mot · G1021195 · 1978-01-25 00:00:00 — av m fl. om hemspråksundervisningen för invandrarbarn Fr. o. m. har kommunerna skyldighet att anordna hemspråksträning i allmänna förskolan för de invandrarbarn vilkas föräldrar begär det. Rätt till hemspråksträning har de sexåringar för vilka ett annat språk än svenska utgör ett levande inslag i hemmiljön. Att delta i språkträningen är frivilligt. Kommunerna har däremot skyldighet att informera och att inventera undervisningsbehovet genom uppsökande verksamhet. En träning först kommer för sent för ett barn som redan under ett par års tid kanske vistats tillsammans med barn och vuxna som endast talar svenska. Invandrarbarn som fått stöd i det egna hemspråket har ett bättre ordförråd såväl i sitt eget språk som i svenska språket jämfört med invandrarbarn som inte fått hemspråksträning. I förskolan behöver invandrarbarnen stöd av tvåspråkig personal för att socialt kunna fungera i barngrupperna. För att i förskolan kunna stödja invandrarföräldrarna och invandrarbarnens utveckling är det nödvändigt att barnen och föräldrarna får tillgång till personal som har samma språkliga och kulturella bakgrund. Enspråkiga förskolegrupper är att föredra för de mindre barnen. För invandrarbarn som är och yngre och som inte vistas på daghem skulle man kunna tänka sig att i större utsträckning ha öppna förskolor, dit både barn och föräldrar kan komma tillsammans. I har invandrarbarn haft möjlighet till hemspråksundervisning. Erfarenheterna från skolan visar att de invandrare som fått hemspråksundervisning lättare än övriga lär sig svenska och dessutom bättre finner sig till rätta i studier och kamratliv. Trots detta hör man ibland invändningar mot hemspråksundervisningen från både svenskar och invandrare. Man menar bl. a. att alla resurser i stället borde sättas in på svenskundervisningen och att en förstärkning av hemspråket närmast skulle vara ett hinder för invandraren att lära sig svenska. Som vi ser det finns det emellertid många skäl för en ytterligare satsning på undervisning i och träning av hemspråket. Vi vill nämna några av dem som vi tycker motiverar att träningen påbörjas , helst . För alla barn är ett grundspråk viktigt, ett språk som de behärskar or Det språk som talas i hemmet är det naturliga grundspråket. Det är lätt att bygga vidare, om detta språk är välutvecklat från början. Erfarenheterna visar också att ju bättre man kan sitt grundspråk, desto lättare lär man sig ett främmande språk. Det har talats mycket om dubbel halvspråkighet hos invandrarbarn. Det betyder att man inte kan något språk ordentligt. Detta kan i sin tur innebära kontaktsvårigheter och andra sociala problem. Alla är säkert överens om att för den som bor i är det viktigt att kunna tala och förstå svenska. Men undervisning endast i detta språk för den som inte har en tillräcklig grund i sitt hemspråk innebär risk för halvspråkighet. Därför måste man satsa på att invandrarbarn får en rejäl grund i sitt hemspråk redan från tidiga år och sedan fortsatt stöd och förstärkning. Detta är den bästa förutsättningen för att nå ett snabbt och bra resultat även i svenska. Vi är ofta mycket måna om att säga att invandrarna skall ha möjlighet att bevara sin kultur och kontakten med sitt ursprung. Detta är nämligen viktigt för identitetskänslan känslan av att höra hemma någonstans. Vad vi däremot kanske inte så ofta tänker på är att man måste ha goda kunskaper i sitt språk för att kunna behålla sin kultur. Den kulturtradition som barnen har rättighet att få av föräldrarna bör förmedlas på det språk dessa talar. Det är naturligt att svenska språket tar överhand hos invandrarbarn som inte får tillräckligt stöd i sitt hemspråk. Det finns tyvärr exempel på att barn har svårt att förstå sitt hemspråk. Detta kan innebära att kontakten med föräldrar och andra som barnen naturligt hör samman med försämras, vilket är ytterst olyckligt både för den enskilda människan och för samhället. Personligheten lär formas av en människas liv. I det sammanhanget spelar språket en stor roll. Det är viktigt att efter hand med ord kunna uttrycka de tankar, känslor och upplevelser som kommer. Språkpsykologer menar att den viktigaste faktorn för barnets språkutveckling är kontakten med vuxna. Man menar t. o. m. att om inte barnet har tillgång till vuxna som talar deras modersmål kan störningar ske i personlighetsutvecklingen. Detta upplever vi som ett ytterst viktigt argument för hemspråksträning för samtliga invandrarbarn som deltar i förskoleverksamhet av olika slag och som talar ett annat språk än svenska i sitt hem. Som framgår av det redan sagda gäller som allmän regel att ju tidigare hemspråksträningen kan sättas in, desto bättre blir resultatet. En tyngdpunktsförskjutning och omdisponering av de samlade resurser som står till buds för hemspråksundervisning i grundskola och förskola torde alltså öka effekten av dessa resurser. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om snabb utredning och förslag till olika åtgärder för att i förskolan stödja invandrarbarnens tidiga utveckling av det egna språket. () MAJ ()