mot · G1021378 · 1978-01-25 00:00:00 — Motion 1977/78:1378 av och om Iånetaket för statligt belånade småhus, m. m. Enligt 17 § bostadsfinansieringsförordningen gäller som villkor för statligt bostadslån till småhus att huset inte överskrider vissa uppställda gränser i fråga om bostadsyta och/eller utrustningsstandard. Som identifikation för den övre gränsen anges i förordningen att byggnadskostnaden för huset inte får överstiga byggnadskostnaden i orten för ett enfamiljshus av normal standard med en lägenhetsyta av i ett plan, hel källare och frilliggande kallgarage. I lånemyndighetemas tillämpningsföreskrifter har detta överförts till en kostnadsgräns för den högsta godtagbara byggnadskostnaden på . Utanför kostnadsbegränsningen ligger vissa kostnadsmoment som mark och markarbeten, engångsavgifter för el samt räntetillägg och vintermerkostnader. Beloppsgränsen omräknas vidare med tids- och ortskoefficienter. I bilaga 16 till årets budgetproposition (s. 162163) föreslås att kostnadsgränsen sänks med . Motivet anges vara att ytor och utrustningsstandard i statsbelånade småhus under en lång följd av år har ökat. De nyproducerade småhusen uppfyller högt ställda krav i fråga om såväl ytor som utrustning, varför kostnadsgränsen anses kunna sänkas utan men för en god utrymmes- och utrustningsstandard. Som ett mått på effekten av förslaget anges att nuvarande kostnadsgräns kan medge byggande av småhus i ett plan på närmare . Den föreslagna kostnadsgränsen medger enligt föredraganden högst för hus i ett plan och för hus med källare. Förslagets konsekvenser belyses sålunda med utgångspunkt i ytstandarden för nybyggda småhus. Andra förutsebara effekter av en sänkt kostnadsgräns har däremot inte berörts. Det är dock rimligt att statlig långivning och kapitalsubventioner framför allt skall främja ett småhusbyggande som är inriktat på måttliga ytor. Vi förutsätter då att möjligheten att bygga småhus av annan storlek och utformning utan bostadspolitiskt stöd jämsides hålls öppen. Frågan blir då hur en direkt eller indirekt övre gräns för statsbelånade småhus skall utformas för att få åsyftad effekt utan att föra med sig icke åsyftade och önskade bieffekter. Bostadsministern förordar härvid i princip bibehållande av det nuvarande systemet med en kostnadsgräns. Uppgiften att ytorna i statsbelånade småhus ökat under en lång följd av år kan möjligen gälla styckebyggda småhus som uppförs och skall bebos av den lånesökande själv, s. k. ettbeslutsärenden. emot gäller den övervägande delen av småhusproduktionen som i allt högre grad sker i form av gruppbyggda småhus, oftast i regi, är ytstandarden emellertid redan nu förhållandevis måttlig. Den föreslagna sänkningen av kostnadsgränsen kan knappast beräknas komma att ha någon direkt effekt på bostadsytorna för denna del av småhusproduktionen. Däremot kan förutses att förslaget skulle äventyra den erforderliga finansieringen av seriösa konsumentanpassade grupphusprojekt. Den faktiska sänkningen av lånetaket för gruppbyggda småhus stannar säkerligen icke vid föreslagna , eftersom innanför kostnadsgränsen föreslås ligga vissa kostnadskrävande åtgärder som tidigare icke inräknats. En försiktig överslagsberäkning ger vid handen att den faktiska sänkningen av lånetaket i praktiken kommer att uppgå till ca . Den föreslagna sänkningen av lånetaket måste komma att resultera i antingen en motsvarande belåningsbrist eller i kraftig standardsänkning när det gäller eftersträvansvärda kvaliteter som yttre miljö, underhållsfria material, ljud- och värmeisolering etc. Denna senare utväg med kraftig standardsänkning kan givetvis icke rekommenderas. Det är ej heller önskvärt med en belåningsbrist, som småhusköparna tvingas täcka med hjälp av topplån och speciella arrangemang med notariatslån etc. Den husköpare som vill skaffa sig ett normalt småhus med statslån skall givetvis inte tvingas bli beroende av speciella eller mycket goda bankkontakter. Det kan inte vara rimligt att en stor del av den statligt belånade småhusproduktionen skall förbehållas köpare med speciella ekonomiska förutsättningar. I stället borde produktionskostnaderna för statligt belånade småhus pressas ner genom att bostadsytorna begränsas något och att utrustningsstandarden, som givetvis skall vara av god kvalitet, ej bör vara av lyxkaraktär. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller 1. att regeringen med uppmärksamhet följer eventuella konsekvenser av sänkningen av lånetaket för statligt belånade småhus och vid behov föranstaltar om erforderliga förändringar av detsamma, 2. att vid tillämpningen av 17 § bostadsfinansieringsförordningen ett småhusbyggande med måttliga bostadsytor och god standard främjas.