mot · G102723 · 1978-01-24 00:00:00 — om åtgärder mot alkoholmissbruk bland ungdom Beträffande ungdomens alkoholvanor finns numera en hel del undersökningsmaterial. gör årliga undersökningar. har också gjort undersökningar om ungdomens alkoholvanor. Av alla dessa undersökningar framgår att mellanölskonsumtionen är på tillbakagång bland ungdomarna och att ölbruket inte generellt kryper längre ned i åldrarna. Undersökningarna visar också att de ungdomar som dricker alkohol inte håller sig till en sort. Man kombinerar sprit, vin och mellanöl på olika sätt. I årskurs 9 gör och i årskurs 6 gör av dem som över huvud taget dricker på detta sätt. Men frågan om mellanölet blir en inkörsport till starkare drycker är svår att besvara. Sambandet mellanölsdrickande i tonåren och den fortsatta alkoholkonsumtionen har undersökts av alkoholforskarna . Att undersöka om det fanns ett samband mellan mellanölsdrickande och senare alkoholkonsumtion var omöjligt, eftersom det var så, att man kombinerade olika drycker. I stället jämförde man ungdomarnas konsumtion av öl, vin och sprit med deras totalkonsumtion av alkohol . Sambandet visade sig vara mycket svagt. Största sambandet fann man mellan totalkonsumtion 1968 och totalkonsumtion 1972, dvs. om en person drack mycket alkohol 1968 så var det mer troligt att han drack mycket också 1972. Det lägsta sambandet fanns mellan mellanölskonsumtion 1968 och total alkoholkonsumtion 1972. Samma forskare säger: Vad som ur alkoholpolitisk synpunkt synes vara fruktbart att diskutera är inte vad man debuterar med och inte heller vilka drycker man sedan konsumerar, utan varför somliga dricker så stora kvantiteter att de blir, och också har för avsikt att bli, berusade. Man kan alltså säga att av dagens ungdom håller sig från alkoholhaltiga drycker. Man kan också säga att mellan av ungdomarna är storkonsumenter och att det tycks ske en övergång till starkare drycker. Alkohol är alltså inte ett generellt problem för alla ungdomar. Men för en liten del av dem är det ett verkligt problem. Speciellt oroväckande är det att även bland de allra yngsta, 12-13-åringarna, andelen som druckit sprit har ökat till 1975 (enl. 1975). Generella åtgärder som att avskaffa mellanölet är ingen lösning på det alkoholpolitiska problemet. Dels därför att ungdomar bevisligen kan få tag på vin och sprit fastän de är för unga för att få handla på systembolaget. Dels därför att sådana generella åtgärder kan bryta den pågående trenden hos 1 1977/78. måttlighetskonsumenterna att gå över till lättöl. Således tror jag inte att det principbeslut som med 11 rösters majoritet fattade om att mellanölet skulle förbjudas fr. o. m. får någon positiv alkoholpolitisk effekt. Även om det är för tidigt att utvärdera beslutet att förbjuda mellanölet, ger dock den ökande starkölskonsumtionen en fingervisning om konsekvenserna. Man löser inte ett av det svenska samhällets största och mest komplicerade sociala problem genom att sänka alkoholhalten i öl . Om det svåra problemets lösning enbart hade att göra med alkoholstyrkan varför sänker man då inte alkoholhalten i sprit eller vin med några tiondelar? bör man vidtaga åtgärder exakt där problemen finns. I de kommuner, de stadsdelar, de skolor och i de gäng där man vet att det finns ungdomar som dricker mycket eller som löper risk att börja göra det, skall man sätta in de åtgärder som behövs. har anslagen till information ökat. Det är positivt att det satsas på upplysning, men det finns en risk att informationen via inte når dem som bäst behöver den, om man arbetar på traditionellt sätt. Ungdomar tar starkt intryck av det som deras egna kamrater säger. Därför borde informationen gå genom ungdomarna själva för att ha bästa effekt. informationsåtgärder bör kombineras med åtgärder för att skaffa både meningsfullt arbete och engagerande fritidssysselsättning åt ungdomar i riskzonen. Dessa bör hjälpas till alternativ till att driva omkring och att dricka. De av ungdomarna som dricker alkoholdrycker regelbundet och som befinner sig i sociala problemsituationer är kända av skolpersonal, socialassistenter och fritidsledare. Ofta har denna personal också idéer om vad de skulle kunna göra för dessa ungdomar, om de bara hade resurser. Professor och journalisten kom 1971 ut med boken om mellanöl. I den diskuteras bl. a. samhällets information och åtgärder, och författarna presenterar också ett förslag om hur information till ungdom genom ungdom skulle kunna lämnas. Man redovisar också erfarenheter från två praktiska experiment med informationsspridning på detta sätt. Man borde på samma sätt som på skolområdet omgående ställa medel till förfogande för särskilda åtgärder mot alkoholmissbruk bland ungdomar. Medlen skall vara behovsinriktade och fördelas lämpligen av direkt till kommunerna. Inom kommunen bör socialnämnden vara den instans som ansöker om medlen och ansvarar för verksamheten i samråd med övriga nämnder, som arbetar med ungdom. beslöt att anslå 15 miljoner till Särskilda åtgärder på skolans område (s. k. SÅS-pengar). Medlen skulle gå till de kommuner som hade de största problemen. Merparten skulle användas till personell förstärkning av undervisningen och en mindre del (4,9 milj.) till elevvård och fritidsverksamhet. var denna nya verksamhet i gång i ett antal kommuner. Dessa SÅS-medel har sedan ökat, och för /76 var 29,8 milj. kr. tillgängliga, varav 9 milj. till elevvård och fritidsverksamhet. I det nya statsbidragssystem som skall tillämpas i fortsättningen har SÅS-anslaget byggts in. Ansökningarna har ställts till SÖ, som också fördelar medlen. Särskilda åtgärder på skolområdet har upplevts mycket positivt. Elever med problem har kunnat fä snabb och mer adekvat hjälp. Borde inte samma metod kunna tillämpas när det gäller åtgärder mot alkoholmissbruk bland ungdom? I varje kommun finns det samrådsorgan för ungdomsfrågor. Däri ingår representanter för skola, socialnämnd, fritidsnämnd och polis. Dessa organ har en god överblick över de förhållanden som kommunens ungdomar lever i. Somliga kommuner har också motsvarande samrådsgrupper ute i rektorsområdena eller kommundelarna, och dessa lokala grupper vet i många fall ännu bättre var problemen finnes och vilka åtgärder som borde sättas in. i började bedriva ett kontaktskapande arbete i bostadsområdena och . Rehabiliteringsverksamhet för medmänniskor med s. k. alkohol- och narkotikaproblem är den officiella beteckningen hos , som har anslagit pengar till projektet. har lyckats nå de persongrupper som är svårast att fä med i en organiserad verksamhet. Sammanfattningsvis måste alkoholpolitiken sättas in i sitt socialpolitiska sammanhang. Det gäller att satsa på de förebyggande åtgärderna. Exempelvis måste vi överväga vägar och metoder för att ge alla barn och ungdomar en socialt tillfredsställande start. Man kan inte fortsätta att nonchalera de 5 000-10 000 barn i varje årskull som drabbas av mycket torftiga uppväxtvillkor. När många av dessa i de äldre ungdomsåren eller som vuxna blir alkoholmissbrukare, brottslingar eller utslagna, är det oftast för sent att lösa problemen. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär förslag som syftar till att principen om de s. k. SÅS-pengarna på skolområdet även tillämpas när det gäller särskilda åtgärder mot alkoholmissbruk bland ungdomar.