ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102392 · 1978-01-17 00:00:00 — av och om befolkningsramarna för planeringen i länen beslöt om befolkningsramar för planeringen i länen. AU 1976/77:7 anfördes att de principer för dessa ramar som lades fast 1972 fortfarande bör gälla. Detta innebär bland annat att befolkningsramarna skall utformas med beaktande av utvecklingsmöjligheter och utvecklingstendenser i de skilda regionerna. Ett av länsplaneringens viktigaste syften är att ge vägledning för statliga myndigheters beslut, om dessa har regionalpolitiska effekter. Den regionala fördelningen av exempelvis bostäder, skolor och kommunikationer är viktiga medel för att påverka den regionala utvecklingen. De fastställda befolkningsramarna kommer således att ha betydelse för de enskilda länen när det gäller fördelningen av olika resurser. Det är därför naturligtvis av stor vikt att ramarna överensstämmer med utvecklingen. föreslog och beslöt i enlighet därmed, nämligen att planeringen i respektive län i första hand skulle inriktas på en viss del inom ramen. För län utgick utskottet från att planeringen i första hand skulle inriktas mot mellandelen av respektive befolknings ram. Vi vill i detta sammanhang citera ett uttalande av utskottet: Utskottet vill dock betona att det i samband med fastställandet av de regionalpolitiska medel som skall gälla efter kan bli aktuellt att justera planeringstalen för länen. i län utgick vid sin fördelning av ramen på de olika kommunerna från en inriktning på en befolkning 1985 uppgående till 277 500. Den av antagna ramen för länet 1985 var 270 000-280 000 invånare. Nedanstående tabell visar den kommunvisa fördelning av ramen som gjort, befolkningen , den ökning (minskning) av befolkningen som återstår till dess ramen nåtts samt befolkningsförändringen 1977. Kommun till ramen 1977 Eftersom folkmängden i län nu uppgår till 275 426 och redan nu ligger mycket nära den angivna befolkningsramen bör en omprövning, ledande till en uppjustering för länet, ske. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till omprövning av befolkningsramama för länens planering i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G102395 · 1978-01-17 00:00:00 — av m. fl. om reglering av läkemedelsreklamen Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:394 hemställs att hos regeringen begär att yttrandefrihetsutredningen lär i uppdrag att - inom ramen för sitt allmänna uppdrag särskilt undersöka de tryckfrihetsrättsliga förutsättningarna för att få till stånd en reglering av läkemedelsreklamen. () () () HANS () () () () () () () () () ()
mot · G102396 · 1978-01-17 00:00:00 — Motion 1977/78:396 av m. fl. om ökat samhällsinflytande över läkemedelsindustrin Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:394 hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om läkemedelsindustridelegationens arbete. () () () HANS () () () () () () () () () ()
mot · G102398 · 1978-01-17 00:00:00 — 1977/78 398-401 om inrättande av en linje för design och formgivning vid högskolan i Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:397 hemställs att hos regeringen begär förslag om att en linje för design och formgivning inrättas vid högskolan i . 1 1977/78.
mot · G102399 · 1978-01-17 00:00:00 — Motion 1977/78:399 av om en plan för ombyggnad av , m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:397 hemställs 1. att hos regeringen begär en plan för ombyggnad av sträckning , 2. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts i vad gäller taxesättningen hos SJ och flygbolagen.
mot · G102400 · 1978-01-17 00:00:00 — om införande i byggnadsstadgan av bestämmelser om inbrotts Samhället har inte kontrollerat de utövare som installerar låsanordningar, reparerar lås eller tillverkar nycklar. Ej heller finns i byggnadsstadgan föreskrift om att byggnad vari inryms bostads- eller arbetsrum skall anordnas eller inredas så att den uppfyller de särskilda krav som kan ställas på skydd mot inbrott. har i sitt betänkande (SOU 1975:19) Konsumentskydd på låsområdet bl. a. föreslagit en komplettering av byggnadsstadgan med bestämmelser om inbrottsskydd, frivillig myndighetskontrollerad auktorisation av låssmeder samt tillståndsplikt för tillverkning eller innehav av nyckelfräsmaskiner, dyrkverktyg och spärrade nyckelämnen. Inom pågår f. n. en allmän översyn av byggnadslagstiftningen, och frågan om komplettering av byggnadsstadgan kan med fördel behandlas i detta sammanhang. Ett gott låsskydd har en betydande preventiv verkan, särskilt i vad gäller tillfallighetsbrotten, och genomfördes låsutredningens förslag kommer den enskilda människan/konsumenten dessutom att känna större trygghet vid kontakter och olika förehavanden inom detta område. Kostnaderna för att åstadkomma rimliga förbättringar inom låsskyddet är små; boendekostnaden och lägenhet beräknas öka med mindre än en krona. Då ett genomförande skulle vara ett klart led i omsorgen om konsumenten och ha betydelse även i brottsförebyggande syfte, föreslår vi1 att hos regeringen begär förslag om komplettering av byggnadsstadgan i enlighet med vad som anförts i motionen. PER () () 1 (Se även motionen 1977/78:401.)
mot · G102401 · 1978-01-17 00:00:00 — av Per och om en lag om låsinstallationer m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:400 föreslår vi att antar det i bilaga framlagda förslaget till en lag om låsinstallationer m. m. PER () () Förslag till Lag om låsinstallation m. m. Enligt beslut föreskrives följande. Inledande bestämmelser 1 § Med låssmed förstås i denna lag den som yrkesmässigt installerar och reparerar lås. I lagen förstås vidare med 1. nyckelfräsmaskin, maskin eller liknande anordning avsedd för tillverkning av nycklar, 2. dyrkverktyg, verktyg avsedda att användas för att öppna lås utan nyckel samt 3. spärrat nyckelämne, sådant nyckelämne som upptages i ett särskilt av fört register. Lagen gäller ej statlig myndighet. Auktorisation meddelas låssmed som blivit godkänd vid prövning med avseende på laglydnad, vandel och yrkeskunnighet. Fråga om auktorisation prövas av i det län där sökanden är bosatt. Tillverkning av nycklar m. m. Nyckelfräsmaskin, dy rkverktyg eller spärrat nyckelämne får ej tillverkas eller innehas utan tillstånd. Sådant tillstånd meddelas av i det län där sökanden är bosatt. Tillstånd meddelas den som blivit godkänd vid prövning med avseende på laglydnad och vandel. Auktoriserad låssmed behöver ej tillstånd. All personal hos auktoriserad låssmed eller innehavare av tillstånd enligt denna lag skall vara godkänd med avseende på laglydnad och vandel. Auktorisation eller tillstånd kan av återkallas när i denna lag angivna förutsättningar ej längre föreligger eller det i övrigt finns särskild anledning därtill. skall inhämta yttrande i ärende om auktorisation eller tillstånd enligt denna lag. Hos skall föras register över auktoriserade låssmeder och innehavare av tillstånd. Hos skall föras register över de spärrade nyckelämnen som får tillhandahållas. Den som obehörigen utger sig för att vara auktoriserad låssmed eller som bryter mot 5 eller 8 §§ eller mot villkor som meddelats med stöd av denna lag dömes till böter eller fängelse i högst sex månder. Talan mot beslut enligt denna lag föres hos regeringen genom besvär. Ytterligare föreskrifter 13 § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter för verkställighet av lagen.
mot · G102404 · 1978-01-19 00:00:00 — om redovisningen av administrationsersättningen för bostadslån I budgetpropositionen (bil. 16 s. 18) redovisas statens inkomster av beslutad administrationsavgift för bostadslån m. m. under anslaget (B 2) Länsbostadsnämnderna. Staten tillförs emellertid inkomster också på annat sätt för att täcka motsvarande kostnader. I räntan på bostadslån ingår till täckning av statens kostnader för utlåningen (prop. 1967:100 s. 229). Motsvarande belopp borde då enligt samma princip och i klarhetens intresse redovisas som inkomst under anslaget resp. länsbostadsnämnderna eventuellt delvis under anslaget till . Med hänsyn till de synpunkter som fördes fram i anslutning till beslutet om en administrationsavgift (bl. a. CU 1976/77:3 y, res. 2) bör i sammanhanget belysas inverkan av att räntebidrag utgår i vissa fall. Bidraget utgår i princip med belopp som svarar mot skillnaden mellan de faktiska räntekostnaderna för bostadslån och bottenlån inom låneunderlaget och en garanterad räntenivå för dessa lån. En låntagare kan sålunda dels debiteras en nominalränta inkluderande särskild kostnadsersättning, dels tillgodoföras ett räntebidrag. Det förhållandet att staten lämnar särskilda subventioner som beräkningsmässigt är knutna till bl. a. bostadslåneräntan kan naturligen inte tas till intäkt för slutsatsen att staten inte tillgodoförts det nominella räntebeloppet. Under alla förhållanden är det inte möjligt att visa att räntebidraget i första hand skall avräknas just mot kostnadsdelen av räntan. Också vid en teoretiskt sett tänkbar proportionering vid ett avräkningsförfarande kvarstår en intäktspost som inte är avräknad. Redovisningsfrågan som sådan kvarstår sålunda även med en dylik konstruktion. 1 den budgetmässiga redovisningen finns emellertid knappast intresse av en sådan proportionell avräkning. Det som är intressant för läsaren är att enkelt få veta hur stora statens bruttokostnader är för lånehanteringen och vilka kostnader som staten debiterar för denna verksamhet. Den beloppsmässiga slutsatsen att bostadsverket är självförsörjande och t. o. m. går med vinst bör självfallet inte påverka sakbedömningen av den här väckta redovisningsfrågan. Det bör i sammanhanget noteras att bostadsverkets kostnader till viss del hänförs till sådan allmän bostadspolitisk verksamhet som under alla förhållanden bör finansieras med skattemedel. att som sin mening ger regeringen till känna att samtliga ersättningar som staten debiterar för administration av bostadslån m. m. skall redovisas som inkomster under motsvarande anslag.
mot · G102406 · 1978-01-18 00:00:00 — om åtgärder för att stimulera det enskilda sparandet För att kunna tillgodose efterfrågan på lånat kapital måste bankerna i sin tur få låna upp pengar. En mycket stor del av bankernas inlåning kommer från småspararna. Genom inflationen har dock deras situation försämrats på ett oroväckande sätt. Låntagare av skilda slag lår göra avdrag för gäldräntor samt indexuppräkning av låneobjekt, det sistnämnda ett automatiskt inflationsskydd, medan småspararnas realvärde urholkas av inflationen. Visserligen höjdes det avdragsgilla beloppet under föregående år från . till , men det kan på intet sätt anses tillfredsställande. Med hänvisning till det anförda och sparandets betydelse för en fungerande lånemarknad hemställs att anmodar regeringen att med det snaraste stimulera det enskilda sparandet. () ()
mot · G102407 · 1978-01-17 00:00:00 — om en översyn av fordonsbeskattningen Många av samhällets kostnader för bilismen och allmänhetens olägenheter av störningar av vägtrafiken står i proportion till trafikens omfattning. Ju längre sträcka ett fordon fördas , desto mer förorenar det miljön med avgaser och bullerstörningar, desto mer sliter det på gator och vägar och desto större fara för trafiksäkerheten utgör det. Det finns alltså logiska argument för att minimera alla fordons körsträckor. Dagens skattesystem uppmuntrar emellertid inte i tillräckligt hög grad bilisterna att minimera den årliga körlängden. Fordonsskatten, som uttas av samtliga fordon i samma viktklass oberoende av om fordonet stått stilla eller varit i trafik, gör att det per mil räknat blir billigare att köra så långt som möjligt. Denna effekt kan också illustreras med följande typexempel. För en , vikt , bränsleåtgång 0,81 /mil, fördelar sig kostnaderna enligt nedanstående tabell, beroende på körsträcka. Fast: fordonsskatt 58 31 Rörlig: bensinskatt 1 energiskatt l 42 69 Man kan också anföra rättviseargument i frågan. Den bilist som kör kortare årlig sträcka och alltså ligger samhället mindre till last får betala mer för sina körda mil än den bilist som kör långt. De hushåll som har en andrabil, som inte kör så långt , finner också att andrabilen kostar mer än förstabilen per mil räknat. Det finns, som jag ser det, anledning att se över beskattningssystemet för motorfordon. att beslutar att hos regeringen hemställa att en utredning tillsätts för att studera för- och nackdelar med en omläggning av de årliga bilskatterna så att de blir helt beroende av fordonets bränsleförbrukning.
mot · G102408 · 1978-01-17 00:00:00 — 1977/78 408-415 av m. fl. om information till skattskyldig om det totala skatte- och avgiftsuttaget, m. m. Svenska folket äger rätt att sig självt beskatta genom sina representanter i . För att medborgarna skall kunna fatta beslut om skatternas höjd bör de ha ett visst beslutsunderlag. saknas emellertid fakta om skattetryckets genomsnittliga storlek. En normalinkomsttagare, som 1977 har en taxerad inkomst på , betalar 38,5 96 i inkomstskatt. Många medborgare föreställer sig att denna siffra är ett uttryck för skattetryckets tyngd. Men så är inte fallet. 1 det totala skattetrycket ingår också dolda skatter, såsom arbetsgivaravgifter och varuskatter. En person med årsinkomst på . skall enligt lag belastas med följande arbetsgivaravgifter, som hans arbetsgivare skall ta från den anställdes produktionsresultat före löneredovisningen: En 60 OOO-kronorsinkomsttagare har alltså i själva verket tjänat ihop . Av detta belopp går . bort i olika löneskatter, och . tas i inkomstskatt. Summan av dessa blir , vilket utgör 53,6 96 av det intjänade beloppet på . Härtill kommer olika indirekta skatter, såsom mervärdeskatt och punktskatter av flera slag. Dessa uppgick till 21,9 96 av konsumtionen. Den offentliga sektorns inkomster från indirekta skatter (exkl. allmän arbetsgivaravgift) var , och den privata konsumtionen samt den offentliga sektorns förbrukning av marknadsprodukter uppgick till . Om någon tillfällig skattesänkning inte vidtas 1977 kan motsvarande relation (28,8/131,6 = 21,9 96) antas råda även . Efter det att inkomstskatten är dragen har en person med . 1 1977/78. kvar till konsumtion. Av dessa går då till indirekta skatter, vilket blir . Av de intjänade (bruttoinkomsten) går således följande belopp bort i skatter: Det totala skattetrycket inkl. avgiftsuttaget för en normalinkomsttagare är alltså inte utan , vilket blir mer eller med andra ord: skattetrycket är högre än vad inkomstskatteuttaget visar. Från demokratisk synpunkt måste det vara av utomordentligt stor betydelse att medborgarna upplyses om vad de egentligen betalar i skatter och avgifter. Medborgarna skulle t. ex. kunna upplysas om skatte- och avgiftstryckets höjd i samband med utsändandet av de årliga inkomstuppgifterna från arbetsgivarna. På en särskild blankett skulle arbetsgivaren kunna ange hur stora delar av den utbetalade bruttoinkomsten som gått till olika former av skatter och avgifter och därmed lämna besked om vilket socialt skydd dessa avgifter innebär för den anställde. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar hos regeringen hemställa att får i uppdrag att utarbeta blanketter och anvisningar för angivande av det totala skatte- och avgiftsuttaget och vilket försäkringsmässigt och socialt skydd dessa avgifter innebär. () ()
mot · G102410 · 1978-01-19 00:00:00 — om ändrade regler för beskattning av vinster i utländska lotterier Många svenskar spelar på utländska lotterier, och många vinner emellanåt på dessa lotterier. Vinsterna blir emellertid oftast inte införda till utan placeras i utländska banker för att sedan användas till köp av hus utomlands, resor och varor som kan medföras hem till i samband med resorna. Orsaken till att de som vinner på utländska lotterier icke för in beloppen till är att vinster på . och därutöver betraktas som beskattningsbar inkomst. Skatten blir alltså maximalt jämte avgift å ogulden skatt. Om staten i stället tillämpade samma skattesats som på vinst å penninglotter, , skulle de vinnande ta in beloppen till och betala skatt därpå. På de belopp som vinnarna sätter in i svensk bank betalas sedan skatt på erhållen ränta. I nuvarande ekonomiska läge behöver vårt land få in så mycket utländskt kapital som möjligt, varför ändring av beskattningen av nämnda lotterivinster är önskvärd. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av lag om beskattning av vinster i utländska lotterier.
mot · G102414 · 1978-01-18 00:00:00 — av m. fl. om beskattningen av s. k. månadsresor På förslag från beslutade regeringen att AMS under återstoden av budgetåret fick bevilja ungdomar , som bor i , , eller och som tar anställning på annan ort samt inte är att betrakta som familjeförsörjare enligt 115 1} arbetsmarknadskungörelsen, flyttningsbidrag i form av resekostnadsersättning - s. k. månadsresa - av anställningstiden. Genom beslut av regeringen förlängdes försöksverksamheten att gälla även /78. Bidraget utgår till ungdomar som beviljats starthjälp med . och som ej är berättigade till traktamente vid dubbel bosättning. Resekostnadsersättning i form av månadsresa utgår av anställningstiden för en resa från anställningsorten till hemorten och åter eller för förälder eller motsvarande från hemorten till anställningsorten och åter. Avsikten med bidraget är att undanröja de ekonomiska hinder som en anställning på annan ort innehär i vad gäller att hålla kontinuerlig kontakt med föräldrar. har ett tusental ungdomar beviljats detta bidrag, som väsentligt underlättat den stora omställning ungdomarna ställts inför i samband med uppbrott från hemorten för att flytta till arbete på annan ort. Genom bristande information fick inte ungdomarna klart för sig att månadsresorna - i likhet med övriga flyttningsbidrag - är skattepliktiga. Detta innebär att ungdomarna nu riskerar att till stor del få betala sina resor i form av skatt. har i framställning till regeringen begärt att ungdomar som erhållit dessa månadsresor skall beviljas avdragsrätt för dessa resor. Regeringen har ännu inte fattat beslut i frågan. Genom beskattning av resorna förfelas helt det syfte bidraget har. Med anledning härav föreslås att uttalar sorn sin mening att ungdomar vid inkomstbeskattningen bör ha rätt till avdrag för s. k. månadsresor. () ()
mot · G102415 · 1978-01-19 00:00:00 — av m. fl. om beskattning av annonser i annonsblad Gratisutdelade annonsblad har länge utgjort ett hot mot lokaltidningar i vissa delar av landet. Då utvecklingen tydligt synes gå mot att allt fler annonsblad etableras och mot ett ökande hot för dagspressen är det hög tid att undersöka möjigheterna att vidta åtgärder som minskar eller undanröjer detta hot. Gratisutdelade annonsblad drivs nästan undantagslöst som afiarsföretag utan annan ambition än att affärsmässigt utnyttja ett lokalt behov av annonsinformation. En övervägande del av annonsbladen innehåller över huvud taget inget annat än annonser. Ett fätal innehåller även redaktionell text, som dock i praktiken oftast består av material som producerats av annonsörer och endast lovordar produkter som förekommer i annonserna. Lokaltidningarna har praktiskt taget alltid helt andra ambitioner. Huvudsyftet med att ge ut dessa är normalt att kritiskt granska och informera om allt som händer inom spridningsområdet, att delta i samhällsdebatten och bedriva politisk opinionsbildningsverksamhet. Huvuddelen av innehållet upptas också av redaktionellt material. Endast en mindre del av kostnaderna för denna omfattande verksamhet kan täckas av prenumerationsavgifter och i vissa fall det statliga presstödet. Det är mot denna bakgrund naturligt att annonsbladen ofta framgångsrikt kan konkurrera med lokaltidningar om det lokala annonsmaterialet. pressutredning behandlade frågan och konstaterade att annonsbladen inte utgjorde något allvarligt hot mot landsortspressen i sin helhet men att ett sådant hot fanns på vissa orter och i vissa kommuner i landet. Det torde fortfarande vara en riktig bedömning att landsortspressen totalt sett inte är hotad, men däremot pekar bl. a. undersökningar som gjorts inom på att antalet orter där ett sådant hot är märkbart ökat och att många lokaltidningar upplever hotet starkare . fick en stor del av den svenska dagspressen uppleva en betydande försämring av sin ekonomiska situation. Detta gällde inte bara andratidningar utan också en lång rad forstatidningar. Även om den ekonomiska krisen i huvudsak haft andra orsaker har ändå utvecklingen av lokala annonsblad spelat en icke oväsentlig roll. I det här sammanhanget kan bl. a. hänvisas till utvecklingen i , där annonsbladen på många platser helt trängt undan den reguljära pressen. En praktiskt genomförbar metod att förbättra lokaltidningarnas konkurrenskraft om annonsörerna är att införa en särskild beskattning av annonser i annonsblad. Mot denna tanke har tidigare anförts att en sådan beskattning skulle stå i strid mot tryckfriheten. Så kan emellertid knappast vara fallet, eftersom det förekommer olika skatter tidningar emellan. har tidigare ansett att det är acceptabelt, om olikheten grundas på klara objektiva skillnader mellan tidningar. En klar sådan objektiv grund för särskild beskattning måste det förhållandet vara att en tidning delas ut gratis. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till en särskild beskattning av annonser i annonsblad. () () GOTAB 57312 Slockholm 1978
mot · G102418 · 1978-01-17 00:00:00 — av om ekonomiskt förtal I femte kapitel regleras ärekränkningsbrotten. Kännetecknande för den svenska regleringen av denna brottstyp är att den ärekränkande gärningen måste rikta sig mot fysisk person. Ekonomiskt förtal, syftande till att i ett eller annat avseende undergräva ett företags good-will, är däremot fullt tillåtet. Det kan ifrågasättas om det är rimligt att konkurrenter eller andra genom osanningar skall tillåtas misskreditera ett företag på ett sådant sätt att det får kännbara ekonomiska konsekvenser för företaget i fråga. Exempel finns på att ekonomiskt förtal her lett till svåra följder för företag och anställda. Möjligheterna att ingripa mot sådant förtal är ytterst begränsade. Visserligen harärekränkningsbestämmelserna i understundom givits en vid tolkning och därmed i viss utsträckning blivit tillämpliga i de sammanhang varom här är fråga. Det finns också vissa möjligheter att ingripa med stöd av konkurrensbegränsningslagstiftningen. Dessa möjligheter är dock små. Vid remissbehandling av en motion med begäran om utredning av frågan om införande av brottet ekonomiskt förtal vid riksdag framhöll () bl. a. att en kriminalisering av ekonomiskt förtal kan tänkas medföra en allmänt sett återhållande effekt på företagares benägenhet att lämna nedsättande omdömen om en konkurrents produkter. NO framhöll också att det är av betydelse för konkurrensen att förtal inte ger konkurrensbegränsande följder. Det torde dock inte bara vara av betydelse för den fria konkurrensen utan också för en korrekt konsumentupplysning att lögnaktiga och nedsättande omdömen om ett företag och dess produkter inte sprids. Det kan således sägas ligga såväl i företagens och de anställdas som i konsumenternas intresse att möjligheterna att beivra ekonomiskt förtal stärks. står det dock klart att en kriminalisering av ekonomiskt förtal måste ske med beaktande av de tryckfrihetsrättsliga aspekter som kan läggas på frågan. En kriminalisering av ekonomiskt förtal får självfallet icke leda till att en kritisk granskning i massmedia av olika företag inte kan ske. Självfallet får en sådan reform inte heller leda till att och andra konsumentinstitutioners möjligheter att verka på ett effektivt sätt hindras. Vid den remissbehandling som skedde vid den ovan nämnda behandlingen av en motion i ämnet 1974 framhölls från ett flertal remissinstanser att de svåra avvägningsproblem som här föreligger understryker vikten av att frågan om kriminaliseringen av ekonomiskt förtal blir föremål för utredning. En sådan utredning bör nu tillsättas genom regeringens försorg för att klarlägga huruvida det är lämpligt och möjligt att införliva ekonomiskt förtal med de nu existerande ärekränkningsbrotten i . Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en förutsättningslös utredning av frågan om lagstiftning rörande ekonomiskt förtal.