mot · G202168 · 1978-11-28 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:66 om lån för underhåll av hyreshus Regeringen har i propositionen 1978/79:66 föreslagit att medge lån av statsmedel till underhåll av allmännyttiga och privata bostadsfastigheter, som uppförts med statligt stöd . Lånen skall kunna utgå , 1979-1980, med ett belopp av högst /m2 ly. Det totala medelsbehovet beräknas för de två åren till . Förslaget omfattar inte småhus med äganderätt och bostadsrättshus. Undantaget av de förstnämnda synes naturligt med hänsyn till de helt annorlunda förutsättningar som gäller för dessa och som framhålls i propositionen. Skälen för undantaget av rikskooperativa bostadsrättsföreningar synes emellertid otillräckliga. I propositionen anförs att bostadsrättsföreningarna normalt har en god kostnadstäckning och att således något behov av stöd för underhåll inte föreligger. Vidare anförs som skäl att bostadsrättshavarna har ansvar för den egna lägenhetens underhåll och goda möjligheter att påverka underhållskostnadernas utveckling. Underhållsarbetet i rikskooperativa bostadsrättsföreningar sker till helt dominerande del med hjälp av anställd arbetskraft eller anlitande av entreprenörer. Kostnadsförutsättningarna för underhållet avviker således i dessa avseenden inte påtagligt från förutsättningarna i hyreshus. Bostadsrättshavarnas inflytande över förvaltningen och ansvaret för den egna lägenhetens underhåll påverkar inte heller kostnadsförhållandena i sådan utsträckning att lånebehoven elimineras. Det måste särskilt uppmärksammas att kostnadsökningarna har drabbat de rikskooperativa bostadsrättsföreningarna i lika hög grad som hyreshusen. Motiven för att dämpa hyresökningarna, som utgör huvudskälet till de föreslagna underhållslånen, har samma angelägenhetsgrad i de rikskooperativa bostadsrättshusen. Propositionens antagande att bostadsrättsföreningarna normalt har god kostnadstäckning för underhåll har inte generell täckning. Även om fonderade medel för underhåll möjligen är större inom rikskooperativa bostadsrättsföreningar än inom allmännyttiga företag torde i allmänhet gälla att medlen är otillräckliga för större underhållsåtgärder. Många rikskooperativa bostadsrättsföreningar har förutsatt att större underhåll kan finansieras med upplånade medel. Såsom kapitalmarknaden nu fungerar finns inte dessa möjligheter. Förhållandet gör att behovet av lånemedel för underhållsändamål är betydande även inom den kooperativa sektorn. bostadsfinansieringsförordning grundar sig på förutsättningen att neutralitet i möjligaste mån skall råda mellan olika upplåtelseformer för bostäder. En avvikande behandling av den kooperativa sektorn i fråga om underhållslån synes stå i strid med dessa målsättningar. Effekten skulle bl. a. bli att avgiftsökningarna inom de rikskooperativa bostadsrättsföreningarna blev större än inom hyreshusen under de år som underhållslånen utgår. Det synes angeläget att likställigheten mellan upplåtelseformerna även får sin tillämpning i fråga om underhållslånen. En utökning av de föreslagna underhållslånen till den kooperativa sektorn torde innebära ytterligare medelsbehov i storleksordningen 350-400 milj. kr. För att nå bästa effekt av en sådan långivning synes det lämpligast att medlen ställs till förfogande förde rikskooperativa organisationerna för att disponeras för långivning till underhåll i de bostadsrättsföreningar som har största behov av lån. Genom ett sådant förfarande erhålls även likartade förutsättningar som inom allmännyttiga och privata företag, där de upplånade medlen till stor del kan förutsättas bli använda för underhåll i det äldre fastighetsbeståndet, där behoven normalt är störst. Med hänvisning till ovanstående föreslås att ger regeringen till känna att regeringen ytterligare bör överväga förutsättningarna för underhållslån till rikskooperativa bostadsrättsföreningar på sätt som i motionen anförts och lämna förslag därom till . () () ()