mot · G102367 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om ändrade bestämmelser för statligt studiestöd Det nuvarande statliga studiestödet består av tre delar, nämligen studiehjälp, vuxenstudiestöd samt studiemedel. Hela systemet karaktäriseras av att det är krångligt, oöverskådligt och näst intill obegripligt när det gäller såväl utnyttjandet som konsekvenserna. Ett sådant system gynnar endast dem som är mest insatta i systemets djungler. Ett enhetligt utformat studiestöd som är lätt att överblicka och som gäller för alla är nödvändigt. Ett sådant system skulle också gynna dem som genomgår s. k. trappstegsutbildning, dvs. komplettering på grundskolenivå, som följs av gymnasium för att därefter avslutas med högskoleutbildning. För den enskilde har kraven på utbildning ökat. Längre utbildning, återkommande utbildning och omskolning blir allt vanligare. Kraven på arbetskraftens kunnande stiger ju mer produktionsapparaten utvecklas och automatiseras. Administration, drift och underhåll av produktionsmedlen kräver alltmer långtgående specialisering och teknisk kunnighet. Utbildningen kan i dagens samhälle inte enbart ses som en rättighet, utan för en växande del av den arbetande befolkningen blir utbildning en skyldighet, ett tvång för att över huvud taget få möjlighet till arbete. Det statliga studiehjälpssystemet har sedan det initierades 1918 haft två uttalade målsättningar, att underlätta tillträdet till studier för studerande från mindre bemedlade familjer och att allmänt förbättra de studerandes ekonomiska villkor. När det nuvarande studiemedelssystemet infördes proklamerades det som ett genomgående mål att det skulle bryta den sociala snedrekryteringen till universitet och högskolor. Trots att allt fler människor, framför allt unga människor, nu har formell rätt till ökad utbildning är den sociala snedrekryteringen till den högre utbildningen och särskilt den längre sammanhållna utbildningen stor. Detta visar flera undersökningar, som t. ex. den av publicerade, där man konstaterar: Av samtliga akademikerbarn födda påbörjade uppskattningsvis ca 80 96 studier vid universitet och högskolor (av traditionell typ). Motsvarande siffra för arbetarbarn är ca 10 96. I samma undersökning visar man social snedrekrytering till olika typer av utbildning. Olika studieinriktningar har olika social rekrytering. Den största förändringen av den sociala rekryteringen har skett vid de filosofiska fakulteterna, medan rekryteringen till många spärrade utbildningar har varit relativt oförändrad. Utbildningar med stor andel av akademiker och högre tjänstemannabarn är bl. a. medicinska, odontologiska och tekniska utbildningar samt civilekonomutbildning. Andelen arbetarbarn är störst vid socialhögskola och ämneslärarutbildning. Till viss del torde denna snedrekrytering bero på utslagningseffekterna i den grundläggande utbildningen (förskola, grundskola och gymnasieskola), dels bero på att barn med akademiskt utbildade föräldrar i sin hemmiljö stimuleras till studier på ett annat sätt än arbetarbarn. För att ge barnen från arbetarklassen en andra chans till universitets- och högskoleutbildning har bestämmelserna om vidgat tillträde tillkommit. Emellertid har även denna möjlighet till högre studier framför allt utnyttjats av andra skikt än arbetarklassen; av dem som fått sådan behörighet till högre studier kommer från arbetarklassen, och bland samtliga vuxenstuderande är arbetare. Allt detta visar att den sociala snedrekryteringen är kraftig och att målsättningarna med det nuvarande studiemedelssystemet inte alls har uppfyllts. Man kan med fog anta att ett lånesystem är en avskräckande faktor för de potentiella studerande som har dålig studievana och därmed riskerar att få både ett studiemisslyckande och en studieskuld. En undersökning gjord av 1975 bekräftar detta: Kvinnliga studerande är mera oroade än manliga för studieskuldbördan och studerande från socialgrupp 3 är mer oroade än de från socialgrupp 1 (Kamiensky: Vuxenstuderande vid universitet 1975). Dagens lånesystem innebär inte enbart att den studerande drar på sig stora skulder. måste den studerande leva på en standard långt under genomsnittet. Dagens maximala studielån (inkl. bidragsdelen) motsvarar en lön på . Studiemedelsbeloppet utgör av basbeloppet. Det skulle i dagens läge krävas en höjning av studiemedlen till av basbeloppet för att de studerande skall få del av samma standardökning som låginkomsttagare fått under det årtionde som studiestödet varit i funktion. Studiemedlen måste också konstrueras på ett sådant sätt att de bättre än vad som är fallet följer standardutvecklingen. Bidragsdelen, som aldrig varit fixerad i förhållande till totalbeloppet, har gradvis, trots en del uppjusteringar, minskat från till av totalbeloppet. En omedelbar höjning till av totalbeloppet skulle återställa standarden till den nivå som var meningen från början. En höjning till av basbeloppet medför dock en i motsvarande grad ökad skuldbörda för den enskilde om reglerna i gällande studiemedelssystem i övrigt inte förändras. Detta är viktigt att beakta eftersom vi här finnér en annan orsak till att det studiesociala stödet aldrig lyckats påverka den sociala snedrekryteringen i någon större utsträckning. Rädslan för skuldsättning utgör för många människor ett stort och kanske ibland avgörande hinder för att skaffa sig högre utbildning. Högre utbildning leder inte heller automatiskt till välbetalda arbeten. Många skaffar sig en mångårig utbildning med stor skuldbörda som resultat, för att ändå hamna i dåligt betalda tjänster. Ett sätt att minska skuldbördan är att, som tidigare nämnts, höja bidragsdelen till av totalbeloppet. Detta skulle då bli en generell förmån som tillkommer alla. Ett annat sätt att minska skuldbördan är att kraftigt förbättra återbetalningsreglerna. Återbetalningsskyldighet inträder vid ett avgiftsunderlag på . En förbättring av återbetalningsreglerna bör göras så att en normalinkomst för en heltidsarbetande fastställs och att återbetalningsskyldighet inträder först sedan denna inkomstgräns överskridits. Återbetalningsskyldigheten ökar sedan i takt med ökande inkomst. Förändring av återbetalningsreglerna på detta sätt skulle därmed bli en selektiv förmån som gynnar betalningssvaga och en fördelnings politisk effekt skulle uppnås. Systemet innebär i praktiken att inkomstsvaga grupper ges studielön, medan betalningsstarka bibehåller studielånet i modifierad form. Det skulle medföra ökad trygghet för såväl ungdoms- som vuxenstuderande och speciellt gynna dem som genomgår trappstegsutbildning. Inom den gruppen är rädslan för skuldsättning ett verkligt hinder för att skaffa sig en högre utbildning. När det gäller studiemedlen har dessa varit föremål för en i stort sett obruten utredningsverksamhet sedan de infördes och vissa förändringar har också genomförts. En av de viktigaste förändringarna var att 1976 beslutade om att successivt avskaffa den s. k. äktamakeprövningen. Avvecklingen skulle ske . I årets budgetproposition har avvecklingen lagts på is för en okänd framtid, något som vi anser vara helt oacceptabelt. Äktamakeprövningen hindrar särskilt kvinnorna att påbörja studier som ett första steg på väg till yrkesverksamhet. Rätten att studera skall inte vara avhängig av makes eller makas benägenhet att ekonomiskt medverka härtill. Vpk kräver att äktamakeprövningen avskaffas. Fribeloppet har sedan studiestödet infördes och fram till varit av basbeloppet per läsår. 1976 beslutade att höja fribeloppet till av basbeloppet/läsår. Denna gräns är dock fortfarande för snävt tilltagen och utgör ett hinder för många vuxenstuderande. En höjning av gränsen till av basbeloppet är här nödvändig. En stor orättvisa i det nuvarande systemet är att barntilläggen är återbetalningspliktiga och behovsprövade. Enligt den allmänna synen att staten bör ta ett växande ansvar för kostnaden för barnens uppehälle bör givetvis inte denna del vara ett lån. Vpk föreslår att barntilläggen utgår i form av icke återbetalningspliktiga studiemedel och att de höjs till 50 96 av basbeloppet. har i sin petita /79 föreslagit att studiemedlen skall utbetalas två gånger per termin i stället för en som är fallet. Detta leder till ökad kontroll och övervakning av studieprestationerna och måste med kraft tillbakavisas. För att överbrygga de utbildningsklyftor som finns är det viktigt att vuxenstudiestödet får en mer central roll inom det utbildningspolitiska området. För att ge reella möjligheter till studier för arbetarklassen spelar de studiefinansiella frågorna stor roll. Samtliga former av studiehjälp måste justeras för att kompensera kostnadsökningar orsakade av inflationen. Vpk föreslår att inackorderingstillägget skall utgå med . och att hänsyn skall tas till faktiska kostnader för inackordering. Vpk anser också att inkomstgränsen för det inkomstprövade tillägget bör höjas till och för det behovsprövade till . Båda tilläggen bör höjas maximalt till . Med hänvisning till ovan anförda föreslås 1. att uttalar sig för och hos regeringen hemställer om förslag till en ändring av det studiesociala stödet i enlighet med följande: a. att det studiesociala stödet görs enhetligt och att det skall omfatta alla , b. att totalbeloppet höjs till 200 96 av basbeloppet, c. att bidragsdelen höjs till 25 96 av totalbeloppet, d. att fribeloppet höjs till 200 96 av basbeloppet, e. att barntillägget höjs till 50 96 av basbeloppet och att det görs återbetalningsfritt, f. att äktamakeprövningen slopas, g. att en förändring och förbättring av återbetalningsreglema genomförs på ett sådant sätt att normalinkomstläget för en heltidsarbetande görs återbetalningsfritt och att återbetalningsbeloppet därefter ökar med stigande inkomst, h. att hela det återstående skuldbeloppet avskrivs vid pensionering, i. att inackorderingstillägget utgår med . j. att det inkomstprövade liksom det behovsprövade tillägget utgår med maximalt , k. att inkomstgränsen höjs till för det inkomstprövade tillägget och till för det behovsprövade, 1. att åldersgränsen för erhållande av inkomstprövat tillägg skall vara , m. att vuxenstudiestödet i sin helhet utgår som bidrag, n. att åldersgränsen för erhållande av särskilt vuxenstudiestöd höjs till , o. att ungdomsstuderande med resväg över beviljas tio fria hemresor och att dessa får företas med flyg, 2. att uttalar sig för att det nuvarande studiesociala stödet bör ersättas av studielön för alla studerande över 16 (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)