mot · G102611 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om rätt till arbetslöshetsersättning vid bristande barnomsorg Arbetsförmedlingarna ställs ofta inför problemet att arbetssökande föräldrar, i de flesta fall kvinnor, inte kan ta erbjudet arbete eller utbildning på grund av att barnet inte erhållit plats inom den kommunala barnomsorgen. Dagens föräldrar anmäler sitt barn för plats i den kommunala barnomsorgen, redan när man fått havandeskapet bekräftat. Trots detta får de på många håll uppleva att plats inte kan ordnas, när man vill återgå till arbetslivet. De som är berättigade till ersättning från erkänd arbetslöshetskassa eller kontant arbetsmarknadsstöd får ej erhålla detta på grund av att kommunen inte kan ordna barnomsorgen. Enligt föreskrifter och anvisningar från 1977-0603 skall en arbetsförmedlare tolka och bedöma enligt följande: Om sökanden är så bunden till hemmet, t. ex. för tillsyn av barn eller vård av sjuk, är detta i regel ett hinder för ersättningsrätt. Sökande med minderårigt barn som fordrar tillsyn är förhindrad att åta sig arbete om tillsyn saknas. Det får emellertid förutsättas, att i vissa fall sökanden behöver en kortare varseltid för att ordna barntillsynen, innan han kan börja ett arbete. Detta gäller även den som förberett tillsynen, t. ex. genom dagbarnvårdare eller barndaghem. Kan barntillsynen utan längre dröjsmål ordnas får sökanden anses berättigad till ersättning intill dess så skett. För den som har haft deltids- eller skiftarbete och har barntillsynen ordnad för att kunna ta arbete med motsvarande arbetstider medges undantag från vad ovan sagts. Den som är ofrivilligt arbetslös och erbjuds arbete med ändrade arbetstider bör få den tid som är erforderlig för att ordna barntillsynen. Denna tid kan variera med hänsyn till möjligheterna på orten. Det åligger dock sökanden att vidta alla de åtgärder som är möjliga för att inom rimlig tid ordna barntillsynen. Enligt dessa föreskrifter åligger det arbetsförmedlarna att bedöma hur lång eller kort rimlig tid får vara eller hur man skall tolka uttrycken kortare varseltid och tid som är erforderlig. Två samhällssyner kolliderar också: dels den som ser barnomsorgen som ett kollektivt åtagande, där eventuell plats erhålls inom den kommunala barnomsorgen genom t. ex. kösystem, dels den som ser barnomsorgen som en individuell angelägenhet, som förutsätter att föräldrarna själva har möjlighet att ordna barnomsorgen. Det enda undantaget är personer som arbetat deltids- eller skiftarbete och ofrivilligt blivit arbetslösa. I praktiken innebär detta att den arbetssökande hamnar mellan två stolar. Vanligtvis innebär detta en avstängning från arbetslöshetsersättning till dess intyg uppvisas på att tillsynen är ordnad. De flesta arbetsförmedlare anser att nu gällande regler är helt otillständiga. Någon ändring är ej heller att förvänta från utredningen om en allmän arbetslöshetsförsäkring, då den saknar direktiv i detta avseende. Många arbetsförmedlare avvaktar f. n. arbetserbjudanden till dess klartecken ges från den sökande, medan andra tillämpar reglerna och ifrågasätter den sökandes ersättningsrätt. Det enda krav som bör ställas på en sökande är att denne anmält sitt behov av barnomsorg till kommunen. Kan omsorgen inte ordnas genom kommunens försorg skall ersättning utgå till dess detta kan ske. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av sådana tilläggsdirektiv till utredningen om allmän arbetslöshetsförsäkring som syftar till att ge ersättning från arbetslöshetskassa, även i sådana fall då de arbetssökande är förhindrade att ta erbjudet arbete till följd av att barnomsorg inte kan erbjudas. () () AXEL ()