mot · G20232 · 1978-11-06 00:00:00 — 1978/79 32-36 av i Kumla m. fl. med anledning av propositionen 1978/79:12 om underhåll till barn och frånskilda, m. m. De förslag avseende förändringar i reglerna om underhållsbidrag till barn vilka läggs fram i propositionen 1978/79:12 är på flera sätt av positiv betydelse. Förslagen får dock endast ses som ett steg på vägen i reformarbetet och är i viktiga avseenden otillräckliga. Det är således angeläget att fullfölja reformsträvandena i syfte att nå fram till mera precisa och finslipade bedömningar, vilka är sådana att båda föräldrarna kan uppleva dem som rättvisa. Varje resonemang om underhållsbidrag till barn måste utgå från rimliga uppskattningar av vad barn faktiskt kostar. Det gäller att kunna bedöma vad barn egentligen kostar, hur kostnadsansvaret fördelas mellan föräldrarna och samhället och sedan fördelas mellan föräldrarna inbördes. 1 propositionen 1978/79:12 görs vissa antydningar i denna riktning, men diskussionen kan med fördel fördjupas och genomföras mera i detalj, förslagsvis efter följande linjer: 1 talas uttryckligen om kostnaden för barnets uppehälle och utbildning (FB7:1) liksom om kostnaden för barnets underhåll (FB 7:2). Givetvis anger principen om skilsmässobarnens bibehållna standard vissa gränser såväl uppåt som nedåt. Vid fastställande av underhållsbidrag måste man således fästa stort avseende vid den helt avgörande frågan om barns faktiska levnadskostnader. Rimliga uppskattningar måste komma till användning. Ett exempel är Sparbankernas Budgetrådgivning i en broschyr, Fickekonomen 1978. Enligt broschyren kan barns levnadskostnader uppskattas till åtminstone 7 000 å . för barn upp till skolåldern och stigande till 10 500 å . för barn och sedan ytterligare något dyrare i de övre tonåren. Vårdkostnader, av varierande storlek, tillkommer för de flesta mindre barn. I samband med faktiskt utövande av umgängesrätten - vanligen förlagda till fritiden eller ungefär en fjärdedel av året - kan man utgå från att den underhållsskyldige själv direkt bekostar en andel av barnets levnadskostnader. Man kanöverslagsvis räkna med 25 96 av löpande utgifter såsom mat, 50 96 av fritids- och feriekostnader och av klädkostnader. Resultatet bör ligga i storleksordningen runt 20 96 eller något mer av barnets levnadskostnader. (Utanpå detta kommer ju dessutom utgifter åtminstone för en del kläder och för barnets säng.) I sägs uttryckligen att i kostnaden för barnets underhåll skall var och en av föräldrarna taga del efter sin förmåga (FB 7:2). Trots den utveckling i samhället som bl. a. medfört att kvinnor i allt större utsträckning förvärvsarbetar och trots att frånskilda mäns förvärvsintensitet sjunkit (och är lägre än frånskilda kvinnors, jfr SOU 1975:90, s. 66) ägnas frågan om vårdnadshavarens - vanligen mammans - försörjningsförmåga endast ett mycket marginellt intresse. Närmast verkar man utgå från att i princip är det likgiltigt hur stor inkomst vårdnadshavaren har. Detta bör heller inte förvåna. Utan minsta precisering av barnets levnadskostnader är det naturligtvis en både praktisk och teoretisk omöjlighet att på något sätt bedöma hur dessa, då helt okända, kostnader skall kunna fördelas mellan föräldrarna. Den alternativa, ekonomiskt realistiska vägen är ändå så enkel. Det gäller att i stället för nuvarande oordning hyfsa kalkylerna till att i varje ifrågavarande fall verkligen avse barnets faktiska levnadskostnader, med påslag för eventuella vårdkostnader och med avdrag för barnbidrag och vårdnadshavarens skattereduktion. Av avgörande betydelse är sedan i vilken omfattning umgängesrätten utövas. Och först därefter kan frågan uppstå om fördelning av resterande kostnadsansvar mellan föräldrarna, där hänsyn kan och bör tas till eventuella löneskillnader eller eventuella skillnader i faktiska hyreskostnader. Ett kalkylexempel av detta slag presenteras här för ett barn, 10 å , där umgängesrätten utövas. Barnets levnadskostnader 11 940: Eventuellt förmögna föräldrar 0: 1) Med hänsyn tagen till lön, skatt och faktiska hyreskostnader är försörjnings Summa 11 940: 2 260:1 800: Mamman betalar (ev.) Pappan betalar (ev.) 3 940:3 940: 2) Under umgängesrätten betalar den underhållsskyldige själv redan Den underhållsskyldiges kostnadsansvar Under umgängesrätten betalas Källa: Sparbankernas Budgetrådgivning. "Fickekonomen 1978", s. 19. Att en viss uppjustering av underhållet måste företas vart tredje å femte år beroende på att barn växer och deras levnadskostnader undan för undan stiger något, är på inget sätt ett oöverstigligt problem. Redan nu klarar man ju de årliga uppjusteringarna beroende på inflationen. Det enklaste sättet att gå till väga för att få fram siffermaterialet förefaller vara att i samarbete med får uppdraget att utarbeta rimliga uppskattningar av barns faktiska levnadskostnader. Sådana uppskattningar är uppenbarligen värdefulla även vid andra familjepolitiska diskussioner, såsom rörande barnbidragen eller bostadsbidragen. De skulle också avsevärt underlätta diskussioner om underhåll till barn vid skilsmässor, liksom diskussionen om de ekonomiska spörsmålen i fall av gemensam vårdnad. 1. att hos regeringen begär att det utarbetas rimliga uppskattningar av barns faktiska levnadskostnader, 2. att som motiv till den föreslagna lydelsen av 7 kap. 1 § gör uttalanden om beräkning av underhållsbidrag till barn i enlighet med beräkningsgången i kalkylexemplet i denna motion. () i Kumla () () () ()