mot · G102313 · 1978-01-12 00:00:00 — av m. fl. om riktlinjer för barns lekmiljö De senaste årtiondenas bostadsplanering har varit föremål för livlig och berättigad kritik. Denna har fått ytterligare skärpa när dessa bostadsmiljöer bedömts med hänsyn till lämpligheten som uppväxtmiljöer för barn. I många fall har medveten planering grundad på verklig sakkunskap saknats. Lekplatserna har passats in när andra viktiga prioriteringar redan gjorts med känt resultat som följd. Det är som att i efterhand kasta in jästen i ugnen. Lekplatserna har därför ofta blivit fantasilösa, slentrianmässigt utrustade med traditionella lekredskap som vuxna tror att barn gillar men som i verkligheten används mycket litet. Placeringen av lekplatserna har blivit beroende av vilka ytor som har blivit över; trånga ytor mellan höghusens fyrkantiga klossar, inte sällan i slagskuggan av boningshusen, så placerade att vinden som pressats mellan huskropparna sveper kallt och ogästvänligt, på garagetak, där möjligen gräs men aldrig buskar och träd kommer att kunna växa. Resultatet av en sådan planering förtjänar inte att kallas lekmiljö. Den vingklipper all fantasilek. Ödsligheten hos dessa uppställningsplatser för lekredskap poängteras av att barnen inte håller till där. Vad som krävs för att i fortsättningen förhindra att barnovänliga miljöer skapas - vilket skett i förfärande utsträckning - är ett större mått av medvetenhet om de krav en verkligt fungerande lekmiljö ställer. Kunskapen om det finns till stor del - inte blott teoretisk utan utprövad och befunnen fungerande. Det gäller nu att den inte läggs i träda utan att den på ett tidigt stadium och med hög prioritet i planeringen av bostadsområden får påverka utformningen. Lekmiljön måste bli en hjärtesak och därför en huvudfråga. Den tål inte att inplaneras i efterhand och med vänster hand. De avskräckande exemplen på det utgör det bästa argumentet härför. Barnens miljö är i hög grad en produkt av initiativ inom kommunerna och där inom många olika förvaltningar. Barnens miljö formas dock främst i den kommunala fysiska planeringen och vid byggnadsprojekteringen. Inom regeringen utformas nu den nya byggnadslagstiftningen som reglerar dessa frågor, vilket förmodligen kommer att innebära att detaljplaner ej granskas och fastställs av staten som utan att kommunen själv tar hela ansvaret för upprättande och fastställelse. Byggnadslov ges liksom tidigare av kommunen. I denna situation är det speciellt viktigt att plan- och byggnadslovsredovisningar är så tydliga att de fysiska förutsättningarna för barns olika aktiviteter inom området klart framgår för de beslutsfattande i kommunen. Kraven på fackmannakunskap och redovisningsteknik bör således skärpas i detta hänseende. Det är därför angeläget att man i den nya lagtexten skärper kraven på kvalitet i beslutsunderlaget. Detta kan sedan kompletteras med departementschefsuttalande och genom utarbetandet av kompletterande Allmänna Råd genom planverkets försorg. Hittillsvarande formulering i byggnadsstadgan har inte varit tillräckligt preciserad i detta avseende, det vittnar vårt stadsbyggande om. 112 § BS2 mom. står bl. a. om stadsplan: 1 stadsplanebestämmelser skola i den mån så erfordras, intagas stadganden angående reglering av planområdets bebyggande och användning i övrigt såsom om planteringar, I 53 § BS 2 mom. står bl. a. om tomts ordnande: äger föreskriva att å tomten skall anordnas och vidmakthållas plantering eller annan liknande anordning. I 53 § BS 4 mom. står även: Inrymmer byggnad bostadslägenhet, skall på tomten eller på utrymme som är gemensamt för flera bostadslägenheter finnas tillräckligt stor fri yta som är lämplig för lek och utevistelse om sådan friyta kan beredas för rimlig kostnad och utan synnerlig olägenhet. I 55 § BS 1 mom. står bl. a. om byggnadslov: Avser ansökningen byggnad som inrymmer bostadslägenhet, skall situationsplanen visa utrymmen för lek och utevistelse, . F. n. krävs ingen speciell utredning om barns möjligheter till (ute)aktiviteter inom området. De utredningar som krävs enligt 16 § BS gäller enbart de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för planens genomförande med beaktande särskilt av grundens beskaffenhet, trafikförhållanden, ävensom möjligheterna att ordna vattenförsörjning och avlopp och att Miljön i våra bostadsområden tyder på att planförslag och även i viss utsträckning byggnadslovsansökningar borde åtföljas av utredning om hur många barn i olika åldrar som beräknas vistas i området samt hur befintlig vegetation och terrängförhållanden kan tillvaratas, hur ny vegetation och nya anläggningar avses utformas, vilken eventuell lekledarinsats som planeras för att tillgodose barnens aktiviteter inom området. Vid ett samhällsekonomiskt betraktelsesätt kan det visa sig lika lönsamt att bevaka detta intresse som att tillse att exempelvis vatten- och avloppsförsörjningen fungerar väl inom området. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att statens planverk ges i uppdrag att utforma regler och riktlinjer för tillgodoseende av barns lekmiljö i enlighet med vad som anförts. () ()