mot · G102906 · 1978-01-25 00:00:00 — av Per m. fl. om anställningsvillkoren för politiska tjänstemän m. fl. har vi fått allt fler professionella politiker. Det är en utveckling som man kan beklaga eller välkomna, men knappast blunda för. Det finns många förtroendevalda som inte hinner med något yrkesarbete vid sidan om sina offentliga uppdrag. Det finns också många tjänstemän som rekryterats för att biträda heltidsengagerade förtroendemän med huvudsakligen politiska uppgifter. Till kategorin professionella politiker kan hänföras merparten av alla statsråd, statssekreterare, informationssekreterare i departementen, tjänstemän i statsrådsberedningen och samordningskanslierna, riksdagsmän, tjänstemän vid partiernas riksdagskanslier, landstingsråd, kommunalråd, opposionsråd, landstingsråds- och kommunalrådssekreterare samt ytterligare några grupper med likartade befattningar. Sammanlagt torde det röra sig om minst tusen personer. För flertalet av dessa präglas det politiska heltidsengagemanget av en viss osäkerhet. Det finns ingen garanti för att anställningen fortsätter efter mandatperiodens utgång. Mot den bakgrunden har det för vissa grupper skapats särskilda skyddsnät i form av pensioner, avgångsvederlag och liknande. För andra grupper finns emellertid inga sådana skyddsnät. Lönesättningen har vidare påverkats såväl av önskemålet om att kunna rekrytera kvalificerade personer som av insikten om att engagemanget kan vara tidsbegränsat. De lösningar som har valts har emellertid inte alltid varit väl genomtänkta och ibland fått stötande konsekvenser. har anställningsvillkoren visat sig vara alltför generösa. Bestämmelserna kan vara sådana att ledande politiker uppbär betydande belopp i pension som de får full lön för politiskt arbete. På vissa håll har ågärder initierats för att komma till rätta med detta problem. Det är hög tid att samma sak sker i hela landet, såväl på lokal och regional nivå som på riksplanet. har andra grupper (i synnerhet politiska sekreterare) saknat garantier och även i rättsligt hänseende ofta haft oklara anställningsförhållanden. Med tanke på att rekryteringen till politiska befattningar sker från vitt skilda yrkesfält innebär lönesättningen ett svårt avvägningsproblem. Å ena sidan är det önskvärt att kvalificerade kandidater inte avskräcks av alltför snåla lönevillkor, å andra sidan kan det inte undvikas att det förvissa grupper uppstår en inkomstminskning vid övergång till en politisk tjänst. Även skyddsnätet måste avpassas på ett sådant sätt att motsvarande krav tillgodoses. Det får givetvis inte vara så förmånligt att unga personer kan dra sig tillbaka som välbeställda pensionärer som heltidsengagerade politiker. Mot bakgrund av de oenhetliga anställningsförhållanden som ännu råder ter det sig motiverat att göra en samlad översyn av de professionella politikernas anställningsvillkor. En sådan utredning bör lämpligen ske i statlig regi, även om de kommunala befattningshavarnas ställning givetvis regleras utan statens medverkan. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen måtte anhålla om en offentlig utredning - under medverkan av de politiska partierna, de fackliga huvudorganisationerna samt kommun-och landstingsförbunden - med syfte att överväga de heltidsengagerade förtroendemännens och de politiska tjänstemännens anställningsförhållanden. () ()