ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102288 · 1978-01-12 00:00:00 — om avbrytande av utredningen rörande stridsflygplanet Regeringens beslut att skjuta upp det formella ställningstagandet till huruvida krigsmaktens arsenal skall utökas med stridsflygplanet eller ej är ett dåligt kamouflerat försök att tvinga att acceptera inköp av detta onödiga och dyrbara attackflygplan. Genom tillsättande av en ny utredning av projektet, ekonomiska bidrag till utvecklingsarbetet etc. räknar regeringen med att politiskt och ekonomiskt binda upp . Dessa manövrer kommer enligt uppgift att resultera i att skattebetalarna får punga ut med ca till det . Som motiv för åtgärden hänvisar regeringen bl. a. till arbetsmarknadssituationen: att en utebliven flygplansbeställning skulle ytterligare öka arbetslösheten bland arbetare och tjänstemän. Det är ett bekvämt men lika fullt ohållbart motiv. Såväl svenska som internationella undersökningar visar att krigsindustrin inte är sysselsättningsbefrämjande. Satsning på produktion för fredliga ändamål ger betydligt större effekter på sysselsättningen än ökad satsning på krigsindustrin. De fackliga organisationerna vid i har som bekant fört fram kravet på en omläggning av produktionen från krigsindustri till produktion för fredliga ändamål. Regeringens försök att manipulera fram nya beställningar på stridsflygplan motverkar denna strävan. B3LA presenteras som en helsvensk produkt. Det är en bedräglig framställning. Sanningen är den att viktiga komponenter - bl. a. motorn enligt beräkningarna skall levereras från NATO:s krigsindustri. Såväl neutralitetspolitiska, ekonomiska som arbetsmarknadsmässiga skäl talar för att det av regeringen inledda samarbetet med för att utöka luftstridskrafterna med det snaraste avbryts. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att icke inköpa attackflygplanet och att vidare utredning och forskning kring detta projekt avbryts. (apk) (apk)
mot · G102290 · 1978-01-13 00:00:00 — om ersättning från den allmänna försäkringen för vård av sjuk anhörig När det gäller vuxna sjuka ger ingen möjlighet till sjukpenning för vård av eller besök hos sjuka anhöriga. De flesta människor har i dagens samhälle ofta en eller flera gamla anhöriga att ta hand om. Det rör sig om tillsyn alltifrån daglig kontakt per telefon till besök, när man blir ombedd, eller mera regelbunden och överenskommen tillsyn. Att kunna ställa upp och ta hand om en make/maka, en äldre anhörig etc. vid akuta sjukdomstillstånd är en viktig trygghetsfaktor i gemenskapen. Likaså känns det ytterst angeläget att kunna närvara vid en anhörigs sjukbädd vid t. ex. svåra operationer eller livshotande sjukdomar. Samma sak gäller föräldrar till barn . I den situationen tvingas man ta ledigt från arbetet både en och i väntan på samhällets hjälpinsatser, och man mister härigenom sin inkomst för de dagar man tvingas vara borta från arbetet. De ekonomiskt sämst drabbade grupperna träffas särskilt hårt. Ofta löser man problemet med att läkaren sjukskriver den anhörige för besvär som till stor del bottnar i ekonomiska bekymmer, som det är ett erkännande av hur viktig den känslomässiga kontakten är både för patienten och den anhörige. Även om vi vill understryka samhällets och inte de anhörigas primära huvudansvar för våra sjuka, handikappade och gamla anhöriga så uppstår akuta problem. Det bör vara en rättighet för var och en att utan ekonomiska uppoffringar kunna stanna hemma hos en sjuk make, förälder eller barn eller hos annan person, som man är känslomässigt starkt knuten till. Liksom vid barns (under ) sjukdom borde därför inom den allmänna försäkringens ram rätten till sjukpenning utvidgas att även gälla vård av eller besök hos sjuk anhörig under ett fixerat antal dagar . Detta problem borde utredas på lämpligt sätt. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att anmodar regeringen att utreda frågan om ersättning från den allmänna försäkringen för vård av sjuk anhörig. () ()
mot · G102291 · 1978-01-12 00:00:00 — Motion 1977/78:291 av m. fl. om inrättande av en yrkesmedicinsk avdelning vid i Betydelsen av den yrkesmedicinska verksamheten har uppmärksammats mer och mer. Allt fler grupper av människor utsätts för yrkessjukdomsrisker. Ständigt introduceras på våra arbetsplatser nya ämnen vilkas eventuella påverkan inte kan klarläggas utan yrkesmedicinska utredningar. Hur arbetsmiljön påverkar individens fysiska och psykiska arbetsförmåga är en annan del av den yrkesmedicinska verksamheten som kräver yrkeshygieniska-tekniska arbetsplatsundersökningar. En yrkesmedicinsk klinik skall också fungera som konsultationsorgan för myndigheter, institutioner och företag. Utbildningssidan är också betydelsefull liksom informationen om arbetsmedicinska problem och om företagshälsovården. Utförande av experimentellt utrednings-, utvecklings- och forskningsarbete ingår också i verksamheten. tog ett principbeslut om inrättande av yrkesmedicinska kliniker i de olika sjukvårdsregionerna i landet. Det har dock gått sakta med förverkligandet av denna målsättning. Yrkesmedicinska kliniker finns endast vid ett fåtal sjukhus. Yrkesmedicinsk verksamhet utövas dessutom av ett antal läkare vid andra sjukvårdsinrättningar. 1 ett interpellationssvar i sade dåvarande socialministern att målet var att i en första etapp förse samtliga regionsjukhus med kvalificerade resurser för yrkesmedicinsk verksamhet. Mot denna bakgrund finner vi det märkligt att inom den region som betjänas av i saknas särskilda resurser för yrkesmedicin. Regionen omfattar ändock ett mycket stort område i Bergslagen, och södra med många stora och tunga industrier med skilda problem från miljö- och hälsosynpunkt. 1 förra årets budgetproposition uttalade departementschefen att kunde få viss service i fråga om yrkesmedicinsk verksamhet av . skall sägas att denna service också lämnats men att den varit otillräcklig och att det helt naturligt blivit långa väntetider. Den överläkartjänst i yrkesdermatalogi som beviljades och som inrättades vid från är vi självklart tacksamma för, men det täcker ju inte alla grenar av den yrkesmedicinska verksamheten. Det kan nämnas att har en egen yrkesinspektionsavdelning, och den starka koppling som finns mellan yrkesinspektionen och yrkesmedicinen talar för en yrkesmedicinsk klinik där. Sjukhuset har goda resurser med lokal- och utrustningsmässiga förut sättningar för en mer omfattande yrkesmedicinsk verksamhet. En yrkesmedicinsk klinik finns med i generalplanen för sjukhusets utbyggnad och i den plan för hälso- och sjukvården som i län antagit. För att organisera, samordna och leda en sådan verksamhet behövs en särskild överläkartjänst. Liksom i förra årets petita har begärt en sådan tjänst, vilket socialstsyrelsen tillstyrkt. Glädjande nog föreslår departementschefen inrättandet av en sådan tjänst vid sjukhusets medicinska klinik. Då därmed förutsättningar kommer att finnas för att en yrkesmedicinsk verksamhet skall kunna byggas upp och då behovet av en yrkesmedicinsk avdelning i sjukvårdsregion enligt vår mening är så klart dokumenterat får vi föreslå att beslutar att en yrkesmedicinsk avdelning inrättas vid i . () () () HANS ALSEN (s) ()
mot · G102293 · 1978-01-12 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot hälsofarligt lim 1 handeln förekommer ett antal limsorter för användning i hemmen och då bl. a. som tillbehör till byggsatser, hobbyartiklar m. m. för barn och ungdom. Dessa limmer är ej alla gånger ofarliga för dem som brukar dem. Svåra sjukdomstillstånd har inträffat och i något fall med dödlig utgång. Inom landet förekommande limtyper kan uppdelas i två sorter, dels ofarliga, dels de farliga, märkta giftiga eller vådligt. De ofarliga limmen har en sådan kvalitet att de helt kan ersätta de hälsofarliga limmen. Trots detta förekommer det en ohämmad handel med dessa hälsofarliga limmer. saluförs t. ex. ett tiotal polystyrenlim i vårt land. Ingen vill utesluta skaderiskerna med dessa lim; senast var det en dansk pojke som insjuknade efter användning av sådant lim vid hobbybygge. Myndigheterna torde vara medvetna om hälsoriskerna vid användning av dessa lim. Det är framför allt lösningsmedlen i limmen som är farliga. De uppgår till mellan 23 och 78 96 och mängden giftiga grundsubstanser uppgår till mellan 12 och 30 96. Att dessa lim kan ge allvarliga skador torde vara helt klarlagt och produktkontrollbyrån har enligt uppgift fått in anmälningar . Import, handel och hantering av giftiga lösningsmedel regleras av lagen om hälso- och miljöfarliga varor, SFS 1973:329. Tillämpningsbestämmelser har intagits i kungörelsen SFS 1973:334. , som är ansvarig tillsynsmyndighet, utfärdar dessutom detaljerader föreskrifter i en särskild författningssamling. De hälsofarliga varorna klassificeras antingen som gifter eller som vådliga. Gifterna, som innebär den största hälsofaran, är hårdast reglerade. Tillstånd fordras för tillverkning, import och handel. I princip skall gifter bara få användas yrkesmässigt. Vissa varor, t. ex. leksaker och hushållsgods, får inte säljas eller överlåtas om de innehåller eller behandlats med hälso- och miljöfarligt ämne och därigenom kan tänkas skada människor. De här angivna bestämmelserna täcker ej de krav som man har lov att ställa på säkerhetsföreskrifter vid försäljning i allmänna handeln. Med nuvarande bestämmelser räcker det att en tub lim är märkt med Vådligt för att den skall kunna säljas till hobbybruk. Större är ej säkerheten. För produkter som används i hemmen finns ej några gränsvärdesbestämmelser eller andra skyddsbestämmelser som kan stoppa användningen av dessa hälsofarliga lim. Det torde framgå helt klart att förbud att försälja hälsofarliga lim för användning i hemmen bör inforas oavsett märkning Vådligt eller Giftigt. Det torde i forsta hand ankomma på produktkontrollnämnden att vidtaga erforderliga åtgärder. Om så visar sig nödvändigt bör nämnden hemställa om författningsändring. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen hemställer att produktkontrollnämnden ges i uppdrag att vidtaga åtgärder beträffande hälsofarliga limsorter i enlighet med vad i motionen anförts. HANS () ()
mot · G102294 · 1978-01-12 00:00:00 — 1977/78 294-301 om vidgad rätt till ersättning enligt smittbärarlagen Enligt lagen 1956:293 om ersättning åt smittbärare utgår ersättning till smittbärare som till följd av myndighets ingripande till förekommande av att smitta sprides hålls isolerad eller blir förelagd andra inskränkningar i sin normala livsföring. Ersättning utgår för inkomstbortfall med belopp motsvarande den sjukpenning man har rätt till och utges under av , som har att besluta i dessa fall. Är man även därefter smittbärare övertar ersättningsansvaret och utger ersättning med belopp som prövas skäligt, vilket i regel är detsamma som betalat ut, dvs. Enligt § 3 sista stycket i lagen må den som ej fyllt ej åtnjuta ersättning med mindre han visar att han genom ingripandet går miste om arbetsinkomst. Ersättningsrätten är sålunda knuten till smittbäraren och dennes inkomstförhållanden. Om t. ex. ett litet barn till en förvärvsarbetande moder/fader drabbas av smitta och därför måste hållas isolerad i hemmet kan inte modern/ fadern få ersättning enligt smittbärarlagen när hon/han är hemma och passar barnet. Det kan ej få vara på sitt daghem, hemsamarit tillhandahålls ej av kommunen. Sedan modern/fadern utnyttjat sin rätt til föräldrapenning för vård av sjukt barn -12,15 eller beroende på barnantalet - är modern/ fadern för sin försörjning hänvisad till socialvården. En ersättningsrätt skulle kunna motverka risker för döljande av smittofall. Det finns enligt min mening starka skäl som talar för att denna lucka i ersättningsrätten vid fall av smitta täpps till genom ändring av reglerna i smittbärarlagen så att ersättning kan utgå även till den som måste avstå från arbetsinkomst för att vårda smittbärande barn. Kostnaden torde bli av mycket begränsad omfattning för staten men ersättningen av största betydelse för den enskilde som drabbats av den beskrivna situationen. Med stöd av det anförda hemställs att begär förslag om ändring av smittbärarlagen (1956:293) så att den omfattar ersättningsrätt även för den som måste avstå från förvärvsarbete för att vårda smittbärande barn. () () 1 1977/78.
mot · G102295 · 1978-01-13 00:00:00 — om längre semester för gruvarbetare Gruvarbetet är fortfarande ett tungt, smutsigt och hälsofarligt arbete. Visserligen har arbetet förändrats genom en ökad mekanisering, men det har inte minskat den psykiska och fysiska pressen. Alla vet att det är ett synnerligen hälsofarligt arbete som alltför ofta bryter ner människor . har gruvarbetare också reagerat mot den ökade användningen av diesel under jord, som inte förbättrat utan försämrat arbetsmiljön. Det är en rad faktorer som samverkar till att man med skäl kan karaktärisera gruvarbetet som ett av de mest pressande yrkena. står också den svenska gruvnäringen mitt uppe i en kris. Tusentals gruvarbetare hotas av permitteringar och uppsägningar på grund av de nuvarande akuta svårigheterna för malmförsäljningen. 1 det läget finns det anledning att aktualisera gruvarbetarnas krav på en sjätte semestervecka. 1 stället för att avskeda människor gäller det att se till att jobben räcker åt alla, och den målsättningen befrämjas bl. a. genom att man nu går in för en sjätte semestervecka. Att ge gruvarbetare en längre sammanhängande semester är dessutom väl befogat med hänsyn till de hårda och tunga arbetsförhållanden som präglar deras vardagstillvaro. När man som gruvarbetare arbetar i mörker och i en kall och fuktig miljö är behovet av rekreation stort och legitimt. Med hänvisning till det anförda föreslår undertecknad att i skrivelse till regeringen föreslår införandet av sex veckors semester för gruvarbetare.
mot · G102297 · 1978-01-13 00:00:00 — av m. fl. om utbyggnad av den tekniska högskoleutbildningen i Den ekonomiska krisen har i ovanligt hög grad drabbat . En mycket stor arbetslöshet råder inom basnäringarna. Särskilt ungdomen har drabbats. måste en betydande omstrukturering äga rum av näringslivet i länet. En särskild kommitté - Värmlandsdelegationen har bildats för att arbeta med hithörande frågor. Utbildningen inom högskolan spelar en viktig roll för den regionala utvecklingen. Till vissa delar är högskoleutbildningen väl spridd i landet. Den minsta spridningen har utbildningen inom sektorn för teknisk yrkesutbildning. Det är självfallet angeläget att detta förhållande så långt möjligt ändras och att befintliga förutsättningar tillvaratas. Delvis beror den ringa spridningen på att teknisk högskoleutbildning ofta kräver betydande investeringar i lokaler och utrustning. Många enstaka kurser i tekniska och naturvetenskapliga ämnen och lokala utbildningslinjer kan emellertid anordnas på vissa orter som inte har teknisk högskola eller motsvarande. I finns exceptionellt goda förutsättningar att anordna olika slag av teknisk utbildning inom högskolan. Samarbete kan ske mellan högskolan i , , , skolstyrelsen i kommun, rikssågverksskolan i och . Teknisk och naturvetenskaplig utbildning kan lätt kombineras med ekonomiska, samhällsvetenskapliga och humanistiska moment. Sammantaget kan ett samarbete mellan ovanstående ge en unik bas för teknisk högskoleutbildning. Den förändring av näringsstrukturen i som måste ske successivt kommer att väsentligen underlättas och stödjas av en samtidig, systematisk utbyggnad av den tekniska högskoleutbildningen. Denna bör omfatta enstaka kurser av starkt yrkesinriktad karaktär samt nya lokala utbildningslinjer. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en utredning om en utbyggnad av den tekniska högskoleutbildningen i . () () () () () ()
mot · G102299 · 1978-01-13 00:00:00 — om införande av slutna toalettsystem inom SJ Ur miljösynpunkt är järnvägstrafiken klart överlägsen landsvägstrafiken. Detta innebär dock inte att järnvägstrafiken är helt fri från miljöproblem. Ett anmärkningsvärt och i grunden onödigt problem utgör de öppna tågtoaletterna. I är det straffbart att skräpa ned. Hanteringen av toalettavfall är omgiven av mycket strikta bestämmelser. Trots detta fortsätter SJ,ett statligt verk, att bedriva en organiserad nedskräpning av oerhörda mått. Flera drabbade kommuner har förgäves sökt komma till rätta med den sanitära olägenhet som de öppna tågtoaletterna utgör. har utan framgång försökt förmå SJ att redovisa en tidsplan för införande av slutna toalettsystem i hela vagnparken. De krav i sanitära frågor som bedöms som självklara för vanliga medborgare är uppenbarligen inte tillämpliga på SJ. Vissa insatser för att komma till rätta med problemet förekommer dock inom SJ. De 150 nya vagnar som beställts får slutna toalettsystem. Ett 50-tal gamla vagnar har också utrustats med sådana system. I samband med totalrenovering kommer ytterligare att få slutna system. Men takten är ytterligt långsam. De 200 vagnar som är aktuella skall jämföras med att SJ har ca 1 900järnvägsfordon som är utrustade med toaletter. Om framtiden gör SJ:s generaldirektör i skrivelse till den 12.11.1976 följande uttalande: Det är inte möjligt för SJ att nu förutse, i vilken utsträckning investeringsmedel kommer att vara tillgängliga för ombyggnader och nyanskaffning av vagnar i ett långsiktigt perspektiv. Sådana ombyggnader och nyanskaffningar anges som förutsättning för införande av slutna system. Det är uppenbart att SJ:s nedskräpning inte kan tolereras fortsättningsvis. Den utgör en betydande sanitär olägenhet för dem som bor i anslutning till banvallarna. Den utgör också ett utomordentligt dåligt föredöme och undergräver trovärdigheten av samhälleliga kampanjer mot nedskräpningen. Den ambitionsnivå på det här området som SJ gett uttryck för är helt otillfredsställande. Regeringen måste ålägga SJ en tidsplan för införande av slutna toalettsystem i sin vagnpark. Denna tidsplan får inte göras beroende av förnyelse- och ombyggnadstakt av vagnbeståndet. I avvaktan på att en sådan tidsplan uppfylls bör användande av tågtoaletter förbjudas i första hand i storstädernas förortsområden, där järnvägslinjerna i särskilt stor utsträck ning löper genom tätbebyggelse. Sådant förbud tillämpas redan i Oslos förortsområden. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar 1. att hos regeringen hemställa om att SJ föreläggs en tidsplan enligt vilken SJ skall införa slutna toalettsystem i sin vagnpark, 2. att hos regeringen hemställa om att förbud införs mot att använda öppna tågtoaletter inom i första hand storstädernas förortsområden.
mot · G102300 · 1978-01-12 00:00:00 — Trafiken minskade med nära 300 000 personer jämfört med , enligt turisttrafikförbunds statistik, vilket anses hänga samman med bl. a. indragningar av turer med de s. k. stora båtarna. Däremot visar förbindelserna från , och på en ökning. Det måste vara meningsfullt att satsa på ordentliga, bekväma och tidsenliga förbindelser på . Trafikunderlaget finns där och kunde säkert med intensiva insatser göras betydligt bredare i hjärtat av mest tätbefolkade område. Det är ett livsintresse för Malmös del och för övrigt också för hela att förbindelserna verkligen bibehålls och utvecklas. Man brukar säga att stillastående egentligen är tillbakagång. Detta åskådliggörs mycket bra när det gäller den här förbindelsen, och regeln är ju ännu mer tillämplig när det blir fråga om en faktisk tillbakagång. Utan att kunna belägga det siffermässigt har man en stark känsla av att det finns en outnyttjad marknad som man kunde nå om det vidtogs åtgärder för att göra resandet mer bekvämt. är embarkeringsmöjligheterna på båda sidor ganska outhärdliga med ett långt och olidligt köande i trånga väntsalar. Två städer som måste ha mycket att ge varandra. Det gäller handel och det gäller också det kulturella området. Förbindelserna , och är av stor betydelse. Det är omöjligt att tänka sig att deskall tunnas ut. Av gammal, mer än hundraårig tradition, börjar på sätt och vis vid i . Det finns en fjärrverkan från också på atmosfären i som måste bibehållas och detta inte bara av traditionella skäl. Denna atmosfär är en turistmässig attraktion, typisk för . Det ligger en motsägelse i att när de nordiska förbindelserna betonas mer och mer dessa förbindelser hotas rent faktiskt. Frågans vikt och storlek förutsätter statliga och kommunala myndigheters engagemang på båda sidor om Sundet. Med stöd av det anförda hemställs att begär ett regeringens initiativ att inom ramen för det nordiska samarbetet lösa frågan om trafiken över i enlighet med vad som anförts.
mot · G102303 · 1978-01-12 00:00:00 — av Per och om en laxtrappa vid Jokkfallet i älv En laxtrappa (fiskeväg) vid Jokkfallet i älv har varit ett angeläget önskemål. föreslog byamän att en laxtrappa skulle byggas vid Jokkfallet. Frågan har varit föremål för studier och utredningar. Övre Norrbygdens vattendomstol härefter ingående prövning 1971 meddelat tillstånd att anlägga en fiskeväg vid Jokkfallet. Domen överklagades till vattenöverdomstolen. I dom lämnade vattenöverdomstolen tillstånd att på höger strand av Jokkfallet anlägga en fiskeväg. Skälen för anläggande av en fiskeväg vid Jokkfallet har blivit allt starkare. Genom kraftverksbyggnader i Lule älv m. fl. vattendrag har de naturliga laxreproduktionsområdena i Norrlandsälvarna blivit mycket mindre. Även om viss mängd smolt (laxyngel) nu uppföds på konstlad väg har laxfångsten minskat i skärgårdar och älvar i . Forskare har påvisat att natursmolt av lax är värdefullare än den odlade smolten på grund av att natursmolten har större möjligheter att uppnå lekmogen ålder. Det beräknas att produktionen av laxsmolt i älv uppgår till ungefär 310 000 smoltenheter (laxsmolt). Denna produktion sker nedströms om Jokkfallet. Fallet utgör ett naturligt hinder för laxens uppvandring. Enligt utredning av fiskeriintendent . är av för laxproduktion lämpade områden i älv belägna uppströms om Jokkfallet. En laxtrappa i Jokkfallet beräknas ge en ökning av laxproduktionskapaciteten i vattensystem med lågt räknat 100 000 smoltenheter. Återfängsten av natursmolt av lax beräknas till med en medelvikt av . Den årliga återfängsten kan således beräknas öka med lax. Utredningarna och domstolsprövningarna har entydigt visat på att nyttan av en laxtrappa vid Jokkfallet vida överstiger den eventuella skada laxtrappan kan medföra. Fiskeriintendenten i Norra distriktet anser att bör vara huvudman för fiskevägen. Enär Jokkfallet ligger i ett område med stor arbetslöshet bör fiskevägen kunna utföras som ett statligt beredskapsarbete. Enligt fiskeriintendenten bör ersättning utgå till Jokks by för försämrat Prövning av eventuellt försämrat laxfiske för Jokks by tiden därefter bör ske genom . Med stöd av det anförda hemställs att anhåller att regeringen låter verkställa byggande av laxtrappa (fiskeväg) vid Jokkfallet i älv.
mot · G102307 · 1978-01-12 00:00:00 — av m. fl. om främjande av uppfinnarverksamhet , när våra traditionella exportvaror är så efterfrågade på världsmarknaden, gäller det att få fram nya idéer om konkurrenskraftiga artiklar som verkligen går att sälja. Vi behöver innovationer. Såväl större som mindre foretag ägnar naturligtvis med mer eller mindre framgång en viss uppmärksamhet åt forskning och nyskapande. Men utöver de i företagen engagerade finns det naturligtvis ett antal enskilda begåvningar, som aldrig får tillfälle att sätta sig ned och spekulera. Både ekonomi och annat hindrar dem därvidlag. I när vi satsar miljarder över delar av näringslivet vore det kanske värt att pröva hur samhället kan stödja enskilda kreativa tekniska begåvningar. Vissa stipendier finns redan nu för utförd uppfinnarverksamhet, men inte för att starta sådan. Det vore lämpligt att styrelsen för teknisk utveckling (STU) finge överväga möjligheterna att ge uppfinnare något som liknade konstnärslön för att utröna vad en sådan person kunde prestera om vederbörande, fri från bekymmer om brödfödan, kunde ägna sig åt att framställa förslag och idéer. Här kan därtill vara fråga om anskaffning av lokal, maskiner och verktyg samt hjälp med konstruktioner. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om föreskrifter för styrelsen för teknisk utveckling (STU) att ordna försöksverksamhet rörande enskilda uppfinnares arbete. () () () () ()