ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021743 · 1978-02-08 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:87 om statligt engagemang inom handelsstålsindustrin, m. m. I propositionen 1977/78:87 har regeringen anlagt en mycket kortsiktig och negativ syn på den svenska handelsstålsindustrins framtid. Detta gäller främst vad beträffar behandlingen av planerna på en utbyggnad och ökad förädling av stålproduktionen vid i . Det av fattade beslutet om byggnationen av 80 förändrades 1976 till en produktion av 2,5 milj. ton , som utbyggnad av valsverkskapaciteten skulle ske. Därigenom skulle en högre förädlingsgrad av företagets produkter åstadkommas. Detta riksdagsbeslut avsågs ge lika många nya arbetstillfällen, 2 300, som angavs beslut. beslöt att lägga upp planeringen i tre etapper. Efter en finansiell rekonstruktion skulle valsverkskapaciteten byggas ut. Därefter kunde en utbyggnad av ämnesproduktionen ske. Den socialdemokratiska riksdagsgruppen ställde sig bakom denna inriktning i ett uttalande . Som NJ uttalat måste det i längden vara riktigt att en större del av järnmalmen förädlas i . Det är därför vår uppfattning att en utvecklingsplan bör läggas upp inom för att förverkliga de av beslutade 2 300 nya arbetstillfällena till . Det är vidare vår uppfattning att i denna plan en utbyggnad av NJA:s valsverkskapacitet bör komma till stånd och att därefter den metallurgiska kapaciteten skall byggas ut. Åtgärderna är en förutsättning för en positiv utveckling såväl för som för stålindustrin i hela . Målet för svensk stålindustri måste vara en ökad förädling och ett minskat beroende av importerat stål. För att klara den målsättningen krävs ett planmässigt tillvaratagande av alla resurser som ligger i människors kunnande, i anläggningar, råvaror och kapital. är den landsdel som drabbas hårdast av den rådande lågkonjunkturen. Den viktiga lönsamhetsbedömningen av NJA:s utbyggnad måste därför också vägas mot de samhällsekonomiska konsekvenserna och det från regionalpolitisk synpunkt betydelsefulla engagemang som den statliga industrin i svarar för. 1 1977/78. Med stöd av det anförda hemställer vi att i anledning av propositionen 1977/78:87 beslutar uttala att bör åläggas att utarbeta en utvecklingsplan för att förverkliga riksdagsbeslutet om 2 300 nya arbetstillfällen till . () () () () () ()
mot · G1021747 · 1978-02-08 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:89 om särskild ersättning till kommun Sveket i NJA-frågan drabbade hårt folk och inte minst Luleåborna. kommun gjorde stora satsningar för att svara mot planerna på ett utbyggt NJA. Men då planerna sveks stod kommunen där med stora satsningar till ingen nytta. kommun har begärt ersättning av staten för de kostnader som kommunen åsamkades genom anläggningar m. m. som inte kan utnyttjas. Kommunen begär ersättning med inalles . Till detta måste ränta läggas för kostnader för försenad utbetalning från till dess utbetalning kan ske. Regeringen prutar på kommuns skäliga anspråk, vilket icke kan godtas. Kommunen har handlat i god tro efter riksdagsbeslut och statliga planer som sedan helt utanför kom munens kontroll och inflytande övergivits av statsmakterna. Detta gör att staten bör ersätta kommun förde utlägg kommunen bevisligen haft i samband med den planerade 80byggnationen som icke blev av. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att ett anslag, Särskild ersättning till kommun, skall utgå med . plus ränta fr. o. m. till dess betalning sker, i enlighet med den framställning som föreligger från kommun. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G1021756 · 1978-02-28 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:81 om vissa kommunala trafik- och trafiksäkerhetsfrågor Förordningen angående yrkesmässig automobiltrafik m. m. utfärdades . Av de ursprungliga 46,§§ i förordningen är fem numera upphävda. Sex paragrafer är helt oförändrade . Alla de övriga 35 bestämmelserna har ändrats en eller . Som exempel kan nämnas att ändringar i de paragrafer som berörs i prop. 1977/78:81 gjorts 1951,1957, 1964, 1967, 1970, 1971, 1972, 1974 och 1977. Men härutöver har ändringar skett 22 gånger i någon eller några av övriga bestämmelser. I och för sig kan det inte resas några invändningar mot att ändra enstaka opraktiska eller olämpliga lagregler i en lag eller författning vars övriga regler synes fungera. Det är tvärtom rationellt. Men om systemet används så ofta som i trafikpolitiken medför det också tydliga nackdelar. Vi tänker i detta fall på lagspråket. Vi vill inte hävda att den var mera lättläst då, men vill bestämt påstå att det författningsspråk som troget levt kvar genom 31 ändringar i varje fall står helt i strid med dagens strävanden att skriva lagtext så, att den som berörs av lagstiftningen lätt kan sätta sig in i den. Vi vill påstå att YTF är ett skolexempel på s. k. krånglig byråkratsvenska. Meningarna är långa och bisatserna många. Huvudregel och undantag blandas i samma mening eller stycke, så att det blir svåröverskådligt. Texten är fylld med ord och uttryck som var vanliga i kanslisvenskan för många årtionden sedan men borde vara utrensade. Författningen kallas förordning trots att den med numera vedertaget språkbruk är en lag. Vi vill också erinra om att i en utgiven promemoria om språket i lagar och förordningar nämns också många av de uttryck som fortfarande finns i YTF som exempel på mer eller mindre föråldrade ord och uttryck som vanligen eller ofta kan ersättas med andra uttryck. Orsaken till denna otympliga lagtext är naturligtvis att den ursprungliga författningen skrevs och att huvudregeln vid lagändringar är att stilbrott i texten bör undvikas. Enligt vår mening sätter regeln dock vissa gränser för hur länge en gammal lag kan och lagas. I nämnda promemoria påpekar författaren att vid ändring eller tillägg i författning bör den nya texten utformas så, att den inte alltför påtagligt avviker från den som redan gäller. Han tillägger emellertid att också vid ändring eller tillägg i en författning gäller självklart huvudregeln, att man skall skriva kort, klart och enkelt. Vi vill också erinra om ett uttalande i promemorian om att inte minst på områden där folk i allmänhet måste kunna tolka författningstext får höga krav ställas på att stilen är enkel och lättfattlig. Med vad vi nu anfört har vi velat visa att det är dags för en annan typ av ändring i YTF än de 31 tidigare. Vi har i sak inga invändningar mot den trettioandra ändringen av YTF som regeringen nu föreslår. Däremot vill vi bestämt yrka på att den trettiotredje ändringen blir en fullständig revision av lagen, så att förordning om yrkesmässig automobiltrafik äntligen kan förpassas till . Mot bakgrund av det anförda hemställes, att ger regeringen till känna de synpunkter som anförts i motionen.
mot · G1021757 · 1978-03-01 00:00:00 — 1977/78 1757-1758 Motion 1977/78:1757 av med anledning av propositionen 1977/78:81 om vissa kommunala trafik- och trafiksäkerhetsfrågor m. m. har i det i propositionen 1977/78:81 intagna forfattningsförslaget avseende ändring i vägtrafikkungörelsen ålagts skyldighet att föra liggare över lokala trafikföreskrifter, gemensam för samtliga myndigheter som skall meddela sådana föreskrifter. Eftersom polismyndigheten blir den enda av dessa myndigheter som inte skall meddela sådan lokal trafikföreskrift som skall föras in i liggaren kan det ifrågasättas om det är lämpligt att ålägga polismyndigheten denna uppgift. Det bör kunna förutsättas att polismyndigheten kan informera allmänheten om gällande trafikföreskrifter utan att själv ha det yttersta ansvaret för att föra liggaren. Det synes ligga närmare till hands att för liggaren över lokala trafikföreskrifter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande förande av liggare över lokala trafikföreskrifter. 1 1977/78.
mot · G1021758 · 1978-03-01 00:00:00 — Motion 1977/78:1758 med anledning av propositionen 1977/78:81 om vissa kommunala trafik- och trafiksäkerhetsfrågor m. m. Från skall varje länsstsyrelse ha en författningssamling. I denna skall tas in de beslut och föreskrifter som riktar sig till allmänheten. a. skall lokala trafikföreskrifter kungöras i författningssamling. Detta gäller oavsett om den lokala trafikföreskriften skall utmärkas med vägmärken eller ej. Kravet på kungörande i författningssamling av lokala trafikföreskrifter, som tillkännages genom vägmärke, har väckt åtskillig irritation hos länsstyrelserna och trafiknämnderna. Författningssamlingen är föga spridd och läst och ger därför inte något plusvärde från informationssynpunkt. Det är ett kostsamt och tidsödande förfarande att trycka författningssamlingen. Inte sällan är föreskriften ej längre gällande, då författningssamlingen är tillgänglig Behovet av publicering av lokala trafikföreskrifter tillgodoses i första hand med själva vägmärket. Dessutom skall utfärdande myndighet införa den lokala trafikföreskriften i liggare. Denna liggare är den källa ur vilken kunskap om alla detaljer kring gällande lokala trafikföreskrifter kan hämtas. och Föreningen har, som anges under punkt 7.9.5 s. 64 i propositionen 1977/78:81, gjort framställningar till regeringen för att fä undanröjt kravet på kungörande i länets författningssamling av lokala trafikföreskrifter som tillkännages genom vägmärke. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar hos regeringen anhålla att sådan ändring sker i VTK (1972:603) att lokala trafikföreskrifter som tillkännages genom vägmärken inte därutöver skall behöva kungöras i länets författningssamling. () ()
mot · G1021759 · 1978-03-02 00:00:00 — av m. fl. med anledning av skrivelse (förslag 1977/78:17) från talmanskonferensen med överlämnande av ett från utredningen angående en allmän översyn av arbetsformer avgivet förslag om ändrad mandatperiod för utskott Utredningen angående en allmän översyn av arbetsformer föreslår en ändring av utskottens mandatperiod till att gälla valperiod i stället för som varje . Vi avstår från att diskutera för- och nackdelar med denna ordning, men anser det vara oriktigt att ta ställning till en underordnad fråga som att ändra mandatperioderna innan regler för riksdagsutskottens sammansättning fastställts. Som bekant är denna fråga föremål för prövning utan att ha lett till resultat. kommunisterna hävdar att alla partier, som enligt gällande valordning är representerade i , skall ha rätt att delta i utskottsarbetet. Under de två första mandatperioderna i enkammarriksdagen fördelades utskottsplatserna efter ett procentuellt system. Denna ordning byggde på överenskommelser mellan partierna utan att vara grundad på av fastställda regler. När sådan överenskommelse inte kunde uppnås val uppstod den nuvarande orimliga situationen att kommunisterna först blev helt orepresenterat i utskotten och f. n. endast har suppleanter utan yttrande- och reservationsrätt i ett antal utskott. Då frågan om utskottens sammansättning sålunda är olöst kan vi inte biträda den föreslagna förlängningen av utskottens mandatperiod. Om den föreslagna ordningen med treårig mandatperiod varit gällande under innevarande mandatperiod skulle detta inneburit att vpk:s utskottsrepresentation inte kunnat lösas , även om regler härför utarbetats. Skulle därtill frågan om utskottens sammansättning förhalas ytterligare, kan risk föreligga för att en lösning inte kan komma till stånd ens under nästa mandatperiod. Vi kan sålunda inte se frågan om utskottens mandatperiod avskild från utskottens sammansättning. I avvaktan på en lösning av utskottsfrågan yrkar vi därför avslag på förslaget till ändrad mandatperiod. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att i avvaktan på en lösning av frågan om 1 1977/78. utskottens samamnsättning avslå förslaget 1977/78:17 angående ändrad mandatperiod för utskott. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G1021761 · 1978-03-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:96 om medelstillskott till för att upprätthålla viss sysselsätt Arbetslöshetsläget i är synnerligen allvarligt. För länet redovisas en öppen arbetslöshet på av arbetskraften, vilket är mer än dubbelt så högt som riksgenomsnittet. Regeringspolitiken har - oavsett regeringens färg - kännetecknats av att man accepterat att ekonomi präglas av låg förädling. Regeringarna har inte bara accepterat avfolkning och undersysselsättning i länet utan t. o. m. underlättat avfolkningen. Regeringarnas inställning har färgat av sig på ledningarna för de statliga företag som spelar en så viktig roll för ekonomi. Dessa företag drivs efter kapitalistiska vinstprinciper, koncentrerar sig på produktion med låg förädling och drivs inte offensivt. Detta präglar t. ex. Statsföretags begäran om 200 milj. kr. för att sysselsätta större delen av den personal som företaget betraktar som övertalig inom . Företagets planer innebär en inskränkning på mer än 300 personer . Detta kan mot bakgrund av det katastrofala sysselsättningsläget i länet icke accepteras. i har också kunnat visa en lång lista över säkerhetsarbeten som skulle kunna genomföras med det snaraste, och som skulle förbättra sysselsättningsläget. bör självfallet godkänna förslaget i propositionen men bör därutöver uttala att den icke kan godkänna sysselsättningsminskning, förrän motsvarande nya arbetstillfällen finns. bör därför hemställa hos regeringen att denna av ledningen för Statsföretag begär förslag som innebär att sysselsättningen upprätthålls i nuvarande skala. Med hänvisning till ovanstående föreslås att med godkännande av yrkandet i propositionen 1977/ 78:96 beslutar 1. att uttala att nuvarande sysselsättningsnivå skall upprätthållas inom , 2. att hos regeringen hemställa att den av ledningen för Statsföretag begär förslag som innebär att sysselsättningen vid kan upprätthållas på nuvarande nivå. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G1021762 · 1978-03-08 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:94 om höjning av bensinskatten, m. m. I propositionen 1977/78:94 upprepar budgetministern vad han framhöll i budgetpropositionen, nämligen att en höjning av bensinpriset skulle ha en gynnsam samhällsekonomisk effekt genom att den skulle leda till en minskning av förbrukningen av importerade bränslen. "En sådan relativt kraftig höjning kan beräknas ha positiva efTekter även i energipolitiskt hänseende, skriver statsrådet. Det är illusioner. Varken krigsmakten,jordbruket, industrin med alla sina kommersiella förgreningar, dealjhandeln eller den bilburna överklassen kommer att spara en droppe bensin på grund av skattehöjningen. Däremot kommer prishöjningen att ytterligare försämra ekonomin för arbetare som för sin yrkesutövning är beroende av bil. Som kommunisterna framhåller i motionen 1977/78:286 är bilen en nödvändighetsartikel i glesbygderna. För vissa yrkesgrupper, exempelvis byggnads- och anläggningsarbetare, är arbetsresor med bil den enda realistiska reseformen oavsett var i landet man bor och arbetar. Att den föreslagna skattehöjningen ensidigt riktar sig mot arbetarklassen och övriga med små inkomster understryks ytterligare av att det blir denna befolkningskategori som tvingas avstå från eller hårt ransonera sina och som får svårast att klara den varuprishöjning som blir en påtaglig effekt av den föreslagna skattehöjningen. Med hänvisning till ovanstående föreslås att avslår regeringens hemställan i propositionen 1977/ 78:94. (apk) (apk)
mot · G1021763 · 1978-03-09 00:00:00 — Mot, 1977/78 1763-1765 Motion 1977/78:1763 med anledning av propositionen 1977/78:94 om höjning av bensinskatten, m. m. I regeringens proposition 1977/78:94 föreslås en höjning av bensinskatten med per liter. En sådan höjning av bensinskatten kommer att hårdast drabba de människor som bor i områden med stora avstånd till bl. a. olika serviceinrättningar. För dessa är bilen en nödvändighetsartikel. De saknar alternativ till den egna bilen. Kollektiva trafikmedel eller andra allmänna kommunikationer saknas. Enligt vår mening skulle det nu vara rätt tidpunkt att i samband med höjningen av bensinskatten få till stånd en utjämning av bensinpriserna. uttalade , att den förutsatte att regeringen skulle tillse att frågan om en regional utjämning av priserna på bensin och olja på lämpligt sätt aktualiserades i det fortsatta arbetet med regionalpolitisk planering inom transportsektorn. skriver vi , och frågan om en utjämning av bensinpriserna är fortfarande olöst. Något bör därför göras för alla de människor som tvingas använda bilen i brist på andra kommunikationsmöjligheter. För bensin tillämpas f. n. regional prissättning som bygger på att säljarna delat in landet i tre zoner. Inom zonerna tillkommer dessutom prisskillnader på grund av kostnader för transporter till olika försäljningsställen. En möjlighet som finns är att i samband med den förestående behandlingen av propositionen 1977/78:94 reducera den föreslagna skattehöjningen på med de zon- och transporttillägg som tillämpas inom landet. Den modell för reducering av bensinskatten vi föreslagit skulle därmed mildra verkningarna av de nuvarande zon- och transporttilläggen på bensinpriset. Med hänvisning till det anförda hemställes att i anslutning till sitt ställningstagande till propositionen 1977/78:94 hos regeringen begär förslag om utjämning av bensinpriset och transportkostnaderna. () () 1 1977/78.
mot · G1021766 · 1978-03-13 00:00:00 — 1977/78 1766-1767 med anledning av propositionen 1977/78:98 med förslag till lag om skatt på vissa resor, m. m. I propositionen 1977/78:98 föreslås införande av allmän charterskatt fr. o. m. om . per resa och person som fyllt . Denna skatt kommer - om undantag ej kan göras - att bli en icke oväsentlig kostnadsbelastning för de sjuka och handikappade som av läkare ordinerats behandling på medicinsk rekonditioneringsanläggning utomlands. Regelmässigt gäller det här fall då motsvarande behandling ej kan ges i . Behandlingarna utförs av svenska legitimerade sjukgymnaster och sjuksköterskor och står under överinseende av svensk läkarexpertis. De dokumenterat goda resultaten uppnås genom en kombination av behandlingarna och de lämpliga klimatiska förhållandena. Medicinsk rekonditionering av här angivet slag bedrivs t. ex. av Centralfonden för skogsbruket och skogsindustrin vid Centro Forestal Sueco, , av Föreningen (för anställda oavsett bransch) vid en anläggning i , , och av Stiftelsen i LosCristianos,. Vid dessa anläggningar behandlas främst patienter med rygg- och ledbesvär samt - framför allt på Vintersol - neurologiska sjukdomar. Berörda patientgrupper är begränsade. Det rör sig om 1 300-1 400 personer som utnyttjar ovan nämnda anläggningar. Den merkostnad som charterskatten innebär blir emellertid ytterst kännbar för dessa patienter, som redan ofta har ansträngd ekonomi. I vissa fall kan det också av läkare bedömas som nödvändigt att patienten åtföljs av särskild vårdare. Mot denna bakgrund föreslås att charterskatten ej skall utgå på resa som nödvändiggörs av att läkare i särskild remiss ordinerar patienten medicinsk behandling på i utlandet befintlig särskild rekonditioneringsanläggning. Har läkare därtill föreskrivit att särskild vårdare skall medfölja skall ej heller vårdarens resa belastas med charterskatt. Med hänvisning till vad som anförts yrkas att beslutar om undantag för charterskatt enligt vad som anförts i motionen. () () 1 1977/7S.
mot · G1021769 · 1978-03-14 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:98 med förslag till lag om skatt på vissa resor, m. m. I propositionen föreslås att charterresor med flyg till utlandet beläggs med en skatt om . Vpk ställer sig inte avvisande till införandet av en reseskatt. Vi anser däremot inte att den skall uttas lika för alla resor oavsett längd eller kostnad. Den föreslagna konstruktionen slår relativt sett hårt mot de billigare resorna. För de låglönearbetande som endast har möjlighet till de billigare resealternativen medför regeringens förslag en avsevärd merkostnad. För de dyra resorna och lyxresorna innebär däremot skattepålägget inte någon väsentlig fördyring. Regeringens motiv för att inte beräkna skatten efter kostnad är främst av administrativ art. Men administreringen bör inte nämnvärt försvåras av en reseskatt som beräknas i procent av resans pris. Dessutom kan den uttagna skatten per resa maximeras till . I propositionen föreslås att ingen skatt skall uttas för barn . Denna åldersgräns är för lågt satt och drabbar därför barnfamiljerna orifnligt hårt. Skatt för medföljande barn bör inte tas ut så länge de genomgår normal skolgång. Alltså bör åldersgränsen sättas till . Procentsatsen bör efter dessa utgångspunkter bestämmas till en nivå som motsvarar inkomstförstärkningen med 100 milj. kr. för / 79. Med anledning av det anförda föreslås 1. att beslutar avslå propositionen 1977/78:98, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till skatt på utlandsresor, utgående i procent av resekostnaden, dock att skatteuttaget maximeras till . per resa och att ingen skatt skall utgå för barn . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G1021774 · 1978-03-14 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:98 med förslag till lag om skatt på vissa resor, m. m. 1 propositionen 1977/78:98 med förslag till skatt på vissa resor framförs i motiveringen att den indirekta beskattning som ligger i priset på semestervistelser i är avsevärt högre än som är fallet i de flesta andra länder. Den skatt som föreslås är avsedd att utjämna dessa kostnader, som statskassan tillförs ca 100 miljoner under kommande budgetår. Jag har ingenting att erinra mot förslaget som sådant men vill notera att det, med omfattning också av s. k. övrig charterflygning, i huvudsak är avsett att utgöra en beskattning på semestrar. Sällskapsreseflygning existerar knappast mellan de nordiska länderna. Svensk utrikes chartertrafik med nordisk destination förekommer endast i form av övrig charterflygning. Antalet avresande passagerare i utrikes chartertrafik, typ övrig charterflygning, med nordisk destination framgår av nedanstående tabell. Ingen av dessa flygningar torde avse semestervistelse i vanlig bemärkelse. Kostnadsläget i de nordiska länderna är ungefär detsamma, och i det fall någon skulle välja att genom studentflyg eller på annat sätt semestra i ett nordiskt land kommer ingen kostnadsbesparing för uppehälle att göras - både i och på är det t. o. m. dyrare än i . I det fall en semesterresenär önskar påbörja charterresa i torde ändå merkostnaderna för anslutningsflyg till vara så höga att någon besparing inte görs i jämförelse med om en beskattad charterresa påbörjats t. ex. i . Jag finner det ytterst angeläget att kontakterna mellan de nordiska länderna stärks. Inte minst unga människor måste ges tillfälle att utan fördyrande åtgärder kunna besöka övriga nordiska länder. kulturutskott har starkt understrukit betydelsen av att ungdomar från de olika nordiska länderna ges tillfälle att besöka varandras länder för att få kontakt med språk och kultur i det andra landet. Jag anser att en charterskatt på i propositionen föreslagna resor motverkar detta syfte. synpunkt är det angeläget att man även i fortsättningen försöker att samordna lagstiftningen i de olika länderna, innebärande bl. a. att samma regler bör gälla för resande mellan nordiska länder oberoende av var resan påbörjats. Jag föreslår därför att överläggningar upptas i första hand med i sy fte att göra resor mellan de nordiska länderna fria från skatt. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förhandlingar i syfte att likartade regler skall gälla för de nordiska länderna när det gäller skatt på resa med nordisk destinationsort.