ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102439 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om förbättrat studiestöd till vuxenstuderande Det särskilda vuxenstudiestödet, som beslutas av vuxenutbildningsnämnderna och utbetalas av försäkringskassorna, avser att göra det möjligt för förvärvsarbetande att ägna sig åt studier utan ekonomiska svårigheter. En sådan studerande som är frånvarande från studierna på grund av sjukdom mister inte sitt stöd, vilket då utgår i form av sjukpenning. En studerande, som däremot måste avstå från studierna för att vårda ett sjukt barn, mister stödet för en halv månad, vilket i de flesta fall får mycket olyckliga konsekvenser, speciellt för ensamstående studerande med barn. Bestämmelserna på området innebär att vuxenstudiestödet minskas med hälften för heltidsstuderande, om denne varit frånvarande från undervisningen under månaden. Har frånvaron varat , sker ingen utbetalning alls av stödet för den aktuella månaden. Hela månadsbeloppet innehålls också för den deltidsstuderande som varit borta av annat skäl än egen sjukdom. Som ovan nämnts kommer ensamstående föräldrar och inte minst de med flera småbarn i en särskilt svår ställning. Så länge barndaghemsverksamheten och barnavårdsverksamheten inte är helt utbyggd löper dessa föräldrar ytterligare risk att få hög frånvaro på grund av svårigheter att ordna med tillsynen när barn är sjuka. De ledighets- och avdragsregler som gäller för utbildningsbidrag, dvs. avdrag görs endast för de dagar man verkligen är borta, skulle kunna utgöra ett mönster för ändrade regler. har haft i uppdrag att utreda stödet vid sjukdom för bl. a. vuxenstuderande och lämnat ett betänkande, Ds S 1977:4. 1 betänkandet föreslås bättre samordningsregler mellan vuxenstudiestödet och sjukförsäkringen respektive föräldraförsäkringen, såvitt den senare avser barns födelse. Däremot har verket inte föreslagit någon ändring av ovan berörda regler eller samordningsbestämmelser när det gäller föräldrapenning vid tillfällig vård av sjukt barn. Man ansåg det ligga utanför utredningsuppdraget. i har hos centrala studienämnden påtalat ovannämnda förhållanden och föreslagit ändring av avdragsreglerna att gälla per dag. har också i sin petita till statsbudgeten 1977/78 föreslagit samma ändring och bl. a. åberopat att CSN så gott som får frågor som rör periodberäkningen. Man har svårt att klargöra för de studerande varför de inte får stöd under hela kurstiden och varför inte samma regler gäller som för utbildningsbidrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär 1. att avdragsreglerna för särskilda vuxenstudiestödet i vad det gäller bortovaro från studierna av andra skäl än egen sjukdom och vård av sjukt barn ändras till samma regler som för utbildningsbidrag, 2. att studerande som tvingas avstå från studier för att vårda eget sjukt barn får samma förmåner inom föräldraförsäkringens ram som de som utför förvärvsarbete. () ()
mot · G102442 · 1978-01-18 00:00:00 — om rätt till tjänstledighet för vård av anhörig xAntalet äldre har stigit kraftigt. Denna utveckling kommer att fortsätta, vilket innebär att samhället måste ta på sig växande utgifter för att kunna erbjuda de äldre en god omvårdnad när de blir sjuka eller annars behöver vård. Den målsättning för omsorgen om äldre som presenterats bl. a. av socialutredningen innebär att man skall kunna ge sådan vård och service att äldre kan få bo kvar i sin invanda miljö . Detta förutsätter att social hemhjälp och hemsjukvården byggs ut. En satsning på hemsjukvården har också skett genom den överenskommelse som träffats mellan regeringen och om ändrade ersättningsregler. kan huvuddelen av den omsorg som den äldre eller sjuke behöver skötas av en anhörig i hemmet. Detta kan vara ett bra alternativ till institutionsvård. Även för yngre personer eller för äldre som är tillfälligt sjuka, exempelvis vid rehabilitering efter en operation, kan vårdtiden på sjukhus förkortas om man i stället kan få vård i hemmet. Med hänsyn till den höga förvärvsfrekvensen hos såväl män som kvinnor kan dock svårigheter uppstå att klara denna form av hemsjukvård. Landstingen betalar i vissa fall ersättning för utfört vårdarbete. Däremot är möjligheterna att få tjänstledigt för denna typ av vårduppgifter små. En ökad satsning på vård av anhöriga i hemmet skulle innebära en avlastning såväl på institutionsresurser som på personalsidan. Eftersom det är en bristsituation på båda dessa områden torde det vara angeläget att söka finna vägar för att underlätta för den som önskar att för vårda anhörig i hemmet. Ett sådant sätt är att öppna möjlighet till en lagstiftad rätt till tjänstledighet för vård av anhörig i hemmet. Ersättningsfrågorna bör som lösas genom försorg. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning om möjligheterna att införa en lagfäst rätt till tjänstledighet för vård av anhörig.
mot · G102443 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om månatlig utbetalning av allmänt barnbidrag Av finansplanen framgår otvetydigt att det stundar kärva tider för invånarna i vårt land. ser allra sämst ut för barnfamiljerna. Finansplanen förutsätter bl. a. prisökningar på . Samhällets insatser för att ekonomiskt hjälpa barnfamiljerna består bl. a. i bostads- och barnbidrag. höjs barnbidraget till . per barn och år. Bidragen har stor betydelse för barnfamiljerna, särskilt i familjer där det finns flera barn. Genomgående för andra former av familjestöd är att de utbetalas . Barnbidragen utbetalas däremot kvartalsvis. 1972 föreslog familjepolitiska kommittén att barnbidragen skulle utbetalas i likhet med t. ex. bostadsbidragen. Tiden torde nu vara inne att genomföra detta förslag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att begär att regeringen framlägger förslag om ändring av lagen om allmänna barnbidrag av innehåll att barnbidragen skall utbetalas . () ()
mot · G102444 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om stöd till nöjesverksamhet i alkoholfri miljö I den alkoholpolitiska utredningen framfördes förslag om särskilt stöd för viss nöjesverksamhet i alkoholfri miljö. Utredningens förslag mötte starkt gensvar, och bland andra förklarade sig ägarna av samlingslokaler (, och Folkets Husföreningamas riksorganisation) liksom Folkparkernas centralorganisation medverka i en sådan verksamhet. Utredningsförslaget resulterade emellertid icke i annat förslag från regeringen än att vissa medel skulle ställas till förfogande för allmän fritidsverksamhet i företrädesvis mindre grupper, varvid även vissa nöjestillställningar skulle kunna komma i fråga för erhållande av stöd. Det gångna årets erfarenheter, bl. a. i samband med prövning av tillstånd till utskänkning av alkohol på skilda restauranger, har emellertid givit vid handen att förslaget om stöd till nöjesverksamhet i alkoholfri miljö bör tas upp till förnyad prövning. Förslaget utgår ifrån iakttagelsen att företrädesvis danstillställningar i landet i ökad utsträckning kommit att förläggas till restauranger med alkoholutskänkning. Den ungdomsdans som arrangeras i folkliga samlingslokaler och vars arrangörer ofta är föreningslivets organisationer har i minskad grad kunnat konkurrera med restaurangdansen, där alkoholutskänkningen haft dubbel dragkraft: både lockmedel i sig och inkomstförstärkning. Att möjliggöra även arrangemang i mindre format för i synnerhet ungdom borde därför vara synnerligen angeläget. Att närmare utforma verksamhetens uppläggning kan uppdras åt de samlingslokalägande organisationerna, vilka har betydande erfarenhet av nöjesarrangemang, tillsammans med företrädare för statliga myndigheter. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos regeringen anhåller om förslag om särskilt stöd för nöjesverksamhet i alkoholfri miljö. () () i Kumla
mot · G102445 · 1978-01-18 00:00:00 — av och om en ny abortlagstiftning I den abortlag som trädde i kraft sägs att abort före utgången av 12:e havandeskapsveckan avgörs av kvinnan själv. Hon får vägras abort endast om åtgärden skulle medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Detta skall prövas av läkare. För abort mellan 12:e och fordras, utöver vad som gäller vid tidigare abort, att det företas en särskild kuratorsutredning. Efter den 18:e havandeskapsveckan får abort företas bara i undantagsfall. För det första krävs då tillstånd, och för det andra måste det för att sådant tillstånd skall lämnas, föreligga synnerliga skäl för åtgärden. Kan det antas att fostret är livsdugligt får tillstånd till abort då endast lämnas, om havandeskapet på grund av sjukdom eller kroppsfel hos kvinnan medför allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Eftersom så gott som alla som är är livsdugliga, såvida de får fortsätta att växa i moderlivet och inte utsätts för våld utifrån, så innebär det att möjligheten till abort efter skall vara mycket strängt begränsad. I samband med att abortlagen antogs av och även vid andra tillfällen har vi uttalat att rätt till abort i princip skall finnas endast om moderns liv eller hälsa är i fara och att denna begränsning skall gälla ända från det man vet att ett barn är till i moderlivet. Utvecklingen har visat att nuvarande abortlagstiftning är ohållbar och att den måste omprövas. Det största problemet när det gäller att följa lagens veckoindelningar är svårigheten för läkare att exakt avgöra hur länge havandeskapet har pågått. Det finns exempel på att kvinnor fått abort efter egen uppgift om att havandeskapet varat och där det efter aborten visat sig att barnet varit betydligt större, i något fall ända äldre än vad modern uppgivit! En barnmorska kunde vittna om hur hon stått med ett aborterat barn som grep med sina små händer om hennes fingrar, men hur hon tvingades att skaka av sig barnet och kasta bort det. Det har förekommit att ett aborterat barn som var mycket större än man räknat med fått ligga länge och sparka och skrika innan man kastade det i soporna. Ingen gjorde något för att rädda barnets liv! Orsaken sades vara att man fött lära sig att ett aborterat inte är något barn! Dessa missförhållanden kan inte få tillåtas fortsätta. Vi har som riksdagsledamöter ett särskilt stort ansvar för barnen - födda eller ofödda - vilka inte har möjlighet att försvara sig själva. En utredning måste därför tillsättas, med uppgift att snabbt arbeta fram förslag till ny abortlagstiftning vilken skall ta hänsyn till barnets rätt att leva! Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts för att snabbt arbeta fram förslag till ny abortlagstiftning som tar hänsyn till barnets rätt till liv. () ()
mot · G102447 · 1978-01-18 00:00:00 — av och om stöd till djurparker De flesta av djurparker är ideella stiftelser. Trots ett stort samhälleligt intresse för djurparkerna drivs de flesta fortfarande på ideell basis, dock i vissa fall med mindre bidrag från kommuner och landsting. Till största delen måste man dock förlita sig på egna intäkter, främst biljettintäkter, men även t. ex. lotterier samt uppfödning och försäljning av djur till andra parker. Vid vissa utbyggnader har man kunnat erhålla statligt stöd genom bidrag från AMS. Många djurparker har kommit in i en svår problemsituation med vikande besöksantal, som kostnadssidan ökat märkbart. Dessutom skulle på många håll en markant satsning på upprustning behövas. I första hand är det underhållet av fastigheterna och de sanitära anläggningarna som skulle behöva förbättras. De flesta av djurparker beräknas drivas med kännbara förluster . Enligt prognoserna blir, för att nämna några exempel, förlusterna för , . Undertecknade anser att samhället bör öka sitt ansvar för de svenska djurparkerna, då deras egna intäkter i form av entréer inte går att öka nämnvärt. Biljettpriserna lär knappast gå att höja ytterligare, då djurparksbesök främst är ett familjenöje och ett besök för en medelstor familj blir en stor kostnad. Djurparkerna är, enligt vår mening, viktiga kulturinstitutioner, som ger stadsbarn en värdefull möjlighet - kanske den enda - att träffa djur och en kultur som inte finns i tätorterna. De flesta svenska djurparker är nämligen naturparker, med över lag endast skandinaviska djur utplacerade i så naturtrogna miljöer som möjligt. Samhället bör i så stor utsträckning som möjligt på olika sätt stödja de svenska djurparkerna och bidra till att trygga deras framtid. Detta kan bl. a. ske genom bidrag till driften och genom investeringsbidrag till nödvändig upprustning. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen anhåller om utredning av de svenska djurparkernas problem i syfte att trygga deras framtid. () ()
mot · G102450 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om yrkesteknisk högskoleutbildning i och Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) har i sin utvärderingsrapport av försöksverksamheten med yrkesteknisk högskola (YTH) framhållit att det finns ett fortsatt behov av pedagogiskt och organisatoriskt utvecklingsarbete i fråga om YTH. Enligt UHÄ:s uppfattning bör därför YTH-verksamhet bedrivas under tre försöksomgångar och först därefter i mer permanent form inordnas i högskoleorganisationen. I propositionen 1977/78:100 redovisas att UHÄ f. n. bearbetar ett antal förslag om nya linjer och att man räknar med att UHÄ:s arbete med såväl utvärderingen av YTH-verksamheten som planeringen av nya utbildningsinriktningar inom denna skall bedrivas i sådan takt att den skall vara möjlig att behandla i budgetpropositionen 1979/80. Det anförs vidare att inga nya YTH-linjer bör inrättas eller att den nuvarande YTH-utbildningen inte förläggs till ytterligare orter. Vid den av UHÄ företagna bearbetningen av nya linjer och därvid val av nya orter måste det vara angeläget att man tar i anspråk de resurser som finns inom området och att man även tar hänsyn till en breddad utbildning i landet och därvid försöker placera utbildningen där man saknar YTH-utbildning och där det finns både utbildningsbehov och befintliga resurser av lokaler, institutioner och lärare. tillhör de högskoleområden som har utbildningsbehov och har resurser att tillgå, såväl lärare och lokaler som institutioner. Inom primärcentret finns i både och utbildningsresurser på högskolenivå att tillgå. I det av UHÄ pågående utvecklingsarbetet med nya utbildningsinriktningar och därvid även val av nya utbildningsorter bör man därför ta hänsyn till att det inom ovan nämnda högskoleområde finns utbildningsresurser, vilka utan någon större kostnad kan tas i anspråk för följande utbildningar: Plastområdet, Livsmedelsområdet, VVS-teknik, Produktionsteknik, Verktygsteknik, Installationsteknik, Konstruktionsteknik, Anläggningsteknik, Träteknik, Lågstadielärare, , , , /Lågstadielärare (komb. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att UHÄ vid kommande planering beaktar utbildningsresurserna i . () ()
mot · G102451 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av ett idrottsgymnasium i riksdag har i olika sammanhang diskuterat motions- och elitidrott. Utgångspunkten har som regel varit att dessa båda typer av idrottsutövande inte står i motatsförhållande till varandra. Med ett ställningstagande för såväl elitidrott som motionsidrott har vi också delvis påtagit oss ett ansvar för de ungdomars framtid som väljer att satsa på elitidrott. De ungdomar som väljer att satsa på en idrottskarriär måste också fä möjligheter att skaffa sig en god utbildning. På många orter kan det vara svårt att kombinera dessa två intressen. Skolmöjligheterna finns kanske men inte möjligheterna till effektiv träning. väcktes tanken på idrottsgymnasier i vårt land. Försöksverksamheten inleddes av i samarbete med några specialförbund och kommuner. Syftet var att ge lovande idrottsungdomar chansen att kombinera studier i gymnasieskolan med effektiv idrottsträning. Deltagarna i idrottsgymnasiema, som kommer från hela landet, går i skolan som vanligt men får dessutom specialträning med bättre tränare och mera träningstid än de kan få på hemorten. Erfarenheterna från försöksverksamhet visar att deltagarna når fina idrottsresultat och klarar sig bra i skolan. är en av de orter, till vilken en del av försöksverksamheten varit förlagd med en idrottsklass av unga lovande badmintonspelare. Resultatet av detta försök har varit mycket gott, och det är många faktorer som talar för en fortsättning och utvidgning av denna verksamhet i . o är väl rustat med förnämliga idrottsarenor för såväl träning som tävling. o har många fina idrottsklubbar, vilka ofta varit föregångare just på ungdomssidan i fotboll, ishockey, badminton, brottning och simning. Dessa föreningar säger sig alla vara beredda att ta hand om ungdomen i idrottsgymnasiet. o Malmös läge i invid kontinenten gör att utomhusidrotten i kan erbjuda längsta möjliga träningssäsong samt att goda möjligheter finns för givande tävlingsutbyte även med våra grannländer på kontinenten. o På skolområdet kan erbjuda samtliga teoretiska och praktiska linjer i gymnasieskolan, varför elever med vitt skilda utbildningsönskemål mycket väl kan sammanföras i sitt gemensamma idrottsintresse. bör därför som en utveckling av den försöksverksamhet med idrottsgymnasium som bedrivits på olika håll i landet ges resurser att skapa ett mera permanent idrottsgymnasium med förslagsvis en specialisering på idrottsgrenarna fotboll, ishockey, badminton, brottning och simning. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att hos regeringen anhåller om undersökning av möjligheterna att förlägga ett idrottsgymnasium till med den specialisering som angivits i motionen. () () () ()
mot · G102452 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om behovet av en högre musikutbildning i för högre musikutbildning föreslog i sitt utredningsförslag (SOU 1976:33) att en ettårig högre specialkurs borde inrättas på de fem orter där tvåårig gymnasielinje-musiklinje var anordnad. beslöt enligt utbildningsministerns förslag att på endast tre av dessa orter anordna försöksverksamhet med denna högre kurs, nämligen , och . Ställning till eventuellt ytterligare försöksorter skulle tas i vanlig ordning vid budgetbehandlingen. har för /79 föreslagit att försöksverksamhet även bör ordnas i och . Departementschefen har dock förklarat sig inte nu vara beredd att utöka försöksverksamheten. Det är med beklagande vi konstaterar att departementschefen inte funnit det möjligt att utöka verksamheten med specialkurs åtminstone på ytterligare en plats. I har gymnasie-musiklinjen kommit att locka ett mycket stort antal elever, och ända från starten har eleverna väntat på att fä utbildningen kompletterad med en högre specialkurs. Det förtjänar framhållas att av de studerande från musiklinjer i landet som kommer in vid den högre musikundervisningen, dvs. och Sämus, kommer procentuellt de flesta från musiklinjen i . Med hänsyn till att ett så utvecklat intresse för fortsatt musikutbildning finns i borde det framstå som självklart att en specialkurs inrättas. Med hänsyn till den allmänna återhållsamhet som måste iakttas med ökade utgifter i dagens läge och värdet av att få för planering ställer vi inte yrkande om att en sådan linje i genomförs från , utan vi hemställer att beslutar att ge regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en högre musikutbildning i . () () () ()
mot · G102453 · 1978-01-19 00:00:00 — av och om arbetsvård för lärare Med partiellt arbetsför avses den som har eller förmodas kunna fä särskilda svårigheter att behålla ett förvärvsarbete på grund av fysiskt, psykiskt eller socialt arbetshinder. Med arbetsvård avses alla arbets- eller yrkesinriktade åtgärder av kartläggande, förberedande eller direkt natur för att behålla partiellt arbetsföra i tjänst. har att inom ramen för sitt verksamhetsområde följa lärarnas arbetssituation och att verka för att de personaladministrativa frågorna handläggs på ett ändamålsenligt och planmässigt sätt. Enligt 2 § instruktionen (1971:469) för statens persoalnämnd är nämnden bl. a. centralt organ inom tillämpningsområdet för den statliga personalpensioneringen i frågor som rör partiellt arbetsföra och åtgärder för att förebygga sjukpensionering. Enligt 4 § samma instruktion åligger det bl. a. nämnden särskilt att inom sitt verksamhetrsområde följa utvecklingen av de partiellt arbetsföras anställningsförhållanden och yttra sig i ärenden om partiellt arbetsföra. har genom anvisningar till cirkuläret (1960:553) angående anställningsvillkor m. m. för partiellt arbetsföra inom statlig och statsunderstödd verksamhet angett regler för handläggning av rehabiliterings- och omplaceringsärenden. Dessa anvisningar gäller även lärarnas arbetsområde. Det är statens personalnämnds erfarenhet att den personalsociala verksamheten inom lärarområde visar betydande brister. Speciellt gäller detta åtgärder för att förhindra sjukpensionering. Statsbidraget till gymnasieskolan är så konstruerat att bidrag utgår till kommuns vikariekostnader när partiell tjänstebefrielse för arbetsvård kommer i fråga för lärare. I har statsbidrag till sådana kostnader som regel inte utgått. Det är angeläget att statsbidragssystem är kostnadsneutralt ur kommunens synvinkel, när kommun skall avgöra frågan om sjukskrivning eller partiell tjänstebefrielse för arbetsvård. Så vitt vi kan se finns det i det nya statsbidragssystemet för inte något hinder för att kommun - efter vederbörligt samråd med statens personalnämnd - fattar beslut om patiell tjänstebefrielse för arbetsvård för viss lärare. Kostnaderna för vikarie synes i sådant fall kunna täckas inom ramen för det s. k. tilläggsbidraget. Från samma tilläggsbidrag skulle f. ö. de vikariekostnader ha bestritts som skulle ha uppkommit om vederbörande lärare hade sjukskrivits. Med hänsyn till sakens vikt bör ett klarläggande ske. Det bör av den nya förordningen om statsbidrag till framgå att även vikariekostnader vid partiell tjänstebefrielse för arbetsvärd för lärare får bestridas från tilläggsbidraget. Tilläggsbidraget är maximerat till viss procent av lärarlönebidraget. Ett klarläggande som vi här förordar av vilka vikariekostnader som får bestridas från denna pott innebär alltså inte merkostnader för statens del. Åberopande vad vi anfört hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utformningen av förordningen om statsbidrag till i vad gäller lärares partiella tjänstebefrielse för arbetsvärd.
mot · G102456 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om avskaffande av betygen inom skolsystemet Skolan arbetar efter två oförenliga principer. Å ena sidan sägs det i läroplanen att skolan har som övergripande målsättning att befrämja elevernas sociala utveckling och samarbetet mellan eleverna. Å andra sidan finns det ett betygssystem som effektivt motverkar solidariteten och samarbetet mellan eleverna. Om läroplanens intentioner skall kunna uppfyllas måste betygen bort. Betygsättningen är över huvud taget inte förenlig med skolans sociala målsättning. 1 som utgetts av heter det: Betygen mäter endast mätbara prestationer och ger därför skolarbetet en felaktig inriktning. Betygen frammanar konkurrens och hets. För de svagare eleverna verkar de förlamande på intresset för skolarbetet. Dagens skolsystem leder till en uppdelning och utslagning av elever, främst från arbetarklassen. Utslagningen börjar redan i förskolan och på lågstadiet för att sedan kulminera i den sociala snedrekryteringen till de högre studierna. SÖ har presenterat en undersökning som visaratt elevernas betygsnivå har ett starkt samband med elevernas sociala bakgrund. Arbetssättet i skolan, undervisningens innehåll och de prestationer som värderas gynnar elever från överklassen. Enligt SÖ:s undersökning påverkar också barnens hemmiljö betygen. Barnens framgång i skolan hänger således mer samman med föräldrarnas sociala förhållanden än med barnens begåvning. Betygens avskaffande är ett steg på vägen mot en bättre och rättvisare skola, men det vore fel att göra debatten om betygen till en huvudfråga i skoldebatten. Förutom att betygen måste avskaffas, måste hela skolans arbetssätt förändras, både innehållsmässigt och organisatoriskt. Speciella pedagogiska resurser måste också satsas för att stimulera elever som kommer från en studiefattig hemmiljö, intensifierade kontakter måste komma till stånd mellan hem-skola, skola-samhälle och skola-arbetsliv. Vid urval till högre studier måste en jämnare social rekrytering eftersträvas och stor hänsyn tas till elevernas intresse och arbetslivserfarenhet. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar att betygen på alla nivåer i skolsystemet skall avskaffas. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk)