mot · G102402 · 1978-01-19 00:00:00 — om förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti, m. m. Den enskilda individens rätt att själv avgöra huruvida hon/han önskar tillhöra ett politiskt parti samt fritt välja mellan dessa är grundläggande för ett demokratiskt samhällssystem. Utmärkande för en demokrati är också att man väljer parti efter politisk övertygelse - inte efter t. ex. yrkestillhörighet. I och genom att ansluta sig till FN:s deklaration angående de mänskliga fri- och rättigheterna har aktivt understött dessa principer. 1 den nya regeringsformen stadgas det i det andra kapitlet rörande grundläggande fri- och rättigheter bl. a. följande: Varje medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot tvång att giva till känna sin åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. Han är därjämte gentemot det allmänna skyddad mot tvång att deltaga i sammankomst för opinionsbildning eller i demonstration eller annan meningsyttring eller att tillhöra politisk sammanslutning, trossamfund eller annan sammanslutning för åskådning som avses i första meningen. Enligt vår tolkning strider den nuvarande kollektiva anslutningen av fackföreningsmedlemmar till det socialdemokratiska partiet mot vad som ovan stadgas i regeringsformen. Debatten om kontakterna mellan fackföreningsrörelsen och de politiska partierna har pågått ända sedan den fackliga rörelsen växte fram . När LO bildades varalla fackföreningarsom ville vara medlemmar i också tvungna att ansluta sig till det socialdemokratiska partiet. Detta var dock en belastning för , då många tvekade att ansluta sig på grund av detta tvång. togs därför detta villkor bort. I stället infördes en paragraf som stadgade att LO skulle verka för varje fackförenings anslutning till sin orts arbetarkommun och genom denna till Socialdemokratiska Arbetarparti. Men även denna bestämmelse mötte av naturliga skäl starkt motstånd och avskaffades efter ett tiotal år. När tvångsanslutningsparagrafen avskaffades började man på vissa håll i stället diskutera kollektiv anslutning genom majoritetsbeslut av fackföreningsmedlemmar. Efter diskussioner beslöt en splittrad fackföreningsrörelse att skapa denna möjlighet. Motståndarna hävdade att fackföreningsrörelsens partipolitiska engagemang gjorde att arbetare med en annan politisk uppfattning skulle tveka att ansluta sig och vara ovilliga att aktivera sig inom rörelsen på grund av bindningen till ett enda politiskt parti. 1 1977/78. är det naturligtvis ovärdigt och stridande mot demokratins principer att räkna in medlemmar i ett politiskt parti utan att fråga efter deras politiska uppfattning. F. n. beräknas att av samtliga LO-anslutna, dvs. drygt 700 000, har blivit registrerade som medlemmar i det socialdemokratiska partiet efter ett kollektivt beslut av den lokala fackklubben. Detta betyder att sju av tio socialdemokratiska medlemmar har erhållit sitt medlemskap genom detta förfaringssätt. Ur ekonomisk synvinkel är de tvångsanslutna mycket värdefulla för det socialdemokratiska partiet, då större delen av partiets medlemsintäkter kommer från kollektivanslutna. De kollektivanslutna bidrar inte enbart via sina medlemsavgifter ekonomiskt till partiet utan även med direkta anslag både till partiet och dess sidoorganisationer. 10 i redovisade t. ex. följande avgifter till andra organisationer . ABF alla medlemmar . Unga Örnar alla medlemmar . Ett fätal av de tvångsanslutna har vetskap om att de blivit medlemmar i det socialdemokratiska partiet. Belysande för detta faktum är resultatet av en SIFO-undersökning som genomfördes bland de LO-anslutna . I undersökningen uppgav att de tillhörde något politiskt parti-trots att är kollektivanslutna till socialdemokraterna. Ett antal har dessutom av egen fri vilja ansökt om medlemskap i något av våra olika politiska partier. Genom tillkomsten av storavdelningar har kollektivanslutningen fått en helt ny och i vissa fall helt absurd dimension. Beslut om kollektivanslutning fattas ofta på de olika avdelningarnas representantskap. Till dessa får de olika sektionerna sända representanter. Genom detta förfarande har den enskilde inte ens möjlighet att närvara när beslut fattas om hans/hennes politiska hemvist. I stället avgör andra personer denna för demokratin så väsentliga fråga. Om en LO-ansluten får reda på att han har blivit tvångsansluten finns det en formell möjlighet att avsäga sig sitt påtvingade medlemskap genom att skriftligt reservera sig. Socialdemokraterna inom LO försöker dock ofta sabotera detta, som detta förfarande naturligtvis inte rubbar de grundläggande felaktigheterna i systemet. Trots att man reserverar sig - och därmed avslöjar sin grundlagsskyddade valhemlighet - får man inte tillbaka de medel som egentligen går till det socialdemokratiska partiet. I stället straffas man och får betala en högre avgift till facket än sina socialdemokratiska fackföreningskamrater. Ett exempel på de svårigheter som kan möta dem som reserverar sig eller protesterar mot kollektivanslutningen ar behandlingen av en Metallmedlem i . Medlemmen i fråga skrev valrörelse på ett upprop som krävde att kollektivanslutningen avskaffades. Han erhöll nedanstående brev från den lokala verkstadsklubben. Vid senaste medlemsmöte den . 1976 behandlades, med krav från medlemmar, Din medverkan i en annonskampanj riktad mot vårt Förbund i samband med valrörelsen. Annonsen införd bl. a. i var vilseledande i det mottot att Du aldrig varit kollektivansluten till SAP. Aldrig heller tvingats bli kollektivansluten som påstods i annonsen. Mötet beslutade, med stöd av 13 § i våra stadgar, att undertecknad skulle tilldela Dig en varning. Offentligt bör Du ta tillbaka den vilseledande uppgiften. Vid eventuellt upprepade stadgebrott kommer uteslutning att diskuteras. Utformningen av verkstadsklubbens skrivelse visar inte bara att man dåligt satt sig in i vad som sägs i den kritiserade annonsen utan även synes ha överskridit sina befogenheter när man uppdragit åt sin ordförande att utdela en varning. Normalt tillkommer nämligen sådana befogenheter endast avdelningen. Trots socialdemokraternas ihärdiga försök att försvåra möjligheten att reservera sig finns det många exempel på hur betydligt fler har reserverat sig mot beslutet än de som var med om att fatta det. Fem gånger så många som beslöt om kollektivanslutningen har anmält reservation mot beslutet. Genom att fackföreningsmedlemmar kan reservera sig har socialdemokraterna inom LO tillgång till ett mycket vittförgrenat och utförligt åsiktsregister över fackföreningsmedlemmar som inte är socialdemokrater. Detta register används dess värre flitigt av de aktiva socialdemokraterna för att hindra dugliga personer med en annan politisk uppfattning från att få förtroendeuppdrag inom LO. Det förekommer t. o. m. att de glöms bort vid uppgörandet av förslag till AMS-utbildning, tilldelning av semesterstugor och liknande. Debatten kring åsiktsregistreringen inom ramen för säkerhetspolisens arbete var intensiv och blossade åter upp i anknytning till den s. k. IB-affären. a. som ett resultat av dessa debatter stadgas det i den nya regeringsformens 2 kap. 2 §: Anteckningar om medborgare i allmänt register får ej utan hans samtycke grundas enbart på hans politiska åskådning. Diskussionen kring den form av åsiktsregistrering som den kollektiva partianslutningen innebär har fört en mycket undanskymd tillvaro. De nya löneutbetalningssystemen är inlagda på data, liksom t. ex. även de fackliga organisationernas medlemsregister. De nya dataregistren aktualiserar på dessa punkter flera frågor, t. ex.: Har något fackligt organ ett centralt register över t. ex. antal på politisk grund avgivna reservationer mot kollektivanslutningen? Har det socialdemokratiska partiet ett dataregister över medlemmar som kollektivt anslutit sig till partiet? Finns det inom någon offentlig myndighet på central eller regional nivå någon form av register, t. ex. i något av de tidigare berörda löneutbetalningsregistren, där det även finns anteckningar t. ex. huruvida personen i fråga har reserverat sig eller kollektivt anslutits till det socialdemokratiska partiet? (Ju 1977:01) bör ges i uppgift att granska huruvida det i samband med den kollektiva anslutningen av anställda fackföreningsmedlemmar även förekommer någon form av åsiktsregistrering stridande mot ovannämnda stadgande i regeringsformen i t. ex. offentliga löneregister eller liknande. har kritiken mot kollektivanslutningen ökat både bland den allmänna opinionen inom LO och bland politiska debattöreräven inom det socialdemokratiska partiet. Ett exempel på detta är LO:s egen tidning som åter framförde sin uppfattning att kollektivanslutningen borde avskaffas. I anslutning till artikeln uttalade sig ordförandena i Handels resp. att det kanske var dags att avskaffa kollektivanslutningen, medan ordföranden i Transport instämde i uppfattning. Det bästa vore att SAP själv tog upp frågan angående avskaffande av kollektivanslutningen och att förbundsavdelningarna brände upp det ev. register på ickesocialdemokrater som existerar. Dess värre tycks viljan inom LO och SAP till dessa steg inte vara så utbredd att man ännu är beredd att vidta sådana åtgärder. Därför ankommer det på , som bl. a. har till uppgift att värna om de demokratiska fri- och rättigheterna, samt det socialdemokratiska partiet att avskaffa kollektivanslutningen. majoritet har uttalat sig mot kollektivanslutningen utan att detta har fått någon effekt. Kvar står därför endast möjlighet att lagstifta mot kollektivanslutning av medlemmar till ett politiskt parti och grundlagsskydda den enskildes rätt att enbart bli medlem i en viss organisation av egen fri vilja genom eget initiativ. En sådan lagstiftning bör primärt inte reglera de fackliga organisationernas handläggande av denna fråga utan snarare de politiska partiernas sätt att rekrytera medlemmar. Det är ett rimligt villkor att de politiska partierna åläggs att vid rekrytering av medlemmar endast få ansluta de medborgare som genom ett eget initiativ, av fri vilja, ansöker om medlemskap. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen anhåller om förslag till lag om förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti, 2. att beslutar hos regeringen anhålla att rättighetsskyddsutredningen får i uppdrag att utreda huruvida offentliga myndigheter, t. ex. via dataregister för löneregistrering, med anledning av kollektivanslutningen noterar de kollektivanslutnas politiska uppfattning. () ()