mot · G1021805 · 1978-03-17 00:00:00 — 1977/78 1805-1808 med anledning av propositionen 1977/78:99 om statligt litteraturstöd m. m. I utredningen statligt litteraturstöd (Ds U 1977:14) diskuteras bl. a. behovet av stöd åt litteratur, som är betydelsefull utan att vara intressant för de kommersiellt inriktade förlagen. Utredningen konstaterar under rubriken till författarverkstäder: "Det företag som på effektivast möjliga sätt torde ha tillgodosett sådana behov, är den i fungerande Författares bokmaskin (med efterföljare i ). Utredningen säger vidare att denna verksamhet har betydelse för yttrandefriheten, möjligheten för envar att ge uttryck för tankar och föreställningar, och att detta i bästa fall kan avsätta goda estetiska och idémässiga resultat. Därtill, säger man också, bryts därigenom de kommersiellt arbetande förlagens monopolställning. Efter en analys av det behov ett system av karaktären bokmaskiner fyller föreslår utredningen slutligen att verksamheten bör byggas upp med en rimlig geografisk fördelning baserad på befolkningsunderlag etc. Där praktiska betingelser finns kunde sådana verkstäder med fördel knytas till länsbiblioteken och därmed återfalla på ett redan fungerande administrativt system. För att trygga en sådan verksamhet, som väsentligen bedrivits genom de berörda författarnas oavlönade arbete, föreslår nu utredningen under punkt 5 att statens bidragsgivning skall inskränka sig till att gälla initialutgifter, räntor, avskrivningar och löner till viss personal samt i förekommande fall hyreskostnader. I övrigt skulle verksamheten - som - i huvudsak bedrivas genom författarnas egna initiativ och arbetsinsatser. För täckandet av de anförda baskostnaderna i en till fem verkstäder utbyggd verksamhet föreslår utredningen ett statligt stöd om 1 milj. kr. Utredningen är således klar över att behov av den beskrivna verksamheten föreligger och att dess värde inte minst ligger i den frihet från tvånget att ingå i ett kommersialiserat författarskap den erbjuder. Det är därför anmärkningsvärt att utbildningsministern i regeringens proposition 1977/78:99 efter några inledande fraser, i vilka han instämmer i utredningens uppfattning om det värdefulla i att människor som skriver har möjlighet att ge ut sina böcker vid sidan av de vanliga förlagen, efter en mycket kort argumentering avfärdar förslaget. Som anvisas de berörda författarna att söka anslag från till utrustning. Därutöver bör, menar utbildningsministern, författarna i dessa verkstäder anlita offsetan 1 1977/78. läggningar som finns vid biblioteken och läromedelscentralerna. Om detta kan bara sägas att de medel som kunnat utgå från till bokmaskinernas utrustning begränsats till /år, medan driften självfallet utgjort den tyngsta arbets- och kostnadsinsatsen i verksamheten. Möjligheten att anlita de tryckeriresurser som kan återfinnas vid läromedelscentraler och bibliotek kan givetvis inte erbjudas till väsentligt annorlunda kostnader än övrig mer kommersiellt inriktad tryckeriverksamhet. Såvitt vi forstår har dessa anläggningar inga särskilda medel varigenom de kan bedriva en sådan icke-kommersiell aktivitet och inte heller återfinns i propositionen anvisningar om hur en sådan verksamhet skall bedrivas eller hur den kan förenas med den frihet de nu etablerade bokmaskinerna kunnat erbjuda. Man bör också observera den egenaktivitet bokmaskinerna kunnat erbjuda de berörda författarna. I denna egenaktivitet ingår inte bara ett frihetsmoment utan också den utbildning och de kunskapserfarenheter författarna erbjuds genom att själva svara för tryckningen och distributionen av sina verk. Sammanfattningsvis vill vi konstatera att den verksamhet de etablerade bokmaskinerna kunnat utveckla har varit av stor betydelse för en i övrigt ganska hårt kommersialiserad bokmarknad. Sannolikt befinner sig emellertid nu verksamheten på en nivå där den inte kan utvecklas vidare utan någon form av effektivt statligt stöd. Risker finns också att dess huvudmän och initiativtagare utan ett sådant stöd och en rimlig uppmärksamhet från samhällets sida helt enkelt tröttnar och att aktiviteten därigenom faller tillbaka. Det förslag litteraturstödsutredningen ställer och som vi berört i motionen är därför väl grundat och hade förtjänat att uppmärksammas i propositionen 1977/78:99 genom ett initiativ. Även om utredningen kan anses gå långt genom att initiera fler verkstäder än de som redan etablerats, hade i vaije fall stöd kunnat föreslås till de två bokmaskinerna i och på en annan nivå än den som återfinns i propositionen. Det stöd propositionen anvisar innebär snarare en försämring än en förbättring relativt sätt mot nuläget. Med stöd av det anförda får vi därför föreslå att beslutar 1. att hos regeringen begära förslag som syftar till att de fasta driftkostnaderna övertas av staten för Författares bokmaskins verkstäder i och , 2. att hos regeringen anhålla att en plan för fortsatt utbyggnad av författarverkstäder föreläggs samt att erforderliga medel härför anslås till . () HANS ()