mot · G102586 · 1978-01-20 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att minska den svenska proteinimporten Trots mycket goda betingelser för livsmedelsproduktion i förhållande till folkmängdens storlek har ett betydande importöverskott när det gäller livsmedel. Importen är ungefär en och en halv gånger så stor som exporten. Till mycket stor del utgöres detta importöverskott av animalieprodukter och proteinrika vegetabilier, som begagnas för köttproduktion och margarintillverkning. växte den andel av vår proteinförsörjning som täcktes av import betydligt, och trenden har knappast minskat . täcktes ca en sjundedel av vår proteinförsöijning av import, medan importens relativa andel var ungefär en femtedel. I ett globalt perspektiv utgör proteinbristen ett av de allra största försörjningsproblemen. Den genomsnittliga proteinkonsumtionen i de rika västländerna är ungefär dubbelt så stor som den är i de fattiga länderna i , och . Konsumtionen av animalisk protein är ungefär fyra gånger större i de rika länderna än i de fattiga. Bakom dessa siffror döljer sig dessutom mycket stora variationer mellan enskilda länder i de olika grupperna och mellan olika folkgrupper i framför allt de fattiga länderna. Dessa stora skillnader beror inte enbart på skillnader i proteinproduktionen. Många fattiga länder är tvärtom förhållandevis stora proteinproducenter. är t. ex. världens största exportör av fiskprotein. I många andra uländer finns betydande odlingar av proteinrika baljväxter. Till mycket stor del går dock detta protein på export till rika länder, där det huvudsakligen begagnas som djurfoder. Genom att fisk- och växtproteinet utnyttjas för köttproduktion bortfaller mellan 2/3 och 4/5 av proteinvärdet. En viktig orsak till proteinbristen i världen är således att en så stor del av den samlade proteinproduktionen går åt för att klara den rika världens köttkonsumtion. har köttkonsumtionen i bl. a. nått en sådan omfattning att den framstår som en fara för folkhälsan. Med hänsyn till de växande problemen för världens livsmedelsförsörjning borde det vara en svensk målsättning att begränsa nettoimporten av protein. Möjligheter finns att inrikta den svenska produktionen så att huvuddelen av proteinimporten kan ersättas. finns det också skäl att ifrågasätta om inte en minskning av den svenska köttkonsumtionen bör eftersträvas, såväl med hänsyn till de globala försörjningsproblemen som med hänsyn till folkhälsan. Subventioneringen av kött och framför allt griskött bör prövas noga från denna synpunkt. Det finns mot denna bakgrund anledning att pröva olika vägar att minska den svenska proteinimporten. Det kan ske dels genom stimulans av motsvarande produktion i , dels genom importrestriktioner. Självfallet måste sådana åtgärder inforas successivt, så att inte besvärande omställningsproblem uppstår. Det är också viktigt att, i den mån vår handel med berörs, det valutabortfall för exportlandet som kan bli följden kompenseras antingen genom annan import eller genom stödåtgärder inom ramen för den svenska biståndspolitiken. bör genom handels- och biståndspolitiska insatser hjälpa de ifrågavarande länderna att ersätta sin proteinexport med export framför allt av industriellt bearbetade produkter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om en prövning av tänkbara åtgärder för att minska den svenska proteinimporten.