mot · G1021732 · 1978-02-03 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:85 om nytt statsbidrag till m. m. I propositionen 1977/78:85 har regeringen lagt fram ett förslag till nytt statsbidrag för . Förslaget innebär en teknisk reform, som kommer att medföra vissa administrativa förenklingar. Det är således inte fråga om några mer djupgående förändringar, som skulle motivera den mångordiga och yviga plädering som föredragande statsrådet anser sig föranlåten att göra i propositionen och som mer tjänar till att fördunkla förslagens innebörd än att förklara dem. Föredraganden hänvisar till en promemoria utarbetad inom (Ds U 1977:8) och anför några av de krav som enligt denna promemoria bör ställas på statsbidrget till . Det sägs: Det bör bidra till att upprätthålla ett enhetligt skolsystem och en likvärdig utbildningsstandard. Det bör beakta skillnaderna i förutsättningar som finns mellan olika kommuner att bedriva skolverksamheten. Det bör vidare möjliggöra och stimulera till en ökad lokal beslutanderätt i bl. a. ekonomiska och organisatoriska frågor. Det bör också stimuler effektiv verksamhet. Det bör slutligen garanteras att utgående bidrag blir värdebeständiga på samma sätt som f. n. Det finns således inga uttalade progressiva drag i målsättningarna. Det öppnas inga möjligheter till utvecklingsarbete, till ökad flexibilitet när det gäller klasstorlekar, till halvklassundervisning i större utsträckning, exempelvis i teckning, eller till demokratiseringsarbetet. Som framgår nedan uppfyller förslaget till nytt statsbidrg inte ens de krav som anförts i departementspromemorian. Propositionen tar inte ställning till frågan om en sänkning av delningstalen, som blir ett alltmer påträngande krav, inte minst från skolhåll. Man tar inte heller ställning till frågan om kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Det innebär i praktiken att regeringen inte tänker göra något åt den fortgående övervältringen av skol kostnaderna på kommunerna. Det är nämligen ett faktum att kommunernas andel av dessa kostnader ökar . Den pågående försämringen av kommunernas ekonomi kommer därigenom att slå hårt mot just skolan, som rimligen borde vara en sektor i samhället stadd under ständig utveckling och förbättring men som i stället hotas av försämringar. Förslaget till nytt statsbidragssystem kommer för vissa kommuner att innebära ökade statsbidrag, medan andra kommuner får vidkännas minskningar. I propositionen görs en mycket egendomlig koppling för att försvara att statsbidragen minskas för några. Det heter: En viss omfördelning av nuvarande resurser mellan kommunerna är det pris som får betalas för att dels möjliggöra ett ökat kommunalt och lokalt ansvar och inflytande, dels ge möjlighet till lokal medbestämmanderätt vid resursanvändningen och dels uppnå ett för kommunerna administrativt enkelt system. Den som i förtvivlan söker en logik i detta resonemang kan lugnas med att det finns ingen logik i det. Det finns inget samband mellan resursstorlek och kommunalt och lokalt ansvar och inflytande - det finns inget samband mellan resursstorlek och lokal medbestämmanderätt vid resursanvändningen, och det finns absolut inget samband mellan resursstorlek och administrativ enkelhet. Ansvar, inflytande, medbestämmanderätt och administrativt enkelt system är den fasad som skall dölja de försämringar som vissa kommuner drabbas av och dölja stagnationen inom skolområdet, som regeringen på ett försåtligt sätt lastar över inte bara en större del av kostnaderna utan också en större del av ansvaret för denna stagnation på kommunerna. Vpk kan trots de invändningar som här har anförts ansluta sig till propositionens förslag om nytt statsbidragssystem för , emellertid endast under förutsättning dels att ingen kommun skall drabbas av resursminskningar, dels att uttalar att det nya statsbidragssystemet skall betraktas som ett provisorium. Vad gäller resursminskningarna har föredraganden i propositionen sagt sig vara beredd att inom ramen för de föreslagna principerna göra sådana förändringar att bättre kostnadstäckning uppnås för sådana kommuner där bidragsförluster eventuellt skulle kunna uppkomma. Statsrådets oklarhet på den här punkten utgör motiv för att uttala att ingen kommun får drabbas av resursminskningar genom det nya statsbidragssystemet. Vi har redan konstaterat att det nya statsbidraget inte uppfyller de begränsade krav på statsbidragsgivningen som formulerats i den ovan nämnda departementspromemorian. Detta trots att kraven endast avser att bevara nuvarande standard, uppnå likställighet mellan skilda kommuner och öka kommunernas ansvar för verksamheten. Statsbidrget beaktar exempelvis inte de skillnader i förutsättningar för skolverksamheten som finns i olika kommuner. Detta utgör i och för sig grund för att betrakta det nya statsbidragssystemet som ett provisorium och söka andra beräkningsnormer, som exempelvis elevantal. Men de främsta orsakerna till att utarbeta ett helt nytt statsbidragssystem och endast anta regeringens förslag för är andra. Vpk har länge krävt en ändrad kostnadsfördelning stat och kommun och det kravet gäller inte minst skolområdet. Statsbidraget utgör nu inte fullt hälften av driftkostnaderna och av investeringskostnaderna för . Bidragsandelarna har sjunkit successivt . Skolväsendet utgör en mycket tung del av kommunernas budget. Kommunernas dåliga ekonomiska läge har lett till att kostnadsjakten också flyttat in i skolorna och drabbat tillgången till läromedel, övrig utrustning och även skolmåltiderna. Det finns mycket stora skillnader mellan vad varje skolmåltid får kosta i olika kommuner. Vissa kommuner har inte klarat lokalförsörjningen, och det har förekommit diskussioner på sina håll om att stoppa skolarbetet på grund av hälsovådliga lokaler. Dessa missförhållanden förekommer inte allmänt på skolområdet. Men exemplen visar hur den kommunalekonomiska krisen har kunnat slå och är en signal om att staten inte kan frånhända sig ansvaret för skolans utveckling, eftersom i så fall risken är uppenbar för att missförhållandena blir allmänna. Staten måste i stället påta sig en avsevärt större andel av kostnaderna för skolväsendet, vilket också på ett påtagligt sätt skulle komma att förbättra kommunernas ekonomi i gynnsam riktning. Enligt den tidigare nämnda departementspromemorian är ett av syftena med statsbidraget att stimulera till en effektiv verksamhet. Det kravet uppfylls inte, vare sig i det nuvarande eller i det föreslagna statsbidragssystemet. Det är exempelvis inte möjligt att bedriva en effektiv undervisning i teckning i 30- eller 25-klasser. I det ämnet bör halvklassundervisning införas. Över huvud taget bör delningstalet sänkas. Det var f. ö. en borgerlig kampfråga fram till valet . Därefter har tystnaden från borgerligt håll i den frågan varit bedövande. Vpk anser att statsbidragssystemet bör ge utrymme för en stor flexibilitet när det gäller klasstorlek, bl. a. för att motverka utslagningen i , som tar sig allt allvarligare proportioner. hänvisas elever som inte förmår följa undervisningen i de normala klasserna till specialundervisning, som ofta innebär en bekräftelse på utslagningsprocessen. Placeringen i specialundervisning sker i allmänhet när det har uppstått en krissituation. Många av dessa placeringar skulle med stor sannolikhet kunna undvikas om undervisningen bedrevs i mindre grupper. I en annan motion till årets riksdag har vpk ställt krav om en demokratisering av skolan. Med det avses bl. a. att bryta den sociala och könsmässiga snedrekryteringen till högre utbildning och öka elevernas och lärarnas inflytande över undervisningen. För att åstadkomma sådana förändringar är det exempelvis nödvändigt att bedriva ett intensivt pedagogiskt utvecklingsarbete. Vi anser därför att ett nytt statsbidragssystem bör vara utformat på ett sådant sätt att det stimulerar detta utvecklingsarbete. Från vpk har under en följd av år ställts förslag om statsbidrag till den kommunala . Den kommunala har en mycket ojämn utbyggnad i olika kommuner, och det finns också mycket stora skillnader i elevavgifter, vilket leder till social snedrekrytering. Det beslut som för sedan fattade om en utbyggnad av den högre musikutbildningen ställer självfallet också krav på den förberedande utbildningen, och där utgör den kommunala en mycket viktig del. Vpk anser att statsbidrag till den kommunala bör inarbetas i ett nytt statsbidragssystem till . För /79 anser vi att bör medge ett anslag på 50 milj. kr. och hemställa hos regeringen om förslag till bestämmelser för anslagets fördelning. Under hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1977/78:85 i övrigt föreslås 1. att uttalar att de kommuner som på grund av beslutet om nytt statsbidragssystem drabbas av bidragsminskning bör erhålla full kompensation för denna, 2. att uttalar att det nya statsbidragssystemet skall vara ett provisorium, 3. att hos regeringen hemställer om förslag till statsbidrag till , varvid de allmänna riktlinjer som anförs i motionen beaktas, 4. att beslutar att för /79 anslå 50 milj. kr. avsett som statsbidrag till den kommunala och att hos regeringen hemställa om förslag till bestämmelser för fördelningen av detta statsbidrag. (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)