerna för denna sådana de angivits av föredragande statsrådet. biföll vad utskottet hemställt. översynsutredning (ÖSoS) Verksamheten i fred för sjukvården i krig är inom uppdelad på två byråer inom planerings- och beredskapsavdelningen (PB-avdelningen). Planeringsbyrå 4 ansvarar för bl. a. långsiktig planering, anvisningsverksamhet samt anskaffning och lagerhållning av utrustning och förbrukningsartiklar. Planeringsbyrå 5 har ansvaret för utbildnings- och pesonalfrågor. ÖSoS har haft i uppgift att pröva om nuvarande organisation och arbetsformer behöver ändras. Utredningen har bl. a. tillkommit för att möta de förändringar som den nya sociallagstiftningen medför. som detaljstyrande verk förändras genom ramlagstiftningen i riktning mot ett planerande och policyskapande verk. ÖSoS presenterar analyser av vilka verksamheter som kan decentraliseras till olika regionala och lokala organ. Möjligheten att decentralisera delar av verksamheten inom planeringsbyråerna 4 och 5 diskuteras av ÖSoS och bedöms som möjlig, dock endast i ett långt tidsperspektiv under förutsättning att sjukvårdshuvudmännen är villiga att ta över viss del av den nuvarande verksamheten samt att rimliga kostnadsuppgörelser kan träffas. Inom den nuvarande planeringsperioden och med nuvarande förutsättningar för verksamheten bedöms möjligheterna till decentralisering av dessa planeringsbyråers verksamhet som obefintliga. När det gäller planeringssektionen på planeringsbyrå 4 konstaterar ÖSoS att sektionens arbetsuppgifter inte kan decentraliseras. ÖSoS behandlar principiella organisationsfrågor, medan detaljorganisationen måste fastläggas . I samband härmed förutsätts arbetsuppgifter och resurser vägas mot varandra. Planeringsbyråerna 4 och 5 inom arbetar under andra förutsättningar än verket i övrigt i den betydelsen att styrande för deras verksamhet är försvarsbesluten och dessas genomförande. Därför är arbetsvolymen hos dessa byråer kraftigt stigande i enlighet med av fattade beslut. Utredningen om sjukvården i krig (USIK) Utredningen om sjukvården i krig tillsattes av regeringen med uppdrag att utreda frågan om sjukvården i krig på grundval av det av försvarsutredningen och samt till överbefälhavaren redovisade materialet. Målsättningen är att fredsresurserna och fredslagstiftningen skall utgöra grunden för sjukvården i krig. I möjligaste mån bör ett enhetligt ansvar för verksamheten i fred och krig eftersträvas. Som synes är USIK en utredning som omfattar övergripande principiella frågor. kan dock resultatet av USIK:s arbete medföra förändringar i verksamheten inom de båda planeringsbyråerna. måste utredningens intentioner omsättas i planer m. m. och senare genomföras. Genomförandefasen kan även resultera i förändringar vad avser exempelvis inköps- och lagerhållningsverksamheten. Förstärkning av de administrativa resurserna på beredskapsbyråer Hälso- och sjukvården i krig har särskilda anslag över budget. Genom försvarsbeslutet har dessa anslag mer än fördubblats jämfört med föregående tidsperiod. Detta beslut innebär också att i stort följt den femåriga plan som redovisat och som förutsätter en medelstilldelning 1978/79 i ökad takt. som det för gäller att med tilldelade medel snabbt undanröja de brister i sjukvården i krig som påvisats bl. a. utrustnings- och utbildningsmässigt gäller det även att i samverkan med berörda totalförsvarsmyndigheter i den nu påbörjade perspektivplaneomgången söka utveckla principerna för ett effektivt utnyttjande av totalförsvarets sjukvårdsresurser. I syfte att bringa de administrativa resurserna i paritet med de ökande arbetsuppgifterna har bedömt det angeläget att föreslå vissa förstärkningar. Vissa kommittémedel t. ex. för löner åt den för långtidsplaneringen ansvariga personalen har dragits in, varför denna personal under innevarande budgetår delvis måst avlönas av medel från sakanslag. Detta förhållande har begärt att få en ändring på. Dessa framställningar till regeringen har dock inte gett något positivt svar. Den satsning på sjukvården i krig som klart markerat genom de ökade sakanslagen får inte förfuskas genom brist på medel för de båda För att undvika att så sker borde en förstärkning på löneanslaget genomföras med början /79 och avse den planeringspersonal som avlönats på kommittémedel. Härutöver skulle det i högsta grad vara önskvärt med punktvisa förstärkningar på utrustnings-, organisations- occh utbildningssidan enligt program. Den föreslagna förstärkningen är synnerligen angelägen för att intentioner om sjukvården i krig skall kunna genomföras. Produktionen enligt de sakanslag regeringen tilldelar måste genomföras varje budgetår, planeringen måste löpa jämsides med de andra totalförsvarsmyndigheternas perspektiv- och programplanering. Resultat från utredningar som USIK och ÖSoS kan alltså inte avvaktas. Om enhälligt uttalat sin mening om att en upprustning är nödvändig på området sjukvård i krig bör administrativa hinder inte fördröja ett förverkligande av beslut. I stället bör de administrativa svårigheterna undanröjas . De beräknade lönekostnaderna för personalen på de två planeringsbyråerna /79 torde uppgå till ca 1 milj. kr. Med hänsyn till det kärva statsfinansiella läget avstår vi från yrkande om höjning av löneanslag med ovan angivna belopp men vill starkt understryka angelägenheten av att den pågående planeringen för sjukvården i krig kan på samma sätt som sammanhållas och fortsättas inom ram. Med stöd av ovanstående lår vi därför hemställa att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande planering avseende sjukvården i krig.