mot · G1021062 · 1978-01-24 00:00:00 — av och om tandvårdsersättningen Vid tandvårdsförsäkringens genomförande tillskapades ett högkostnadsskydd för patienterna, som innebär att kostnader för tandvård enligt tandvårdstaxan ersätts . och för kostnader därutöver. I årets budgetproposition (1977/78:100, bil. 8, s. 62) förordar föredragande departementschefen att denna beloppsgräns med hänsyn till kostnadsutvecklingen bör höjas till . fr. o. m. . Det Zinns i anledning härav skäl att erinra om att högkostnadsskyddets införande var en av de grundläggande principerna när tandvårdsförsäkringen genomfördes enligt den socialdemokratiska regeringens förslag. Ett viktigt syfte med tandvårdsförsäkringen var att bereda även dem som har begränsade inkomster möjlighet att genomgå erforderlig omfattande tandvårdsbehandling. Erfarenheterna visar också att det är först genom tandvårdsförsäkringen som många människor i vårt land har haft råd att få en mer omfattande tandvårdsbehandling utförd. Många patienter står nu också på tur för tandvårdsbehandlingar av detta slag. När den borgerliga regeringen nu vill försämra tandvårdsförsäkringens högkostnadsskydd för patienterna genom att höja beloppsgränsen för den högre försäkringsersättningen, motiveras detta med hänvisning till kostnadsutvecklingen. Vi vill då framhålla att de patienter som det här är fråga om redan får vidkännas en betydande fördyring av sina tandvårdskostnader genom de allmänna höjningar av tandvårdsarvodena som på grund av kostnadsutvecklingen har genomförts i tandvårdstaxan. Genom att patientavgiften i tandvårdsförsäkringen står i relation till de i tandvårdstaxan fastställda arvodena, medför tandläkarnas arvodeshöjningar automatiskt en högre patientavgift. Det säger sig självt, att denna patientavgift och höjningen av den blir mer betungande för patienten ju mer omfattande den erforderliga tandvårdsbehandlingen är. För att motverka detta har reglerna om högkostnadsskyddet införts. Regeringens åtgärder innebär att just de patienter som får bära de högsta tandvårdskostnaderna drabbas av en ytterligare fördyring av sin tandvård. Denna försämring i tandvårdsförsäkringen aktualiseras i då landets löntagare får bära dryga bördor med hotet om en sänkt levnadsstandard hängande över sig. Det borde tvärtom varit naturligt att i dessa tider söka bevara gällande sociala förmåner. Vi finnér det förvånande att regeringen, med stöd av sin rätt att fastställa tandvårdstaxan, fattar detta beslut om en försämring i reglerna för tandvårds försäkringen bara någon vecka efter sitt eget beslut om att tillsätta en parlamentarisk utredning för en översyn av tandvårdsförsäkringen. Denna utredning, som skall börja sitt arbete, har enligt utredningsdirektiven bl. a. till uppgift att utvärdera erfarenheterna av tandvårdsförsäkringens regler beträffande högkostnadsskyddet. För att vara konsekvent borde regeringen i den förevarande frågan ha avvaktat resultatet av detta utredningsarbete. Enligt vår uppfattning finns det anledning att ifrågasätta det föregripande av den parlamentariska tandvårdsutredningens arbete som regeringens åtgärder skulle innebära. Vi föreslår att som sin mening ger regeringen detta till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om tandvårdsförsäkringens regler för patienternas högkostnadsskydd.