mot · G1021182 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1182 av m. fl. I motionen yrkas avslag på regeringens förslag att begränsa studiecirkelverksamheten. Regeringens förslag om ett tak för studiecirkelverksamheten innebär att studieförbunden åläggs en myndighetsfunktion, som de inte haft och inte heller uttalat sig för. Det föreslagna systemet kommer också att åsamka studieförbunden en administrativ belastning när det gäller att fördela den tilldelade kvoten på lokalavdelningarna. 1970-talets reformarbete på vuxenutbildningsområdet har haft en klar och medveten jämlikhetsprofil. Det samhälleliga stödet har ökat kraftigt, och en rad åtgärder har vidtagits för att undanröja de studiehinder som utestänger stora grupper av medborgare från möjligheterna att delta i vuxenstudier. I detta reformarbete har folkbildningsarbetets roll markerats mycket kraftigt. Studieförbundens cirkelverksamhet är den form av vuxenutbildning som utan jämförelse når det största antalet vuxna med kort och bristfällig grundutbildning, trots att den måste arbeta under sämre ekonomiska villkor än andra grenar av samhällsstödd vuxenutbildning. Studiecirkeln är också den arbetsform som visat sig mest lämplig för vuxna med kort utbildning och ringa eller ingen studievana. Den av statsmakterna beslutade uppsökande verksamheten (FÖVUX) liksom också de folkrörelseförankrade kulturaktiviteterna föranledda av reformerna på kulturområdet har i hög grad bidragit till expansion av studiecirkelverksamheten. Trots de förhållandevis kraftiga statliga insatserna måste reformarbetet på vuxenutbildningsområdet anses långt ifrån slutfört. Möjligheterna att delta i vuxenstudier är alltjämt begränsade för stora grupper av medborgare. är det de resursstarka i samhället, de ekonomiskt, socialt och kulturellt privilegierade som har de bästa förutsättningarna att dra fördel av samhällets resurser på vuxenutbildningsområdet. I årets budgetproposition (1977/78: 100, bil. 12) framlägger utbildningsministern förslag om att studiecirkelverksamhetens omfattning skall begränsas; det totala antalet statsbidragsberättigade studietimmar får under /79 enligt propositionen öka med högst jämfört med det faktiska antalet redovisade studietimmar under /78. Förslaget om en begränsning av studiecirkelverksamhetens omfattning är från folkbildningssynpunkt och fördelningspolitiska ut gångspunkter mycket allvarligt. Statsbidraget till studiecirklar har alltsedan dess tillkomst 1947 haft karaktären av förslagsanslag utan någon maximigräns. Det har ansetts självklart att den verksamhet som uppfyller gällande bidragsvillkor också skulle få statligt stöd. En begränsning av verksamhetens omfattning enligt regeringens förslag lägger på studieförbunden en myndighetsfunktion, som de aldrig haft och som de inte heller önskar sig, nämligen att besluta om vilka statsbidragsberättigade studiecirklar sorn skall få eller inte få statligt stöd. Begränsningen kommer också att åsamka studieförbunden en administrativ belastning, som de inte har resurser för att klara. Förslaget utgår från att det anvisade antalet statsbidragsberättigade studietimmar skall fördelas mellan studieförbunden på grundval av den genomsnittliga verksamheten inom resp. studieförbund under budgetåren 1975/76 1977/78. På motsvarande sätt får studieförbunden fördela timmarna på resp. studieförbundsavdelningar. Så långt är fördelningsproceduren naturligtvis fullt möjlig, men hur den sedan skall kunna fullföljas på det lokala planet finns det sannolikt ingen som kan svara på. Karakteristiskt för svenskt folkbildningsarbete är att verksamheten är utomordentligt finförgrenad. Den är spridd över tätorter och glesbygd, föreningar och klubbar, arbetsplatser, bostadsområden och institutioner. I dessa förgreningar kan verksamheten variera starkt i omfattning från det ena året till det andra. Den bärs i hög grad upp av ideellt arbete, där möjligheten att ta initiativ, ta vara på nya behov och intressen och snabbt anpassa sig till nya situationer är livsnerven för ett vitalt och levande folkbildningsarbete. Att fördela en viss, tilldelad kvot av studietimmar på det lokala planet kan bara leda till att folkbildningsarbetet institutionaliseras och byråkratiseras och att mycket av den idealitet och entusiasm som det nu bygger på förkvävs. Folkrörelsernas möjligheter att arbeta och utvecklas blir begränsade. Också från fördelningspolitisk utgångspunkt är begränsningen av studiecirkelverksamhetens omfattning betänklig. Som redan påpekats är studiecirkelverksamheten den gren av svensk vuxenutbildning som når ut till den utan jämförelse största gruppen av kortutbildade vuxna. Men andelen kortutbildade är inte lika stor i alla studieförbund. Det är naturligt att de studieförbund som har en ideologisk och organisatorisk förankring i de stora folkrörelserna har större förutsättningar än andra att nå ut till vuxna med kort och bristfällig utbildning. Ett fördelningssystem konstruerat på det sätt som utbildningsministern förordar kommer att låsa studiecirkelverksamheten i det nuvarande mönstret och effektivt sätta stopp för ambitionerna att i ökad utsträckning nå ut till de stora grupperna av utbildningsmässigt och kulturellt missgynnade människor i samhället. Över huvud taget vittnar förslaget om en brist på logik och förmåga att se sammanhang. som regeringen vill sätta ett tak för studiecirkelverksamhetens omfattning, föreslår den att resurserna för uppsökande verksamhet på arbetsplatser m. m. räknas upp från 15 till 25 miljoner, vilket rimligtvis måste leda till krav och förväntningar på en ökad cirkelverksamhet. vårriksdag beslutade om en synnerligen välmotiverad ökning av anslagen till studieförbundens pedagogiska verksamhet bland handikappade samt till produktion av studiematerial och till tekniska och organisatoriska stödåtgärder åt handikappade. Även dessa resurser kommer givetvis att resultera i att fler människor söker sig till studiecirkelverksamheten, men eftersom anslagen fördelats till studieförbunden först , kommer effekten tidigast under nästkommande budgetår. Men då är möjligheterna att öka verksamheten starkt begränsade. Förslaget om en begränsning av studiecirkelverksamhetens omfattning kommer sammanfattningsvis att medföra ett avsevärt byråkratiskt krångel och står i strid såväl mot målen för vuxenutbildningen som mot det kulturpolitiska målet om decentralisering av de kulturpolitiska besluten. I propositionen anför föredraganden att skärpt uppmärksamhet bör ägnas kontrollen av att cirkelverksamheten genomförs i överensstämmelse med gällande bestämmelser. SÖ bör ägna ökad uppmärksamhet åt tillsynen av verksamheten, men studieförbunden bör själva i första hand ges förtroendet att svara för att så sker. Vi vill gärna instämma i detta uttalande och erinrar om att riktlinjer härför utfärdats av den socialdemokratiska regeringen efter ett utredningsarbete. Däremot kan vi inte acceptera det föreslagna taket för studiecirkelverksamheten. Då det här är fråga om ett förslagsanslag föreslår vi inte något ändrat belopp i statsbudgeten. Det är dessutom inte möjligt att på förhand med någon säkerhet beräkna hur stor expansionen kommer att bli. En ökning med en procent utöver regeringens förslag innebär en kostnadsökning på ca 4,8 milj. kr. En begränsning av expansionen föreslås i budgetpropositionen också när det gäller den kommunala vuxenutbildningen. har antalet undervisningstimmar i kurser på gymnasieskolenivå fått öka med högst jämfört med föregående år. föreslår föredraganden att antalet undervisningstimmar i gymnasieskolekurser eller kurser för särskilt yrkesinriktad utbildning för /79 inte får överstiga antalet för innevarande budgetår. Det har framkommit att den kommunala vuxenutbildningen i växande omfattning anordnar verksamhet, som ligger utanför det område den tilldelats av riksdag och regering. I åtskilliga fall rör det sig om verksamhet som otvetydigt borde höra hemma inom folkbildningsområdet. Det är naturligt att man inom folkbildningsorganisationerna känner stor oro för dessa tendenser. I ett konkret fall har gränsöverskridandena uppenbarligen sin rot i en felaktig tolkning av ett regeringsbeslut. vuxenutbildning skall enligt gällande förordning anordna undervisning enligt läroplanerna för högstadium och för gymnasieskolan. Det gäller samtliga ämnen. har den kommunala vuxenutbildningen emellertid i växande omfattning börjat utannonsera nybörjarkurser i engelska, dvs. på en nivå som svarar mot läroplanerna för låg- och mellanstadier. Som stöd för att anordna denna verksamhet hänvisas till ett regeringsbeslut enligt vilket hinder icke möter att inom gymnasial vuxenutbildning nybörjarundervisning i engelska anordnas inom ramen för det antal timmar, som får anslås till studiehandledning samt studie- och yrkesorientering m. m.. Beslutet redovisas i form av utdrag ur en ämbetsskrivelse i anslutning till förordningen om och statlig vuxenutbildning (1977/78). Däremot redovisas inte den framställning från som föranledde regeringens ställningstagande. skrivelse var en tillstyrkan av en framställning från skolstyrelsen i om att få anordna nybörjarkurser i engelska eftersom denna verksamhet inte kunde tillgodoses av de inom kommunen verksamma studieförbunden. ansåg det rimligt att vuxna elever som helt saknar kunskaper i engelska bereds möjligheter att genom den lokala vuxenutbildningens försorg få erforderliga förkunskaper i detta språk för att kunna följa undervisningen enligt läroplanen för högstadium. SÖ tillfogade: Detta gäller givetvis endast kommuner där sådan undervisning inte ordnas på annat sätt, i första hand genom där verksamma lokalavdelningar av studieförbund. Motivet bakom beslutet är alltså helt klart: vuxenutbildning skulle ha möjlighet att anordna nybörjarundervisning i engelska för elever som hade för avsikt att förvärva grundskolekompetens i ämnet. Däremot var avsikten naturligtvis inte att vuxenutbildning skulle använda de schablonmässigt beräknade timmarna för studiehandledning, i studie- och yrkesorientering i en allmän konkurrens med studieförbunden om nybörjarundervisningen i engelska. Det skulle nämligen ha inneburit en sanktion från statsmakternas sida för att personer som vill skaffa sig grundläggande färdigheter i engelska utan några bestämt uttalade avsikter att förvärva formell kompetens i ämnet eller fortsätta studier på högre nivå skulle få undervisningen gratis om de blev intagna i den kommunala vuxenutbildningen. De skulle däremot få betala betydande deltagaravgifter om de studerade inom något studieförbund. Vi vill understryka det angelägna i att gällande bestämmelser iakttas. Frågan om gränsdragningen och arbetsfördelningen mellan studieförbundens verksamhet och den kommunala vuxenutbildningen utreds f. n. av folkbildningsutredningen. Med hänsyn till vad sorn här har redovisats kan vi godta förslaget att antalet undervisningstimmar i gymnasieskolekurserna inom vuxenutbildning inte få öka nästa budgetår. Om man inom den kommunala vuxenutbildningen avstår från att anordna kurser som ankommer på studieförbunden blir det ändå möjligheter att öka verksamheten. Det bör ankomma på regeringen att tillse att gällande bestämmelser iakttas. bör ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om vuxenutbildning i engelska. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att 1.dels avslår regeringens förslag under Bidrag till studiecirkelverksamhet (E 6. ) om att det totala antalet studietimmar under /79 får öka med högst jämfört med innevarande budgetår, 2. dels ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att gällande bestämmelser för vuxenutbildning när det gäller undervisning i engelska iakttas. () () () () () () HANS () () () () () () () () () ()