mot · G102536 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:65 om vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret I regeringens propsition 1977/78:65 framläggs förslag om vissa ändringar av försvarets fredsorganisation, innebärande bl. a. att (Lv 5) skall läggas ned. I allt väsentligt följer propositionen de förslag som framlagts av försvarets fredsorganisationsutredning (FFU) i slutbetänkandet del 2. I föreliggande motion tar vi till granskning upp förslaget om nedläggning av 5 och de motiv för detta som redovisas i propositionen och av FFU. Vi anser att - speciellt i län med sysselsättningssvårigheter - varje nedläggning av en statlig verksamhet, såväl civil som militär, ej får ses endast från ekonomisk synpunkt för den berörda verksamheten utan även måste bedömas mot bakgrund av åtgärdens regionalpolitiska och samhällsekonomiska konsekvenser. Att ersätta de ca 210 arbetstillfällen som bortfaller vid nedläggning av 5 skulle säkerligen kosta samhället mer än de eventuella inbesparingar i försvarsbudgeten som nedläggningen kan komma att leda till. Lv 5:s utbildningsmöjligheter måste anses vara goda. Markfrågan utgör icke ett hinder för fortsatt verksamhet. En nedläggning av 5 skulle innebära att luftvärnets bästa skjutfält, Åstön, dels skulle bli mindre utnyttjat, dels dyrare att driva. Avvecklingen av Lv 5 skulle även leda till ökade investeringsbehov vid andra Lv-regementen som kapitalförluster uppstår i . Andra skäl som talar mot en nedläggning av regementet är värnpliktssociala nackdelar, ökade kostnader för vämpliktsresor, försämrad befälsrekrytering och negativa följder för personalen på grund av förflyttning. Den försvagning av mobiliserings- och insatsberedskapen som efter en nedläggning skulle uppstå i Sundsvallsområdet med dess strategiskt viktiga industrier och kommunikationsleder är även betänklig. Remissinstansernas kritik av FFU:s redovisningar och bedömningar har inte vederlagts i propositionen, och en samlad bedömning av konsekvenserna av en nedläggning av 5 saknas. Våra försök att bedöma konsekvenserna av en regementsnedläggning leder oss till att hemställa att liksom 1958 bör avvisa förslaget om nedläggning av 5. Vid Lv 5 jämte miloverkstaden finns f. n. En nedläggning av regementet skulle innebära ett bortfall av ca 210 helårstjänster. I propositionen återges tyvärr olika uppgifter härom på grund av FFU:s ej aktuella redovisning, och på s. 18 anges felaktigt att nedläggningen direkt skulle beröra endast 180 anställda. Även storleken på grundutbildningskontingenten vid Lv 5 anges olika i olika delar av propositionen. På s. 6 återfinns den rätta uppgiften, nämligen att den uppgår till ca 435 värnpliktiga, medan på s. 18 den endast anges till 370 st. Som utgångsläge för bedömning av frågan om regementets nedläggning är det väsentligt att räkna med såväl det rätta antalet indragningshotade arbetstillfällen som antalet som får sin värnpliktsutbildning vid Lv 5. De lägre talen härrör från FFU och har okritiskt citerats i propositionen men är i varje fall ej aktuella f. n. Även om en nedläggning av 5 främst drabbar Sundsvallsområdet, måste frågan ses från hela läns synpunkt. Att kämpat och kämpar med sysselsättningssvårigheter är väl känt. Länet präglas av låg sysselsättningsgrad, och man har svårigheter att skapa nya arbetstillfällen. Huvuddelen av de nya arbetstillfällena är resultat av lokaliseringspolitiska insatser i form av lån och bidrag eller omlokalisering av statlig verksamhet. Nära 5 000 arbetstillfällen har tillkommit i genom lokaliseringspolitiskt stöd, och länet har av detta fått större andel än något annat län, nämligen . Genom omlokalisering har ca 560 arbetstillfällen tillförts länet. Men trots samhällsinsatserna ligger länet långt under riksgenomsnittet i vad gäller sysselsättningsgrad. För att nå upp till riksgenomsnittet skulle det exempelvis fordras 8 000 fler arbetstillfällen än som f. n. finns. hade 1978-0101 preliminärt 268 433 invånare. angav i sitt beslut om planeringsnivåerför länen ramen 265 000-280 000 invånare i och att planeringen i länet primärt skall inriktas på den övre delen av befolkningsramen, dvs. omkring 275 000 invånare. Med hänsyn till sysselsättningsläget, befolkningsutvecklingen och målsättningar måste varje nedläggning av arbetstillfällen i länet bedömas mycket allvarligt. I Sundsvallsområdet skedde en expansion och , vilken dock avstannat. Även i och kommuner är sysselsättningsgraden under riksgenomsnittet, och området skulle t. ex. behöva 1 800 fler nya arbetstillfällen än en rimlig sysselsättningsprognos visar för att då nå upp till riksgenomsnittet. Länet och Sundsvallsområdet behöver alltså i mycket hög grad de mer än 200 arbetstillfällen som Lv 5 har och de 150 å 200 arbetstillfällen inom servicenäringar m. m. som regementets verksamhet ger underlag för. Mot bakgrund av svårigheterna att skapa nya arbetstillfällen i måste en eventuell nedläggning av 5 ses från regionalpolitisk och total samhällsekonomisk synpunkt. blir närmast på vad sätt och till vilken kostnad för samhället motsvarande antal långsiktigt säkra arbetstillfällen kan skapas. Svårigheterna har berörts i föregående avsnitt, och kostnaden för samhället att ersätta drygt 200 arbetstillfällen är betydande. Inom industrin kan investeringskostnaden per nytt arbetstillfälle beräknas till . Med i statligt lokaliseringsbidrag blir enbart statens direkta subvention nära 20 milj. kr. vid en utbyggnad för 200 sysselsatta. Direkta och indirekta kostnader för att utlokalisera ett statligt verk med ca 200 sysselsatta uppgår sannolikt till motsvarande kostnad. Sådana kostnader måste tas med vid en samlad bedömning av frågan om nedläggning eller bibehållande av Lv 5. Effekterna av statsmakternas strävan att bygga ut och differentiera arbetsmarknaden i Sundsvallsdistriktet genom lokaliseringsstöd och utlokalisering av statlig förvaltning kommer att starkt försvagas om FFU:s och regeringens förslag till nedläggning genomförs. Det skulle upplevas som om staten ger med den ena handen och tar tillbaka med den andra. Från kommunalekonomisk synpunkt skulle enbart bortfallet av kommunalskatt från de anställda vid 5 utgöra minst 2 milj. kr. för och motsvarande per skattekrona. De regionalpolitiska synpunkterna har ej tillräckligt beaktats vid FFU.s bedömning av frågan om nedläggning av 5 trots regeringens tilläggsdirektiv , som innebar att utöver olika militära bedömningar skulle fästas vikt vid de olika alternativens regionalpolitiska och personalpolitiska konsekvenser. Lv 5:s regionalekonomiska betydelse för har belysts i en PM av två befattningshavare vid för samhällsekonomiska studier. Deras slutsats är att en nedläggning av regementet knappast är entydigt lönsam. I alla händelser rör det sig om i sammanhanget små belopp. Regionalpolitiken och personalpolitiska konsekvenser måste därför tillmätas stor betydelse. De regionalpolitiska följderna av en nedläggning av 5 har inte fått en allsidig belysning vare sig i FFU:s slutbetänkande eller i propsitionen. Trots remisskritiken mot FFU:s slutbetänkande saknas i propositionen beräkningar av de regionalpolitiska konsekvenserna och samhällskostnaderna för att kompensera en regementsnedläggning. Länsstyrelsernas i och kritik bemöts inte i propositionen, utan departementschefen konstaterar enbart att i likhet med huvuddelen av remissinstanserna biträder jag i huvudsak fredsorganisationsutredningens förslag till strukturrationalisering av arméns fredsorganisation. saknar alltså inför propositionsbehandlingen ett beslutsun derlag för att kunna bedöma de verkliga samhällskostnader som skulle bli följden av exempelvis Lv 5:s nedläggning. Att regionalpolitiska hänsyn bör tas framgår av årets budgetproposition bilaga 17 s. 94 där det framhålls: Försvaret har stor betydelse för sysselsättningen på många orter i landet och måste därmed tillmätas en viktig roll för den regionala utvecklingen. De regionalpolitiska synpunkterna har också i hög grad kommit att påverka lokaliseringar inom försvarssektorn. a. har nedläggningar av fredsförband varit föremål för regionalpolitiska överväganden. Försvarssektorn kan inte heller fortsättningsvis ses isolerad från samhällsplaneringen. Den besparing som FFU beräknat skulle bli följden av en nedläggning av 5 på drygt 100 milj. kr. måste som flera remissinstanser framhållit sättas i fråga, eftersom besparingarna på vissa områden äts upp av ökade kostnader inom andra områden. Investeringarna måste öka vid de regementen som skall överta den värnplikts- och repetitionsutbildning som sker vid Lv 5. uppstår kapitalförluster i anläggningarna i när Lv 5 avvecklas. Praktiskt taget all repetitionsutbildning för vilken Lv 5 är ansvarig genomförs på skjutfält. Lv 5 är luftvärnets största repetitionstubildningsförband. Vid en nedläggning av 5 måste dess repetitionsutbildningsansvar fördelas på andra förband. Lv 5 är repetionsutbildningsmyndighet förutom för Lv-förband även för ett stort antal värnkanonkompanier. Med hänsyn till skjutfältets lämplighet även för denna typ av utbildning och de omfattande investeringar som gjorts är det helt nödvändigt att även fortsättningsvis förlägga den till . FFU har inte lämnat förslag hur Åstöns skjutfält skall utnyttjas vid en eventuell nedläggnig av Lv 5 utan endast angivit (bilaga 1 s. 13) att fältet skall behållas. Inte heller av propositionen framgår vilka planer som föreligger beträffande Åstöns skjutfält. Hur osäkra beräkningarna av ekonomiska vinster efter en nedläggning av 5 är framgår kanske främst av att FFU i bilaga nr 1 s. 13 redovisat sin lönsamhetsberäkning vid nedläggning av 5, utvisande att besparingarna skulle överstiga merkostnaderna med 38,8 milj. kr. Chefen för armén, som granskat FFU:s beräkningar, kommer fram till en besparing av endast 18,3 milj. kr., i kalkylen återgiven i bilaga nr 2 till hans remissyttrande . Här föreligger alltså en skillnad på drygt 20 milj. kr. mellan FFU:s och chefens för armén lönsamhetsberäkning, av allt att döma på grund av att chefen för armén försökt ta med samtliga ekonomiska effekter. Kasernbyggnader m. m. i har prisläge av de militära myndigheterna uppskattats till ca 27 milj. kr., och har investeringar för 10,18 milj. kr. Något större altemativvärde på byggnaderna torde man ej kunna räkna med. Eventuellt måste rivning ske innan marken återlämnas till kommunen enligt avtal . från Lv 5 ligger luftvärnets bästa skjutfält, Åstön. En nedläggningav regementet skulle leda till dels lägre utnyttjande, dels dyrare drift av detta fält, även på grund av längre resor för att genomfora utbildning där. Man skall även i beräkningarna ta med kostnadsökningar för samövningar med infanteriförband, ökade vämpliktssociala kostnader, kostnadsökningar på grund av att utbildad fast personal slutar i samband med nedläggning m. m. Något klarläggande av de ekonomiska konsekvenserna återfinns ej i propositionen, varför ej heller här kan anses ha ett erforderligt beslutsunderlag. Lv 5:s nuvarande markanvändning i innebär ingen konflikt med hänsyn till den fysiska riksplaneringen. Föreliggande översiktliga fysiska planer för innehåller ej annat än att Lv 5 skall behållas inom sitt nuvarande område med den övningsmark som utnyttjas. Från kommunens sida har man med tidigare utredare diskuterat ytterligare markupplåtelser för Lv 5, varför kommunen i sitt remissyttrande över FFU:s förslag fann det egendomligt att bristen på övningsmark åberopas som motiv för en nedläggning. Det påpekades därvid även av kommunen att någon bebyggelse som hindrar utnyttjande av markområdet söderom Lv 5 ej finns närmare än söderut vid . När FFU fastslagit att Lv 5 har otil Iräcklig tillgång på övningsmark och att Lv 5:s övningsareal i och i anslutning till kasemområdet är utomordentligt begränsad, synes man helt ha bortsett från dels att utbildningsbetingelserna i markstrid är bättre än som förutsätts med ledning av övningsfältets yta, eftersom regementet har tillstånd att använda intilliggande kommunalägda mark, dels tillgången till skjutfält, dels även utvecklingsmöjligheter på grund av att intressekonflikter gällande markanvändningen ej föreligger. Chefen förarmén framhåller i sitt remissyttrande att han,efteratt ha yttrat sig om föreslagna nedläggningar från personalsynpunkt, "delar dock inte FFU:s uppfattning att Lv 6 utbildningsbetingelser är bättre än de vid Lv 5. Med hänsyn till tillgången på skjutfält har Lv 5 sammantaget bättre utbildningsbetingelser. Uppenbart är att marktillgångarna är goda för Lv 5 och att markfrågorna ej kan vara ett argument för avveckling om vi jämför med övriga Lvregementen. Som jämförelse kan nämnas det som framhålles i propositionen (s. 45), nämligen att både och anfört att området för Lv 6:s skjutfalt vid är av intresse för bl. a. frilufts- och bostadsändamål, varför fältet troligen endast kan ligga kvar under en övergångstid. Personal- och värnpliktssociala frågor Samtliga personalorganisationer vid Lv 5 har motsatt sig en nedläggning av regementet liksom de värnpliktiga. Vid en eventuell nedläggning är det sannolikt att en stor del av den fast anställda befälspersonalen ej kommer att flytta från om de möjligen kan få något annat arbete på orten. Detta försvårar i hög grad rekryteringen av befäl och tekniker till de nya utbildningsorterna. Enligt FFU är just rekryterings- och vakansfrågorna för truppbefäl inom armén ett allvarligt problem. Enligt chefen för armén skulle ett bortfall av t.ex. femtio befäl skapa ett utbildningsbehov motsvarande en kostnad av minst 10 milj. kr. Vid Lv 5 har befälsrekryteringen varit god och vakansläget gynnsamt jämfört med övriga Lv-förband. Upphör Lv 5, blir Sundsvallsdistriktet utan militärt förband, vilket medför att rekryteringsmöjligheterna inom detta område blir utnyttjade i mindre utsträckning än med ett regemente på orten. För de värnpliktiga betyder nedläggningen längre resor och högre reskostnader. av de värnpliktiga rekryteras direkt från närområdet med möjlighet till dagliga resor till hemorten. Närheten till hemorten har stor betydelse för trivseln och utbildningsresultatet. Över huvud taget är trivseln och därmed utbildningsresultaten bra vid Lv 5. Att trivsel råder bevisas bl. a. av att även värnpliktiga som kommer från andra delar av landet starkt understrukit de goda förutsättningarna och vikten av bibehållande av regementet. För vissa ungdomar är det av familjeskäl, yrkesskäl eller av andra omständigheter speciellt betydelseefuilt att de kan få fullgöra sin vämpliktsutbildning inte alltför långt från hemmet. Läggs Lv 5 ned, skulle alla ungdomar i ett område med ca 110 000 invånare berövas möjligheten att - om de har speciella behov - kunna få göra sin värnplikt nära hemmet. Som följd härav kommer fler än f. n. att inte klara av tjänstgöringen. Troligen skulle därför en regementsnedläggning medföra att fler värnpliktiga än f. n. skulle komma att avbryta grundutbildningen. En nedläggning av 5 innebär att Sundsvallsområdet - med för landet strategiskt viktig industri, hamn och flygplats samt förbindelser på järnväg och landsväg i vitala riktningar - förlorar den grundberedskap som Lv 5 svarar för. En indragning av Lv 5 skulle innebära att hela området från till blir utan ett fredsorganiserat luftvärns förband. Vidare ter sig en indragning av ett luftvärnsförband som ett steg tillbaka i en situation när förbandsslaget fått ökad betydelse genom den utveckling med en mera avancerad teknik som skett med bl. a. robotar. Både av överbefälhavaren och chefen för armén bedöms en nedläggning negativt från operativa utgångspunkter. Arméchefen påpekar dessutom att ett bortfall av ett luftvärnsförband inom nedre militärområde minskar de andra förbandens inom militärområdet möjligheter till samövningar med luftvärn. Detta är en klar nackdel, inte minst för befalsutbildningen. Även frivilligutbildningen är av stor betydelse för försvarsmakten. Lv 5 har ett gott samarbete med frivilligorganisationerna, och de sluter helt upp bakom kravet på bevarande av regementet. Från försvarssynpunkt är det även viktigt att allmänheten har en positiv syn på försvaret. Lv 5 har utan tvivel bidragit till att skapa goda förhållanden mellan militära och civila intressen samt mellan försvaret och allmänheten ett samarbete har t. ex. byggts upp mellan regementet och idrottsrörelsen i . Många stora idrottstävlingar i Sundsvallsdistriktet skulle ej ha kunnat genomföras utan Lv 5:s ledning och medverkan. , bakom vilket står 240 föreningar, har i skrivelse framhållit att en nedläggning av 5 otvetydigt skulle innebära stora olägenheter för både bredd- och elitidrotten i distriktet. Som framgår av redovisningen i denna motion medför en nedläggning av 5 många negativa konsekvenser. Flera remissinstanser har även framfört kritiska synpunkter. i och har bestämt motsatt sig nedläggning av 5. LO anser att FFU:s förslag, vilka nu godtagits i propositionen, innebär så betydande förändringar ur personal- och värnpliktssynpunkt att de blygsamma kostnadsbesparingarna inte kan motivera en sådan omfattande omlokalisering och avveckling som föreslås. Enligt LO:s mening torde inte heller samtliga kostnader som orsakas av de värnpliktigas längre reseavstånd ha belastat kalkylen. I likhet med kan LO därför ej tillstyrka en nedläggning av bl. a. Lv 5. /SR framhåller angående förslaget att lägga ned Lv 5: Operativa', värnpliktssociala och utbildningsmässiga skäl talar för att Lv 5 bibehålls. Utbildningsbetingelserna syns inte vara oacceptabla som FFU anger. Snarare syns de vid övergång till RB 70-utbildning vara goda vid regementet. Härtill kommer att man disponerar ett utmärkt skjutfält. En nedläggning av 5 ökar belastningen vid andra luftvärnsförband utan att de får erforderliga förstärkningar av utbildningspersonal, eftersom avgångarna blir stora . Risk finns därför att utbildningsresultaten inom Från dessa utgångspunkter anser /SR det vara mycket tveksamt om besparingarna genom Lv 5:s nedläggning är så betydelsefulla att de negativa effekterna kan godtas. Enligt vår uppfattning är det nödvändigt att inför beslut om eventuell nedläggning av ett regemente beakta alla konsekvenser och i vad gäller kostnaderna ej enbart se till kostnader som redovisas under försvarsbudgeten utan även de totala samhällskostnaderna och följderna för samhället i stort. 1958 framlade den dåvarande regeringen förslag om nedläggning av 5. avvisade detta förslag. När nu på nytt förslag framlagts om nedläggning är det uppenbart att de som sökt bedöma de totala effekterna av eventuella vinster av en nedläggning mot nackdelarna från total samhällsekonomisk synpunkt avstyrkt eller ställt sig mycket tveksamma till förslaget om nedläggning. Som påpekats av oss i olika avsnitt är vissa uppgifter om Lv 5 i FFU:s slutbetänkande icke aktuella. Vidare har FFU och arméchefen kommit till avsevärt olika resultat vid beräkning av lönsamheten av att lägga ned Lv 5. Varken i FFU:s betänkande eller i propositionen har det presenterats ett material som visar att vid sammanvägning av samhällsekonomiska, regionalpolitiska, försvarsekonomiska, operativa, beredskaps-, rekryterings-, värnpliktssociala och utbildningsmässiga m. fl. synpunkter en nedläggning av 5 skulle vara motiverad. Eftersom ett sådant material saknas bör , liksom 1958,avvisa förslaget om nedläggning av 5. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala att Lv 5 skall bibehållas. HÄKAN () ()